Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою до [PERSON], зацікавленої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння. Крім того, тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин. Позивач, до початку судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Після розірвання шлюбу, просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони зареєстрували шлюб 25.09.2004 року у Виконавчому комітеті Задвір»янської сільської ради Буського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], повторно виданим 26.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 14 від 25.09.2004 року. Від подружнього життя дітей не мають. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, через що між ними виникали непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Тривалий час не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Відповідач, згідно поданої письмової заяви, на розлучення згідна. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення відповідачка має бажання залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved