Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про поділ майна спільно сумісної власності, згідно якого просив припинити право спільної сумісної власності на 7/100 частин квартири спільного заселення, площею 18,73 м2, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] площею 35,93 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) право власності на 7/100 частин квартири спільного заселення, площею 18,73 м2, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 22 квітня 2019 року цивільну справу за заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності, передано до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Ухвалою Києво-Святошинськго районного суду Київської області від 14.08.2019 прийнято до розгляду цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 07.10.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності, згідно якої остання просила ухвалити рішення, яким відмовити [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) у припиненні права спільної сумісної власності на 7/100 частин кімнати №6 розташованій в квартирі [ADDRESS] , загальною площею 18,73 м2 , а житловою площею 9,36 м2 . Визнати за [PERSON] ( реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) право спільної сумісної власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) право власності на комп`ютера Ноутбука « Леново » вартістю 5000 (п`ять тисяч) гривень. Визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) право власності на принтер «Ерsон» вартість 1700 грн. Стягнути з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) сумарну різницю на 3350 грн. на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ). Ухвалою суду від 01.11.2019 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності прийнято до провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області. Об`єднано в одне провадження первісний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності, та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності. 07.02.2020 до суду надійшов відзив [PERSON] , згідно якого остання просила у вимогах зустрічного позову відмовити. 17.03.2020 до суду надійшов відзив [PERSON] згідно якого останній просив відмовити у вимогах позову. Ухвалою суду від 17.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до удового розгляду по суті. Ухвалою суду від 04.06.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності залишено без розгляду. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності в частині розподілу нерухомого майна спірної квартири за адресою [ADDRESS] - залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник вимоги позову підтримали та просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник проти вимог позову заперечували та просили в ньому відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 09.09.2000 року виконавчим комітетом В.Хайчанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис № 5, було зареєстровано шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Звертаючись до суду із позовними вимогами позивач [PERSON] зазначла що під час шлюбу сторонами було набуто у спільну власність ноутбук «Леново» вартістю 5000 гривень і принтер «Еpsон» вартістю 1700 грн. В силу ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частина 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.п. 22, 23, 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Разом з тим позивач звертаючись до суду із вимогами щодо поділу спільного майна подружжя, не надала належних, достовірних, допустимих письмових доказів що спірний ноутбук та принтер були набуті під час шлюбу. Позивачем не було надано гарантійних талонів, товарних чеків, касових ордерів або документів щодо доставки товару що підтвердили б факт набуття сторонами під час шлюбу відповідного майна та його вартість. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Стаття 78 ЦПК України визначає суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 80 достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у вимогах позову. Відповідно д, ст.ст. 60, 69, 70, 71, 72 СК України, та

Outcome: dismissed