Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у шлюбі з 03 листопада 1995 року. Шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради м. Слов'янська Донецької області, актовий запис № 119. Від шлюбу в них є діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з відповідачем. Шлюб для нього є повторним. Спору про поділ майна між ними з відповідачем немає, оскільки сподівається, що дане питання буде вирішено в добровільному порядку. Угода про утримання неповнолітньої дитини досягнуто. Їхня сім»я розпалась в квітні 2014 року. Причиною розпаду їхньої сім»ї є те, що в останній період їхнього з відповідачем сумісного проживання між ними стали постійно виникати конфлікти різного роду. Із їхніх відносин зникли щирість та взаєморозуміння, а замість цього з'явилася відчуженість. Вважає, що примирення між ними з відповідачем вже неможливе, та їхній шлюб повинен бути розірваний. Просить суд шлюб зареєстрований 03 листопада 1995 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради м. Слов'янська Донецької області, актовий запис № 119 між ним, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розірвати. Визнати місце проживання дитини: [PERSON], [INFO], спільно з відповідачем - [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Разом з позовною заявою до суду надійшла Заява про розгляд справи за його відсутності, за участю його представника адвоката Чередниченко Ю.В., позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 2). Представник позивача [PERSON] - адвокат Чередниченко Ю.В., який діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 10 серпня 2016 року, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 30 серпня 2016 року до суду надійшла Заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON], задовольнити в повному обсязі (а.с. 16). Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 26 серпня 2016 року до суду надійшла Заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с. 14). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03 листопада 1995 року, який зареєстровано Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради м. Слов'янська Донецької області, актовий запис № 119. (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). В теперішній час шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство ними не ведеться. Тобто, зараз кожний живе своїм окремим особистим життям, ніяким чином не переймаючись проблемами іншого. І таке спільне життя стало для сторін неприйнятним і неможливим. Таким чином їх сім'я фактично розпалась, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Надання часу для примирення [PERSON] вважає недоцільним, так як відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] не просить суд відновити дошлюбне прізвище і бажає надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливе. На підставі викладеного,

Outcome: approved