Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області в інтересах [PERSON] з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 22 жовтня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, втрату почуття взаємної любові один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме її інтересам, примирення є недоцільним. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме її інтересам. Позивач - [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у\~ судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є\~сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1ЕД № 138947, виданого 22.10.2011 року Камянобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №485, 22.10.2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після чого подружжю присвоєне спільне прізвище [PERSON] (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дитини на час розгляду справи відсутній. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією із підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та втрати почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дитини на час розгляду даної справи у сторін відсутній. На підставі ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір сплачений нею при предявленні позову до суду у розмірі 640 грн. Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу вставлено у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 640 грн., які позивач сплатила при предявленні позову до суду, що підтверджується квитанцією № 23 (а.с.1). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь понесені судові витрати в розмірі 640 грн., підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 21, 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved