Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 04 січня 1996 року позивачу належить жилий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS]. На підставі зазначеного документу проведено реєстрацію правочину та реєстрацію його права власності на будинок в ДКП «Миргородтехінвентаризація». Відповідно до положень ч. 1 ст. 30 ЗК України, в редакції чинній на день посвідчення договору, до нього перейшли і права на земельну ділянку без зміни її цільового призначення, оскільки інше не передбачено у договорі відчуження. В 2000 році позивач без жодних дозвільних документів на належній йому земельній ділянці здійснив будівництво гаража «Д» площею 26,1 кв.м та в 2002 році будівництво прибудови до житлового будинку «а» загальною площею 7,1 кв.м. Відповідно до Договору оренди земельної ділянки № 002 від 14 квітня 2016 року позивачу надано в оренду на 49 років земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], яка знаходиться в [ADDRESS], площею 0,0607 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Самовільне будівництво здійснено на земельній ділянці, відведеній для цієї мети і право на користування якою належить позивачу. В установленому порядку [PERSON] звернувся до Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області з метою прийняття добудов до експлуатації. 22.07.2016 року, позивачу повідомлено про необхідність надання рішення суду для вирішення питання прийняття в експлуатацію самовільної прибудови та гаража. За результатами проведеного технічного обстеження належного [PERSON] будинку з господарськими (присадибними) будівлями встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації прибудови до житлового будинку літ. «а» загальною площею 7,1 кв.м. та гаража літ. «Д» площею 26,1 кв.м. З початку будівництва до дня звернення до суду заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. Відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до повноважень виконавчого комітету належить затвердження містобудівних програм та планів забудови територій, підготовка і подання на затвердження відповідних містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, містобудівної документації, надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм власності. 25 серпня 2016 року виконавчим комітетом Біликівської сільської ради на території якої розташоване домоволодіння позивачу відмовлено в отриманні будівельного паспорту забудови земельної ділянки, оскільки у відповідності зі ст. 27 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства «Про затвердження порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки» № 103 від 05.07.2011 року будівельний паспорт забудови земельної ділянки видаються лише Замовнику, який має наміри здійснити будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку, господарських будівель і споруд, а позивачем на час звернення проведено будівництво. [PERSON] звернувся до суду за захистом порушеного права та просив визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно: гараж площею 26,1 кв.м та прибудову до житлового будинку, загальною площею 7,1 кв.м., які розташовані за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0607 га наданій для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представництво його інтересів на підставі довіреності здійснює [PERSON] (а.с. 47). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник Біликівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, не заперечував проти задоволення позову, разом з тим вказував, що сільська рада відмовила позивачу в отриманні будівельного паспорту на спірні приміщення, оскільки технічний паспорт наданий позивачем свідчив про наявність на території домоволодіння позивача уже самочинно збудованих гаражу та добудови до житлового будинку (а.с.62). Представник Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області в судове засідання не з'явився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила провести розгляд справи без участі свого представника. Департамент при вирішенні спору покладається на розсуд суду. За умови, що орган містобудування та архітектури органу місцевого самоврядування підтвердить відповідність місця розташування об'єкта вимогам державних будівельних норм то позов підлягає до задоволення (а.с.68). Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку укладеному між [PERSON] та [PERSON], 04.01.1996 року та посвідченого державним нотаріусом Наконечною Н.П. Першої Миргородської державної нотаріальної контори належить житловий будинок з надвірними побудовами в [ADDRESS] (а.с.5,6). Відповідно до Договору оренди земельної ділянки № 002 від 14 квітня 2016 року позивачу надано в оренду на 49 років земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], яка знаходиться в селі Білики вулиця Шевченка, 24, площею 0,0607 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.13-22). В 2000 році позивач без дозвільних документів господарським способом на належній йому земельній ділянці здійснив будівництво гаража «Д» площею 26,1 кв.м та в 2002 році будівництво прибудови до житлового будинку «а» площею 7,1 кв. м, що підтверджується схематичним планом земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку технічного паспорту на об'єкт нерухомого майна по [ADDRESS] (а.с.7-12). 25 серпня 2016 року рішенням виконавчого комітету Біликівської сільської ради №26 [PERSON] відмовлено в отриманні будівельного паспорту забудови земельної ділянки, оскільки у відповідності зі ст. 27 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства «Про затвердження порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки» № 103 від 05.07.2011 року будівельний паспорт забудови земельної ділянки видаються лише Замовнику, який має наміри здійснити будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.43). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження №6 індивідуального (садибного) будинку з господарськими (присадибними) будівлями по [ADDRESS] Полтавської області встановлена відповідність вимогам державних будівельних норм та містобудівній документації гаража площею 26,1 кв.м та житлового будинку, загальною площею 42,4 кв.м. в тому числі прибудови до житлового будинку 7,1 кв.м.,та можливість його надійної та безпечної експлуатації (а. с. 24-33). Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області повернув після перевірки на доопрацювання Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації: «Реконструкція житлового будинку шляхом будівництва прибудови та будівництво господарської будівлі по [ADDRESS] Полтавської області» в зв'язку з відсутністю серед іншого інформації про рішення суду (а.с.42). Згідно отриманої інформації сектору містобудування та архітектури Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області № 34 від 02.06.2016 року щодо відповідності місця розташування об'єкта вимогам державних будівельних норм (на виконання Постанови КМУ від 13.04.2011 року № 461 (у редакції постанови КМУ від 08.09.2015 р. № 750) місце розташування прибудови до житлового будинку(літера «а») та гараж (літера «Д»), які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт по [ADDRESS] відповідає містобудівній документації та вимогам державних будівельних норм (а.с. 72,73). Однак введення об'єкта в експлуатацію можливе лише після визнання в судовому порядку права власності на дані нежитлові будівлі. Відповідно до ч.1 ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право, зокрема, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначений Постановою КМУ «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» № 461 від 13.04.2011 року. Зокрема, п.10 Порядку передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. П. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним, право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Під час здійснення будівництва позивачем були дотримані архітектурні, будівельні, санітарно-гігієнічні норми та норми з пожежної безпеки, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. За таких обставин, права позивача [PERSON] підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права.

Outcome: approved