overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 14.10.2011 року у виконавчому комітеті Булавинської селищної ради м. Єнакієвого Донецької області, актовий запис № 54. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям не склалися через психологічну несумісність, конфліктні відносини між родичами зі сторони позивача та відповідача. Через це виникали постійні сварки, що створювало в родині негативний психологічний клімат. Внаслідок чого з жовтня 2013 року сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, припинили ведення спільного господарства, проживають окремо. Майнові суперечки між подружжям відсутні. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Відповідачка позовні вимоги визнала, про що зазначила у поданій до суду заяві, у якій також просила розглядати справу за її відсутності. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24 травня 2003 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано виконкомом Михайлівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. В підготовче судове засідання сторони не з`явились. В направленій до суду заяві позивач просив розглядати справу у його відсутності та задоволити позов. Відповідач також направила на адресу суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти позову та просить провести розгляд справи у її відсутність. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 24 травня 2003 року уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Михайлівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому його належить розірвати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.04.1983 р., від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин втрати почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на життя, сімю. Сімя розпалась, проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, а тому позивач дійшов до висновку про розірвання шлюбу. Вважає примирення неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу (актовий запис в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу № 226) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.04.1983 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно\~ ст. 110 Сімейного Кодексу України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припиненні у звязку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час позивач прийшов до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу. Підстав для відмови у задоволенні позову та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.07.1995 р. Спільних дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин втрати почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на життя, сім'ю. Сім'я розпалась, а тому прийшов до висновку про розірвання шлюбу. На примирення та зберігання шлюбу не згоден. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Сторони після спливу строку на примирення згоди не досягли. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу (Серія [NUMBER], актовий запис в книзі реєстрації шлюбів № 335) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.07,1995 р. Від даного шлюбу дітей не мають. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припиненні у зв'язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час сторони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу. Підстав для відмови у задоволенні позову суд не вбачає. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що вона є дочкою відповідачки, яка позбавлена батьківських прав відносно неї .Вона навчається на денній формі навчання в Чернігівському кооперативному технікумі. Відповідачка коштів на її утримання не надає. Він просить стягнути з відповідачки кошти на її утримання в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, з 25.12.2015 року і до закінчення навчання 28.12.2016 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.У випадку неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши зібрані по справі докази суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] від 26.10.1999 року матір»ю позивачки [PERSON], [INFO] є [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 01.09.2015 року по 28.12.2016 року навчається на денному відділенні в Чернігівському кооперативному технікумі на платній основі, що підтверджується довідкою від 24.12.2015 року №776. Також встановлено, що [PERSON] рішенням Сосницького районного суду від 08.11.2013 року по справі № 745/881/13-ц позбавлена батьківських прав відносно своєї дитини [PERSON]. У відповідності до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, синпродовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків,з ким проживає дочка,син,а також самі дочка,син,які продовжують навчання. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу (заробітку) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх її видів доходів щомісячно, починаючи з 25.12.2015 року і до закінчення навчання, 28.12.2016 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн. на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не мешкає з дитиною з листопада 2013 року, участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 25 лютого 2015 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З того часу відповідач добровільно не надає допомогу на утримання сина. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У судове засідання представник позивача не зявився, до суду надав заяву та просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 25 лютого 2015 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач на даний момент не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів обґрунтовуючи тим, що з відповідачкою проживав у цивільному шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідачка кошти на утримання сина не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обємі та пояснив суду, що малолітній син проживає разом з ним. Коштів у сім»ї не вистачає, оскільки його місячний дохід складає 2500 грн. Відповідачка сина не бачила вже більше восьми місяців, коштів на його утримання не надає взагалі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, \~тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. За час сумісного проживання у них народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №225651, яке видане 10.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області. Малолітній син [PERSON] проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Мати дитиною не цікавиться, коштів на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, відповідачки і вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Як на підставу позову посилається на те, що після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина на спадкове майно до складу якого входить право власності на земельну (частку) пай, розміром 1,68 га, що підтверджується Сертифікатом серії РВ №0049192. Однак, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. А тому, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом. Позивачв судове засідання не з`явивсь. До проведення судового засідання подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явивсь. До суду заяву чи клопотань не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено родинний зв`язок позивача [PERSON] \~з спадкодавцем [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Спадкодавець [PERSON] помер\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті, відповідно до ст.ст.1216-1223 ЦК України, відкрилась спадщина на майно, в тому числі і на вказане нерухоме майно. Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцем спадкового майна першої черги за законом є позивач. Встановлено, що спадкодавцю належала земельна (частка) пай розміром 1,68 га, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит - ГУ Держгеокадастру у Рівненській області відділу у Гощанському районі. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину вчасно так як на день смерті проживав з спадкодавцем, що підтверджується довідкою Бугринської об`єднаної територіальної громади №421. Позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутні належні оригінали правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). У відповідності до\~ст. 392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, хоча право власності на спадкове майно ніким не оспорюється, а тому зазначене\~не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, з тих підстав, що за рішенням Сумського районного суду Сумської області від 21 липня 2014 року було присуджено стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання їх сина 1995 року народження у розмір 500 гривень щомісячно до закінчення його навчання, але в зв'язку з тим, що у нього погіршилося матеріальне становище, просив зменшити розмір стягуваних аліментів до 250 гривень щомісячно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначивши, що стягуваних на даний час аліментів і так не вистачає для належного утримання дитини. Заслухавши представника позивача, відповідачку та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що за рішенням Сумського районного суду Сумської області від 21 липня 2014 року було присуджено стягувати з [PERSON] матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON], в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно і до закінчення сином [PERSON] навчання, тобто до 30 червня 2016 року, а в разі його відрахування з навчального закладу, до моменту фактичного навчання (а.с. 5). Позивач в своєму позові зазначає, що крім того, за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2011 року з нього утримуються на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO] Також, 14.09.2013 року він одружився, [INFO] став батьком ще одного сина [PERSON] Вказує на те, що на даний час його матеріальний стан сильно змінився, 01.04.2014 року його звільнити з роботи і по сьогоднішній день він ніде не працює. Досліджуючи докази по справі, суд не знайшов однозначного підтвердження того, що позивач не отримує якісь доходи та не має можливості сплачувати аліменти, а наявні тільки докази, що він був звільнений з роботи у ФОП [PERSON] Крім того, в позивача не було ніяких непереборних перешкод влаштуватися на роботу та отримувати доходи. Разом з тим, на думку суду, розмір аліментів, запропонований позивачем, значно погіршить матеріальне становище дитини та не буде таким, що в достатній мірі зможе забезпечувати інтереси дитини. Отже, на думку суду, не має підстав зменшувати розмір аліментів, що стягуються з позивача по справі на утримання його сина [PERSON]

Outcome: dismissed