Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, процентів за користування позикою, індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, вказавши на ті обставини, що 15.07.2016 року позивач надав відповідачу [PERSON] в позику грошову суму в розмірі 70 000 гривень, про що було складено розписку. Борг відповідач зобовязався повернути до 15 жовтня 2016 року. \~ \~ \~ \~На даний час відповідач боргу не повернув і наміру його повертати не виявляє, тому позивач просив стягнути борг за договором позики в загальній сумі в розмірі 112\~981 грн 24 коп, яких: 20972 грн 44 коп проценти за користування позикою, 17\~687 грн 98 коп - загальна сума інфляційних витрат, 4320 грн 82 коп три проценти річних та судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, суду пояснив, що не сплачує позику через важке матеріальне становище. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: 1)\~договори та інші правочини; 2)\~створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3)\~завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4)\~інші юридичні факти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що між сторонами по справі 15.07.2016 року укладено договір позики, згідно якого відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти в розмірі 2790 доларів США, що станом на 15.07.2016 року становило 70\~000 грн. Борг зобовязався повернути до 15 жовтня 2016 року. Про отримання вищезазначених коштів відповідач написав розписку про отримання грошей. Згідно ч. 1 п. 3 ст. 3 Цивільного кодексу України за субєктом цивільного права зберігається можливість укладати договір і визначати його зміст, на свій розсуд, відповідно до домовленості, що і було зроблено в даному випадку між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до договору та ст. 1049 ЦК України відповідач взяв на себе зобовязання повернути позикодавцеві грошові кошти у такій само сумі, що були йому передані позикодавцем. Крім того в силу ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Свої вимоги позивач підтвердив розрахунком нарахування процентів за користуванням кредитом, трьох процентів річних та інфляційних витрат від простроченої суми боргу відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1129,81 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved