Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи тим, що 11 липня 2020 року по вул. Шевченка у с-щі Богородчани мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , під його керуванням та автомобіля Opel Astra, реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2020 року у справі № 338/944/20 винним у скоєнні ДТП визнано відповідача [PERSON] , який свою вину у вчиненому правопорушенні визнав. Внаслідок ДТП транспортний засіб Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , яким він керував, отримав механічні пошкодження. Згідно звіту (дослідження) № 61/20 про оцінку вартості матеріального збитку від 26 липня 2020 року, проведеного оцінювачем [PERSON] , вартість матеріального збитку транспортного засобу Opel Vectra, державний реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 11.07.2020 р. становить 71322,27 грн. Оскільки відповідальність відповідача згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не застрахована, він позбавлений можливості звернутися за відшкодуванням до страховика. Також, йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у розладі його здоров`я та отриманих переживаннях внаслідок вчинення щодо нього правопорушень зі сторони відповідача, душевних стражданнях, оскільки через протиправну поведінку [PERSON] порушений звичний уклад його життя і він позбавлений можливості користуватися автомобілем та вимушений відстоювати свої права та інтереси. Просить стягнути з відповідача на його користь 71322,27 грн на відшкодування матеріальних збитків, 2700,00 грн за оплату проведення автотоварознавчого дослідження - звіту (дослідження) № 61/20 про оцінку вартості матеріального збитку, 15000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, 6700,00 грн витрат на оплату правової допомоги та 957,22 грн витрат по оплаті судового збору. Ухвалою від 26 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В поданій суду заяві представник позивача - адвокат Голуб Г.С. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У визначений судом строк відзив на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, встановивши наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.ст. 15,16 ЦК України вказано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В судовому засіданні встановлено та знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, що 11 липня 2020 року по вул. Шевченка у с-щі Богородчани Богородчанського району Івано-Франківської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Opel Astra, реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2020 року у справі № 338/944/20 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Вину у вчиненні правопорушень [PERSON] визнав. Постанова набрала законної сили 08 жовтня 2020 року (а.с. 5). Згідно звіту (дослідження) № 61/20 про оцінку вартості матеріального збитку від 26 липня 2020 року, проведеного оцінювачем [PERSON] , вартість матеріального збитку, внаслідок ДТП від 11.07.2020 р. щодо транспортного засобу Opel Vectra, державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 71322,27 грн (а.с.7-23). Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи, що ДТП відбулось з вини відповідача [PERSON] , що встановлено постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2020 року у справі № 338/944/20, сума відшкодування - 71322,27 грн підлягає стягненню з нього в розмірі спричиненої позивачу матеріальної шкоди, визначеної згідно звіту (дослідження) № 61/20 про оцінку вартості матеріального збитку від 26 липня 2020 року. Що стосується вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 15000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 3, п.5 та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. На переконання суду [PERSON] були спричинені моральні страждання з приводу пошкодження транспортного засобу, а також душевні страждання, перенесені під час дорожньо-транспортної пригоди та у зв`язку зі страхом за своє життя після залишення його без допомоги в безпорадному стані. Внаслідок протиправної поведінки відповідача його звичний уклад життя порушений і він позбавлений можливості користуватися автомобілем та вимушений відстоювати свої права та інтереси в судовому порядку, тому заявлена позивачем вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн є підставною та підлягає до задоволення. З відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на професійну правову допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 15 липня 2020 року позивач [PERSON] уклав договір з адвокатом Голубом Г.С. № 54 «Про надання правової допомоги». У відповідності до укладеного договору позивач оплатив 6700,00 грн за послуги адвокату, що підтверджується наявним в матеріалах справи прибутковим касовим ордером № 12-10/20 від 12 жовтня 2020 року та актом наданих послуг від 12 жовтня 2020 року (а.с. 25-28). На переконання суду, понесені позивачем витрати на правову допомогу відповідають принципу розумності та справедливості, є співмірними із участю адвоката щодо захисту прав та інтересів [PERSON] . Також з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2700,00 грн за оплату здійснення автотоварознавчого дослідження - оцінки збитку транспортного засобу Opel Vectra, д.н. [NUMBER] , що підтверджується квитанцією серії АА № 61/20 від 24 липня 2020 року, виданою підприємцем [PERSON] (а.с. 6). У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 957,22 грн судового збору, сплаченого [PERSON] при зверненні з позовом до суду. На підставі ст.ст.22,23,1166,1167,1187,1188,1192 ЦК України,

Outcome: approved