Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свою вимогу тим, що [INFO] в с. Верхні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області помер батько [PERSON], залишивши в якості спадщини належну йому земельну ділянку розміром 6,6886 гектари, кадастровий номер 6523881000:03:030:0024, розташовану на території Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, право приватної власності на зазначену земельну ділянку було посвідчено державним актом серії ХС № 075215. За життя батько заповіт не складав. Позивач повідомив, що готуючи документи для оформлення спадщини, не знайшов державний акт на право власності на земельну ділянку. Отримати дублікат вказаного документу не вдалося. За відсутності оригінала Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку державний нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, рекомендував звернутися до суду з метою отримати судове рішення про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви, просив задовольнити позов з підстав, викладених в ній. Представник Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Герасимов Г.В. у судовому засіданні підтвердив, що дійсно померлий [INFO] [PERSON] за життя отримав на законних підставах земельну ділянку загальною площею 6,6886 гектари відповідно до розпорядження голови Нижньосірогозької райдержадміністрації № 122-3 від 17 липня 2003 року, земельна ділянка розташована на території Верхньосірогозької сільської ради, складається з однієї частки площею 6,6886 гектари. Позивач [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не складав. Оскільки спору між сторонами стосовно позовних вимог позивача не виникло, відповідач визнає вимоги позивача, на думку суду у відповідності зі ст. 130 п. 4 ЦПК України судове рішення може бути ухвалено у попередньому судовому засіданні. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в селі Верхні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області, актовий запис № 32 від 04 жовтня 1972 року, батьком дитини вказаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 січня 2014 року [PERSON] помер [INFO] у віці 76 років в селі Верхні Сірогози Нижньосірогозького району (а.с. 8). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ХС №075215 [PERSON] належить земельна ділянка площею 6,69 га. на території Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 634/638 (а.с. 9), кадастровий номер належної [PERSON] земельної ділянки 6523881500:03:030:0024 (а.с. 9). Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначена земельна ділянка. Спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] є його син позивач [PERSON], про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 7). Заяву про прийняття спадщини за заповітом позивач [PERSON] подав державному нотаріусу В.В.Пестрецову в установлений законом строк 17 червня 2014 року (а.с. 26), але у зв'язку з втратою оригінала державного акту на право приватної власності на землю серії ХС №075215 позивач вимушений звернутися з позовом до суду. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи, що померлий [PERSON] не залишив після своєї смерті заповіт на належну йому земельну ділянку, розташовану на території Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району, то спадкування повинно відбуватися за законом. Зі змісту ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи ту обставину, що позивач [PERSON] втратив можливість оформити своє право на спадщину за незалежних від його волі обставин у зв'язку втратою при невстановлених обставинах оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, він відповідно до норм ст. 1223 ч. 1 ЦК України має право на спадщину за законом, він своєчасно звернувся з відповідною заявою до нотаріуса за місцем відкриття спадщини - останньому місці проживання спадкодавця, тому вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки не заявляв про відмову від неї. На підставі викладеного, заслухавши пояснення позивача, позицію зацікавленої сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, заявлені [PERSON], як обґрунтовані.

Outcome: approved