Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 13 грудня 2013 року в Городнянському районному управлінні юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 104. З позовної заяви виходить, що 13 грудня 2013 року сторони уклали шлюб між собою, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 104. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розпався через те, що вони не зійшлися характерами. У зв'язку з чим, сторони припинили шлюбні стосунки та вирішили розірвати шлюб. Враховуючи вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 13 грудня 2013 року в Городнянському районному управлінні юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 104. Ухвалою судді від 17 грудня 2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 11.01.2019 року з проханням розглянути справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Також позивач просить ухвалити рішення в підготовчому засіданні ( а.с. 24 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву від 31.01.2019 року, у якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала щодо задоволення позову та просила суд розглянути справу без її участі. Крім того, у поданій заяві відповідач просила суд ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Також відповідач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]» ( а.с. 25-26 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Частина 4 ст. 200 ЦПК України передбачає, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши позицію позивача та відповідача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції у Чернігівській області 13.12.2013 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 грудня 2013 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції у Чернігівській області зроблено відповідний актовий запис за № 104. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 5 ). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в м. Чернігів та його батьками значаться : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 6 ). З довідки виконавчого комітету Городнянської міської ради Чернігівської області від 22.11.2018 року за вих. № 8201 вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], та разом з ним зареєстровані : дружина - [PERSON], син - [PERSON], [INFO] ( а.с. 7 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність у сторін спільних дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що сторони не зійшлися характерами. У зв'язку з цим, сторони вирішили розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх спільної неповнолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved