Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , по смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , а також земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,31 га та 1,38 га. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадщину прийняв [PERSON] шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просив суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. 15 квітня 2020 року позивач подав заяву про уточнення позовних умов, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 004016 від 30 червня 2003 року; три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 004006 від 30 червня 2003 року, як на спадкове майно по смерті [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] , його представник [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідачі - Красновільська сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , а [INFO] - батько [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-8). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 1 за 2016-2020 рік та довідки Красновільської сільської ради Маневицького району № 277 від 12 лютого 2020 року по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] , належить [PERSON] , який помер [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадщину прийняв син спадкодавця [PERSON] шляхом спільного проживання, доглядом за спадковим майном. Інших спадкоємців немає (а.с. 12, 13). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 004016 від 30 червня 2003 року [PERSON] належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,31 га, що розташована га території Красновільської сільської ради Маневицького району Волинської області (а.с. 14-26). Із Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 004006 від 30 червня 2003 року [PERSON] належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,38 га, що розташована га території Красновільської сільської ради Маневицького району Волинської області (а.с. 27-39). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 211/02-31 від 5 березня 2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] та які підтверджують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,31 га та 1,38 га, що розташовані на території Красновільської сільської ради Маневицького району (а.с. 40). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 264/01-16 від 23 березня 2020 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа № 304 за 2018 рік. 9 жовтня 2018 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернувся [PERSON] (а.с. 50-53). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 19 лютого 2020 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 41). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved