Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя, в якому просить суд встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу в період з вересня 2005 року по 07 липня 2007 року; визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS]; виділити у власність відповідача Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,060 га, розташовану за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] звернулась в суд з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому просить суд виділити у її власність квартиру [ADDRESS], житловою площею 29,9 кв.м., загальною площею 39,4 кв.м.; виділити у власність відповідача земельну ділянку, площею 0,060 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] та автомобіль Тойота Королла, д/н [NUMBER]. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав первісні позовні вимоги просить суд задовольнити їх в повному обсязі, заперечував проти задоволення зустрічного позову посилаючись на його необґрунтованість. [PERSON] та її представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні зустрічного позову, первісні позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти задоволення вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в задоволенні іншої частини первісних позовних вимог просили відмовити. Представник третьої особи ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісні за зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 07 липня 2007 року по 06 березня 2018 року. Від даного шлюбу [INFO] року народилась дитина [PERSON], який після розірвання шлюбу проживає разом з матір'ю. Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що в період часу з вересня 2005 року по 07 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, у зв'язку з чим суд вважає можливим задовольнити первісні позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В судовому засіданні також встановлено, що в період перебування у шлюбних відносинах подружжя [PERSON] та [PERSON] набули у власність майно, а саме: квартиру [ADDRESS], житловою площею 29,9 кв.м., загальною площею 39,4 кв.м., право вланості на яку зареєстровано на [PERSON] та земельну ділянку, площею 0,060 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] право власності на яку зареєстровано за [PERSON]. Крім того, 15.06.2007 року на ім'я [PERSON] зареєстровано право власності на автомобіль Тойота Королла, д/н [NUMBER], 1991 року випуску, який 10.06.2015 року знято з обліку для реалізації. Квартира [ADDRESS], житловою площею 29,9 кв.м., загальною площею 39,4 кв.м. за договором іпотеки від 11.12.2006 року передана в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитними договорами № 11091862000 та № 11091877000 від 11 грудня 2006 року. На даний час зобов'язання за кредитними договорами не виконані, кредит в повному обсязі не виплачений. Відповідно до ст. 60 CK України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 61 CK України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (ч. 1ст. 190 ЦК України). Згідно ст. 69, 70 Сімейного кодексу України, та ст. 370 Цивільного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у п. п. 22, 23, постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 CK та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 CK, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові кошти та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Згідно п. 30 постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» під час вирішення спору про поділ майна подружжя інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, мають враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі якщо суд не відступив від засади рівності часток. Відповідно до частин 1, 2 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси подружжя та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Враховуючи викладене, інтереси дитини, взаємовідносини сторін, суд вважає можливим поділити майно нажите сторонами за час шлюбу в натурі, виділивши у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], житловою площею 29,9 кв.м., загальною площею 39,4 кв.м. та виділивши у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 0,060 га, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про виділення у власність [PERSON] автомобіля Тойота Королла, д/н [NUMBER], 1991 року випуску, оскільки на час розгляду справи автомобіль реалізовано. На підстав викладеного,

Outcome: partial