Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 06.10.2007 року в виконавчому комітеті Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі [PERSON] .. Від спільного проживання у шлюбі дітей не мають. Зазначає, що сімейне життя не склалося, проживши в шлюбі близько семи років, їх відносини погіршились, між ними почали виникати непорозуміння, сварки. Причиною непорозумінь є те, що вони мають різні характери, погляди на життя, шлюб та сім`ю. Також позивач вказує, що в результаті систематичних непорозумінь, вони втратили почуття любові один до одного. За таких обставин, уже близько п`яти років проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, кожен із них живе своїм життям. Вважає, що їх сім`я фактично розпалася, шлюб існує лише формально. Подальше проживання однією сім`єю та збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Оскільки розірвати шлюб в органах РАСЦ відповідач відмовляється, тому, за таких обставин позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. На примирення не погоджується. В судове засідання позивач не з`явився, однак попередньо подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] повторно до суду не з`явилася без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, в тому числі й шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на сайті судової влади, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву у запропонований судом строк відповідачем не подано. Згідно з ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку позивача по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] 06.10.2007 року зареєстрували шлюб в виконавчому комітеті Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, за актовим записом №35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2007 року ( а.с.6). Від спільного проживання у шлюбі подружжя [PERSON] дітей не мають. Згідно позовної заяви, сімейне життя у сторін по справі не склалось через погіршення в сім`ї відносин, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними протягом тривалого часу. На примирення позивач не погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України , Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року « Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Також за відсутності клопотання позивача про розподіл судових витрат, суд вважає залишити їх за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved