Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] Посилається на те, що з відповідачкою вони проживали в шлюбі з 24.01.2009 року зареєстрованому в Хустському відділі реєстрації актів цивільного стану. 09.12.2013 року рішенням Хустського районного суду шлюб між сторонами розірвано. За період перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO] У звязку з тим, що після розірвання шлюбу діти залишилися на вихованні та утриманні біля відповідачки, рішенням Хустського районного суду з позивача стягнуто аліменти на їх утримання по 550 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повнолітнього віку та 350 грн. на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Після досягнення дочкою сторін трьохрічного віку відповідачка почала працювати. У звязку з труднощами повязаними з утриманням та вихованням дітей між сторонами було вирішено питання про утримання дітей в добровільному порядку, а саме неповнолітній син сторін - [PERSON], [INFO] залишився проживати разом з позивачем, а неповнолітня дочка сторін - [PERSON], [INFO] залишилася проживати разом з відповідачкою. За таких обставин відповідачка [PERSON] подала до відділу ДВС Хустського РУЮ заяву про припинення стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина, оскільки він проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Враховуючи той факт, що неповнолітній син знаходиться на утриманні позивача а неповнолітня дочка знаходиться на утриманні відповідачки, позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що він виїзжає на сезонні роботи, офіційно ніде не працює. Неповнолітній син знаходиться на його утриманні, тому він просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, суду пояснила, що вона утримує неповнолітню дочку, на даний час вона працює офіційно та отримує заробітну плату в розмірі 1700 грн. З червня 2013 року позивач не сплачує аліменти на утримання дочки в наслідок чого у нього утворилася заборгованість. Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони проживали в шлюбі з 24.01.2009 року зареєстрованому в Хустському відділі реєстрації актів цивільного стану. 09.12.2013 року рішенням Хустського районного суду шлюб між сторонами розірвано. За період перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO] Рішенням Хустського районного суду з позивача стягнуто аліменти на їх утримання по 550 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повнолітнього віку та 350 грн. на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Після досягнення дочкою сторін трьохрічного віку відповідачка почала працювати. У звязку з труднощами повязаними з утриманням та вихованням дітей між сторонами було вирішено питання про утримання дітей в добровільному порядку, а саме неповнолітній син сторін - [PERSON], [INFO] залишився проживати разом з позивачем, а неповнолітня дочка сторін - [PERSON], [INFO] залишилася проживати разом з відповідачкою. За таких обставин відповідачка [PERSON] подала до відділу ДВС Хустського РУЮ заяву про припинення стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина, оскільки він проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року держави - учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Посилання позивача на те, що на його утриманні перебуває неповнолітній син - [PERSON], [INFO] не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також в судовому засіданні з пояснень самого позивача встановлено, що він є працездатний, виїзжає на сезонні роботи, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки. Таким чином, на підставі викладеного суд доходить до висновку про те, що позивачем не доведено підстав, викладених у позові та на які він посилався як в обґрунтування заявлених позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed