Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру та способу стягуваних аліментів, а саме змінити встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2016 року по справі № 308/740/16-ц розмір та спосіб стягуваних аліментів з 1/3 частки всіх заробітків щомісячно до досягнення дитиною повноліття на аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1197,50 гривень щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовна заява мотивована тим, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів положення позивача змінилося, а саме: він втратив роботу, вдруге одружився і від вказаного шлюбу у нього народився син. Також, позивач зазначив, що на його положенні відобразилися карантинні обмеження. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 24.05.2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до підготовчого засідання. 02 липня 2021 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов відзив відповідачки [PERSON] , в якому просила відмовити у задоволенні позову та відхилити аргументи, доводи і докази позивача. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 02.08.2021 року підготовче засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. При цьому, не бажав уточнити позовні вимоги щодо заміни неналежного відповідача, тобто вважав за необхідне залишити пред`явлені позовні вимоги до [PERSON] , розуміючи, що вірним по батькові є [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки позивач зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину. Разом з цим уточнила, що її вірними прізвищем, іменем та по батькові є [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частинами 1-3 статті 51 ЦПК України, визначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2016 року по справі № 308/740/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частки всіх його заробітків щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов аналогічного висновку у своїй постанові від 30 січня 2020 року у справі № 761/30025/16-ц провадження № 61-43404св18. Отже, враховуючи, що позивачем не було заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача, незважаючи на те, що останньому достеменно відомо прізвище, ім`я та по батькові належного відповідача, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed