Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог - [PERSON] про визнання дійсним договору застави майна від 03.08.2012 року та стягнення боргу шляхом визнання права власності на земельні ділянки. Вказаний позов вмотивований позивачем тим, що 03.08.2012 року між [PERSON] та Відповідачем, у письмовій формі, був укладений договір позики на 70 000 (сімдесят тисяч) гривень. В цей же день ним Відповідачу були передані зазначені грошові кошти в повному обсязі, про що останній надав відповідну розписку. За договором позики від 03.08.2012 р., сума боргу має бути повернута до 01.01.2013 року, на протязі 30 днів з моменту закінчення строку для повернення позики, але на неодноразові звернення, щодо погашення боргу Відповідач відмовила, пояснивши, що коштів в неї не має. Відповідно до умов зазначеного договору позики сторонами було передбачено, що забезпеченням зобов'язання є земельна ділянка площею 0,0150 га, кадастровий номер 0510100000:03:003:0191, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить Відповідачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 704207 виданий на підставі рішення Вінницької міської ради №845 від 06.07.2012р.; земельна ділянка площею 0,0009 га, кадастровий номер 0510100000:03:003:0192, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить Відповідачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 704208 виданий на підставі рішення Вінницької міської ради №845 від 06.07.2012р. На момент пред'явлення позивачем вимоги про повернення вказаної суми позики Відповідачка пояснила, що грошових коштів немає, але надає згоду на звернення стягнення та подальше визнання за ним права власності на заставне майно. При укладенні вище вказаного договору позики між сторонами у тексті договору позики фактично було вказано в якості істотної умови договору - забезпечення договору позики за рахунок майна боржника - застава. Сторони укладаючи фактичний договір застави у письмовій формі, в якості однієї із істотних умов наявного договору позики, порушили обов'язкову умову щодо нотаріального посвідчення договору застави, передбачену ст. 577 ЦК України. На підтвердження виконання фактично укладеного договору застави Відповідачка передала йому оригінали правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки. Враховуючи викладене позивач був змушений звернутися до суду за захистом свої прав та з метою стягнення в судовому порядку належних йому коштів. Співвласником іншої частини будинковолодіння [ADDRESS] є [PERSON], якого і залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилась також, надавши заяву про розгляд справи без її участі, також у заяві зазначала, що заявлений позов визнає, оскільки він є законним та обґрунтованим і підлягає до задоволення Третя особа без самостійних вимог [PERSON] будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, при розгляді справи покладався на розсуд суду. Від сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В ході судового розгляду по справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 03.08.2012 року між [PERSON] та Відповідачем, у письмовій формі, був укладений договір позики на 70 000 (сімдесят тисяч) гривень. В цей же день ним Відповідачу були передані зазначені грошові кошти в повному обсязі, про що останній надав відповідну розписку. Умовами пункту 5 договору позики від 03.08.2012 року визначено, що в забезпечення виконання зобов'язання за даним договором позики [PERSON] передає [PERSON] в заставу нерухоме майно, яке належить їй на праві приватної власності, а саме: земельна ділянка площею 0,0150 га, кадастровий номер 0510100000:03:003:0191, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить Відповідачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 704207 виданий на підставі рішення Вінницької міської ради №845 від 06.07.2012 р.; земельна ділянка площею 0,0009 га, кадастровий номер 0510100000:03:003:0192, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить Відповідачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 704208 виданий на підставі рішення Вінницької міської ради №845 від 06.07.2012 р. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 704208, виданого 01.08.2012 року управлінням Держкомзему у м. Вінниці Вінницької області, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0009 га, за адресою [ADDRESS]. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 704207, виданого 01.08.2012 року управлінням Держкомзему у м. Вінниці Вінницької області, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0150 га, за адресою [ADDRESS]. Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб, визначений законом. Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами правочину вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Відповідно до частини 2 цієї ж статті, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання. Положеннями ст. 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Ч. 1 ст. 584 ЦК України визначено, що у договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Відповідно до положень ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконане у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ст.ст. 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі доказу у їх сукупності, суд прийшов до переконання про задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав. В ході судового розгляду судом вставлено, що 03.08.2012 року між [PERSON] та Відповідачем, у письмовій формі, був укладений договір позики на 70 000 (сімдесят тисяч) гривень. В цей же день ним Відповідачу були передані зазначені грошові кошти в повному обсязі, про що останній надав відповідну розписку. Крім цього, в цей же день між сторонами було укладено договір застави, відповідно до умов якого [PERSON] погодилась передати позивачу у заставу, в якості забезпечення виконання зобов'язання, нерухоме майно, яке належить останній на праві власності. Зокрема у договорі застави міститься детальний опис предмета застави - об'єкта нерухомого майна. Хоча сторони і не виконали умови щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договору застави нерухомого майна, але беручи до уваги те, що вони дійшли згоди щодо всіх істотних обставин і умов договору, і відповідач визнає позов, суд вважає за можливе задовольнити позов в повному обсязі шляхом визнання дійсним договору застави нерухомого майна та звернення стягнення на зазначений об'єкт в рахунок погашення боргу перед [PERSON] у розмірі 70 000 гривень, шляхом визнання за [PERSON] права власності на об'єкти застави. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує думку позивача, який просить судові витрати покласти на нього та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved