Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачів Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції, ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Тернопільської філії про витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 серпня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції в рамках виконавчого провадження №2-3550 від 06 червня 2011 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» була вилучена цистерна ТУ 27-31-315284, 1991 р.в. «Латпишемаш». Дана цистерна була передана на відповідальне зберігання працівнику ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14 березня 2012 року у справі №2-9298 дане майно визнано власністю позивача та виключено з акту опису та арешту майна. [PERSON] неодноразово звергався до відповідного відділу Державної виконавчої служби та до ПАТ КБ «Приватбанк» з вимогою повернути вилучене майно, а саме спірну цистерну. 28 листопада 2012 року державним виконавцем направлено лист до ПАТ КБ «Приватбанк» щодо повернення позивачу як власнику майна, цистерни ТУ 27-31-315284. 1991 р.в. «Латпишемаш». У відповіді на скаргу [PERSON] на адресу Головного управління юстиції у Тернопільській області № П-604/3.1-09-35 від 29 листопада 2012 року позивача повідомлено про прийняте рішення про повернення вилученого майна. 07 травня 2013 року Відділом ДВС Тернопільського районного управління юстиції була надіслана вимога про повернення ПАТ КБ «ПриватБанк» майна, яке було вилучено та передано на відповідальне зберігання банку в термін до 17 травня 2013 року. Вимога з таким самим змістом була повторно надіслана 27 травня 2013 року Відділом ДВС Тернопільського районного управління юстиції до ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо повернення майна, яке було вилучено та передано на відповідальне зберігання банку в термін до 05 червня 2013 року, проте на час звернення позивача з позовом до суду спірне майно продовжує незаконно перебувати у володінні ПАТ КБ «ПриватБанк». За вказаних обставин, [PERSON] просить суд витребувати у ПАТ КБ «ПриватБанк» цистерну ТУ 27-31-315284, 1991 р.в. «Латпишемаш», та передати її позивачу. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, також не подав заперечень на позов. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, однак надіслав чергове клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи його тим, що з 11.00 год. 27 січня 2015 року він буде зайнятий в судових засіданнях Апеляційного суду Тернопільської області. Водночас такі причини неявки суд вважає неповажними, оскільки засідання в даний справі призначено на 09.00 год., про що відповідач повідомлений завчасно, 23 січня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» отримано судову повістку, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім цього, суд враховує, що в матеріалах справи містяться заперечення відповідача на позов [PERSON], в яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, звернених до ПАТ КБ «ПриватБанк». Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. 03 серпня 2011 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції складено акт опису й арешту майна, згідно якого при примусовому виконанні рішення Тернопільського міськрайонного суду від 06 червня 2011 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу на загальну суму 207669,70 грн., складено опис та накладено арешт на майно: цистерну ТУ 27-31-315284, 1991 р.в. «Латпишемаш». Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2012 року позов [PERSON] до [PERSON], треті особи Відділ державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції, Приватне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності та виключення майна із акту опису та арешту задоволено, вирішено визнати за [PERSON] право власності на цистерну ТУ 27-31-315284, 1991 р.в. «Латпишемаш». 07 травня 2013 року та 27 травня 2013 року Відділ державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції надсилав ПАТ КБ «ПриватБанк» вимоги №10111/3-44/09 та №4767/3-44/09, в яких зобов'язав ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути цистерну ТУ 27-31-315284, 1991 р.в. «Латпишемаш» власнику [PERSON]. 18 червня 2013 року [PERSON] звертався до ПАТ КБ «ПриватБанк» із вимогою повернути йому цистерну ТУ 27-31-315284, 1991 р.в. «Латпишемаш». В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що спірне майно - цистерна ТУ 27-31-315284, 1991 р.в. «Латпишемаш» станом на день винесення судом рішення власнику не повернута, а тому [PERSON] подав до Тернопільського міськрайонного суду позов про витребування свого майнау ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Проаналізувавши вказані норми Закону, суд вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» володіє майном позивача, не маючи на це будь-яких підстав, так як згідно рішення судуза [PERSON] визнано власності на спірну цистерну, про що Банк був повідомлений листами Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції. Водночас, з часу отримання відомостей про те, що позивач є власником майна, яке передано на відповідальне зберігання ПАТ КБ «ПриватБанк», Банком не вжито заходів щодо повернення [PERSON] спірної цистерни, що є порушенням його прав, які підлягають захисту в судовому порядку. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], які заявлено до ПАТ КБ «ПриватБанк» є підставними та підлягають до задоволення шляхом витребування з володіння Банку цистерни ТУ 27-31-315284, 1991 р.в. «Латпишемаш», та передачі її позивачу. Вимоги [PERSON], заявлені ним до Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції до задоволення не підлягають, оскільки суд вважає, що діями вказаного відповідача права позивача не були порушені, що також підтверджується матеріалами справи, зокрема вимогами Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції від 07 травня 2013 року та від 27 травня 2013 року, якими ПАТ КБ «ПриватБанк» було повідомлено про прийняте судом рішення та зобов'язано повернути спірну цистерну позивачу. Згідно ст.88 ЦПК України в користь позивача із ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути понесені судові витрати по справі.

Outcome: partial