Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області, Лиманської районної ради Одеської області, третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання недійсним та скасування державного акту на право користування земельною ділянкою та скасування державної реєстрації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.01.2018 року він звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Одеській області за наданням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва площею 0,0600 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності в СТ «Світанок», вулиця Виноградна, ділянка № [NUMBER] на території Красносільської сільської ради, Лиманського району Одеської області (за межами населених пунктів). Під час розгляду ГУ Держгеокадастру у Одеській області його заяви було встановлено, що земельна ділянка перебуває в користуванні «Автобази одеського облвиконкому УРСР», право користування на яку посвідчено державним актом на землю Серії Б № 031815, на площу 3,1 га, для організацій колективних садів на території Красносільської сільської ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області. ГУ Держгеокадастру у Одеській області своїм листом відмовило йому у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Оскільки «Автобаза одеського облвиконкому УРСР» на даний час не існує, а наявність вказаного державного акту на землю суперечить реалізації законних прав позивача на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва, він був вимушений звернутися до суду із вказаним позовом, в якому просить припинити право користування земельною ділянкою [ADDRESS] зазначену у Державному акті на право користування землею Серії Б № 031815, зареєстрованого в Книзі, записів державних актів на право користування землею за № 208 у 1989 році, яка знаходиться у користуванні «Автобази Одеського облвиконкому УРСР» для організації колективних садів, розташовану на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, а також скасувати Державний акт в частині права користування земельною ділянкою [ADDRESS] , Серії [NUMBER] , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 208 у 1989 році, яка знаходиться у користуванні «Автобази Одеського облвиконкому УРСР», для організації колективних садів, розташовану на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. В судове засідання при розгляді справи по суті позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Мєлков О.С., будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача Лиманської районної ради Одеської області Томашевська О.С., будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень відносно позовних вимог не має. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Рубченко О.В., будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Під час підготовчого розгляду справи до суду були надані письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що ГУ Держгеокадастру заперечень стосовно позовних вимог не має. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на адресу ГУ Держгеокадастру в Одеській області надійшла заява [PERSON] від 15.01.2018р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва площею 0,0600 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту). За результатами розгляду заяви ГУ Держгеокадастру в Одеській області з дотриманням вимог ст.118 Земельного кодексу України, [PERSON] надана відповідь від 28.03.2018 № В-2786/0-2029/0/37-18, на підставі якої йому відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки, оскільки вказана земельна ділянка перебуває у користуванні «Автобаза Одесского облисполкома» на підставі державного акту на право користування землею серії Б № 031815 - для організації колективних садів площею 3,1 га, з посиланням на частину 5 статті 116 Земельного кодексу України. (а.с.16). Копія зазначеного державного акту на право користування землею міститься в матеріалах справи та досліджена судом (а.с.20-25). На теперішній час підприємство «Автобаза Одеського облисполкома» не існує, існує комунальне підприємство «Автопідприємство по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації», управління яким безпосередньо здійснює Одеська обласна рада, що підтверджено копією довідки №В-5649-09 від 05.12.2017р., виданої Одеською обласною державною адміністрацією (а.с.4). Разом із тим, з відповіді КП «Автопідприємство по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації» №1 від 02.01.2018р., вбачається, що рішення обласної ради народних депутатів №383 від 05.10.1991р. «Автобаза обкома Компартії України» об`єднана з «Автобазою облвиконкому» в єдине автотранспортне підприємство, назване «Автобаза облвиконкому». Рішенням обласної ради №333-ХХІ від 20.05.1992р. Автобаза облвиконкому передана в розпорядження обласної ради народних депутатів. На підставі Статуту, зареєстрованого виконавчим комітетом Приморської райради №908 від 31.07.1996р. Автобаза перейменована в Автопідприємство обласної ради. На підставі Статуту, зареєстрованого Приморською райадміністрацією від 10.05.2002р. - Автопідприємство по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації. Автопідприємство по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації з 20.06.2008р. перейменовано в Комунальне підприємство «Автопідприємство по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації». Під час проведення об`єднання в 1991р. жодних документів, щодо вищевказаної земельної ділянки підприємству не було передано, тому на даний час у підприємстві відсутні відомості про вказану земельну ділянку, площею 3,1 га. (а.с.11). В свою чергу, позивач [PERSON] , є членом СТ «Світанок», розташованого на території Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області і користується земельною ділянкою [ADDRESS] , загальною площею 0, 06 га. Земельна ділянка використовуються для ведення садівництва, що вбачається із копії довідки №101 від 07.07.2018р. (а.с.12). В матеріалах справи міститься копія членської книжки садовода №42 на ім`я позивача, виданої садовим товариством «Автомобіліст» садового масиву «Світанок» (а.с.17). Відповідно до копії витягу із рішення Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №70 від 21.08.2015р., у зв`язку із тим, що рішенням виконкому Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №69 від 17.07.1998р. садовий масив «Світанок» реорганізовано в садове товариство «Світанок», [PERSON] надано юридичну адресу садовій земельній ділянці та садовому будинку, який належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2000р.: [ADDRESS] [NUMBER] , садовий будинок [ADDRESS] (а.с.27). Згідно ч.2 ст.373 ЦК України - право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно Закону. Частиною 1 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених чим Кодексом. Згідно ст. 25 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до положення ч.2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу, володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Так, передача земельної ділянки «Автобазі Одесского облисполкома» для організації колективних садів відбулася відповідно до ст.ст.51, 134 Земельного кодексу УРСР 1970 року, діючого на час виниклих відносин. Відповідно до ст.10 Земельного кодексу УРСР 1970 року, вирішення відповідно до статей 16, 54 цього Кодексу питання про надання землі в користування, видача землекористувачам документів на право користування землею - відноситься до компетенції районних Рад народних депутатів. В даному випадку, державний акт на право користування землею серії Б № 031815 на право постійного користування землею виданий виконавчим комітетом Комінтернівської районної ради народних депутатів. Коло питань, пов`язаних з припиненням прав на землю врегульовано главою 22 ЗК України. Перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою визначений статтею 141 ЗК України, який є вичерпним. Так, підставою припинення права користування земельною ділянкою, в тому числі - є припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій. Відповідно до ч.2 ст.30 ЗК України, земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебували у користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, що ліквідуються, включаються до земель запасу або передаються у власність чи користування відповідно до ЗК України. Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти це рішення лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК України. Отже, лише після припинення права користування земельною ділянкою ліквідованого підприємства можлива бути проведена процедура безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян. У відповідності зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, в зв`язку з припиненням діяльності «Автобаза Одесского облисполкома», суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved