Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунки при звільненні. Позов мотивовано тим, що у березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Всеукраїнський акціонер\-ний банк» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, який мотивовано тим, що 01.10.2014 року між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено трудовий договір, згідно з яким позивача бу\-ло прийнято на роботу на посаду начальника відділення банку № 85 із щомісячною заробіт\-ною платою в розмірі 9770,00 грн. За умовами вказаного договору позивачу повинна бути нара\-хована та виплачена 21.11.2014 року додаткова заробітна плата в розмірі 48850,00 грн. Да\-ний трудовий договір набув чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом невизначеного строку. У листопаді 2014 року позивачу було виплачено щомісячну заробітну пла\-ту але додаткову заробітну плату, обумовлену в трудовому договорі, позивачу виплачено не бу\-ло. Відповідно до наказу № 59-п від 18.02.2015 року позивача було звільнено з посади з 19.02.2015року у зв'язку із скороченням штату працівників, про що в трудовій книжці зроблений відповідний запис. Враховуючи те, що ПАТ «Всеукраїнський ак\-ціонерний банк» не провело з позивачем остаточний розрахунок при звільненні та не виплатило передбачену трудовим договором додаткову заробітну плату, позивач звернувся до суду з да\-ною позовною заявою, в якій, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив суд стягну\-ти з відповідача додаткову заробітну плату в розмірі 48850,00 грн., а також суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 20.02.2015 року по 20.12.2015 року в сумі 97 700,00 грн. 29.01.2016року Вінницьким міським суди Вінницької області по справі 127/6535/15-ц головуючим суддею Волошиним С.В. вирішено позов позивача до ПАТ «Всеукраїнський акціонер\-ний банк» задовольнити та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 49, код ЄДРПОУ 19017842) на ко\-ристь позивача додаткову заробітну плату у відповідності до трудового договору, укладеного 01.10.2014 року між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», в розмірі 48850 грн., а також середній заробіток за час затримки розра\-хунку при звільненні в розмірі 97700 грн. 00 коп. 08.04.2016р. колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він\-ницької області в складі: головуючого Іващука В.А., суддів: Колоса С.С., Якименко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за моїм позовом до Пу\-блічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення заробі\-тної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, за апеляційною скаргою ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М.А., на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2016 року, ухвалила апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»,в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М.А., відхилити. 16.05.2016р. відділом виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №127/6535/15-ц від 28.04.2016 року. 14.06.2016року позивачем була отримана Постанова виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 24.05.2016 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №127/6535/15-ц від 28.04.2016року, а виконавчий документ переданий для виконання ліквідаційній комісії (ліквідатору). Однак, станом на 16.06.2016 року додаткову заробітну плату у відповідності до трудового договору, укладеного 01.10.2014 року між мною та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», в розмірі 48850 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 97700 грн. позивачу виплачено не було. Просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» (код ЄДРПОУ 19017842) на користь [PERSON] (код [NUMBER]) середній заробіток починаючи з 21 грудня 2015 року по21 червня 2015 року. 01.09.2016року позивач надав суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просив стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, починаючи з 21.12.2015року по 21.09.2016року в розмірі 88 623,00грн. 05.10.2016року позивач надав суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просив стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, починаючи з 21.12.2015року по 21.10.2016року в розмірі 98470,00грн. 31.10.2016року позивач надав суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просив стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, починаючи з 21.12.2015року по 21.11.2016року в розмірі 108317,00грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференції позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2016 року стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь [PERSON] додаткову заробітну плату у відповідності до трудового договору, укладеного 01.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в розмірі 48 850,00грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 97 700,00грн. (а.с.5-7). Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 08.04.2016року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2016 року залишено без змін (а.с.8-10). На теперішній час рішення суду залишається невиконаним. Згідно з ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Стаття 117 КЗпП України передбачена відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 р. № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що за ст. 47 Кодексу роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме - в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, що викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 22.02.2012року №4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Таким чином, невиконання рішення суду про стягнення на користь звільненого працівника недоплаченої заробітної плати є підставою для покладення на власника або уповноважений ним орган відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, за весь період невиплати цієї заробітної плати, оскільки вимоги звільненого працівника щодо її виплати є трудовим спором і регулюються нормами трудового права. Верховний Суд України в постанові від 29 січня 2014 року у справі № 6-144цс13, у зв'язку з наявністю судового рішення про стягнення невиплаченої при звільненні заборгованості, виклав свою позицію, згідно якої передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п. 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки №18/3-51954 від 09.12.2015року виданої ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за період з 01.12.2014 року по 31.01.2015року [PERSON] нараховано заробітну плату в розмірі 19 695,90грн. У відповідності до листів Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» від 04.09.2013 року №9884/0/14-13/13 та «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015рік» від 09.09.2014р. №10196/0/14-14/13 кількість робочих днів у грудні 2014 року складала 23, а в січні 2015року 20 днів. Виходячи з вищевикладеного, середньоденна заробітна плата [PERSON] складала 458грн. (19695,90грн. /43дні=458грн.). Середньомісячне число робочих днів складає 21,5 день (43дні/2=21,5). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сума середнього заробітку за час затримки при звільнені за період з 21.12.2015року по 21.11.2016року складає 108 317,00грн. (458грн.*11*21,5= 108 317,00грн.). Згідно п. 1 ч. 1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Виходячи з цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1083,17грн. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 47, 116, 117, 233 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,

Outcome: approved