overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 12.09.2009 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З вересня 2012 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Дитина проживає з матір'ю. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить його інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.18,19). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнала позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 12.09.2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 568 (а.с.10). Від шлюбу є малолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.11). З вересня 2012 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю, проживає з матір'ю - [PERSON]. Після розірвання шлюбу відповідач прізвище змінювати не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає доцільним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 352,40 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] в сумі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 14.04.2004 року він перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння між ними, у зв'язку з чим вони з 25.10.2013 року припинили шлюбні стосунки та ведення домашнього господарства. Дитина проживає з батьком. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить його інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. У заявах позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 14.04.2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 131 (а.с.6). Від шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). З 25.10.2013 року внаслідок різниці характерів, різних поглядів на життя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Майнового спору між ними не існує, дитина наразі проживає з батьком. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення сторони прізвища змінювати не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 14.06.2008 року він перебуває із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося, внаслідок чого наразі вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, кожен живе своїм життям. Спору щодо поділу майна подружжя не виникає. Оскільки примирення суперечить його інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 14.06.2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 15 (а.с.4). Від шлюбу є малолітні сини: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). З 15.04.2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу майна подружжя не виникає. Діти проживатимуть з матірю. Після розлучення відповідачка прізвище змінювати не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 14.11.2009 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є двоє малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З 01.11.2018 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Майновий спір на теперішній час відсутній. Оскільки подальше збереження сімї суперечить його інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.18,19). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнала позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 14.11.2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 738 (а.с.4). Від шлюбу є малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). З 01.11.2018 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Майновий спір на даний час відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 15.06.2013 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З липня 2017 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Оскільки подальше збереження сімї суперечить його інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.14,19). Враховуючи, що відповідач у повному обсязі визнала позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 15.06.2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 247 (а.с.7). Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.8). З липня 2017 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 15.09.2007 року він перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, різні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим вони з 2013 року припинили спільне життя та ведення господарства. Дитина проживає з матір'ю, спору щодо поділу спільно набутого майна немає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить його інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, подали заяви про слухання справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка проти задоволення позову не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Зазначають, що шлюбні відносини припинені 24.05.2013 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 15.09.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконкомі Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 14 (а.с.3). Від шлюбу є малолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4). З 24.05.2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися, кожен живе своїм життям. Дитина, за домовленістю, проживає з матір'ю; спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення сторони прізвища змінювати не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 15.11.2003 року він перебуває із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, стосунки [PERSON] з іншим чоловіком. Наразі вони остаточно припинили подружнє життя та ведення спільного господарства. Майновий спір на теперішній час відсутній; шлюб розривають вперше. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить його інтересам, просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.10). Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 15.11.2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Менжинській сільській раді Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 32 (а.с.8). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.7). З листопада 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, зрад відповідачки, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Спори щодо поділу спільного майна, місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання наразі не заявлені. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 15.11.2005 року вони з [PERSON] перебувають у шлюбі. Влітку 2014 року після початку антитерористичної операції [PERSON] прийняв рішення стати на захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Натомість, [PERSON] його не підтримала. З червня 2014 року вони повністю припинили подружні відносини та ведення спільного господарства у звязку з різними поглядами на життя. Позивач твердо вирішив, що сімю зберегти неможливо. Спору щодо поділу спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сімї суперечить їхнім інтересам, просить суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає (а.с.11). Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі (а.с.10). Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 15.11.2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 1736 (а.с.5). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Влітку 2014 року після початку антитерористичної операції [PERSON] прийняв рішення стати на захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Натомість, [PERSON] його не підтримала. З червня 2014 року сторони повністю припинили подружні відносини та ведення спільного господарства у звязку з різними поглядами на життя. Шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу спільного сумісного майна наразі немає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 18.03.2006 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З березня 2016 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Майновий спор на теперішній час відсутній. Дитина проживає з матірю. Оскільки подальше збереження сімї суперечить його інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.20,21). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнала позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 18.03.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 154 (а.с.7). Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.8). З березня 2016 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матірю [PERSON]. Майновий спір на даний час відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 18.07.2006 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, дітей від якого немає. Протягом останнього року стосунки між ними суттєво погіршилися, почали виникати суперечки стосовно ведення спільного господарства та розподілу спільних коштів. Наразі вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішив, що сім'ю зберегти неможливо. Спір щодо поділу спільно набутого майна намагатимуться вирішити самостійно. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить його інтересам, а відповідачка ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, він вимушений звертатися до суду. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, просить залишити прізвище «[PERSON]» (а.с.13-14). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 18.07.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 04 (а.с.3). Дітей від шлюбу не мають. З листопада 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися, кожен живе своїм життям. Шлюб носить формальний характер. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі не заявлений. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу відповідачка не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.2).

Outcome: approved