Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 06 листопада 1982 року між ним і відповідачкою по справі у виконавчому комітеті Серетецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №14. Від спільного проживання в шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який досяг повноліття. Спільне проживання між ним та відповідачкою по справі склалося невдало. В них відсутні спільні інтереси, протягом десяти років проживають окремо. Шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе. Позивач проживає з іншою жінкою, має намір створити сім'ю. Просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без його участі. Просив позовні вимоги задовольнити, не надавати терміну для примирення. За ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі. Відповідачка у судове засідання не прибула і не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. Суд, з письмової згоди позивача по справі, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідачки надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 06 листопада 1982 року виконавчим комітетом Серетецької сільської ради, 06 листопада 1982 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №14. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] [PERSON] проживає в с.Журів без реєстрацї, що підтверджується довідкою №215, виданою 20 липня 2017 року виконавчим комітетом Підмихайлівської сільської радии Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобов'язаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, у позивача наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин, неповнолітніх дітей на утриманні в подружжя немає. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved