Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій просить оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Донецьк, померлим; днем смерті останнього вважати дату, у яку було отримано останні відомості про нього у липні 2014 року згідно даних центрального відділення поліції Лівобережного відділення поліції НПУ ГУНП в Донецькій області та Великоновосилківського відділення поліції Волноваського відділу поліції НПУ ГУНП в Донецькій області. Свої вимоги мотивує тим, що його рідний брат [PERSON] був зареєстрованим та фактично проживав по [ADDRESS] . Після окупації м. Донецьк, а саме у липні 2014 року (точну дату не пам`ятає) до помешкання [PERSON] увірвалися озброєні особи у військовій формі та повезли його у невідомому напрямку. З того часу він додому не повертався, відомості про його місце перебування у рідних відсутні. За таких обставин, 18 серпня 2014 року він звернувся до центрального відділенні поліції Лівобережного відділення поліції Маріупольського відділу НПУ ГУ НП в Донецькій області із заявою про безвісне зникнення [PERSON] , відтак за даним фактом було порушене кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 12014050790002357000 за ч. 1 ст. 115 КК України, та заведено ОРД категорії «Розшук» № 19-21 від 15 жовтня 2014 року. З повідомлень органу поліції від 27 березня 2017 року та 01 серпня 2019 року вбачається, що обставини безвісного зникнення його брата з`ясовуються та встановлюється його місцезнаходження. Крім цього, ним було зроблено запити про надання інформації щодо [PERSON] про перетин Державного кордону України у Державну прикордонну службу України, про наявність у нього доходів у Державну фіскальну службу України та про те, чи був він серед осіб за списками звільнених полонених у Службу безпеки України. Однак, перші дві установи повідомили про конфіденційність інформації, а остання відповідь не надала взагалі. Також було зроблено запит до органів виконавчої служби, у відповідь на яких його повідомлено, що за результатами перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження 10 січня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 41113253 про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 489 грн. у зв`язку з повним фактичним виконанням. Йому відомо, що брат до кримінальної відповідальності не притягався, однак отримати довідку про несудимість останнього у нього немає можливості, так як така надається лише на запит самої особи або на запит суду. Оскільки [PERSON] пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю, оголошення брата померлим необхідне йому для вступу у спадщину, тому враховуючи наведене просить заяву задовольнити. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 21 жовтня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , за участю заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про оголошення фізичної особи померлою; постановлено розгляд справи проводити судом у складі одного судді і двох присяжних у порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. На підставі розпорядження голови Ужгородського міськрайонного суду №308/10708/19 від 28 січня 2020 року справу передано для розгляду в Перечинський районний суд Закарпатської області, оскільки у присяжних закінчився трирічний строк повноважень. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Перечинського районного суду від 04 лютого 2020 року головуючим суддею у даній справі визначено Ганька І.І., а протоколом автоматичного визначення присяжних від 04 лютого 2020 року присяжних Рябець М.Ю. і Петрик О.Й. Ухвалою Перечинського районного суду від 26 березня 2020 року залучено до участі у цій справі як заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Цього ж дня судом витребувано від Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області копію заяви [PERSON] від 18 серпня 2014 року про зникнення [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] ; від Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області відомості про дату зникнення [PERSON] ; від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин Державного кордону України [PERSON] , за період з 01 липня 2014 року по теперішній час; від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області відомості щодо притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] ; від Служби безпеки України відомості щодо того, чи знаходився серед звільнених полонених за списками звільнених полонених громадян України [PERSON] ; від Державної фіскальної служби України індивідуальні відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку за період з липня 2014 року по теперішній час про [PERSON] щодо отримання ним доходів та відомостей з центральної бази даних системи персоніфікованого обліку; У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Косарева-Козлова Л.О. заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у поданій заяві про оголошення фізичної особи померлою. Крім цього, [PERSON] вказав, що на початку літа 2014 року у м. Донецьк з`явилися найманці та перебування у місті стало небезпечним, відтак дружина з донькою його брата [PERSON] у перших числах липня 2014 року виїхали в Дніпропетровську область, а останній залишився вдома. Через деякий час, також у липні 2014 року, йому зателефонував сусід брата і повідомив, що до [PERSON] приїхали особи із зброєю, звідти доносилися крики, було чути бійки, а після його забрали з дому. Десь через 30 хв він приїхав туди, вдома нікого не було, залишили номер телефона « [PERSON] », якому додзвонитися вже не міг. Наступного дня він повідомив про вказані обставини дружину брата та передав номер телефона і їй. Перетелефонувавши за таким, їй повідомили, що її чоловіка забрали в колишній будинок СБУ (на той час у ньому перебували якісь військові, що зайняли місто). Туди він навідувався кожного дня, однак брата там не було, його ніхто не бачив. Десь через два тижні йому вдалося з`ясувати в охоронця, що брата сюди дійсно привозили, та через дві години вивезли у невідомому напрямку. В інших людей також дізнався, що осіб, яких привозили у вказаний будинок, відправили десь в район «Сніжного», де змусили працювати. За таких обставин, він звертався на гарячу лінію СБУ, у відділенні поліції в м. Маріуполь писав заяву та здавав кров для визначення ДНК, однак вжиті заходи не дали ніяких результатів. Представник Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Закарпатській області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без\~ її\~ участі,\~ проти\~ задоволення вимог [PERSON] не заперечила. У судове засідання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутності, заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , є рідним братом заявника [PERSON] , їх мамою є [PERSON] (Т. 1 а. с. 11-12, 13, 14-16, 17, 204-205). [PERSON] з [PERSON] перебуває у шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON] (Т. 1 а. с. 209-211, 212, 215-221, 222). Також встановлено, що 23 липня 2014 року [PERSON] незаконно позбавили волі невідомі особи, відтак відносно нього як безвісно зниклого Лівобережним ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області 15 жовтня 2014 року було заведено ОРС категорії «Розшук» та за вказаним фактом розпочате кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України (ЄРДР № 12014050790002357000). На даний час місцезнаходження [PERSON] не встановлено (Т. 1 а. с. 20, 175; Т. 2 а. с. 12), відомостей про його місцеперебування та/або місцезнаходження у місці постійного проживання не має. Крім цього встановлено, що відповідно до повідомлення Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області № 6648/04.1-16 від 04 жовтня 2019 року актовий запис про смерть [PERSON] за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній (Т. 1 а. с. 67). За даними Об`єднаного центру з координації пошуку, звільнення незаконно позбавлених осіб у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, громадянин [PERSON] станом на 14 травня 2020 року значиться зниклим безвісти, що підтверджується повідомленням Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/8-2904 від 14 травня 2020 року (Т. 1 а. с. 170). Згідно з інформаційним фондом Державного реєстру фізичних осіб платників податків станом на 14 травня 2020 року відомості про доходи [PERSON] за ІІІ квартал 2014 року IV квартал 2019 року відсутні (Т. 1 а. с. 172). Відповідно до інформації Департаменту з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Пенсійного фонду України № 2800-050202-7/39940 від 18 листопада 2020 року до бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального\~ страхування\~ відомості стосовно [PERSON] в період з 01 січня 2000 року по теперішній час не надходили. За даними центральної бази одержувачів пенсій станом на жовтень 2020 року [PERSON] на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії не перебуває (Т. 2 а. с. 10). За результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», що функціонує відповідно до пункту 23 Положення про цю базу даних, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України № 472 від 25 червня 2007 року, відомостей про перетинання державного кордону України у період з 12 травня 2015 року по теперішній час (12.00 год. 12 травня 2020 року) громадянином України [PERSON] в базі даних не виявлено. Відповідно до п. 29 вказаного Положення інформація у базі даних осіб щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства зберігається протягом п`яти років (Т. 1 а. с. 161). Згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 04 жовтня 2019 року на виконанні в органах державної виконавчої служби України не перебувають виконавчі документи, де стороною (боржником) по справі є [PERSON] з 06 грудня 2013 року по 10 січня 2014 року на виконанні у Київському районному відділі державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебувало виконавче провадження № 41113253 про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 489 грн., яке 10 січня 2014 року закінчене у зв`язку з повним фактичним виконанням (Т. 1 а. с. 68-71). Відповідно до інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 530/106/9-2020 від 19 травня 2020 року відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] після його зникнення 23 липня 2014 року немає (Т. 1 а. с. 178). Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно ч. 1, 4 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом певного строку у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України. При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18, відтак такий підлягає врахуванню\~ судом\~ відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України, при цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини матеріально правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Згідно пояснень [PERSON] заява про оголошення брата померлим подана ним з метою оформлення спадщини за останнім, а саме частини будинку [ADDRESS] (а. с. 62-66). Враховуючи вищенаведене, заявник має особисту цивільну правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку просить оголосити померлою. Така заінтересованість обумовлена можливістю в подальшому реалізувати своє право на спадщину. Таким чином, оскільки зібрані належні та допустимі докази в сукупності свідчать про відсутність [PERSON] більше шести років за місцем постійного проживання (виконавчих проваджень щодо нього не має, офіційних доходів та пенсію не отримує, кордон не перетинав), актовий запис про його смерть не реєструвався, він значиться зниклим безвісти, а оголошення його померлим необхідно заявнику для оформлення спадщини за ним, тому суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обгрунтованою. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч. 3 ст. 46 ЦК України). Оскільки [PERSON] зник за обставин, що загрожували йому смертю, відтак днем оголошення його померлим є 23 липня 2014 року, що підтверджується повідомленням начальника Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 3551/502/05-2020 від 15 травня 2020 року (а. с. 175). Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved