Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. Свою вимогу позивач мотивує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка до дня смерті проживала в [ADDRESS]. Після смерті матері, відкрилася спадщина на належне їй майно, яку позивач прийняв, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не представилося можливим, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на зазначене майно. Позивач до судового засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області до судового засідання не з`явився, але надав до суду телефонограму, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. З урахуванням права, передбаченого ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. У зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, наступне. [PERSON], померла [INFO] року (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7), до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS], одиноко (а.с. 39-40). Після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, спадкоємцем за законом є її син: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 49571083 від 24.10.2017 року (а.с. 8). Відповідно до довідки Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області № 381/02-15 від 25.07.2018 року згідно запису погосподарської книги № 1 об`єкт по господарського обліку № 0081, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], числиться за [PERSON] (а.с. 10). Документом який засвідчує закінчення будівництвом житлового будинку, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації від 21.07.2018 року (а.с. 11-16). Згідно звіту про незалежну оцінку вартості житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], вартість вказаного будинку станом на 08.08.2018 року складає 75996 грн. (а.с. 17-31). У зв'язку зі смертю [PERSON], [INFO] року відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями. [PERSON], як спадкоємець за законом своєї матері [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідно до чого заведено спадкову справу № 162/2017 (а.с. 37-42). Разом з тим, документально оформити спадкове майно не представилося можливим по відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Одеської області за № 449/02-14 від 23.07.2018 року (а.с. 9). Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Одеської області у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved