Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані: позивач, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На даний час відповідач більше ніж один рік не проживає за вищевказаною адресою, однак залишається зареєстрованим у будинку, що належить позивачу. Комунальні послуги відповідач не сплачує, тому позивач змушений нести додаткові витрати. У зв`язку із викладеним, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування буд. [ADDRESS] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, у позовній заяві представник позивача просила розглядати справу без її участі та без участі позивача. У судове засідання відповідач не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] . Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу 27.01.2001, зареєстровано в реєстрі за №734. Відповідно до копії держаного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ №035024 від 10.04.2001 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0448 га, розташовану на території [ADDRESS] . Землю передано для обслуговування жилого будинку та господарських споруд (присадибна ділянка). Згідно з копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 20.02.2020 № 3844, виданої 20.02.2020 Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З копії паспорта громадянина Російської Федерації № [NUMBER] , виданого [PERSON] , вбачається, що з 26.04.2012 відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що відповідач [PERSON] у своїй письмовій заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №90 від 19.02.2020 про сплату судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. Разом з тим, позивач у позовній заяві просив не стягувати з відповідача на його користь судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим та розумним не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved