Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 13.10.2017 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «А.В.Л.» та [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою Віталієм Миколайовичем та зареєстрований в Реєстрі за № 746. Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Скасувати рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевської Мирослави Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 38693547 від 13.12.2017 року) щодо державної реєстрації прав за [PERSON] права власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1108856307101, номер запису про право власності: 23900900. Скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 37573090 від 13.10.2017 року) щодо державної реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1108856307101, номер запису про право власності: 22826125 та стягнути судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві. Ухвалою суду від 04 березня 2020 року залучено до участі в цивільній справі № 161/11593/19 за позовною заявою [PERSON] до ТзОВ «А.В.Л.», [PERSON] , приватного нотаріуса Дніпровського МНО Верби Віталія Миколайовича, [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Луцького МНО Кухлевська Мирослава Валеріївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору службу у справах дітей Луцької міської ради. Представники позивача в судовому засіданні, кожен зокрема, заявлений позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та письмових поясненнях. Представник відповідача ТзОВ «А.В.Л.» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від нього до суду не надходило відзиву та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні, кожен зокрема, заперечили проти задоволення позовної заяви з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просили відмовити в задоволенні позову. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Пилипчук І.Ю. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовної заяви з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити в задоволенні позову. Відповідач приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба Віталій Миколайович в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від нього до суду не надходило відзиву та заяви про розгляд справи за його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Кухлевська Мирослава Валеріївна в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності Від неї до суду не надходило письмових пояснень. Представник третьої особи служби у справах дітей Луцької міської ради в судовому засіданні щодо задоволення позову повністю покладався на розсуд суду. Від нього до суду не надходило письмових пояснень. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в судовому засіданні, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під оспорюванням права слід розуміти такий стан цивільних правовідносин, за якого між учасниками існує спір з приводу наявності чи відсутності суб`єктивного права у сторін, а також належності такого права певній особі. Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13.10.2017 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «А.В.Л.» та [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою Віталієм Миколайовичем та зареєстрований в Реєстрі за № 746, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. 27 листопада 2012 року між ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2711/12-206, відповідно до умов якого ПАТ «Західінкомбанк» надав останньому кредит у розмірі 700 000,00 гривень, для рефінансування кредитної заборгованості [PERSON] згідно умов кредитного договору №1306/05-612 від 13.06.2005 року зі сплатою 15 процентів річних за користування кредитними коштами. Термін користування кредитними коштами встановлювався до 27 листопада 2018 року, включно, а в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником, тобто [PERSON] , будь-якої з умов даного договору - до першої письмової вимоги кредитора, тобто ПАТ «Західінкомбанк». З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 27 листопада 2012 року між ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого є трикімнатна квартира [ADDRESS] Крім того, між ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 27.11.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області - Ариванюк Н.А., зареєстрований в реєстрі за номером 4289. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 09.09.2015 року Спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] , та [PERSON] , який є позивачем по справі, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом № 1088 та № 1089, які видані 07.12.2016 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ходачинським Р.О. 07.02.2017 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ТзОВ «ФК ЄВРОФАКТОР» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2017-01-06-000010 та договір про відступлення прав вимог за договором іпотеки, договором про задоволення вимог іпотекодержателя та договором застави від 07.02.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ченцовою Н.А. та зареєстрований в реєстрі за № 503, відповідно до яких банк відступив право вимоги за кредитним договором, договором поруки, договором застави, договором іпотеки, договором про задоволення вимог іпотекодержателя на користь ТзОВ «ФК ЄВРОФАКТОР». 07.02.2017 року між ТзОВ «ФК ЄВРОФАКТОР» та ТзОВ «А.В.Л.» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 201701-06-000010Ф 000010 та договір про відступлення прав вимог за договором іпотеки, договором про задоволення вимог іпотекодержателя та договором застави від 07.02.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ченцовою Н.А. та зареєстрований в реєстрі за № 504, відповідно до яких ТзОВ «ФК ЄВРОФАКТОР» відступив право вимоги за кредитним договором, договором поруки, договором застави, договором іпотеки, договором про задоволення вимог іпотекодержателя на користь ТзОВ «А.В.Л.». 13 жовтня 2017 року між ТзОВ «А.В.Л.» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, ТзОВ «А.В.Л.», діючи у відповідності до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» продав, а [PERSON] купив нерухоме майно - квартиру, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 53; т.2). Відчуження зазначеного нерухомого майна сторони здійснили за 160 000,00 гривень, які [PERSON] був зобов`язаний сплатити ТзОВ «А.В.Л.» протягом одного року з дня підписання цього договору. При цьому, в порушення п. 4 вказаного договору, [PERSON] взагалі не було перераховано на користь ТзОВ «А.В.Л.» грошові кошти в сумі 160 000,00 гривень. Крім того, суд звертає особливу увагу, що ТзОВ «А.В.Л.», незважаючи на невиконання [PERSON] умов договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13 жовтня 2017 року в частині щодо оплати вартості квартири, об`єкта житлової нерухомості, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , не вжито жодних заходів, спрямованих на стягнення з [PERSON] вказаних грошових коштів. Також суд звертає особливу увагу, що відповідач [PERSON] , станом на 13 жовтня 2017 року був учасником та посадовою особою ТзОВ «А.В.Л.». Внаслідок зазначених обставин, договір купівлі-продажу нерухомого майна від 13 жовтня 2017 року не був спрямований на створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, саме в частині щодо оплати [PERSON] вартості квартири, об`єкта житлової нерухомості, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . При цьому, суд звертає особливу увагу, що відсутність реального наміру оплатити товар за договором купівлі-продажу підтверджується як нездійсненням відповідачем [PERSON] такої оплати, так і бездіяльністю ТзОВ «А.В.Л.» щодо стягнення такої оплати в примусовому порядку. В подальшому, 13 грудня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, [PERSON] продав, а [PERSON] купив трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 51-52; т.2). Внаслідок вищевказаних обставин, предмет іпотеки - трикімнатна квартира [ADDRESS] був реалізований учасником ТзОВ «А.В.Л.» без фактичного зарахування коштів в рахунок погашення заборгованості спадкоємців позичальника [PERSON] . А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Щодо позовних вимог про скасування рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевської Мирослави Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 38693547 від 13.12.2017 року) щодо державної реєстрації прав за [PERSON] права власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1108856307101, номер запису про право власності: 23900900 та скасування рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 37573090 від 13.10.2017 року) щодо державної реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1108856307101, номер запису про право власності: 22826125, то вони підлягають до задоволення з наступних підстав. 13 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою Віталієм Миколайовичем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 37573090 від 13.10.2017 року) щодо державної реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1108856307101, номер запису про право власності: 22826125. Крім того, 13 грудня 2017 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевською Мирославою Валеріївною було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 38693547 від 13.12.2017 року) щодо державної реєстрації прав за [PERSON] права власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1108856307101, номер запису про право власності: 23900900. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 755/5072/17 (провадження № 14-100цс19) зазначено, що відповідно до пункту 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року, під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема, серед інших і щодо наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що при наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження спірного майна державний реєстратор не мав права здійснювати реєстраційних дій поки таке обтяження не буде зняте. Судом достовірно встановлено, що рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON] було прийняте 13 жовтня 2017 року, за наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щонайменше 6 активних записів про заборону відчуження всього нерухомого майна боржника [PERSON] , якій на праві приватної часткової власності належала Ѕ частина квартири [ADDRESS] . Крім того, суд звертає увагу, що квартира [ADDRESS] є цілісним об`єктом нерухомого майна, частка [PERSON] у вищевказаній квартирі не була виділена внатурі. Що унеможливлювало реєстрацію права власності на неї за [PERSON] та [PERSON] вцілому. Таким чином, наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження майна є беззаперечною перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде знято. Крім того, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] взагалі не отримував повідомлення ТзОВ «А.В.Л.» про намір укласти договір купівлі-продажу предмету іпотеки. Внаслідок чого, [PERSON] був позбавлений можливості реалізувати своє переважне право на придбання предмету іпотеки - квартири [ADDRESS] . А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Щодо позовної вимоги про витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Судом достовірно встановлено, що станом на 13 жовтня 2017 року, [PERSON] був власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] , та не був належним чином повідомлений про намір ТзОВ «А.В.Л.» укласти договір купівлі-продажу предмету іпотеки. За [PERSON] зареєстровано права власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] на підставі відплатного договору - а саме договору купівлі-продажу нерухомого майна. Однак, за вищевикладених обставин, беззаперечним є факт вибуття майна, в тому числі Ѕ частини квартири [ADDRESS] з володіння [PERSON] не з його волі та поза його відома. При цьому, суд звертає увагу, що підставами позову [PERSON] також зазначено статтю 388 ЦК України - право власника на витребування майна від добросовісного набувача 05 лютого 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 924/196/19, а до цього від 30 січня 2020 року по справі № 904/1093/19 та від 20 січня 2020 року у справі № 902/803/17 вказував на принцип «jura novit curia» або «суд знає закони». Суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)). Внаслідок чого, суд приходить до висновку, що право [PERSON] на витребування майна -квартири [ADDRESS] (яка являє собою цілісний об`єкт нерухомого майна та частки якої не виділені в натурі) саме від добросовісного набувача - [PERSON] є беззаперечним. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 10 854,20 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному об`ємі А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів ТзОВ «А.В.Л.», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі - 10 854,20 гривень.

Outcome: partial