overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 січня 2003 року, від шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї вказував втрату почуття любові, внаслідок чого постійно виникають сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин з жовтня 2015 року. Зазначив, що спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. Між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини, яка буде проживати з позивачем. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав (а.с. 16). Відповідачка в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 14). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 11 січня 2003 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Миргородського міського управління юстиції, актовий запис № 1 (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який за домовленістю сторін проживатиме з позивачем. На даний час сімя фактично розпалася, підстав для подальшого спільного життя та збереження шлюбу немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачкою заявлено про бажання залишити шлюбне прізвище, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позовній заяві посилав ся на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 травня 2012 року. Від цього шлюбу подружжя дітей не має. Причиною розпаду сім'ї вказував несумісність характерів. В судове засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглянути справу у його відсутність (а.с. 15 ). Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила розглянути справу у її відсутність (а.с. 16). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 04 травня 2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 79 (а.с.3). Від цього шлюбу подружжя дітей не має. На даний час сім'я фактично розпалася, сторони проживають за різними адресами, шлюбні відносини припинені з травня 2017 року, отже сім'ю зберегти не можливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зміну прізвища, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позовній заяві посилався на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2001 року, від цього шлюбу подружжя має дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Причиною розпаду сімї вказував несумісність характерів, різні погляди на подружнє життя, виховання дітей, втрату почуття любові та поваги одне до одного. В судове засідання позивач не зявився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 19). Відповідач [PERSON] причину неявки суду не повідомила, про місце та час розгляду справи, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлена належним чином (а.с. 21, 25-29). Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, ухваливши заочне рішення. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 11 серпня 2011 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції, актовий запис № 184 (а.с.18). Сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7), які проживають з відповідачем. На даний час сімя фактично розпалася, шлюбні відносини припинені з 2010 року, отже сім'ю зберегти не можливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідач не заявила про намір скористатися правом на відновлення свого дошлюбного прізвища, що передбачене ст. 113 СК України, суд не вбачає підстав для зміни прізвища відповідача після розірвання шлюбу. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилався на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 1995 року, подружжя має неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Причиною розпаду сімї позивач вказував відсутність взаєморозуміння та поваги, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дітей, що призводить до конфліктних ситуацій та сварок. Зазначив, що сторони з червня 2015 року живуть за різними адресами, шлюбні та сімейні відносини припинені, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, пояснив, що примирення та збереження сімї неможливе, спору про місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає, просив шлюб розірвати, судові витрати, понесені при зверненні до суду з відповідача на його користь не стягувати. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.14, 17). Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, ухваливши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 16 грудня 1995 року зареєстрували шлюб у Попівській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 18 (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження (а.с.6) сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем (а.с.7). На даний час сімя фактично розпалася, сторони з червня 2015 року проживають у різних населених пунктах, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідач не заявила про бажання скористатися своїм правом на відновлення дошлюбного прізвища, що передбачено ст.113 СК України, суд вважає що підстав для зміни її прізвище на дошлюбне немає. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилався на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2 серпня 2002 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї вказував відсутність взаєморозуміння та сімейні негаразди, зазначив, що подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, пояснив, що шлюбні відносини припинені з січня 2016 року, вони з відповідачем проживають окремо і подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідач в судове засідання після надання строку на примирення не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу погодилась (а.с. 45). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 2 серпня 2002 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції, актовий запис № 137 (а.с. 17). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.21). На даний час сімя фактично розпалася, шлюбні відносини припинені, надання судом двомісячного строку для примирення до позитивного результату не привело, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідач не заявила про бажання скористатися правом на відновлення свого дошлюбного прізвища, що передбачено ст. 113 СК України, суд не вбачає підстав для зміни її прізвища після розірвання шлюбу. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 1998 року, подружжя має дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї вказував різні життєві інтереси. Вважав що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, негативно впливатиме на виховання дітей, тому суперечитиме і їх інтересам. Зазначив, що шлюбні відносини припинені з 2015 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив шлюб розірвати, судові витрати, понесені ним при зверненні до суду, з відповідачки на його користь не стягувати. Пояснив, що примирення неможливе, він з квітня 2016 року проживає окремо, діти проживають з відповідачкою і спору щодо місця їх проживання на даний час між сторонами немає. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що вона бажає зберегти сім'ю, оскільки цього бажає і їх дочка, та вживала заходи для примирення, але позивач проживає з іншою жінкою та перебуває під її впливом. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 17 липня 1998 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськвиконкому Полтавської області, актовий запис № 131 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 5,) та [PERSON], [INFO] (а.с.5), які проживають з відповідачкою, що підтверджується сторонами. На даний час сім'я фактично розпалася, надання судом строку для примирення до позитивного результату не призвело, позивач стверджує що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачкою не заявлено про бажання змінити після розірвання шлюбу своє прізвище на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне немає. В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 5 травня 2015 року, подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї вказував те, що спільне життя не склалося в звязку зі зрадою, шлюбні вілносини припинені з грудня 2016 року, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив шлюб розірвати. Повідомив, що в даний час спору про місце проживання дитини між сторонами немає, син проживає з відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, на розірвання шлюбу погодилася, підтвердила відсутність спору щодо місця проживання їх з позивачем дитини. Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 5 червня 2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 138 (а.с.18). Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.19). На даний час сімя фактично розпалася, сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають за різними адресами, отже сім'ю зберегти неможливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачкою не змінювалося прізвище при укладенні шлюбу суд вважає що підстав для зміни її прізвища, що передбачено ст.113 СК України, немає. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2007 року. Від цього шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Причиною розпаду сімї вказував втрату почуття взаємоповаги та розуміння. В судове засідання позивач не зявився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, зазначив, що на примирення не згідний, справу просив розглянути у його відсутність (а.с. 17 ). Відповідач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу погодилася, просила розглянути справу у її відсутність (а.с. 19). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 14 вересня 2007 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м.Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 308 (а.с.3). Від цього шлюбу подружжя має дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою (а.с. 4). На даний час сімя фактично розпалася, сторони проживають у різних населених пунктах, шлюбні відносини припинені з січня 2017 року, отже умов для примирення немає, сім'ю зберегти неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідач не заявила про бажання скористатися правом на відновлення свого дошлюбного прізвища, що передбачено ст. 113 СК України, суд не вбачає підстав для зміни її прізвища після розірвання шлюбу. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] \~про визнання\~ права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: Михайлівська селищна рада, державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] про поділ спадкового майна. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, при його обґрунтуванні, що потребує значного часу, суд вважає за доцільне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до місцевого суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 08.12.1992р. відділом РАЦС Сурангетської с/р Юкорі-Чирчикського р-ну Ташкентської області. В обґрунтування своїх вимог він зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалось у зв'язку з тим, що вони віддалились один від одного та втратили почуття взаємної любові і поваги. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка за спільною домовленістю між ними залишається проживати із відповідачкою. Шлюбні відносини припинили з початку 2011 року. Спору про спільне майно на даний момент між ними не має. На примирення з відповідачкою не згоден. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідачка - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, із позовними вимогами згодна у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та винесення судового рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з винесенням судового рішення у попередньому судовому засіданні за наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши про це усну або подавши письмову заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» передбачено, що визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. Цим же пунктом визначено, що ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійсненні судом заходи з перевірки таких дій. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачка визнавши позов розпорядилась своїм процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до місцевого суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 28 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, посилаючись на те, що подружнє життя у сторін не склалося: вони різні люди і у них різні погляди на життя і, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час неповнолітній та проживає із матір'ю. Спільне господарство не ведеться, сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин впродовж одного року, збереження сім'ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, - а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] позов по суті визнала та пояснила, що згідна на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача та з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: За умовами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського МРУЮ Львівської області; від цього шлюбу в подружжя є син [PERSON], [INFO]; спільного господарства не ведуть; шлюб їх існує формально, збереження сім'ї неможливе; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються впродовж одного року. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв'язку з чим [PERSON] звернувся до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім'ї. Виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення позивача у поданих суду зверненнях та безпосередні відповідача [PERSON], суд прийшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка. Відповідач [PERSON] позов визнала, а судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, відтак визнання позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів сторін, примирення між якими неможливе; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхнього неповнолітнього сина, який залишається проживати із матір'ю [PERSON], котрій після розірвання шлюбу слід залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved