Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом дофізичної особи-підприємця [PERSON] про відмову від договору надання послуг, повернення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди. Вказує, що 31.03.2016 року він звернувся до ФОП [PERSON] з метою придбання та поставки товарів, а саме метало-черепиці та мансардних металоплатсикових та дерев'яних вікон. ФОП [PERSON] надав накладну - замовлення № 28 від 31.03.2016 року, в якій вказано одинадцять позицій товару на загальну суму 43342,00 грн. та погодив терміни поставки товарів до 12.04.2016 року, що вказано у накладній - замовленні. Зазначає, що при узгодженні вартості та термінів поставки товарів, він сплатив відповідачу авансовий платіж в розмірі 1000 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на день передачі авансу (за 1 євро - 29,50 грн.) тобто 29500,00 грн. Отримання даної суми ФОП [PERSON] посвідчив власним підписом у накладній - замовленні № 28 від 31.03.2016 року. Крім того, 07.04.2016 року він здійснив авансовий платіж на користь ФОП [PERSON] в сумі 5000,00 грн. за придбання у нього мансардних металопластикових та дерев'яних вікон VELUX розміром 66х118, 2 шт. - за ціною 6600,00 грн. та 1 шт. за ціною 4700,00 грн. Отримання даної суми ФОП [PERSON] посвідчив власним підписом у накладній - замовленні від 04.04.2016 року. Проте, до цього часу відповідач зобов'язання не виконав та сплачені авансові платежі не повернув. У зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача в його користь суму авансового платежу в розмірі 34500,00 грн., 5000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31.03.2016 року [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] з метою придбання та поставки товарів, а саме метало-черепиці та мансардних металоплатсикових та дерев'яних вікон. ФОП [PERSON] надав накладну - замовлення № 28 від 31.03.2016 року, в якій вказано одинадцять позицій товару на загальну суму 43342,00 грн. та погодив терміни поставки товарів до 12.04.2016 року, що вказано у накладній - замовленні (а.с. 5). При узгодженні вартості та термінів поставки товарів, [PERSON] сплатив відповідачу авансовий платіж в розмірі 1000 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на день передачі авансу (за 1 євро - 29,50 грн.) тобто 29500,00 грн., отримання якої ФОП [PERSON] підтверджується його підписом у накладній - замовленні № 28 від 31.03.2016 року(а.с. 5). Крім того, 07.04.2016 року [PERSON] здійснив авансовий платіж на користь ФОП [PERSON] в сумі 5000,00 грн. за придбання у нього мансардних металопластикових та дерев'яних вікон VELUX розміром 66х118, 2 шт. - за ціною 6600,00 грн. та 1 шт. за ціною 4700,00 грн. Отримання даної суми ФОП [PERSON] посвідчив власним підписом у накладній - замовленні від 04.04.2016 року (а.с. 6). Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до частин 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Статтею 692 ч. 1 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання). Судом встановлено, до цього часу відповідач зобов'язання не виконав та сплачені авансові платежі не повернув позивачу. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути авансові платежі в сумі 34500,00 грн. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, позивач не довів та не підтвердив жодними доказами ту обставину, що йому завдана моральна шкода. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial