Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 25 липня 1997 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 7. Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим і спільне життя з нею не склалося. В сім'ї склались дуже складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Шлюбні відносини між ними впродовж останніх двох років не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам, просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, проте визнала факт того, що вони впродовж тривалого часу не підтримують подружніх відносин, а також, що позивач має стосунки з іншою жінкою, яка є вагітною від нього. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 25.07.1997 року між сторонами по справі був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 7, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується свідоцтвом про народження дитини. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. Як пояснив позивач в судовому засіданні, у нього є інша жінка, яка перебуває від нього на восьмому місяці вагітності, хоче шлюб з відповідачкою розірвати, має намір вступити в шлюб з іншою жінкою, щоб майбутня дитина народилась у повноцінній сім'ї. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин більше 2 років, спільного господарства не ведуть. Їх шлюб існує лише формально, а збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам майбутньої дитини. Дані обставини не оспорюються сторонами. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні.

Outcome: approved