Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 10 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] паспорт серія АС № 531229, виданий Луцьким PB УМВС України у Волинській області 01 квітня 1999 року, який зареєстрований за адресою: [INFO], укладено договір позики, згідно яким передано у власність боржнику грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США, що на день складання позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ ( за 1 долар - 26,07 грн.) 260 700,00 гривень. Відповідачем, 10квітня 2013 року було надано позивачу власноручно написану ним розписку. Згідно зазначеної розписки [PERSON] зобов'язався повернути кошти до травня 2014 року, але до теперішнього часу борг не повернув. На неодноразові усні звернення, щодо повернення боргу, відповідач, повідомляв про тимчасові фінансові труднощі, й підтверджував готовність повернення коштів при першій можливості, однак взяті на себе зобовязання так і не виконав. Крім того, останні півроку, відповідач постійно змінює номер мобільного телефону, уникає зустрічей, та ігнорує вимоги про повернення коштів. Просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 10 000 доларів США в гривневому еквіваленті на день ухвалення судового рішення, а також судові витрати в розмірі 2 607,00 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявсь належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом при розгляді справи встановлено, що 10 квітня 2013 року між [PERSON] до [PERSON] було укладено договір позики № б/н (а.с. 4). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики позивач надав відповідачу позику у сумі 10 000,00 доларів США. Відповідач зобовязався повернути позивачу суму позики рівними частинами травня 2014 року. На підтвердження факту отримання [PERSON] грошових коштів від [PERSON], відповідач склав письмову розписку (а.с.4). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] належних чином взяті на себе зобовязання з повернення суми позики [PERSON] не виконав. В результаті чого, в нього мається заборгованість перед [PERSON] в сумі 10\~000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 248\~925,58 гривень. Оскільки договір є обовязковим до виконання, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача виниклої суми боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~607,00 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2\~607,00 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON] належних чином взяті на себе зобовязання з повернення суми позики [PERSON] не виконав. В результаті чого, в нього мається заборгованість перед [PERSON] в сумі 10\~000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 248\~925,58 гривень. А також враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору та витрати, пов'язані з розглядом судової справи. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved