Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] третя особа: відділ по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, Комунальний заклад «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради про визнання батьківства та визначення місця проживання дитини. В позові зазначив, що з 2003 по 2009 рік він та [PERSON] мали стосунки та проживали однією сім'єю. Від цих стосунків у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована та видано свідоцтво народження [NUMBER]від 06.07.2004року. Після народження доньки [PERSON] та [PERSON] проживали цивільним шлюбом понад п'ять років, позивач спілкувався з дитиною та брав участь в її вихованні забезпеченні матеріально. Після розірвання стосунків в 2009 році [PERSON] та [PERSON] стали проживати окремо, позивач спілкувався з дитиною при можливості проводив з нею час, допомагав матеріально, по мірі можливості брав участь у її навчанні. На даний час відповідачка понад шість місяців донькою не цікавиться ображає її, тому з початку вересня 2017 року донька [PERSON] проживала з позивачем, який піклувався про дитину. [PERSON] своєю неадекватною поведінкою по відношенню до дитини, скандалами в школі, призвела до того, що керівництво школи № 86 змушено було звернутися з поданням 03.10.2017 року до служби дітей по Дніпровському районі м. Запоріжжя, після чого дитину переведено до КЗ «Запорізький обласний центр психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради і на даний [PERSON] не має можливості спілкування з донькою, що стало причиною подачі позову, оскільки позивач має намір забрати доньку з комунального закладу та опікуватися нею постійно. Справа призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. [PERSON] відзив на позов не надала, документів щодо місця роботи, самостійного доходу також суду не надала, до Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи для відбору біологічних зразків не з'явилася. Представник відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради у судовому засіданні позов [PERSON] підтримала та надала письмові пояснення та акт обстеження. В пояснення зазначила, що 04.10.2017 р. [PERSON] надав до відділу письмо заяву, в якій він зазначає себе біологічним батьком [PERSON]. Також у зв'язку з складними життєвими обставинами, що склались за місцем проживання дитини з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] він забрав доньку проживати до себе. Про проживання дитини з ним він також повідомив директора Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 86 Запорізької міської ради [PERSON] [PERSON] в своїй заяві від 04.10.2017 підтвердила факт проживання у батька [PERSON] з 02.10.2017. Також [PERSON] повідомила, що періодично спілкується з батьком та його родичами. Також [PERSON] мати [PERSON] неодноразово підтверджувала, що [PERSON] є біологічним батьком дитини і не заперечувала проживанню дитини у нього. За весь час перебування [PERSON] у батька її мати [PERSON] перешкоджала навчанню дитини, намагалася забрати документи з навчального закладу та вивезти її до Донецька. Адміністрація закладу вимушена була переховувати [PERSON] в приміщенні школи, порушуючи навчальний процес. 07.11.2017 [PERSON] прийшла до відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради разом із біологічним батьком [PERSON] та написала заяву про тимчасове поміщення її до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР у зв'язку з неадекватною поведінкою матері, агресії та конфліктами с оточуючими. Наразі малолітня [PERSON] перебуває у КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР на повному державному забезпеченні. За інформацією КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР [PERSON] постійно відвідує [PERSON] та його мати. [PERSON] кожен раз, коли з'являється до відділу служби з питань повернення дитини у родину веде себе агресивно та неадекватно, голосно лається на спеціалістів, погрожує фізичною розправою. Також до відділу служби (управління) у справах дітей по Дніпровському району приходила [PERSON] мати [PERSON] та повідомляла, що у жінки дома відбуваються приступи агресії та вона вже кидалася на матір з бійкою, намагалася задушити. У відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради є письмові пояснення [PERSON] щодо ситуації у родині, де дівчина пояснює, що боїться мешкати з мамою через її неадекватну та агресивну поведінку, та хоче залишитися проживати зі своїм батьком [PERSON]. Спеціалісти відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно із інспектором СЮП ДВП ГУНП в Запорізької області 02.05.2018 обстежили умови проживання матері за адресою: [ADDRESS]. Умови проживання для неповнолітньої [PERSON] не створені належним чином, будинок потребує капітального ремонту. Також, 10.10.2018 спеціалісти відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради здійснили вихід за місцем проживання [PERSON], за адресою: [ADDRESS] та склали відповідний акт обстеження умов проживання. Умови проживання батька створені належним чином для подальшого проживання неповнолітньої [PERSON] У зв'язку з вищевикладеним, беручи до увагу зазначені обставини та думку неповнолітньої [PERSON], відділ по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради підтримує позов [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та визначення місця проживання дитини у повному обсязі. Представник Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради у судому засіданні підтримав позов [PERSON] та надали письмові пояснення, що у центрі з 07.11.2017 на повному державному забезпеченні перебуває [PERSON], [INFO], яка мешкала за адресою: [ADDRESS], згідно направлення відділу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Дніпровському району від 07.11.2017 №01-03/1578. Мати дитини - [PERSON] про що зроблено запис у свідоцтві про народження [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя від 06.07.2004р.Згідно довідки Дніпровського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 28.12.2017 № 6265/17.4-04-37 відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Під час перебування дитини у центрі, до адміністрації звернувся гр. [PERSON], [INFO] і повідомив, що він є біологічним батьком [PERSON]. Дівчинка також назвала його батьком. Гр. [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду з метою визнання батьківства. Згідно Ухвали про призначення судово-генетичної експертизи від 08.06.2018 року Ленінського районного суду м. Запоріжжя, гр. [PERSON] та [PERSON] неодноразово, відповідно вимоги, були в Запорізькому обласному бюро судово-медичної експертизи. Гр. [PERSON] оплатив проведення експертизи. Гр. [PERSON] постійно відвідує дівчинку, спілкується з нею, відноситься до дитини лагідно, з любов'ю та повагою, цікавиться навчанням, станом здоров'я, умовами проживання та утримання, завжди приносить гостинці, одяг, взуття, придбав [PERSON] телефон, відвідував її у лікарні. Дівчинка любить [PERSON], називає його батьком, бажає проживати разом з ним. З поведінки та дій гр. [PERSON] робимо висновок, що він дійсно є батько [PERSON] і тому повністю підтримуємо його позовну заяву. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, представника КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради,дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, та відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 06.07.2004 року, її батьками записано: мати - [PERSON], батьком - [PERSON] (а.с.6). Згідно актового запису про народження [PERSON], яка народилася [INFO] року, в актовому записі №554 від 06 липня 2004 року батьком - зазначено [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Державна реєстрація народження проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). (а.с.65) Відповідно до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Статтею 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], здійснена відповідно до частини першої ст.135 СК України. Позивач [PERSON] визнає своє батьківство повністю та вважає, що [PERSON], [INFO], є його рідною донькою. Згідно ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. 08.06.2018 року судом було призначено судово-генетична експертиза для вирішення питання, чи є [PERSON], [INFO], біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Сторонам було роз'яснено положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в проведенні експертизи, якою передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Медико-генетична експертиза призначалась тричі, на 02.07.2018 р, 16.07.2018 р., 01.08.2018 р., однак у зв'язку з тим, що мати - [PERSON] не з'явилася на експертизу, експертиза не була проведена. [PERSON] з'являвся тричі для відбору біологічних зразків, також дитина [PERSON] була доставлена директором КЗ «Запорізький обласний центр психологічної реабілітації дітей» ЗОР Кучер О.М. (73-84) Оскільки висновок експерта має вирішальне значення для встановлення батьківства, то з врахуванням положення ст. 109 ЦПК України, суд вважає, що можливо визнати факт для з'ясування якого призначалась експертиза. Відповідно до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4 Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Статтею ст.134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач [PERSON] визнає себе батьком неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], яка також визнає позивача своїм батьком, а відповідачка [PERSON] ухилилася від проведення експертизи, тому відповідно до ст.109 ЦПК України суд визнає факт, для з'ясування якого була призначена експертиза, а саме, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. У зв'язку з чим, необхідно внести відповідні зміни до актового запису №554 від 06.07.2004 року про народження [PERSON], [INFO], складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції, та записати батьком [PERSON] виключивши відомості про [PERSON], як батька. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], офіційно працює на підприємстві ТОВ «МАГІСТР 7», позитивно характеризується, проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS], Неповнолітня [PERSON], [INFO] звернулася із заявою до відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, в якій зазначила, що вона опинилася у складних життєвих обставинах, тому поки її біологічний батько офіційно не визнає батьківство, просить помістити її до КЗ «Запорізький обласний центр психологічної реабілітації дітей» ЗОР.(а.с.54-56) Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.10.2018 р. проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], для виховання, розвитку та проживання дитини створені усі необхідні умови для проживання, розвитку та виховання дитини.(а.с. 104) Спеціалістами відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно із інспектором СЮП ДВП ГУНП в Запорізької області 02.05.2018 обстежили умови проживання матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Умови проживання для неповнолітньої [PERSON] не створені належним чином, будинок потребує капітального ремонту. (а.с. 101-103) Згідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до вимог ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Положеннями ст.161 СК України закріплено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід врахувати також положення ст..160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Дана норма національного права є відображенням норм міжнародного публічного права, що закріплені у положенні ст. 9 ч. I Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), згідно з яким Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Так, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищезазначене та інтереси дитини, приймаючи до уваги, що неповнолітня [PERSON], [INFO] бажає проживати з батьком [PERSON], за місцем проживання якого створені належні умови для проживання дитини, суд приходить до висновку, що необхідно визначити місце проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON].

Outcome: approved