Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] (до шлюбу Павленко) Л.Р. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позові вказала, що 03.12.2007 року придбала житловий будинок в с. Тишки, пров. Центральний, 1 Лубенського району Полтавської області та зареєструвала його на своє імя. В цей час вона співмешкала з відповідачем, який зареєструвався у належному їй вищевказаному будинку, оскільки відповідно до письмового договору №33 від 25.12.2007 року винаймав кімнату в ньому. В подальшому стосунки з відповідачем вона розірвала, а з березня 2014 року він забрав свої речі та переїхав проживати в іншу місцевість, а саме в м. Лубни. Таким чином [PERSON] не проживає в належному їй будинку на протязі 3 років 6 місяців. В добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації не бажає. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач зареєстрований в належному їй на праві власності житловому будинку, проте з власної волі та без поважних причин не проживає в ньому з 2014 року, позивач прохала суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком , що розташований за адресою с. Тишки, пров. Центральний, 1 Лубенського району Полтавської області. В судове засідання сторони не зявилися, надавши суду письмові заяви з проханням розгляд справи провести без їх участі. При цьому позивач та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, а відповідач позов визнав не заперечує проти його задоволення (а.с.25-26). Представник третьої особи УДМС України в Полтавській області в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Так власник будинку може надати право користування житлом членам своєї родини, так і будь-яким іншим особам. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 163 ЖК Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане житлове приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першої, пунктами 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Порядок укладення договору найма житла передбачено ст. 811 ЦК України. Відповідно до ст. 159 ЖК Української РСР жиле приміщення здається наймачеві на визначений строк, або без зазначення строку. Згідно ч.2 ст. 167 ЖК Української РСР у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Відповідно до ст.7 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] (до шлюбу Павленко) [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 3 грудня 2007 року, належить житловий будинок розташований за адресою с. Тишки, пров. Центральний, 1 Лубенського району Полтавської області (а.с.7-10). Відповідно до договору №33 від 25.12.2007 року позивач як домовласник надала відповідачу як наймачу кімнату житловою площею 15,6 кв.м. на 5 років (а.с.6). Відповідно до довідки Тишкіської сільської ради Лубенського району Полтавської області відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою з 27.12.2007 року по теперішній час. Однак з березня 2014 року за вказаною адресою фактично не проживає (а.с.11). У звязку з реєстрацією відповідача у належному позивачу житловому будинку вона позбавлена як власник, на власний розсуд розпоряджатися належним їй нерухомим майном у тому числі оформити субсидію. Вищевказані факти в своїй сукупності свідчать, про те, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку належному позивачу з березня 2014 року, тобто більше 6 місяців, не користується даним житлом, не зявляється в ньому, не несе жодних витрат по його утриманню. Згідно поданої суду заяви проти позову не заперечує (а.с.25). Таким чином позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення підлягає задоволенню.

Outcome: approved