Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ПрАТ «СК «АХА Страхування» про стягнення страхової виплати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що є власником автомобіля марки «Subaru Legacy», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 12.08.2015 року об 05 год. 20 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода. Водій [PERSON], керуючи на законних підставах зазначеним автомобілем по а/д Запоріжжя-Донецька, біля електроопори № 114, при зміні напрямку руху не впорався з керування, внаслідок чого скоїв наїзд на дорожній відбійник та дорожній знак 4.7, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя [PERSON], був визнаний винним у скоєнні зазначеного ДТП при вищевказаних обставинах. 01 жовтня 2014 року між Позивачем та АТ «СК «АХА Страхування», було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 167а4. Строк дії договору встановлено в п. 10, а саме з 00-00 год. 02 жовтня 2014 року до 24-00 01 жовтня 2015 року. Тобто вищевказане ДТП сталося в період дії договору добровільного страхування. Пункт 7.2 договору страхування відносить до страхових ризиків збитки внаслідок ДТП. Відповідно до п. 15.2.2 договору страхування, до страхових ризиків відносяться збитки внаслідок ДТП будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Таким чином ДТП відноситься до страхових випадків визначених договором. Відповідно п. 11.1 договору страхова сума складає 175 550 грн. Позивач письмово звертався до відповідача з питанням виплати страхового відшкодування. Однак, відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування. Посилаючись на вище вказане просить суд стягнути з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на користь [PERSON] 160 903 грн. 93 коп., страхового відшкодування, вартість експертного дослідження 800 грн., витрати на технічній огляд та стоянку автомобіля у сумі 1 230 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, свої інтереси довірив представляти адвокату [PERSON], який будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. У судовому засіданні, що відбувалося 07.06.2016 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідач у судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляд справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином. У судовому засіданні, що відбувалося 07.06.2016 року проти задоволення даного позову заперечував. Крім того, надав суду письмові заперечення проти позову та відзив на позовну заяву, в яких просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки, на думку відповідача, комплекс механічних пошкоджень автомобіля «Subaru Legacy», що належить позивачу, з технічної точки зору не відповідає обставинам та місцю події, оскільки зафіксовані на автомобілі та перешкоді пошкодження не збігаються між собою за формою та локалізацією, на місці пригоди відсутня відповідна слідові та речова інформація, характерна для заявленої події. В ході судового розгляду справи, за клопотанням представника позивача, судом призначалась у даній цивільній справі комплексна судова транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза, проте на адресу суду повернулися матеріали цивільної справи з повідомленням судового експерта про неможливість надання висновку експерта. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником автомобіля марки «Subaru Legacy», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 01.10.2014 року між позивачем та АТ «СК «АХА Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 167а4. Строк дії договору встановлено в п. 10, а саме з 00-00 год. 02 жовтня 2014 року до 24-00 01 жовтня 2015 року. 12.08.2015 року об 05 год. 20 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода. Водій [PERSON], керуючи на законних підставах зазначеним автомобілем по а/д Запоріжжя-Донецьк, біля електроопори № 114, при зміні напрямку руху не впорався з керування, внаслідок чого скоїв наїзд на дорожній відбійник та дорожній знак 4.7, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2015 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні зазначеного ДТП при вищевказаних обставинах. Вищевказане ДТП сталося в період дії договору добровільного страхування. Пункт 7.2 договору страхування відносить до страхових ризиків збитки внаслідок ДТП. Згідно з п. 15.2.2 договору страхування, до страхових ризиків відносяться збитки внаслідок ДТП будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Таким чином ДТП відноситься до страхових випадків, визначених договором. Відповідно п. 11.1 договору, страхова сума складає 175 550 грн. Позивач письмово звертався до відповідача з питанням виплати страхового відшкодування. Відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування. Виходячи з висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту КТС № 172/12 за фактом спричинення пошкоджень КТС в результаті ДТП, складеного 04.12.2015 року судовим експертом [PERSON] на підставі заяви [PERSON], вартість відновлювального ремонту КТС «Subaru Legacy», державний реєстраційний номер [NUMBER], з технічної точки зору, внаслідок ДТП, в цінах станом на час вчинення ДТП, становить 160 903 грн. 93 коп. Згідно з висновком № 088-15 спеціального інженерно-технічного дослідження обставин та механізму отримання пошкоджень автомобіля «Subaru Legacy», державний реєстраційний номер [NUMBER] ДП «Центр експертних досліджень», складеного 11.09.2015 року судовим експертом спеціалістом-автотехніком [PERSON] на підставі замовлення відповідача у справі, та висновку експерта № 0298 за результатами транспортно-трасологічної експертизи механізму та обставин отримання пошкоджень автомобіля [NUMBER], складеного 02.05.2018 року судовим експертом [PERSON] на підставі замовлення відповідача у справі, комплекс механічних пошкоджень автомобіля «Subaru Legacy», державний реєстраційний номер [NUMBER], з технічної точки зору не відповідає обставинам та місцю події, вказаним у поясненні [PERSON], оскільки зафіксовані на автомобілі та перешкоді пошкодження не збігаються між собою за формою та локалізацією, а на місці пригоди відсутня відповідна слідова та речова інформація, характерна для заявленої події; механічні пошкодження, що зафіксовані па деталях лівої бокової частини автомобіля «Subaru Legacy», державний реєстраційний номер [NUMBER], не могли утворитися в межах дорожньо-транспортної пригоди, місце та обставини якої наведені в представлених матеріалах, а саме внаслідок наїзду автомобіля на огородження бар'єрного типу, оскільки зафіксовані пошкодження досліджуваного автомобіля за механізмом і характером слідоутворення не відповідають ні формі, ні структурі, вказаної водієм перешкоди, а також відсутні сліди аварійного переміщення автомобіля з пошкодженим лівим переднім колісним вузлом та продукти руйнування деталей автомобіля по напрямку його переміщення вздовж огородження до місця кінцевої зупинки. В силу ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. На підставі ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий ризик певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Відповідно до ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Аналогічні підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування передбачені ст. 26 Закону України «Про страхування». Надані відповідачем докази (а саме: висновок № 088-15 спеціального інженерно-технічного дослідження обставин та механізму отримання пошкоджень автомобіля «Subaru Legacy», державний реєстраційний номер [NUMBER], ДП «Центр експертних досліджень» від 11.09.2015 року та висновок експерта № 0298 за результатами транспортно-трасологічної експертизи механізму та обставин отримання пошкоджень автомобіля «Subaru Legacy», державний реєстраційний номер [NUMBER] від 02.05.2018 року) свідчать про подання позивачем, як страхувальником, завідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, що є підставою для відмовити страховика від здійснення страхової виплати, згідно з вимогами ст. 991 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування». Отже, відповідач правомірно відмовив у здійсненні страхової виплати. Позивач, в свою чергу, не довів належними та допустимими доказами протилежного, зокрема, що саме внаслідок зазначеного ДТП його транспортний засіб отримав вказані пошкодження, які спричинили йому збитки в заявленому розмірі. В силу ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed