Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд через свого представника [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,4000 (одна ціла, чотири десятих) га, у тому числі за земельними угіддями (гектарів). 1,4000, кадастровий номер: 7124655300:02:003:0181, розташовану за адресою: Черкаська область, Христинівський район, Верхняцька селищна рада, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 9 лютого 2018 року та посвідчений приватним нотаріусом Осикою Л.М., оскільки відповідно до п. 2.1. Договору, продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчиняється за 59 220 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті двадцять) гривень 00 копійок. Відповідно до п. 2.1. Договору, грошові кошти мали б бути сплачені покупцем продавцю до підписання Договору. Однак, фактично грошові кошти Позивачем від Відповідача за відчужену земельну ділянку отримано не було. Окрім того, земельна ділянка, яка була предметом Договору, не може вважатися такою, яка була прийнятою Відповідачем тому, що відповідний акт приймання-передачі земельної ділянки не складався. Заочним рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 23.12.2019 року, позов задоволено повністю. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 9 лютого 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 522 приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Осикою Л.М. між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. 28.01.2020 року на адресу Христинівського районного суду Черкаської області від відповідача [PERSON] надійшла заява про скасування заочного рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 23.12.2019 року. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 09.04.2020 року, скасовано рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 23.12.2019 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить справу слухати за його відсутності позовні вимоги підтримує. У заяві про скасування рішення суду відповідач [PERSON] покликається на те, що [PERSON] у позовній заяві стверджує, що мною як покупцем не було виконано пункт 2.1. оскаржуваного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 9 лютого 2018 року, а саме не було сплачено погоджену сторонами вартість земельної ділянки у розмірі 59 220,00 гривень. На думку суду, це є істотним порушенням мною умов оскаржуваного договору та підставою для його розірвання згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України. Однак, судом не було враховано таке. Дійсно, 9 лютого 2018 року між мною та [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу земельною ділянки, який був посвідчений приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Осикою Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 522. Мною та [PERSON] було погоджено розмір грошових коштів, належних до сплати за отримання мною у приватну власність земельної ділянки: 59 220,00 гривень. Також було погоджено передачу грошових коштів у 100% розмірі до моменту підписання та нотаріального посвідчення самого договору. Це прямо вказано в самому тексі договору. Пунктом 2.3. оскаржуваного договору передбачено: «Своїм підписом під цим договором ПРОДАВЕЦЬ підтверджує факт повного розрахунку за продану земельну ділянку і відсутність щодо ПОКУПЦЯ будь-яких претензій фінансового характеру». Тобто, на момент підписання та нотаріального посвідчення договору мною вже було в повному обсязі сплачено на користь [PERSON] суму коштів у розмірі 59 220,00 гривень. Твердження Позивача про те, що ним не отриманні кошти за договорами купівлі- продажу земельної ділянки, не можуть розглядатись як доказ, того, що мною не були виплачені гроші, оскільки в самому договорі вказано на факт, який підтверджує отримання грошей. Спростування зазначеного в договорі та доказів не відповідності його дійсності позивач не надав. Тому відсутні підстави вважати, що гроші на виконання договору мною передані не були. Другого лютого 2018 року мною було передано у готівковій формі грошові кошти у розмірі 59 220,00 гривень [PERSON] , який діяв від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності від 31.12.2017 року. Про факт передачі мною грошових коштів нами було складено акт приймання- передачі грошових коштів від 02.02.2018 року. Копії довіреності та акту надаю суду на доведення вищезазначених обставин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суду не надано доказів, які б підтверджували вимоги позивача щодо неотримання ним грошей по договору. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 9 лютого 2018 року було підписано мною та [PERSON] «діючи добровільно і перебуваючи при здоровому глузді та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, вільно та за відсутності будь-кого примусу як фізичного, так і психічного». Сам договір купівлі-продажу земельної ділянки від 9 лютого 2018 року, копія якого надано позивачем разом з позовною заявою, є прямим доказом виконання мною умов договору по оплаті земельної ділянки, переданої у мою приватну власність, та обізнаності з цим фактом позивача. А тому у задоволенні позову просив відмовити та справу слухати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення та виходить з наступного. Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.ч.1 і 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ст.ст.2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Судом встановлено, що дев`ятого лютого 2018 року [PERSON] як продавець (надалі - Позивач) та [PERSON] як покупець (надалі - Відповідач) уклали Договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Осикою Л.М. та зареєстрований реєстрі за № 522. Відповідно до п. 2.1. Договору, продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчиняється за 59 220 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті двадцять) гривень 00 копійок. Відповідно до п. 2.1. Договору, грошові кошти мали б бути сплачені покупцем продавцю до підписання Договору. Судом встановлено а.с (108), що Другого лютого 2018 року відповідачем було передано у готівковій формі грошові кошти у розмірі 59 220,00 гривень [PERSON] , який діяв від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності від 31.12.2017 року. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема в тому числі, розірвання договору, а відповідальність особи, яка порушила зобов`язання, наступає лише за наявності її вини у формі умислу або необережності, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 2.1. вищевказаного договору, грошові кошти мають бути сплачені покупцем продавцю до підписання Договору. Пунктом 2.3. оскаржуваного договору передбачено: «Своїм підписом під цим договором ПРОДАВЕЦЬ підтверджує факт повного розрахунку за продану земельну ділянку і відсутність щодо ПОКУПЦЯ будь-яких претензій фінансового характеру». Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом не встановлено невиконання відповідачем вимог щодо оплати коштів за земельну ділянку, а тому дана обставина не є істотним порушенням стороною умов договору, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed