Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] ,[INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що він та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , є співвласниками вказаної нерухомості на підставі відповідного свідоцтва про право власності на житло. 04.10.2002р. він одружився із відповідачем [PERSON] та зареєстрував її у даній квартирі, згодом у них народилася донька [PERSON] , яка також була зареєстрована за зазначеною адресою. [PERSON] стверджує, що 05.09.2017р. відповідач забрала доньку, всі їхні речі, та вони змінили своє місце проживання, повернувшись назад у квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві власності. Також зазначає, що 07.11.2017р. шлюб між ними був розірваний. Крім того, [PERSON] не цікавиться спірною квартирою, витрат на оплату житлово-комунальних послуг не несе, хоча при наявності реєстрації її місця проживання нараховуються для оплати за прибирання прилеглої території та вивіз сміття. Для вирішення даного питання у добровільному порядку, на адресу відповідача був направлений лист із пропозицією знятись з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, однак спірне питання до теперішнього часу не вирішено. Таким чином, відповідач із донькою у вказаній квартирі не проживають більше року, у них є інше житло, тому та обставина, що вони зареєстровані за вищезазначеною адресою, перешкоджає йому та іншим співвласникам нерухомості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а тому за захистом своїх прав [PERSON] змушений звернутись до суду. В зв`язку з цим просить задовольнити позов. 19.02.2019р. [PERSON] , діюча в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про вселення їх до житлового приміщення (квартири) за адресою: [ADDRESS] , в якій вони зареєстровані, та яка належить [PERSON] на праві спільної часткової власності. Свою заяву мотивує тим, що у вересні 2017р. вона з донькою [PERSON] були змушені виїхати з вищевказаної квартири через створення [PERSON] умов, несприятливих для проживання як неї, так і їхньої малолітньої доньки. Також вказує, що оскільки донька [PERSON] є та і надалі залишається членом сім`ї [PERSON] , як співвласника квартири, де вони обоє зареєстровані, то право користування дитиною вказаним житловим приміщенням не можна вважати припиненим, та не слід вважати її такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням, виходячи, в тому числі, з незмінності власника квартири. Згідно ухвали суду від 05.03.2019р. зустрічний позов [PERSON] , діючої в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , до [PERSON] , про вселення в житлове приміщення, прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , діючої в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. [PERSON] в судовому засіданні підтвердив заявлені ним позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, проти зустрічного позову [PERSON] заперечував у повному обсязі. У своїй письмовій відповіді на відзив [PERSON] вказав про те, що вона та їх донька виїхали зі спірної квартири добровільно, та він не мав змоги чинити їм будь-які перешкоди у користуванні житлом за адресою: [ADDRESS] , оскільки сам проживав за іншою адресою, у період з 27.01.2018р. по 27.01.2019р. він проживав у м. Чорноморську, де орендував житло, про що свідчить відповідний договір. Також [PERSON] звертає увагу суду на те, що [PERSON] спільно з власником вищевказаної квартири не проживає, після розірвання шлюбу спільним побутом не пов`язана, крім того, має інше житло, де і проживає разом із донькою. [PERSON] зазначає також про те, що в зустрічній позовній заяві [PERSON] про вселення в житлове приміщення, відповідачем вказаний лише він, а інші співвласники, як треті особи, що порушує їх право власності. Представник [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, у письмовому відзиві на зустрічний позов [PERSON] зазначила про те, що остання не може вселитись до спірного житла, так як вже втратила право користування ним. Посилання [PERSON] на такі причини не проживання в даній квартирі, де вона з донькою зареєстрована, як створення [PERSON] умов непридатних для проживання, як для неї, так і для дитини, є безпідставними та не підтверджені жодними доказами, оскільки вона не проживає за вказаною адресою вже з 05.09.2017р., та виїхали вони з квартири добровільно, назад в`їхати не намагалась. [PERSON] жодним чином не чинив їм перешкоди у користуванні квартирою, так як проживав за іншою адресою. [PERSON] бажає вселитись до житлового приміщення, що належить [PERSON] , але власниками спірного майна, окрім нього, є також: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які володіють квартирою на праві приватної спільної часткової власності, тобто зустрічним позовом порушуються права вільного володіння, користування та розпорядження своєю власністю не лише [PERSON] , а й інших співвласників квартири. [PERSON] разом із донькою у квартирі [ADDRESS] не проживає, після розірвання шлюбу з [PERSON] спільним побутом не пов`язані, у 2017р. добровільно змінила місце проживання на інше, кошти на утримання квартири не виділяє, позивач за зустрічним позовом членом сім`ї власників квартири, не являється. Також, між сторонами не укладалися угоди про безоплатне користування квартири, а отже до [PERSON] застосовуються правила оплатності за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові. [PERSON] не має права власності на житло, в якому вони з донькою не проживають, що суттєво відрізняє їх правовий статус від правового статусу власників такого приміщення, унеможливлюючи, зокрема, право розпорядження цим майном. Разом з тим, їм належало право використовувати приміщення для проживання, яке є сервітутним правом, тобто правом користування чужим майном, проте член сім`ї власника житла втрачає таке сервітутне право на підставі ст. 405 ЦК України. А тому просить відмовити [PERSON] у задоволенні зустрічного позову; в свою чергу задовольнити позовні вимоги [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтвердила свої вимоги за зустрічним позовом та просила його задовольнити, проти задоволення позову [PERSON] заперечувала, надавши також письмовий відзив, в якому вказала про наступне. Зокрема зазначила те, що поважною причиною їхнього з донькою виїзду зі спірної квартири слугувала саме неможливість проживати разом, [PERSON] постійно чинив перешкоди у користуванні житлом та влаштовував сварки, в зв`язку з чим вона і була змушена з донькою переїздити до своїх родичів, що не було поліпшенням їхніх житлових умов. Донька [PERSON] проживає разом із нею, однак має право користуватися житлом обох батьків. Таким чином, враховуючи те, що їхня донька є та надалі залишається членом сім`ї позивача, як співвласника квартири [ADDRESS] , де зареєстрована разом із нею, то її право користування житловим приміщенням неможливо вважати припиненим, та не слід вважати її такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. Крім того, в судовому засіданні [PERSON] зазначила, що у своєму зустрічному позові вимоги пред`являє лише до відповідача [PERSON] , уточняти свої позовні вимоги і щодо інших співвласників спірної квартири, наміру не має. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вважала за доцільне задоволення позовних вимог [PERSON] , та заперечувала проти задоволення зустрічного позову [PERSON] . Треті особи: [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких також виразили про свою згоду із позовними вимогами [PERSON] , та заперечували проти зустрічного позову [PERSON] Третя особа, Виконавчий комітет Теплодарської міської ради Одеської області в особі органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явилася, яка була належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності її представника, крім того, в клопотанні вважала за доцільне зберегти за малолітньою [PERSON] , [INFO] , право користування житлом до її повноліття. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи [PERSON] , вислухавши думку неповнолітньої [PERSON] , допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] належить відмовити повністю, за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належить на праві приватної власності, в рівних частках кожному, квартира [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право власності на житло, видане 04.02.1999р. Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради на підставі розпорядження №118618 від 04.02.1999р. Як вбачається з довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 18.09.2018р. щодо зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, а також повідомлень виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 21.11.2018р., [PERSON] , [INFO] , з 10.05.2003р., а [PERSON] , [INFO] , з 09.06.2007р. по теперішній час зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту майстра жилого фонду ТОВ ЖЕБП «Наше місто» Москаленко Н.І . від 15.08.2018р., складеного в присутності свідків-сусідів, [PERSON] та [PERSON] з 05.09.2017р. по теперішній час за вищезазначеною адресою не проживають. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний на підставі рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 07.11.2017р., яке 19.12.2017р. набрало законної сили. 15.08.2018р. адвокатом Тонкошкура В.Л. був направлений лист на адресу [PERSON] та отриманий нею особисто, з метою досудового врегулювання спору, з проханням зняття її з донькою з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 27.12.2018р., проведеного начальником служби у справах дітей Гріщук Н .М . , з метою обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , житло складається з двох кімнат; зі слів квартиронаймачів дитина за вказаною адресою не проживає більше року. Згідно акту обстеження умов проживання від 20.02.2019р., проведеного начальником служби у справах дітей Гріщук Н.М., з метою обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , житло складається з трьох кімнат; умови проживання задовільні, квартира відремонтована, чиста, в наявності необхідні меблі та побутова техніка; для виховання, розвитку та проживання дитини створені відповідні умови. За цією адресою проживають: [PERSON] , 1954 року народження (дідусь), [PERSON] , 1958 року народження (бабуся), [PERSON] , 1982 року народження (дядько), [PERSON] , 1980 року народження (мати), [PERSON] , 2007 року народження (дитина). З договору оренди від 27.01.2018р. вбачається про те, що [PERSON] орендував у [PERSON] житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] , у період з 27.01.2018р. по 27.01.2019р. За ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 05.03.2019р. постановлено витребувати від КП «Теплодарське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» інформацію щодо належності на праві спільної власності за [PERSON] нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . Як вбачається з довідки №39-19 КП «Теплодарське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 19.03.2019р., станом на 01.01.2013р. за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на 1/4 квартири [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.01.1998р. Відповідно до Висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 28.12.2018р., протокол №12, дана комісія, враховуючи інтереси малолітньої дитини, вважає за доцільне задовольнити позов частково, а саме зберегти за малолітньою [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS] до її повноліття. Як вбачається з Висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 07.03.2019р., протокол №3, зазначена комісія вважає, що, вселяючи малолітню [PERSON] в квартиру до батька [PERSON] , фактично визначається місце проживання дитини разом з батьком, хоча вона весь час проживає з матір`ю, що встановлено рішенням суду про стягнення аліментів. А тому, враховуючи інтереси малолітньої [PERSON] , 2007 року народження, вважає за доцільне відмовити [PERSON] у вселенні в житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Як показала в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою, [PERSON] та [PERSON] з осені 2017р. по теперішній час не проживають за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні малолітня [PERSON] виразила про своє бажання проживати разом із матір`ю у квартирі [ADDRESS] , оскільки їй там зручніше, краще, крім того, в тому будинку проживають її друзі. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1, ч.3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч.1 ст. 383 ЦК України). Як вбачається зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. На підставі викладеного, а також зважаючи на той факт, що [PERSON] не проживає в вищезазначеній квартирі понад встановлені законодавством строки, не є членом його сім`ї, щодо наявності домовленості між сторонами про відсутність її протягом цього строку в судовому засіданні не встановлено,суд вважає можливим задовольнити частково позовні вимоги [PERSON] та визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , оскільки вимоги позивача основані на законі та підтверджуються вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Разом з тим, суд не може прийняти до уваги доводи [PERSON] , викладені нею у письмовому відзиві на позов, за вищенаведених обставин, а також того, що в судовому засіданні нею не доведено належними та допустимими доказами факт неможливості проживання у спірній квартирі з поважних причин. В частині позовних вимог позивача про визнання неповнолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням, враховуючи також Висновок комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 28.12.2018р., суд відмовляє в задоволенні за безпідставністю, оскільки, незважаючи на той факт, що дитина фактично не проживає спільно із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , дана обставина не є підставою для позбавлення дитини права користування належним її батьку житлом (в даному випадку частки у спільному майні), оскільки за ч.2 ст. 3 СК України дитина належить і до сім`ї батька і тоді, коли спільно з ним не проживає. Крім того, суд відмовляє повністю в задоволенні зустрічного позову [PERSON] , діючої в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Виконавчий комітет Теплодарської міської ради Одеської області в особі органу опіки та піклування, про вселення їх до житлового приміщення (квартири) за адресою: [ADDRESS] , оскільки дані вимоги пред`явлені нею лише до одного із співвласників вказаної нерухомості, в той час як інші співвласники, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким також належить на праві приватної власності, в рівних частках кожному, дана квартира, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло, видане 04.02.1999р. Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, являються третіми особами у справі. При цьому суд, під час розгляду справи виходив зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем, та в даному випадку, коли позов пред`явлено до одного з відповідачів, не вправі за своєю ініціативою і без згоди позивача залучати до участі у справі інших співвідповідачів, так як в силу своїх повноважень позбавлений можливості самостійно визначати суб`єктний склад учасників справи. В судовому засіданні суд звертав увагу [PERSON] на зазначені обставини та роз`яснював їй відповідне процесуальне право щодо залучення до участі у справі інших співвідповідачів.

Outcome: partial