Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення про стягнення з відповідача відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 33 236,61 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з вини відповідача відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль позивача отримав пошкодження, вартість відновлювального ремонту якого становить 64 352,14 грн. ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі страхового полісу №113709779 здійснило виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 31 996,83 грн. У зв`язку із недостатністю сплаченого ТДВ «СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування для повного відшкодування завданої шкоди, позивач звернувся із вказаним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у сумі 33236,61 гривень. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 1 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/3585/21 за вказаним позовом, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 30 березня 2021 року, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Відповідач у поданій до суду 30 березня 2021 року заяві повністю визнав позовні вимоги та, зважаючи на його матеріальний стан, просив розстрочити виплату платежів у сумі 33 236,61 грн., витрат на правову допомогу у сумі 5000,00 грн. та судовий збір у розмірі 908 грн. рівними частинами строком на 12 місяців. У судовому засіданні 30 березня 2021 року позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, погодився із розстроченням сплати відповідачем суми позову і судових витрат протягом 12 місяців. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як свідчать матеріали справи, 17 лютого 2020 року о 16 год. 20 хв. на перетині вулиць Дніпровська набережна та Здолбунівська у в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen Golf GTI», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - відповідач), автомобілем «Kia Rio», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобілем «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який належить [PERSON] (надалі - позивач). У результаті ДТП автомобіль марки «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2020 року у справі №753/3735/20 винним у порушенні Правил дорожнього руху та у вчиненні адміністративного правопорушення визнаний водій автомобіля «Volkswagen Golf GTI», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2020 року [PERSON] (відповідач) визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до пошкодження автомобіля позивача, суд вважає доведеним факт завдання відповідачем матеріальної шкоди позивачу. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки Volkswagen Golf GTI», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» за страховим полісом №113709779. У зв`язку з цим позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. Протоколами огляду транспортного засобу був встановлений перелік пошкоджень, отриманих автомобілем «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER] у результаті ДТП, та відповідно до Аварійного сертифікату 03-D/66/5 від 2 березня 2020 року, наданого ТДВ «СК «Альфа-Гарант», вартість відновлювального ремонту, згідно ремонтної Калькуляції 03-D/66/5 від 24 лютого 2020 року склала 64 352,14 грн., а вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу) - 38 396,19 грн. На підставі зазначених документів ТДВ «СК «Альфа-Гарант» встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 31 996,83 грн. (вартість матеріального збитку у розмірі вартості відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу без урахування ПДВ). 15 травня 2020 року на поточний рахунок позивача зараховано суму страхового відшкодування у розмірі 32 706,83 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача. Згідно із заказ-нарядом № 200000949 від 25 березня 2020 року фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача склала 65 943,44 грн., в тому числі вартість робіт з ремонту у сумі 60 334,75 грн. та вартість заміни передньої фари - 5608,69 грн. за видатковою накладною №1188261_ВН_165524 від 18 березня 2020 року. Посилаючись на те, що фактично понесені позивачем витрати на ремонт пошкодженого автомобіля перевищуються суму страхового відшкодування, позивач звернувся із позовом до суду про стягнення з відповідача як безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди 33 236,61 грн. різниці між сумою страхового відшкодування та фактичними витратами на ремонт транспортного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у поданій до суду 30 березня 2021 року заяві повністю визнав позовні вимоги та, зважаючи на його матеріальний стан, просив розстрочити виконання рішення на 12 місяців. Як передбачено ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши подану відповідачем заяву, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб Враховуючи викладене та заважаючи на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу була завдана матеріальна шкода у розмірі 65 943,44 грн, частина якої (32 706,83 грн.) відшкодована страховиком цивільно-правової відповідальності відповідача, позовні вимоги про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування у розмірі 33 236,61 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до договору про надання правової допомоги № 14/12 від 14 грудня 2020 року, укладеного між адвокатом Петрук Світланою Олександрівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №495 від 16 листопада 2006 року) та [PERSON] , розмір адвокатського гонорару становить 2500,00 гривень за формування та подання позову та 2500,00 грн за супровід судового процесу через систему «Електронний суд» без вартості фактичних витрат адвоката, пов`язаних із прибуттям у судове засідання. До позовної заяви також додано розрахунок вартості правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 14/12 від 14 грудня 2020 року. Згідно із розрахунковою квитанцією № 7 від 15 грудня 2020 року позивачем оплачено послуги адвоката за договором про надання правової допомоги № 14/12 від 14 грудня 2020 року у сумі 5 000,00 грн. Як передбачено ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача; З огляду на задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви сумі 908,00 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 5 000,00 грн. Згідно із ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Враховуючи клопотання відповідача, який просив розстрочити виконання рішення суду строком на 12 місяців, яке підтримане позивачем, суд дійшов висновку про надання відповідачеві розстрочення виконання рішення про стягнення суми матеріальних збитків, судового збору та витрат на правову допомогу строком на 12 місяців зі сплатою вказаних сум щомісячно рівними платежами.

Outcome: approved