Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

[PERSON], звернувся в суд з позовом про стягнення основного боргу та процентів за користування коштами, мотивуючти тим, що 11 січня 2010 року він в м. Немирові уклав із відповідачем [PERSON], договір позики, відповідно до умов якого він передав йому належні грошові кошти у сумі 1 000 ( одна тисяча ) доларів США, та 500 (пятсот) Євро, а він зобов'язувався повернути вказану суму у термін до 01 червня 2010 року також в м. Немирові Вінницької області. На підтвердження здійснення вказаного правочину відповідач власноручно написав письмову розписку, згідно якої він дійсно зобов'язується повернути йому вказану суму грошей до зазначеного терміну, і яка написана в присутності двох свідків , в тому числі і його матері _Окрема Г.В. В даний час вказана розписка знаходиться у нього. Починаючи із дня закінчення граничного терміну прострочення боргу, він неодноразово звертався по телефону до відповідача з проханням повернути належні йому кошти. Однак, він відмовляється повернути йому суму боргу. У відповідь він чув лише словесні запевнення, відмовки, інколи погрози, тобто, добровільно повернути йому кошти він не має бажання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України «якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України». Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, він має повне право на відшкодування основної суми боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції, починаючи з 01 червня 2010 року, а також процентів у розмірі 3 (трьох) відсотків в рік від основної суми боргу, починаючи з вказаної дати до дня повернення боргу. Індекс інфляції споживчих цін опубліковано на офіційному веб-сайті Державної Служби Статистики України, а також в газеті «Урядовий кур'єр» і становить за період: -01.06.2010 року по 31.12.2010 року 114.2 %; -2011 рік 104.6 %; -2012 рік 99.8 %; - 2013 рік 100.5 %; - 2014 рік 124.9 %; - 01.01.2015 року по 01.11.2015 року 139.5 %, а всього за вказаний період ( 114.2 + 104.6 + 99.8 + 100.5 + 124.9 +139.5) індекс інфляції становить 183.5 %. Сума процентів за користування коштами у розмірі 3% річних вираховується з 01 червня 2010 року по 01 листопада 2015 року, тобто кількість повних місяців користування коштами на момент подачі позовної заяви становить ( 8+12+12+12+12+10 ) 64 місяці. Сума процентів - в розрахунку 3% річних - за один місяць становить: - 3% від 1 000 $ /12 = 30/12 = 2.5 доларів США в місяць, - 3% від 500 EURO =15/12=1.25 EURO в місяць. Тобто, загальна сума процентів становить: ( 2.5 доларів США*64 місяці) + (1.25 EURO*64) = 160 доларів США + 80 EURO станом на 01 листопада 2015 року. Офіційний курс валют, встановлений Національним банком України, станом на 30.10.2015 року становить: для 100 доларів США - 2290.3985 гривень, для 100 Євро 2503.4056 гривень. Таким чином, сума боргу відповідача перед ним з врахуванням основного боргу, -індексу інфляції та 3 % річних станом на 01.11.2015 року у національній валюті становить: -1000 доларів США + 500 Євро = 10*2290.3885+5*2503.4056 = 22\~903.985+12\~517.028 = 35\~421.01 гривень. -160 доларів США + 80 Євро = 1.6*2290.3985+0.8*2503.4056 = 3\~664.64 + 2\~002.72 = 5\~667.36 гривень. -1000 доларів США * 183.5 % + 500 Євро * 183.5 % = 835 доларів + 417.5 Євро = 8.35*2290.3985+4.175*2503.4056 = 19\~124.83 + 10\~451.72 = 29\~576.55 гривень. В звязку з цим позивач [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на його користь кошти в сумі 70\~664.92 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово був повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Суд заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі матеріали, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме: стягнути з відповідача на користь [PERSON] 35421.01 грн. основного боргу за договором позики, що еквівалентно сумі 35 421.01 гривень. В задоволенні решти позовних вимог, суд вважає слід відмовити, так як вимоги ст.625 ЦК України слід застосовувати лише до грошових зобовязань у національній валюті, яка знецінюється внаслідок інфляції. Така правова позиція неодноразово підтверджена рішеннями Верховного Суду України в яких зазначено, що індекс інфляції - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничих цілей. Ціни в Україні встановлюються у національній валюті, тому зазначена норма ЦК може бути застосована лише у випадку прострочення грошового зобовязання у гривні. Однак з матеріалів справи вбачається, що позивач позичав кошти в розмірі 1000 доларів США. Також з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial