Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Олицької селищної ради Ківерцівського району Волинської області, про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.09.2012 року померла його матір, [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в с. Личани вул. Визволителів, 24 Ківерцівського району Волинської області. Згідно заповітного розпорядження [PERSON] заповіла все належне їй на момент смерті майно [PERSON] та [PERSON] Інших спадкоємців немає. 01.01.2009 року померла [PERSON] У даний час він звернулася до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у звязку з відсутністю на нього правовстановлюючих документів на імя спадкодавця. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Личани вул. Визволителів, 24 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності /а.с. 23/. Представник відповідача від Олицької селищної ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи у їх відсутності /а.с. 22/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 128074, виданого 21.09.2012 року Олицькою селищною радою Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] померла 20.09.2012 року /а.с. 6/. Згідно заповіту від 12.05.2003 року, посвідченого Олицькою селищною радою Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] заповіла все належне їй на момент смерті майно, в тому числі житловий будинок в с. Личани вул. Визволителів, 24 Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7/. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Належність вищезгаданого будинковолодіння померлій [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги № 1 за 2010-2015 роки, довідкою для оформлення спадщини № 1806 від 05.10.2015 року, виданих Олицької селищної ради Ківерцівського району Волинської області, та архівною довідкою Архівного відділу Ківерцівської РДА Волинської області № 01-14/ж-16 від 12.10.2015 року /а.с. 11-13/. Спадкоємець [PERSON] вступив у фактичне володіння спадковим майном шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори /а.с. 11/. Родинні відносини спадкодавця [PERSON] з позивачем [PERSON], а саме що останній приходиться сином померлої, підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-ЕГ № 099284, повторно виданого відділом РАГС Волинського обласного управління юстиції 05.11.2002 року, згідно яких батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON], а відповідно до архівної довідки Архівного відділу Ківерцівської РДА Волинської області № 01-14/ж-16 від 12.10.2015 року, в с. Личани Ківерцівського району значиться господарство [PERSON] та [PERSON] /а.с. 9, 13/. 01.01.2009 року, неоформивши своїх спадкових прав, померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ 071885, виданого Журавичівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області 01.01.2009 року /а.с. 8/. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської Державної нотаріальної контори № 1367/01-16 від 29.10.2015 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 41896545 від 23.10.2015 року, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 69/2013. 12.03.2013 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся син спадкодавця позивач [PERSON] Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися і свідоцтва про оправо на спадщину не видавалося /а.с. 24-25/. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори від 06.10.2015 року № 1229/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця /а.с. 12/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Личани вул. Визволителів, 24 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 20.09.2012 року.

Outcome: approved