Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності та в інтересах [PERSON], 06.12.2017 року звернувся до суду з позовом в якому просить визначити позивачу додатковий строк терміном у два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 14.01.2014 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що наприкінці вересня 2017 року позивач здійснюючи прибирання в будинку серед фотокарток зайшла заповіт на своє імя, однак не може оформити своїх спадкових прав, оскільки на даний час вже пройшов строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини [PERSON] До судового засідання від представника позивача надійшла заява з клопотанням про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без його участі. /а.с.34/ Представник відповідача по справі [PERSON] селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, в.о. старости подав до суду заяву від 04.01.2018 р., згідно якої просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень відносно позовних вимог немає, з рішенням суду погоджується. /а.с.31/ Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.01.2014 року у віці 86 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії «1-ЕЛ» №223728, виданим виконавчим комітетом Шибиринівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.8/ Довідка виконкому Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №466 від 05.12.2017 року свідчить, що [PERSON], [INFO] провела поховання [PERSON], яка померла 14.01.2014 року. /а.с.23/ Як вбачається з заповіту, посвідченого 10.03.2009 року секретарем виконавчого комітету Шибиринівської сільської ради, [PERSON] на випадок своєї смерті, здійснила розпорядження про те, що все майно де б воно не було і з чого не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповідає [PERSON]. /а.с.7/ Таким чином, в силу приписів ст.1222 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом до майна [PERSON] Згідно довідки виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №455 від 20.11.2017 р., [PERSON] на день смерті 14.01.2014 р., була зареєстрована і проживала одна у будинку по вулиці Михайла Білого (Жовтнева),42 у с. Москалі Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.9/ У відповідності інформації Чернігівської районної державної нотаріальної контори за №7/01-16 від 05.01.2018 року спадкова справа до майна померлої 14.01.2014 року [PERSON], не відкривалась. /а.с.33/ Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог, суд досліджує поважність причини пропуску встановленого Законом строку. Суд виходить з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення встановлених Законом дій. Обговорюючи причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд враховуючи факт відсутності доказів, що спростовують твердження [PERSON], приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, прийшов до висновку, що дійсно пропуск строку допущений з поважної причини, а тому інтереси позивача підлягають судовому захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved