Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 20 серпня 2011року актовий запис № 913. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами було укладено шлюб, від якого сторони мають спільну дитину - малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя між сторонами не склалось, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні обов'язки, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, шлюб існує формально, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Дитина залишиться проживати з позивачем. Спір про поділ мана відсутній. 13 червня 2018 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 13 серпня 2018 року ухвалою суду по справі відкрито провадження, призначено проведення підготовчого засідання, сторонам встановлено строки для надання заяв по суті справи. В підготовчому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підстав для відкладення підготовчого засідання немає. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість продовження розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 20 серпня 2011 року, актовий запис № 913.(Свідоцтво про одруження [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER], актовий запис № 2063). З врахуванням тієї обставини, що відповідач в своїй заяві фактично визнав позовні вимоги і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб чи відповідача, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved