Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивачка), в особі представника, адвоката Богданчук О.В., звернулась до суду з позовом до Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач), в якому вказала, що [INFO] помер їх батько, [PERSON] , який дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої зокрема увійшли: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої Лишнянською сільською радою та технічним паспортом на житловий будинок; земельна ділянка площею 0,1246 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222784201:01:014:0241 - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №965772; земельна ділянка площею 0,2103 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222784201:01:014:0243 - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №965774; земельна ділянка площею 4,3222 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3222784200:04:003:0009 - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №076903. За життя [PERSON] склав заповіт від 17.01.2008 року, яким все своє майно заповів своїй дочці - [PERSON] , тобто позивачці. Заповіт на день смерті заповідача не змінений та не скасований. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом немає. В установлений законом шестимісячний строк позивачка звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, а потім з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка залишилась після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки при перевірці документів на житловий будинок по [ADDRESS] , за результатами проведених пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація відсутня, а на згадані вище земельні ділянки відсутні оригінали державних актів. Враховуючи викладене, позивачка, посилаючись на ст. ст. 1216-1218, 1223, 1268, 1297 ЦК України просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на на житловий будинок по [ADDRESS] та вказані вище земельні ділянки. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 05.10.2020 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.11.2020 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Також даною ухвалою суду від 05.10.2020 року у порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка надійшла до суду 29.10.2020 року (а.с. 60-67), та приєднана до матеріалів справи. У підготовче судове засідання позивачка та її представник не прибули, у позовній заяві позивач просила слухати справу у її відсутності (а.с. 6). Відповідач в установлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав повністю, та просив слухати справу у відсутності його представника (а.с. 68). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наступними документами: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.06.2012 року (а.с. 10), довідкою Лишнянської сільської ради №237 від 09.07.2020 року (а.с. 62 - зворотній бік), свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] від 15.02.1954 року (а.с. 12), свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.06.1974 року (а.с. 13), звідки вбачається зміна прізвища позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої зокрема увійшли: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,1246 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222784201:01:014:0241; земельна ділянка площею 0,2103 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222784201:01:014:0243; земельна ділянка площею 4,3222 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3222784200:04:003:0009. Згідно заповіту, посвідченого 17.01.2008 року секретарем виконкому Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області Парфенюк Г.С., зареєстрованого в реєстрі за №16, [PERSON] все своє майно заповів своїй дочці, [PERSON] , тобто позивачці у справі (а.с. 11). Згідно відмітки сільської ради на заповіті, він на день смерті заповідача не змінений та не скасований. Заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі, що підтверджується відповідним Витягом №60980561 від 18.07.2020 року (а.с. 64 - зворотній бік). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №326/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою, позивачка [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини (а.с. 61). Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка залишилась після смерті [INFO] [PERSON] , що підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №762/02-31 від 22.07.2020 року (а.с. 66-зворотній бік, а.с. 67), оскільки за результатами проведених пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , та вказані вище земельні ділянки інформація відсутня. Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом судом не встановлено. Відповідно до листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Те, що житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] підтверджується випискою з погосподарської книги №238 від 09.07.2020 року Лишнянської сільської ради, звідки вбачається, що згідно записів в погосподарській книзі №3 за 2011 -2015 роки сільської ради, та записів в погосподарській книзі №2 за 2016 -20209 роки, зроблено особовий запис 03-0210-1 та №02-0128-3 відповідно, про те, що власником житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до технічного паспорта на будинок (а.с. 16-22), до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , входить: житловий будинок під літерою «А», 1967 року побудови, загальною площею 96,9 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., прибудова «а», ганок «а до», сарай «Б», погріб «Г», вбиральня «Д», колодязь питний І, яма вигрібна ІІ, ворота з хвірткою №1, огорожа №2. Те, що земельна ділянка площею 0,1246 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером 3222784201:01:014:0241, належала померлому [INFO] [PERSON] підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №965772, виготовленого на підставі рішення Лишнянської сільської ради 02 сесії 24 скликання від 04.06.2002 року, Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 06.07.2012 року за №322270001008654 (а.с. 23). Те, що земельна ділянка площею 0,2103 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 3222784201:01:014:0243, належала померлому [INFO] [PERSON] підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №965774, виготовленого на підставі рішення Лишнянської сільської ради 02 сесії 24 скликання від 04.06.2002 року, Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 06.07.2012 року за №322270001008652 (а.с. 24). Те, що земельна ділянка площею 4,3222 га, яка розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 3222784200:04:003:0009, належала померлому [INFO] [PERSON] підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №076903, виготовленого на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 24.11.2003 року №268, Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 23.12.2003 року за №35 (а.с. 25). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1233 та ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину прийняла, інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки, щодо яких нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. За клопотанням позивачки судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивачку. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved