Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Дегівської сільської ради Рогатинського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вул. Учгосп,13 в с. Приозерне Рогатинського району, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 14 червня 2007 року. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] постійно проживала та була власником домоволодінь по вул. Учгосп,13 в с. Приозерне Рогатинського району. За життя [PERSON] склала заповіт згідно якого все своє майно заповіла позивачу по справі. У звязку із смертю [PERSON] 14 червня 2007 року відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач по справі фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий та господарські будинки, що по вул. Учгосп,13 в с. Приозерне Рогатинського району через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане домоволодіння. Просив позов задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача сільський голова Дегівської сільської ради Рогатинського району [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Розгляд справи здійснено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2\~ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Господарство по вул. Учгосп,13 в с. Приозерне Рогатинського району відносилось до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 01 липня 1990 року в господарстві була\~\~зареєстрована та проживала \~\~[PERSON] [PERSON] 22 листопада 2001 року склала заповіт у відповідності до якого все належне їй майно заповіла своєму онуку [PERSON] Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Дегівської сільської ради Рогатинського району та зареєстрований в реєстрі за №16. Згідно довідки виконавчого комітету Дегівської сільської ради Рогатинського району №373 від 24 жовтня 2017 року заповіт [PERSON], що складений 22 листопада 2001 року не змінений і не скасований. 14 червня 2007 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №049673, виданим 15 червня 2007 року Дегівською сільською радою Рогатинського району. У зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй домоволодіння по вул. Учгосп,13 в с. Приозерне Рогатинського району. Судом встановлено, що особи, які мають право на обовязкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України, відсутні. Таким чином, позивач по справі є спадкоємцем майна спадкодавця [PERSON] та прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із [PERSON] до дня її смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.\~ Частиною першою\~статті 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 жовтня 2017 року, позивачу по справі [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: вул. Учгосп,13 в с. Приозерне Рогатинського району Івано-Франківської області, оскільки відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане домоволодіня. \~Із технічного паспорта на\~\~індивідуальний\~\~житловий\~\~будинок, виданого на ім`я [PERSON] та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 03 жовтня 2017 року №402 \~\~вбачається, що станом на 03 жовтня 2017 року до складу домоволодіння №13 по вул. Учгосп в с. Приозерне Рогатинського району Івано-Франківської області входить: житловий будинок загальною площею 58,0 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., літня кухня площею 18,2 кв.м., стодола площею 20,2 кв.м., стайня площею 24,8 кв.м. Ринкова вартість домоволодіння становить 42\~600 грн. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved