Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «РІВНЕАЗОТ»\~(далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 34\~616 грн. 54 коп. та компенсацію втрати частини доходів в звязку з невчасною виплатою заробітної плати в сумі 2\~900 грн. 66 коп.Також просить суд допустити негайне виконання рішення в частині стягнення місячного заробітку у сумі 6\~507 грн. 71 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що працює на посаді начальника дільниці №3 ремонтно-будівельного цеху ПрАТ «РІВНЕАЗОТ». В період лютий\~- червень 2017 року відповідач не у повному обсязі та несвоєчасно виплачував їй заробітну плату. Так, на теперішній час відповідач не виплатив їй за цей період та заборгував 34\~616 грн. 54 коп. Посилаючись на вимоги статті 115 КЗпП України та положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-ІІІ), просить суд стягнути з відповідача не виплачену заробітну плату та компенсацію втрати частини доходів в звязку з невчасною виплатою заробітної плати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала частково, вказала, що не заперечує щодо стягнення з відповідача на користь позивача суму не виплаченої заробітної плати в розмірі 24\~347 грн. 15 коп., оскільки це є сума, яка підлягає виплаті позивачу з урахуванням податків та інших обовязкових платежів. Окрім того, нею було пораховано суму компенсації втрати частини доходів в звязку з невчасною виплатою заробітної плати в сумі 2\~363 60 коп. відповідно до вказаної суми невиплаченої заробітної плати, яку вона просить стягнути з відповідача на користь позивача. Представник ПрАТ «Рівнеазот» [PERSON] не заперечує щодо стягнення з відповідача на користь позивача суму не виплаченої заробітної плати в розмірі 24\~347 грн. 15 коп.Позовну заяву в частині вимог про стягнення компенсації втрати доходів не визнає та вважає ці вимоги безпідставними, оскільки таке стягнення можливе лише після виплати заборгованої заробітної плати. Заслухавши представників сторін, дослідивши докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює на посаді начальника дільниці №3 ремонтно-будівельного цеху ПрАТ «РІВНЕАЗОТ». В період лютий-червень 2017 року відповідач не у повному обсязі та несвоєчасно виплачував позивачу заробітну плату. Так, на даний час відповідач не виплатив позивачу за вказаний період та заборгував 24 347 грн. 15 коп. заробітної плати, у тому числі: за лютий 2017 року\~ 6\~255 грн. 77 коп.; березень 2017 року\~ 2\~316 грн. 15 коп.; квітень 2017 року\~ 5\~059 грн. 43 коп.; травень 2017 року\~ 6\~893 грн. 71 коп.; червень 2017 3\~822 грн. 09 коп. Вказані обставини представником відповідача не заперечуються та підтверджуються довідкою про суми, які належать до виплати від 26 лютого 2018 року №392. Відповідно до вимог частини першої статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок нарахування та виплати компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати встановлено Законом № 2050-ІІІ. Статтею 1 Закону № 2050-ІІІ встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до вимог статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), що передбачено статтею 3 Закону № 2050-ІІІ. Згідно наданого позивачем розрахунку розмір компенсації втрати частини доходів\~заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати становить 2 363 грн. 60 коп. Оскільки такий розрахунок проведений позивачем у відповідності до вимог статті 3 Закону № 2050-ІІІ та з урахуванням індексів інфляції в період невиплати заробітної плати, він приймається судом до уваги при вирішенні спору. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 24 347 грн. 15 коп. заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, та 2 363 грн. 60 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, тому позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: partial