Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 02 березня 1991 року вона уклала шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.02.2019 виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.07.2019 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. На час подання позову позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Посилаючись на ч.1 ст.79, ч.1 ст.80, ст.81, ч.ч.2,4 ст.84, ст.182, ч.1 ст.191 Сімейного кодексу (далі - СК) України позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання як дружини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою суду від 23.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідач відзив на позов не надав. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що сторони 02 березня 1991 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.02.2019 виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.11). У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.07.2019 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 12). Сторони разом не проживають, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 03.4.15/11698 (а.с. 8). Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Правовідносини між сторонами регулюються СК України. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК Україн, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. На підставі досліджених доказів та, беручи до уваги, що відповідач повинен утримувати матір його дитини в період догляду нею за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, однак матеріальної допомоги на утримання матері дітей не надає, суд приходить до висновку, що відповідач повинен виплачувати аліменти на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дня подання до суду позовної заяви. Позивачку відповідно до п. 3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Згідно з п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За нормою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1921 грн., в зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 75, 80, 84, 86, 88, 91, 141, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved