Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач та його дружина - [PERSON] , оскільки були зареєстровані та проживали разом з померлим на момент його смерті і не подавали нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] в Ковельській державній нотаріальній конторі Волинської області було заведено спадкову справу №382/1994. До складу спадщини [PERSON] ввійшли всі його права та обов`язки, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме - право на 29/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу 29/50 частин житлового будинку, посвідченого нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Рабчук О.П. 09.10.1968 року, Р№1165. 10.12.1994 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Сусліній Агрипині Іванівні було видано свідоцтво про право власності на Ѕ частку з 29/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Крім цього, 10.12.1994 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Сусліній Агрипині Іванівні було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку з 29/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . На Ѕ частку з 29/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , тобто на 29/200 частки вказаного житлового будинку свідоцтво про право на спадщину за законом на позивача [PERSON] не видавалося. 13.12.1994 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори був посвідчений договір дарування про те, що [PERSON] подарувала [PERSON] 22/50 частини житлового будинку з належною частиною господарських будівель та споруд, який знаходиться в [ADDRESS] , який зареєстрований за №1-4400. 31.08.1995 року рішенням Ковельського міського суду вищевказаний договір дарування був визнаний недійсним. Рішення вступило в законну силу 11.09.1995 року. Згідно з розпорядженням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 21.07.1995 року №515-рв, у зв`язку з тим, що [PERSON] рішенням Ковельського міського суду від 25.05.1995 року була визнана недієздатною, [PERSON] був призначений її опікуном. [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач, її син, оскільки був зареєстрований та проживав разом з померлою на момент її смерті і не подавав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. 02.09.2019 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального архіву Волинської області Мартинюком Е. В. було заведено спадкову справу №31/2019 після смерті [PERSON] . Позивач вказує, що інших спадкоємців першої черги за законом немає, оскільки він був єдиною дитиною в сім`ї. До складу спадщини померлої [PERSON] ввійшли всі права та обов`язки, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме -право на 29/100 частки житлового будинку в [ADDRESS] , які належали їй на підставі свідоцтва про право власності від 10.12.1994 року, Р№1-4342 та 29/200 частки житлового будинку в [ADDRESS] , які належали їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, яку вона успадкувала після смерті чоловіка. На даний час позивач звернувся до нотаріусів за видачею свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батьків. 21.10.2019 року приватний нотаріус Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Мартинюк Е.В. повідомив, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену частку вказаного житлового будинку після смерті спадкодавця [PERSON] , оскілки на вказане спадкове майно не подано правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. 01.11.2019 року державний нотаріус Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області повідомив, що на частку житлового будинку в [ADDRESS] , яка є об`єктом спадкування, відсутні документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Для вирішення питання спадкування позивачу рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи наведене, позивач просив суд визнати за ним право власності на 29/50 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, який знаходиться по [ADDRESS] , в тому числі: 29/200 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та на 87/200 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак кожен зокрема попередньо подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача - Ковельської міської ради Волинської області у судове засідання не з`явився, хоча своєчасно був повідомлений про місце, дату і час розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14.08.1997 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Ковель. Відповідно до архівної копії договору купівлі-продажу від 1968 року, посвідченого нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Рабчук О.П. 09.10.1968 року за №1165 встановлено, що [PERSON] продав, а [PERSON] купив 29/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] та [PERSON] , оскільки були зареєстровані та проживали разом з померлим на момент його смерті і не подавали нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується довідкою РЖКП № 2 від 22.11.2019 року № 980. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.1994 року, виданого державним нотаріусом Гурською В.С., встановлено, що [PERSON] успадкувала після смерті [INFO] [PERSON] 29/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Крім цього, відповідно до свідоцтва про право власності від 10.12.1994 року, виданого державним нотаріусом Гурською В.С., за [PERSON] визнано право власності на 29/50 частки цього ж будинку, як на частку в спільному майні, набутому подружжям. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 26.10.1998 року Ковельським міським відділом реєстрації актів громадянського стану. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син, позивач у справі - [PERSON] , оскільки був зареєстрований та проживав разом з померлою на момент її смерті і не подавав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується довідкою РЖКП № 2 від 22.11.2019 року, №980. 02.09.2019 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального архіву Волинської області Мартинюком Е. В. було заведено спадкову справу №31/2019 після смерті [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.09.2019 року. Той факт, що померла [INFO] [PERSON] була матір`ю позивача [PERSON] підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження позивача. Згідно з технічним паспортом від 10.01.1969 року, власниками житлового будинку в [ADDRESS] , на дату складання технічного паспорта, були [PERSON] (частка 29/50), [PERSON] (частка 9/50), [PERSON] (частка 12/50). Відповідно до виписки з матеріалів інвентаризаційної справи від 20.09.2019 року, № 3239 на житловий будинок [ADDRESS] , власниками будинку згідно інформацією, яка є у КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», вказані [PERSON] (частка 9/50), [PERSON] (частка 12/50), [PERSON] (частка 29/100), [PERSON] (частка 29/100). Таким чином, 29/50 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, який знаходиться по [ADDRESS] належала [PERSON] , який помер [INFO] . Крім цього, 87/200 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, який знаходиться по [ADDRESS] належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до п. п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону 2003 року, Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої даного закону щодо спадкування застосовуються лише до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Таким чином, до вказаних правовідносин застосовуються правила Розділу VII ЦК України в редакції Закону 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина на все майно, яке належало їм на праві приватної власності, в тому числі й на вказаний житловий будинокз відповідною часткою господарських будівель і споруд. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно листа приватного нотаріуса Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Мартинюка Е.В. від 21.10.2019 року №355/02-14, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок після смерті [PERSON] та [PERSON] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Отже, позивач по справі є спадкоємцем за законом майна, що належало померлому [PERSON] та померлій [PERSON] , в тому числі й вказаного житлового будинку, а тому це майно належить позивачу в порядку спадкування за законом. Таким чином, в судовому засіданні доведено обставини, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги, а саме - право позивача на на 29/50 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, який знаходиться по [ADDRESS] , в тому числі: 29/200 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та 87/200 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Виходячи з обставин справи, судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved