Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та виконавчого комітету Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області в якому просить визнати недійсним заповіт [PERSON] від 15 вересня 1999 року на користь [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що [PERSON] є тіткою позивача, яка померла [INFO]. На випадок своєї смерті 15.09.1999 року вона склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON] Цей заповіт посвідчений секретарем Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області Василенко Л.П. Однак він є недійсним, оскільки посвідчений не уповноваженою на те особою. У зв?язку з цим просить позов задовольнити. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. У зв'язку з цим справа, за згодою позивача і його представника, розглядається за правилами ст. ст. 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Любовичі Малинського району Житомирської області померла [PERSON] (а.с. 31), яка була тіткою позивача [PERSON], що підтверджується рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 22 вересня 2010 року (а.с. 9) та копією виписки з погосподарської книги (а.с. 10-14). На випадок своєї смерті [PERSON] 15.09.1999 року склала заповіт, яким все своє майно вона заповідала [PERSON] (а.с. 33). Цей заповіт посвідчений секретарем Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області Василенко Л.П., хоча рішенням виконавчого комітету Любовицької сільської ради такі повноваження на секретаря Любовицької сільської ради не покладались (а.с. 17, 18, 64). Згідно із ст. 541 ЦК України 1963 року заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Відповідно до ч. 4 ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» (в редакції на день посвідчення заповіту) у населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбачені статтею 38 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів. В ст. 37 ЗУ «Про нотаріат» (в редакції на день посвідчення заповіту) вказано, що у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів вчиняють такі нотаріальні дії: 1) вживають заходів до охорони спадкового майна; 2) накладають та знімають заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. У населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, окрім дій, передбачених у частині першій цієї статті, вчиняють також такі нотаріальні дії: 1) посвідчують заповіти; 2) посвідчують доручення; 3) засвідчують вірність копій документів і виписок з них; 4) засвідчують справжність підпису на документах. Посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів не мають права оформляти документи, призначені для дії за кордоном. Відповідно до пункту 2 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України», затвердженої наказом Міністра юстиції України від 25 серпня 1994 року N 22/5 (в редакції на день посвідчення заповіту), нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських Рад народних депутатів вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення цих дій. Заповіт є односторонньою угодою, а тому на нього поширюються норми недійсності угод, передбачені ЦК України 1963 року. Відповідно до ст. 47 ЦК України 1963 року нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Оскільки на секретаря Любовицької сільської ради не покладались повноваження по вчиненню нотаріальних дій, то відповідно заповіт [PERSON] посвідчений не уповноваженою посадовою особою. У разі посвідчення заповіту не тим органом або службовою особою, на яких покладено здійснення нотаріальних функцій, заповіт не може вважатися таким, що укладений з додержанням встановленої нотаріальної форми. Оскільки заповіт [PERSON] укладений без додержання встановленої нотаріальної форми, то суд, відповідно до ст. 47 ЦК України 1963 року, визнає його недійсним. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved