Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Височанківської сільради Галицького району, Івано-Франківської області, змінивши предмет позову, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами: сараєм, навісом, вбиральнею, огорожею за адресою: вул. Височана, 88, с. Височанка, Галицького р-ну, Івано-Франківської області, інвентаризаційною вартістю 173\~252 грн. в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09 червня 1993 року померла його баба [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема вище зазначене. За життя баба залишила заповіт, яким спірний житловий будинок заповіла йому. Після смерті баби він прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном - на час смерті спадкодавця проживав з таким та продовжує проживати в спірному будинку по даний час. Державним нотаріусом Галицької державної нотаріальної контори відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок. З огляду на наведене, позивач просить суд винести рішення, яким визнати за собою право власності на спірний житловий будинок. В судове засідання позивач не зявився. Таким подано заяву про розгляд справи у його відсутності. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач - Височанківська сільрада Галицького р-ну Івано-Франківської обл. в судове засідання представника не скерувала. Судом за згодою позивача ухвалено розглядати справу в порядку заочного провадження. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що внаслідок смерті [PERSON], яка померла 09 червня 1993 року, відкрилась спадщина. До маси спадкового майна, що належало спадкодавцю входить, зокрема, житловий будинок загальною площею 78,8 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м. з господарськими спорудами: сараєм, навісом, вбиральнею, огорожею за адресою: вул. Височана, 88, с. Височанка, Галицького р-ну, Івано-Франківської області. За життя, 04 липня 1992 року померла залишила заповіт, яким спірний будинок заповіла позивачу. В подальшому заповіт не скасовувався та не змінювався. Відповідно до ст. 525 ЦК України (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України (1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном - на час смерті спадкодавця проживав з таким та продовжує проживати по даний час у спірному будинку, суд приходить до висновку, що право власності на спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для визнання за ним права власності на спірне майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved