Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначила, що від спільного проживання із відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження сина. Вказала, що відповідач залишив її з дитиною, а сам переїхав в Київську область до своєї матері. Дитина перебуває на її утриманні та проживає біля неї. Зазначила, що на даний час вона є інвалідом ІІ групи та перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому їй потрібна щомісячна грошова допомога від відповідача для сина, який навчається у 9 класі Клембівської ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Клембівка Ямпільського району Вінницької області. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їх спільного сина, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 700 гривень, щомісячно, і до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України - судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом за адресою зареєстрованого місця його проживання. Належним чином повідомлений відповідач повторно не прибув у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача, ухвалено про розгляд справи без його участі. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів - копії свідоцтва про народження дитини, виданого 29.11.2000, встановлено, що відповідач є батьком, а позивач матір'ю [PERSON], [INFO]. Із довідки, виданої виконавчим комітетом Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих..№43 від 21.01.2016 встановлено, що [PERSON] зареєстрована і проживає в [ADDRESS] і до складу її сім'ї входить син - [PERSON], [INFO]. Із копії довідки до акту огляду МСЕК від 12.08.2015 встановлено, що [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання. Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 18.05.2006 встановлено, що 18.05.2006 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, [PERSON] після розірвання шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає із позивачем і перебуває на її утриманні, суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Оскільки суду не надано доказів про наявність у відповідача постійного заробітку, що би давало підставу визначити аліменти у частці від заробітку (доходу), суд має підстави для визначення їх у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 28.01.2016 за вхід.№507, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 28 січня 2016 року. Дослідивши усі докази, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін, а саме - позивача, яка є інвалідом 2 групи та самостійно утримує дитину. Відсутні докази про непрацездатність, стан здоров'я відповідача чи наявність у нього інших утриманців, а тому суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Із врахуванням інтересів дитини, суд має підстави визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 гривень, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Вказану суму суд вважає достатньою для належного забезпечення дитини, що включає харчування, догляд, необхідність придбання одягу та взуття, канцелярських товарів для дитини шкільного віку, інших товарів, необхідних для дитини цього віку. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судових витрат, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 ЗУ «Про судовий збір», на момент подання позову, тобто, у сумі 551 гривня 20 копійок. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved