Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Автокооперативу «Мостицький», в якому просив суд визнати протиправною відмову чи бездіяльність відповідача у розгляду заяви (звернення) від 01.06.2018 року про прийняття [PERSON] у члени Автокооперативу «Мостицький» та щодо пропозицій врегулювання ситуації, що склалась навколо права користування гаражним боксом № 429 Автокооперативу «Мостицький» від 01.06.2018 року. Позовна заява обґрунтована тим, що у строк передбачений Законом України «Про звернення громадян» відповіді від Автокооперативу «Мостицький» на подане [PERSON] звернення від 01.06.2018 року позивач не отримав. А відтак, такі дії відповідача є протиправними та такими, що порушують права позивача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача проти задоволення позову в судовому засіданні заперечував, зазначав про його безпідставність та необґрунтованість. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2018 року [PERSON] подав до Автокооперативу «Мостицький» заяву (звернення) від 01.06.2018 року про прийняття [PERSON] у члени Автокооперативу «Мостицький» та щодо пропозицій врегулювання ситуації, що склалась навколо права користування гаражним боксом № 429 Автокооперативу «Мостицький». (а.с. 3-5) На примірнику вищевказаної заяви (звернення) від 01.06.2018 року міститься резолюція наступного змісту: «заяву прийняв голова правління АК Мостицький А.І. Сидоренко 1.06.18р.», а також підпис та печатка автокооперативу. (а.с. 3) Не отримавши відповіді на подану заяву від 01.06.2018 року, позивач 13.07.2018 року звернувся до відповідача із запитом на інформацію, в якому повторно перед відповідачем поставив ряд питань. (а.с. 10) Спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України «Про звернення громадян». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно ч. 3 ст. 3 вищевказаного Закону заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 15 вказаного Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 15 Закону відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Стаття 20 Закону встановлює, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку. Позивачем було реалізовано своє право на подання до голови кооперативу заяви від 01.06.2018 року. Жодних доказів, які б свідчили про надання відповіді на заяву позивача від 01.06.2018 року в матеріалах справи не міститься. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що відповідь була надана, направлена позивачеві простою поштою. Проте, доказів на підтвердження цих обставин не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на заяву [PERSON] від 01.06.2018 року є протиправною. Проте, позивач також ставить питання про протиправність відмови відповідача у розгляді заяви. В цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, адже відповідач наразі вважається таким, що допустив бездіяльність у розгляді заяви від 01.06.2018 року, а відтак, відмова, як рішення, не може бути наразі предметом розгляду.

Outcome: partial