Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - відповідач 3) звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2011 року по справі № 2-1879/11 за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (далі по тексту - позивач) до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1), [PERSON] м(далі по тексту - відповідач 2), [PERSON] про стягнення боргу. Заява обґрунтована тим, що 23.12.2014 відповідач 3 дізнався про наявність вказаного рішення суду від 07.06.2011. 19.01.2015 відповідачем 3 направлено до суду заяву про перегляд зазначеного рішення. 13.02.2015 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва відповідачу 3 відмовлено в перегляді заочного рішення. Відповідачем оскаржено зазначене рішення суду до Апеляційного суду м. Києва. Під час перебування справи в провадженні Апеляційного суду м. Києва відповідач 3 звертався до суду із клопотанням про зупинення розгляду справи до розгляду справи за позовом [PERSON] про визнання договору поруки недійсним. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2015 рішення Шевченківського суду м. Києва залишено без змін. 01.06.2016 заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №200/498/15-ц за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Надра» задоволено позовні вимоги відповідача 3 та визнано недійсним договір поруки № 1419/2-н від 15.10.2007 з моменту його укладення. Рішення суду набрало законної сили 26.07.2016, та отримано відповідачем 3 02.12.2016. Факти, встановлені рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №200/498/15-ц щодо недійсності договору поруки є нововиявленими обставинами, оскільки в такому разі вимоги ВАТ КБ «Надра» про солідарне стягнення з відповідача 3 як поручителя заборгованості не підлягають задоволенню. За таких обставин, відповідач 3 просить переглянути заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2011 в частині стягнення з відповідача 3 заборгованості та відмовити в цій частині позивачу в задоволенні позову. Ухвалою суду від 05.01.2018 року у задоволенні заяви [PERSON] про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу було відмовлено, а заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2011 року - залишено в силі. Постановою Апеляційного суду міста Києва від 12.04.2018 року хвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 січня 2018 року було скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд дійшов висновку про те, що за роз'ясненнями, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Договір поруки №1419/2-Н від 15 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] входив до предмета доказування у справі про стягнення боргу та вплинув на висновки суду про права та обов'язки осіб, які брали участь у справі. Визнання недійсним договору поруки виключає відповідальність поручителя перед кредитором у випадку порушення зобов'язання боржником. Таким чином, визнання недійсним договору поруки є істотною для справи про стягнення боргу обставиною, а оскільки така обставинам на час розгляду справи за позовом ПАТ КБ «Надра» про стягнення боргу існувала, але не була і не могла бути відома [PERSON], то визначені пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України необхідні умови нововиявлених обставин наявні, а відтак, визнання недійсним договору поруки є істотною для справи про стягнення з [PERSON] як поручителя кредитної заборгованості обставиною, тобто підставою перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами судового рішення про стягнення заборгованості, що виникла через невиконання боржником [PERSON] зобов'язань. Із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2011 року [PERSON] звернувся 12 грудня 2016 року, а рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська по справі №200/498/15-ц було ухвалено 01 червня 2016 року та набрало законної сили 26 липня 2016 року, тому відсутні підстави вважати, що [PERSON] пропущено трьохрічний строк подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року справу за заявою [PERSON] було призначено до розгляду на 07.08.2018 року з повідомленням сторін. Заявник в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Позивач та інші відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали заяви, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2011 року, матеріали цивільної справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 червня 2015 року, позовні вимоги було задоволено, стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» суму у розмірі 1 660 492,15 грн., а також судових витрат у розмірі 1700,00 грн. та 120,00 грн. (т.1 а.с.74-75, 163-165). Обґрунтовуючи подану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник зазначав, що такі обставини встановлені рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 01 червня 2016 року по справі №200/498/15-ц (провадження №2/200/909/16). (т.1 а.с.185-187). Так, рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 01 червня 2016 року по справі № 200/498/15-ц, яке набрало законної сили 26 липня 2016 року, позов [PERSON] до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним договору поруки задоволено, визнано договір поруки №1419/2-н від 15 жовтня 2007 року, укладений між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] недійсним з моменту його укладення. (т.2 а.с.6). У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно із вимогами ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. За роз'ясненнями, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Договір поруки №1419/2-Н від 15 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] входив до предмета доказування у справі про стягнення боргу та вплинув на висновки суду про права та обов'язки осіб, які брали участь у справі. Визнання недійсним договору поруки виключає відповідальність поручителя перед кредитором у випадку порушення зобов'язання боржником. Таким чином, визнання недійсним договору поруки є істотною для справи про стягнення боргу обставиною, а оскільки така обставинам на час розгляду справи за позовом ПАТ КБ «Надра» про стягнення боргу існувала, але не була і не могла бути відома [PERSON], то визначені пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України необхідні умови нововиявлених обставин наявні, а відтак, визнання недійсним договору поруки є істотною для справи про стягнення з [PERSON] як поручителя кредитної заборгованості обставиною, тобто підставою перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами судового рішення про стягнення заборгованості, що виникла через невиконання боржником [PERSON] зобов'язань. Аналогічні висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 2-2774/11 (провадження 61-4016св18). Із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2011 року [PERSON] звернувся 12 грудня 2016 року, а рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська по справі №200/498/15-ц було ухвалено 01 червня 2016 року та набрало законної сили 26 липня 2016 року, тому відсутні підстави вважати, що [PERSON] пропущено трьохрічний строк подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України. З урахуванням викладеного, оскільки [PERSON] договір поруки №1419/2-н від 15 жовтня 2007 року не підписувався, зобов'язання солідарної відповідальності за своєчасне та повне виконання позичальником умов кредитного договору № 8/2007/840-К/1419-Н від 15.10.2007 року не виникало, а тому у суду відсутні підстави для стягнення з [PERSON], як з поручителя [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/1419-Н від 15.10.2007 року. 15.10.2007 року між ПАТ «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1419-Н, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит в сумі 176426,95 доларів США, а Позичальник зобов'язався повернути кредит не пізніше 12 жовтня 2027 року та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,39 % річних. Згідно п.п. 3.3. Кредитного договору, щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 2011,46 дол. США. Позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п. 3.3.1 цього Договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця. Відповідно до п.п. 4.3.2., 4.3.3 Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний суворо дотримуватися положень Договору, а також Договору застави, визначеного п. 2.1. цього Договору. Сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначеному у п.п. 3.3.2., 3.3.3. цього Договору. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В забезпечення виконання умов кредитного договору, між [PERSON] та ВАТ «КБ «Надра» було укладено договір поруки № 1419/1-Н від 15.10.2007 року, згідно з умовами якого [PERSON] зобов'язалась відповідати перед кредитором у повному обсязі за виконання умов кредитного договору № 8/2007/840-К/1419-Н від 15.10.2007 року. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що Банк повністю виконав перед [PERSON] свої зобов'язання, передбачені умовами Кредитного договору, а останній в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов'язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених кредитним договором. Також порушує свої зобов'язання поручитель [PERSON] За умов п. п. 4.2.4 Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника достроковового виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 3.3.3 цього Договору, а також у випадку, передбаченому у п. 4.3.6 цього Договору. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із розрахунком заборгованості за Кредитним договором, наданим Позивачем станом на 19.01.2010 року утворилась заборгованість Відповідачів по Кредитному договору перед Позивачем та становить суму 207530,39 доларів США, яка складається з: заборгованості по кредиту у розмірі - 171899,96 доларів США; заборгованості по процентах у розмірі - 31485,27 доларів США; пені за порушення строку сплати ануітетного платежу у розмірі - 4145,16 доларів США. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між ПАТ «КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 8/2007/840-К/1419-Н від 15.10.2007 року, умови якого Позивачем було виконано, шляхом надання Відповідачу коштів, останній взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості саме з [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню, а тому з відповідачів підлягає стягненню на користь Позивача заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1419-Н від 15.10.2007 року в сумі - 207530,39 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату подання позову становить 1660492,15 грн. Розподіляючи витрати суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial