overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 21 серпня 1976 року, який зареєстрований міськвідділом ЗАГС міста Володимир-Волинський Волинської області, актовий запис № 183. Від спільного подружнього життя мають дочку - [PERSON], яка на даний час є повнолітньою і проживає окремо. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим і спільне життя з нею не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам, а відповідачка не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС, просить суд шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судовому засідання позов підтримав повністю, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчать відповідні розписки в матеріалах справи, причину неявки суду не повідомила, будь-яких пояснень чи заперечень суду не надала. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 серпня 1976 року, який міськвідділом ЗАГС міста Володимир-Волинський Волинської області, актовий запис № 183. Дана обставина стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від цього шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], яка на даний час є повнолітньою та проживає окремо. Судом встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, з 2005 року сімейні відносини фактично припинені, а сам шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач не бажає надалі підтримувати з відповідачкою подружні відносини. А тому, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та моральним засадам суспільства. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104 ч. 2, 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 21 серпня 1976 року, який зареєстрований міськвідділом ЗАГС міста Володимир-Волинський Волинської області, актовий запис № 183. Від спільного подружнього життя мають дочку - [PERSON], яка на даний час є повнолітньою і проживає окремо. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим і спільне життя з нею не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам, а відповідачка не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС, просить суд шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судовому засідання позов підтримав повністю, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка дік Г.В. про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчать відповідні розписки в матеріалах справи, причину неявки суду не повідомила, будь-яких пояснень чи заперечень суду не надала. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 серпня 1976 року, який міськвідділом ЗАГС міста Володимир-Волинський Волинської області, актовий запис № 183. Дана обставина стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від цього шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], яка на даний час є повнолітньою та проживає окремо. Судом встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, з 2005 року сімейні відносини фактично припинені, а сам шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач не бажає надалі підтримувати з відповідачкою подружні відносини. А тому, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та моральним засадам суспільства. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104 ч. 2, 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.1985 року, який зареєстрований Локачинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що було складено відповідний актовий запис №11. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з 2004 року він з відповідачем спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, сімейних відносин не підтримують, у зв`язку з чим зберегти сім`ю не можливо. Покликаючись на викладенні обставини, просив суд шлюб із відповідачем розірвати. Позивач та відповідача надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 01.06.1985 року, який зареєстрований Локачинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що було складено відповідний актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 22.03.2019 року (а.с.5). В шлюбі неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 576. В шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя між ними не склалося. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Кожний з них влаштовує особисте життя на власний розсуд. Подальше збереження шлюбних відносин вважає неможливим. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. До початку розгляду справи позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 01.06.2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 576, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 01.06.2007 року (а.с.8). В шлюбі [INFO] народилась дочка [PERSON] та [INFO] син [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.9,10). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося. Сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. В термін наданий судом, сторони не примирилися. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.07.2001 року, який зареєстрований Дольською сільською радою Турійського району Волинської області, про що було зроблено відповідний запис №5. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що шлюбні відносини фактично припинили своє існування з листопада 2020 року, загальне господарство не ведеться, між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо. \~ \~ \~ \~Покликаючись на викладенні обставини, просив суд шлюб із відповідачем розірвати. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 01.07.2001 року, який зареєстрований Дольською сільською радою Турійського району Волинської області, про що було зроблено відповідний запис № 5, що підтверджується\~\~свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 01.07.2001 року (а.с. 4). В шлюбі народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21.06.2005 року, син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.09.2009 року (а.с. 7, 8). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог \~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2009 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис №1004. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що протягом останнього часу відносини між ними погіршились, відсутні повага та взаєморозуміння. Спільне життя між ними стало неможливим через повну протилежність характерів, звичок та поглядів на життя. Вони є різними людьми, всі фізичні та духовні звязки між ними втрачено. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи\~судом встановлено,\~що шлюб\~між сторонами\~укладений01.08.2009 року, який зареєстрований відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Рівненського\~міського управління\~юстиції,\~про що\~було складено\~відповідний актовий\~запис №1004,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 049241 (а.с. 8). В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 138270, виданим 17.05.2011 року (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог\~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №1266. В шлюбі народилась дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що протягом подружнього життя у них виникали непорозуміння та сварки, внаслідок чого їх сім'я розпалась. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Шлюб існує формально. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати. До початку розгляду справи позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач просила позов задовольнити. Відповідач проти позову не заперечив. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 01.09.2007 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1266, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2007 року (а.с.3). В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.05.2008 року(а.с.4). Сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинено, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.12.1990 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що було складено відповідний актовий запис № 1320. В шлюбі народилося двоє дітей: сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що протягом 20-ти років проживали в Німеччині. Протягом останніх років у них почали виникати конфлікти, через що він був змушений повернутися в Україну. За цей час зв'язок між ними втрачено. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи\~судом встановлено,\~що шлюб\~між сторонами\~укладений01.12.1990 року, який зареєстрований Центральним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~управління юстиції\~у Кіровоградській\~області,\~про що\~було складено\~відповідний актовий\~запис №\~1320,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 142131 виданим повторно 09.10.2018 року (а.с. 16 ). В шлюбі народилося двоє дітей: сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які є повнолітніми. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог\~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved