Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 22.10.2015 року померла його мати -[PERSON]. За свого життя остання вчинила заповіт, посвідчений 09.09.2015 року, відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла [PERSON] Заявник стверджує, що [PERSON] була похилого віку та потребувала постійного догляду, а він, як єдиний її син постійно проживав з нею за адресою: вул. Надрічна, буд, 3 в с. Дрозди Білоцерківського району Київської області та продовжив проживати у вказаному будинку після її смерті. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовила йому у звязку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та у звязку із тим, що на день смерті спадкодавця він не був зареєстрований разом із померлою. Посилаючись на зазначені обставини, заявник просить суд встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 22.10.2015 року у будинку №3 по вул. Надрічна у с. Дрозди Білоцерківського району Київської області. Заявник в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, представник заявника [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, заяву підтримали у повному обсязі. Суд оглянувши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 22.10.2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 350950. Зі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 26.01.1988 року вбачається, що будинок №3 по вулиці Надрічна в с. Дрозди Білоцерківського району належав на праві власності [PERSON]. Померлій [PERSON] на праві власності належала також земельна ділянка площею 2,862 га, розташована на території Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №168978. За свого життя остання вчинила заповіт, посвідчений 09.09.2015 року, відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним заповітом. Заявник стверджує, що [PERSON] була похилого віку та потребувала постійного догляду, а він, як єдиний син постійно проживав з нею за адресою: вул. Надрічна, буд, 3 в с. Дрозди Білоцерківського району Київської області та продовжив проживати у вказаному будинку після її смерті. Згідно довідки, виданої виконкомом Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області №24 від 10.01.2018 року у зазначеному вище будинку на день смерті спадкодавця ніхто не був зареєстрований, проживав постійно без реєстрації [PERSON] Крім того, [PERSON] на даний час продовжує проживати за вказаною адресою, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області №53 від 26.01.2018 року. При вирішення спору суд виходить із наступного. За змістом норм ст.ст. 1268-1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту для заявника [PERSON] має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме: оформлення ним спадкових прав щодо майна померлої [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу в Київській області [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №17/02-31 від 27.10.2017 року. Отже, встановлення зазначеного юридичного факту іншим способом, окрім судового неможливо, аналіз зібраних по справі доказів та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що передбачено ст. 315 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved