Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виділ в натурі 1/2 частини квартири [ADDRESS], як її співвласнику, оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає це зробити. В судовому засіданні [PERSON] пред'явила зустрічний позов до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS], виділивши їй разом із неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO], у користування ізольовані жили кімнати площею 17,4 кв.м. та 10,5 кв.м., а відповідачу ізольовану жилу кімнату площею 17,2 кв.м., підсобні приміщення залишити в загальному користуванні, оскільки вони являються співвласниками вказаної квартири, але не можуть дійти згоди, що до порядку її користування. Позивач по первісному позову та відповідач по зустрічному позову [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримав повністю із викладених у ньому підстав, а зустрічний позов не визнав повністю за безпідставністю. Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову [PERSON] в судовому засіданні свій зустрічний позов підтримала повністю із викладених у ньому підстав, а первісний позов не визнала повністю за безпідставністю. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали вважає позов [PERSON] таким, що не підлягає до задоволення, а зустрічний позов [PERSON] таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками квартири [ADDRESS], в рівних частках, загальною площею 62,57 кв.м., з якої жила площа становить 45,1 кв.м., що складається з трьох ізольованих кімнат площею 17,4 кв.м., 17,2 кв.м. та 10,5 кв.м. Згідно ст.358 ЦК України, володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою сторін, а при відсутності згоди-спір вирішується судом. Спірна квартира знаходиться у багатоповерховому будинку і не може бути в ній виділено в натурі її 1/2 частина. Вказана обставина підтверджується рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 28.05.2013 року по справі № 296/443/13ц 2/296/1148/13, що вступило в законну силу і відповідно до вимог ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Отже позовні вимоги [PERSON] є безпідставними і задоволенню не підлягають. Також в судовому засіданні встановлено, що між співвласниками [ADDRESS], відсутня згода про порядок її користування тому суд вважає за можливим встановити наступний порядок користування вказаною квартирою, виділивши у користування [PERSON] разом із неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO], ізольовані жили кімнати площею 17,2 кв.м. та 10,5 кв.м., а [PERSON] ізольовану жилу кімнату площею 17,4 кв.м., підсобні приміщення: кухню, коридор, туалет, ванну кімнату, залишити у загальному користуванні, оскільки жилі кімнати площею 17,2 кв.м. та 10,5 кв.м. межують між собою і можливо обладнати один вхід до двох кімнат. Кімната площею 10,5 кв.м. фактично є дитячою кімнатою, в якій [PERSON] за власні кошти провела ремонт. З урахуванням викладеного позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими, однак підлягають до часткового задоволення із викладених вище підстав. Відповідач по зустрічному позову [PERSON] являється інвалідом другої групи тому звільнений від стягнення судового збору, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial