Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить: - визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 187081, виданий Марїнською районною державною адміністрацією 26 квітня 2006 року на земельну ділянку площею 4,340 га., яка складається з ріллі площею 4,15 га. кадастровий номер 1423385800:04:000:0452, пасовищ площею 0,1 га. кадастровий номер 1423385800:04:000:1854, багаторічні насадження площею 0,09 га. кадастровий номер 1423385800:04:000:1176. - зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області розглянути питання стосовно надання [PERSON] з земель запасу земельної ділянки площею 4,340 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоукраїнської сільської ради Марїнського району Донецької області. У судове засідання зявився позивач та представник позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області подало до суду відзив на позовну заяву, просив в задоволення позову відмовити у звязку з тим, що позивач є власником земельних ділянок. Державні акти власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишній агрофірма «Нива», видані на підставі проекту землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) СТОВ Агрофірма «Нива» Новоукраїнської сільської ради Марїнського району Донецької області та складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, розробленого ТОВ «ВЕНДОР», затвердженого зборами власників земельних часток (паїв) колишньої агрофірми «Нива» 10.01.2015 протоколом № 118, погоджене розпорядженням голови Марїнської районної державної адміністрації Донецької області від 12.05.2005 року № 330. Новоукраїнська сільська рада подала до суду лист про розгляд справи без участі представника. Сільськогосподарське ТОВ агрофірма «Нива» подало до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечують. Суд дослідивши матеріали справи, встановив. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно рішення Марїнського районного суду Донецької області № 2-533-2271-2012 від 16 листопада 2012 року за [PERSON] визнано право власності земельну ділянку (пай) площею 4,340 га., яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Марїнського району Донецької області. 20 квітня 2013 року у реєстраційній службі Марїнського райони управління юстиції Донецької області була зареєстрована земельна ділянка (пай), яка складається з ріллі площею 4,15 га., кадастровий номер № 1423385800:04:000:0452, пасовища площею 0,1 га. кадастровий № 1423385800:04:000:1854 та багаторічні насадження площею 0,09 кадастровий № 1423385800:04:000:1176. По закінченню строку договору оренди земельної ділянки позивач вирішив вилучити землю з оренди у ТОВ АФ «Нива». Прийшовши на своєю земельну ділянку позивач виявив, що на ній з побудовано ГРП і фактично з усієї земельної ділянки можливо використовувати лише 0,5 га. Відразу ж після цього позивач звернувся до директора СТОВ АФ «Нива» [PERSON], сільського голови Новоукраїнської сільської ради [PERSON], начальника Марїнського міськрайонного управління Головного управління Держгеокадастру у Донецькій об [PERSON], начальника Марїнського відділення Красноармійського управління по газопостачанню та газифікації [PERSON] з питанням як може знаходитися ГРП на належній йому на праві власності земельній ділянці. Однак відповідь на вказані запитання так й не знайшов. У звязку з тим, що позивач як власник не може використовувати земельну ділянку за призначенням, він звернувся до суду за захистом порушених прав. В силу ч.3 ст.1 ЗК України\~використання власності на землю не може завдавати шкоди правам та свободам громадян Згідно ст. 158 ч. 2 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Згідно зі\~ст. 152 Земельного кодексу України\~держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнані недійсними рішень органів місцевого самоврядування та шляхом застосування інших, передбачених законом способів. Частина 1\~статті 155 ЗК України\~гласить, що в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України\~передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2\~ст. 90 ЗК України\~порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Враховуючи те, що земельна ділянка площею 4,340 га., призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не може бути використана позивачем за призначенням у звязку з розташуванням на ній ГРП, суд приходить до висновку про порушення прав позивача як власника. У звязку з чим вбачає за необхідне визнати незаконним та скасувати державний акт та зобовязати відповідний державний орган розглянути питання стосовно надання земельної ділянки з земель запасу.

Outcome: approved