Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] на підставі судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року у справі 638/458/20 на користь [PERSON] до 1/4 частини та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця. В обґрунтування позову зазначив, що судовим наказом Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року у справі 638/458/20 з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.01.2020 року і до досягнення [PERSON] повноліття, в подальшому у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття. Вказаний судовий наказ став підставою для відкриття виконавчого провадження органами ДВС. На даний час, його сімейний та відповідно матеріальний стан змінився через зміну проживання доньки [PERSON] , яка з 07 червня 2020 року проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні. Однак, він продовжує сплачувати аліменти на утримання доньки, а відповідач отримані від нього кошти на дитину не витрачає та йому не повертає. У зв`язку з чим, вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються, та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки. Також зазначив, що на його утриманні є ще одна дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідач надала до суду відзив, в якому просила у задоволенні позову відмовити повністю, з тих підстав, що позивачем не надано належних та достовірних доказів зміни його матеріального або сімейного стану. Вказала, що донька позивача [PERSON] досягла 21 року, є студенткою та отримує стипендію, доказів, які б підтверджували факт її перебування на утриманні позивача не надано. Акт про встановлення місця проживання та довідка про склад сім`ї не є належним доказом, оскільки складений акт не відповідає вимогам діючого законодавства, а довідка про склад сім`ї видана некомпетентним органом. Відповідачем подано клопотання про зупинення розгляду справи, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою суду від 24.02.2021 року в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, представник надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та відсутності відповідача. Клопотання про зупинення розгляду справи та відзив на позовну заяву підтримав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, судом встановлено, що судовим наказом Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року у справі 638/458/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу та пенсії) але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.01.2020 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, в подальшому у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу та пенсії), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Відповідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Так, судом встановлено, що з 07 червня 2020 року сімейний стан та матеріальне становище позивача змінились. З 07 червня 2020 року донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком, [PERSON] за адесою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності позивача на квартиру за вказаною адресою, актом обстеження умов проживання дитини від 30.07.2020 року, актом про встановлення місця проживання батька та дитини, обізнаності матері про місце знаходження батька та дитини від 10.09.2020 року, рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 21.10.2020 року № 630 про визначення місця проживання малолітніх дітей. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сімейний стан та матеріальне становище позивача змінились, так як донька, на утримання якої з нього раніше були стягнуті аліменти, проживає разом з ним, а не з матір`ю, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються, а також стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки. При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на ту обставину, що на його утриманні знаходяться ще одна дитина, [PERSON] , [INFO] , оскільки остання є повнолітньою особою обов`язок по утриманню якої батьки мали б при умові її навчання, але не більше як до 23 років. Але при розгляді справи таких обставин не встановлено. Той факт, що на розгляді в Дзержинському районному суді перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини не може вплинути на вирішення питання про зменшення розміру аліментів та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини на даний час. Крім того, той з батьків з ким буде визначено місце проживання дитини не позбавлений можливості в подальшому звернутися до суду з відповідною заявою. На думку суду розумним та таким, що не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей та позивача є зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/4 та стягнення з відповідача на його користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved