Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа - Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якій зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Батько був зареєстрований за адресою: селище Успенка, вул.. Перемоги, 18. При його зверненні до Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою отримання свідоцтва про смерть, він отримав письмову відмову. Встановлення зазначеного факту йому необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Просив суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця с. Рассоха Чорнобильсьского району Київської області, який помер [INFO] в с. Успенка Лутугінського району Луганської області, Україна, причина смерті - хронічна серцева недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний атеросклероз, на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині заяви просив розглядати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №4 від 09.01.2016 р. [PERSON], [INFO], помер [INFO], місце проживання [ADDRESS], місце смерті [ADDRESS], причина смерті - хронічна серцева недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний атеросклероз. Згідно з довідкою про причину смерті №4 від 02.01.2016 [PERSON] у віці 75 років, померла [INFO], причина смерті хронічна серцева недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний атеросклероз. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.10.1968 р. виданого Успенською сільською радою Лутугіниського району [PERSON] народився [INFO] про що складено актовий запис №159. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з довідкою від 17.06.2015 р. №924013394 [PERSON] взято на облік, як переміщену з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення про те, що він постійно проживав в [ADDRESS] і перемістився в [ADDRESS]. Згідно з відмовою у проведенні державної реєстрації смерті Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 27.10.2016 року, пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за №1150/13024, відмовити у державній реєстрації смерті. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, довідку про смерть, слід вважати не легітимними документами, адже вони видані органами, на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця с. Рассоха Чорнобильсьского району Київської області, який помер [INFO] в с. Успенка Лутугінського району Луганської області, Україна, причина смерті - хронічна серцева недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний атеросклероз, на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved