Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаною вище заявою. Посилався на те, що з 12.04.2004 року перебував із [PERSON] в шлюбі, зареєстрованому Михалківською сільською радою Сокирянського району. Проте, з 2001 року, вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] Просив встановити факт проживання однією сім'єю із [PERSON] з 2001 року, що є необхідним йому для визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте за час спільного проживання. Заявник в судовому засіданні подану заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з наведених в ній підстав. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала та вказала, що із заявником [PERSON] вона познайомилася в 2003 році, після чого вони почали спільно проживати вдома у її батьків за адресою: [ADDRESS] 12.04.2004 року, між ними було укладено шлюб. В 2001 році вона з заявником знайома не була, спільно вони не проживали. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що із заявником та заінтересованою особою перебуває в добрих відносинах, оскільки вони є односельчанами. [PERSON] та [PERSON] проживали разом приблизно з 2000-х років. Однак, достовірно з якого саме року вони проживали разом, він сказати не може, оскільки йому це невідомо. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дали суду аналогічні показання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] являється їй двоюрідною сестрою. [INFO] року, у неї народилася дитина, у зв'язку з чим [PERSON] та її співмешканець [PERSON] вперше прийшли до неї додому разом, під час чого [PERSON] познайомила її з [PERSON], як з своїм чоловіком. Заслухавши думку всіх учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити з огляду на таке. Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до п.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Так, під час розгляду справи, заявником не було надано суду належних та допустимих доказів, в підтвердження факту проживання з [PERSON] однією сім'єю саме з 2001 року. «Свідчення», підписане заявленими [PERSON] свідками, яке міститься в матеріалах справи не оцінюється судом як допустимий доказ, оскільки воно не є доказом у відповідності до ст. 57 ЦПК України, окрім того показання вказаних свідків суд досліджував в якості доказів безпосередньо в судовому засіданні. Доводи заявника, викладені ним в заяві, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, натомість повністю спростовуються запереченням заінтересованої особи та показаннями свідка [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed