overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що судовим наказом Малиновського районного суду міста Одеси від 14 березня 2019 року з нього стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів на місяць, але не менше ніж по 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, з дня подання заяви 27 лютого 2019 року до повноліття сина [PERSON] ,\~а саме\~до [INFO] . Оскільки з 28.02.2019 року [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, позивач вимушений звернутись з позовом про припинення стягнення аліментів та зміну розміру аліментів до суду. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що судовим наказом Малиновського районного суду міста Одеси від 14 березня 2019 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів на місяць, але не менше ніж по 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, з дня подання заяви 27 лютого 2019 року до повноліття сина [PERSON] ,\~а саме\~до [INFO] . В судовому засіданні також встановлено та сторонами не оспорювалось, що з 28.02.2019 року [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких обставин суд вважає можливим припинити стягнення\~аліментів на\~утримання [PERSON] ,\~ [INFO] \~та змінити\~розмір аліментів,\~які стягуються\~на утримання\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~за судовим\~наказом Малиновського\~районного суду\~міста Одеси\~від 14\~березня \~ \~ \~ \~ \~ \~ 2019\~року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про продовження строків прийняття спадщини. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. 04.07.2002оку померла [PERSON], яка являється матірю позивача. За життя [PERSON] склала заповіт у якому вказала, що все її майно і майно, що знаходиться у с.Старі Бросківці, Сторожинецького району Чернівецької області заповіла відповідачу - [PERSON]. Від часу смерті матері минуло більше тринадцяти років. Відповідач до нотаріуса для отримання спадщини не звертався , хоча мав заповіт та знав, що являється спадкоємцем за заповітом. При усній розмові відповідач повідомив позивача, що відмовляється від спадщини на його користь. Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса, щоб оформити спадщину, але отримав відмову по тій причині, що пропустив строки звернення, а саме шестимісячний строк із дня смерті матері, тобто до 04 січня 2003р.. В установлений законом шестимісячний термін позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по тій причині, що йому було відомо те, що мати зробила заповіт на користь брата [PERSON]. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визначити йому додатковий строк два місяці для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявився, його представник подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, представив суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 06.11.1999 року, який зареєстрований Гіркополонківською сільською радою Луцького районі Волинської області, актовий запис № 29. Від подружнього життя у сторін народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що він з відповідачем не проживає, не підтримує шлюбних стосунків, не веде спільного господарства, не займається спільним вихованням дитини, шлюб існує формально. Просить суд, шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд, позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що сторони з 06.11.1999 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований Гіркополонківською сільською радою Луцького районі Волинської області, актовий запис № 29. (а.с. 4) Від даного шлюбу у сторін народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. (а.с. 3) В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дитини, шлюб існує формально. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 12.11.1989 року, який зареєстрований Ратнівською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 09. Від подружнього життя у сторін неповнолітніх дітей не має. Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що він з відповідачем не проживає, не підтримує шлюбних стосунків, не веде спільного господарства, шлюб існує формально. Просить суд, шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд, позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що сторони з 12.11.1989 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований Ратнівською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 09. (а.с. 2) Від подружнього життя у сторін неповнолітніх дітей не має. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, вказуючи, що їй на праві власності належить квартира №80 в будинку №50 по вул. мікрорайон Журавлівка м. Шахтарську Донецької області. Вона є непрацездатною за віком, потребує постійного догляду і допомоги, тому 28.05.2012 року уклала договір пожиттєвого утримання. За умовами договору вона передала у власність відповідача зазначену квартиру, а остання зобовязана пожиттєво повністю її утримувати, забезпечувати харчуванням, ліками, одягом, доглядом і необхідною допомогою, похоронити після смерті. Обєм матеріального забезпечення встановлено в розмірі 300 грн. щомісячно. З моменту укладення договору і по теперішній час відповідач зобовязання за договором не виконує, допомогу не надає. Просила розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 28.05.2012 року між нею та [PERSON], який посвідчено державним нотаріусом Шахтарської державної нотаріальної контори м. Шахтарська Донецької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №2-646/16. У судовому засіданні [PERSON] вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явились, подав до суду заяву в якій позов визнав і просив розглянути справу в її відсутності. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно ст. 755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. За договором довічного утримання від 28.05.2012 року [PERSON] взяла не себе зобовязання повністю довічно утримувати [PERSON], забезпечувати її харчуванням, ліками, одягом, доглядом та необхідною допомогою, похоронити її в разі смерті. Вартість матеріального забезпечення визначено сторонами в розмірі 300 грн. щомісячно (а.с.4-5). У судовому засіданні поясненнями свідка [PERSON] встановлено, що [PERSON] не виконує обовязки, які передбачені договором довічного утримання, а тому договір довічного утримання від 28.05.2012 року, який укладено між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що 21 серпня 2008 року між ним та відповідачем укладеного договір довічного утримання, згідно умов якого позивачем передано у власність відповідача квартиру [ADDRESS] , а відповідач зобов`язалась забезпечувати позивача утриманням та доглядом довічно, а саме: забезпечити харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, самостійно сплачувати комунальні послуги. Оскільки, на протязі останніх чотирьох років, відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором довічного утримання, позивач вимушений звернутись до суду з позовом про його розірвання. Представник позивача надала заяву в якій підтримала позовні вимоги просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути в її відсутність. Представник відповідача надав заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, справу просить розглянути в його відсутність. Суд, дослідивши інші матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладеного договір довічного утримання. Згідно умов вказаного договору позивачем передано у власність відповідача квартиру [ADDRESS] , а відповідач зобов`язалась забезпечувати позивача утриманням та доглядом довічно, а саме: забезпечити харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, самостійно сплачувати комунальні послуги. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором довічного утримання. Відповідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та розірвати договір довічного утримання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 02.06.2012 року сторони уклали шлюб. В шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає про розірвання шлюбу, оскільки відносини між сторонами носять формальний характер, сторони не спілкуються, останній час виникали конфліктні ситуації, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач також в судове засідання не з»явилась, подала заяву про визнання позову та розгляду справи у її відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б\~ інтересам сторін. Так, у відповідності до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст. 55, 56 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини,\~ примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 08.08.2009 року сторони уклали шлюб. В шлюбі народилася дитина, [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає про необхідність розірвання шлюбу, оскільки відносини з дружиною носять формальний характер, вони не спілкуються, останній час виникали конфліктні ситуації, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст. 55, 56 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 10.11.2018 року сторони між собою уклали шлюб. Позивач шлюб просить розірвати, оскільки їх відносини носять формальний характер, у них відсутнє взаємопорозуміння, неповага відповідача до позивача та її зради, вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову визнає. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, у відповідності до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст. 55, 56 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 24.08.1981 сторони уклали шлюб. В шлюбі народилося двоє дітей які вже повнолітні. Позивач зазначає про розірвання шлюбу, оскільки відносини між сторонами носять формальний характер, сторони не спілкуються, позивач виїхала за кордон на заробітки у 2015 році. З того часу не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. У звязку з чим позивач\~ просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, її представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б\~ інтересам позивача. Так, у відповідності до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст. 55, 56 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини,\~ примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved