Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить: стягнути на його користь з відповідача начальника ІТТ Богодухівського РВ ГУМВС України в Харківській області [PERSON] в якості моральної шкоди грошові кошти в сумі 10 000 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в першому півріччі 2013 року його конвоювали з СІЗО м. Харкова разом з іншими заарештованими, серед яких знаходився заарештований [PERSON], який хворіє на відкриту форму туберкульозу . Конвоювання здійснював начальник ІТТ Богодухівського РВ ГУМВС України в Харківській області [PERSON] , заарештованих перевозили спецавтомобілем УАЗ д.н. 09-55 , який не обладнаний окремим приміщенням, тому всі арештовані разом із [PERSON] були в одному приміщенні, при цьому останній був без будь яких засобів захисту, пов»язаних з його хворобою. Таким же чином заарештованих було повернуто до СІЗО м. Харкова, тобто в одному автомобілі з [PERSON] Після повернення до СІЗО м. Харкова позивач повідомив черговим СІЗО, які проводили огляд , що не може знаходитись в загальній масі з іншими заарештованими, оскільки він проходив службу у Внутрішніх військах та конвоював заарештованих . В цей час [PERSON] повідомив, що він також не може бути в загальній масі , оскільки хворіє на відкриту форму туберкульозу. Після цього позивач постійно був в страху від того, що перебуваючи в одному приміщенні з [PERSON] міг захворіти на тяжку хворобу, яка передається повітряно крапельним шляхом. Через це у нього погіршився сон , з»явилися розлади у системі травлення . У зв»язку з вищевикладеним позивач вважає, що своїми незаконними діями відповідач спричинив йому моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях за своє здоров»я , які існують і на даний час. Позивач [PERSON], який знаходиться під вартою, в судове засідання не з»явився, про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином. Крім цього, йому неодноразово було роз»яснено, що він має право представляти свої інтереси в суді через представника. Письмові пояснення відповідно до ч. 6 ст. 76 ЦПК Українине надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, проти позову заперечував в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача в якості моральної шкоди грошові кошти в сумі 10 000 грн. При цьому суду не було надано позивачем належних та допустимих доказів (даних) на підтвердження того, що його було етаповано з Харківського слідчого ізолятору разом з [PERSON], який хворіє на відкриту форму туберкульозу . Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 10 000 грн., проте відповідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода,зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно положень п. З Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв'язку з порушенням нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. За змістом ст. 1167 ЦК України та інших норм законодавства, що регулюють ці правовідносини, заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями інших осіб. Позивачем не надано суду жодних доказів того, що протиправними, на його думку, діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду . Відповідно до ст.. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] не довів своїх позовних вимог, що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу, за ст.10 ЦПК України.

Outcome: dismissed