Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] заявлено позов до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в 2011 році позивач на умовах права користування та розпорядження отримав від [PERSON] автомобіль марки «ІЖ 2717», 2003 року випуску, номерний знак [NUMBER], на що було оформлено відповідне доручення та якій він сплатив 1650, 00 дол. США.10.01.2015 року позивач, будучи фактичним власником вказаного автомобіля, юридично власником залишалась [PERSON], в усній формі продав автомобіль відповідачу, [PERSON], на що вони оформили нову довіреність на право користування та розпорядження від імені [PERSON] на відповідача та її сина, Богдана. На підтвердження вказаної обставини відповідач, [PERSON] видала позивачу відповідну розписку, в якій вказала, що дала завдаток у сумі 800, 00 дол. США, а борг в сумі 1\~600,00 дол. США вона зообовязується повернути йому до 12.04.2015 року. Позивач в свою чергу зазначив суму , яку він фактично отримав станом на 10.01.2015 року , а саме 800 дол. США. Після закінчення обумовленого терміну повернення решти суми коштів за автомобіль, відповідач решту коштів позивачу не передала. Відповідач, [PERSON] на прохання по суті не реагувала, а навпаки сказала, щоб позивач забрав свій автомобіль, а їй повернув 800 дол. США, які попередньо отримав. Вказану пропозицію позивач не погодив, а попросив відповідача дотримуватись їх основної домовленості та вкотре повернути решту коштів. Однак, на час подання цієї заяви до суду відповідач гроші йому так і не повернула. Просить стягнути з [PERSON] на його користь грошову суму в розмірі 33\~673, 60 грн. боргу та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просить стягнути з [PERSON] на його користь 33\~673,60 грн. боргу та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що вона дійсно домовлялась за продаж автомобіля марки «ІЖ 2717», 2003 року випуску за ціну 2400, 00 дол. США, з яких оплатила 800, 00 дол. США, а на решту 1600, 00 дол. США дала розписку. Однак, усно домовлялись, що нею борг позивачу, [PERSON], буде виплачено , при умові , якщо автомобіль не внесений в базу порушників митних правил. Однак, в послідуючому виявилось, що автомобіль внесений в таку базу, тому вимоги позивача вважає безпідставними. На даний час автомобіль перепроданий нею по дорученню. Просить в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання позов не визнала, з підстав зазначених відповідачем. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача та зясувавши обставини справи приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів законодавства , а за відсутності цих умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред»явлення вимогою, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з розписки від 10.01.2015 року [PERSON] дала задаток за машину «ІЖ-2717», номерний знак [NUMBER] в сумі 800 доларів США. Борг в сумі 1600,00 дол. США вона зобовязується повернути на протязі трьох місяців до 12 квітня 2015 року, що не заперечується самою відповідачкою. Будь-яких інших умов щодо повернення боргу в розписці не зазначено. Позивач [PERSON] заперечив умови повернення боргу в розписці, на які вказує відповідач. Остання доказів щодо цих умов суду не надала. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В судовому засіданні встановлено, відповідач погодила з позивачем суму позики, строки повернення коштів, відповідач [PERSON] порушила виконання своїх зобовязань. Крім того, розпорядилась даною машиною, а тому, суд вважає, що така вимога позивача є обґрунтованою, тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути борг в сумі 1600, 00 дол США, що за курсом 21,046 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.04.2015 року складає 33\~673,60 грн. Позивачем при заявленні позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 336,74 грн. вказані судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved