Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Вінницької міської ради про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності. Позов мотивовано тим, що 16.04.2008 року померла мати позивача [PERSON], після якої залишилось спадкове майно у вигляді частки квартири [ADDRESS]. Дана квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 12.01.1998 року позивачу та [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності, загальною площею 62,8 кв.м. У звязку з невизначеністю розміру часток у праві приватної спільної сумісної власності на житло позивач не може реалізувати свого права на отримання спадщини, а тому змушений звернутися до суду для визначення часток у спірній квартирі за позивачем та його покійною матірю рівними по ? частці за кожною особою. Просить визначити, що частка померлої 16.04.2008 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартирі [ADDRESS] становила ?, а [PERSON] становить ?. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні при винесені рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу від 20.01.1998 року [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] (а.с.10-13). Згідно свідоцтва про смерть 16.04.2008 року померла [PERSON] (а.с.14). Відповідно до постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2734/02-31 від 07.11.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину після смерті 16.04.2008 року [PERSON] на частку квартири [ADDRESS] в звязку з невизначеністю частки на вказане майно (а.с.60). Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Частиною 2\~ст. 372 ЦК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до п. 3.4 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частинами 1,2 ст. 71 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила ?». Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що частка померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила ? частка. За клопотанням позивача судовий збір залишити за ним. На підставі викладеного згідно ст. ст. 369, 370, 372 ЦК України,

Outcome: partial