Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , визначений рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 30.05.2012 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 30.05.2012 року присуджено стягувати з нього на користь відповідачки на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, в даний час його сімейний стан змінився, він одружився вдруге і в нього народилося троє дітей: [INFO] - син [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] та [INFO] - дочка [PERSON] . Дружина в даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох річного віку. Оскільки з часу присудження аліментів його матеріальне становище змінилося і в даний час на його утриманні перебувають ще троє дітей та дружина, то він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі, , тому просить змінити їх розмір і стягувати з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку. В судове засідання позивач не з`явився, у поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав, просив його задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав та пояснив що визначений судом розмір аліментів тільки частково може покрити витрати на утримання дитини, яка часто хворіє. Вважає, що зменшення розміру аліментів порушить інтереси неповнолітньої дитини. Не вбачає підстав для зміни розміру аліментів, а тому у задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що з жовтня 2007 року по травень 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У вказаному шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] . На підставі рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 11 травня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 30.05.2012 року в справі №1616/698/2012 року присуджено стягувати з позивача на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 часини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці. З матеріалів справи видно, що 21.02.2015 року позивач одружився з [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). У другому шлюбі у позивача народилося троє дітей: [INFO] - син [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] та [INFO] - дочка [PERSON] . (а.с.10-12). Наведені обставини свідчать про зміну сімейного стану позивача, що загалом впливає на його матеріальне становище й, на думку суду, дає підстави для зменшення розміру аліментів, присуджених йому рішенням суду. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідачки про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів через те, що дитина часто хворіє й на лікування необхідні значні кошти, оскільки питання про стягнення додаткових витрат на дитину, зокрема, на її лікування, може бути вирішено судом шляхом пред`явлення позову в порядку, визначеному ст.185 Сімейного кодексу України. Виходячи з наведених позивачем доводів, враховуючи заперечення представника відповідачки, суд приходить до переконання, що розмір аліментів, що стягується з позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки слід змінити і стягувати з нього аліменти в розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. На підставі викладеного, ст.ст.182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial