Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить звільнити з -під арешту нерухоме майно, а саме:будинок [ADDRESS],з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який був накладений постановою Народного суду Подільського району міста Києва від 11 жовтня 1968 року. Арешт був накладений за життя його бабусі, яка за заповітом заповідала своє майно позивачу. Зазначене обтяження обмежує його законні права як власника щодо вільного розпорядження належною йому спадщиною. В судовому засіданні представник позивача після уточнення позовних вимог, позовні вимоги підтримав та пояснив, що Народним судом Подільського району міста Києва під час закриття цивільної справи формально не було знято арешт, накладений у забезпечення позову, фактично потреба у будь-яких заходах забезпечення позову відпала в момент закриття справи, і подальше існування арешту зазначеного будинку лише порушує право власників вільно розпоряджатись ним, а позивачеві також отримати свідоцтво про право на спадщину. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, тому суд вважає за можливим розглядати справу за їх відсутності . Представник третьої особи Чотирнадцятої Київської Державна нотаріальна контора, третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові докази, суд приходить до висновків про задоволення позову, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO] року, що підтверджується довідкою Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 06 вересня 2016 року № 2576/02-14 ( а.с.7). Згідно заповіту, посвідченого Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 18 квітня 2008 року, зареєстрованого в спадковому реєстрі за № 1-1619, спадкоємцем зазначеного у цьому заповіті майна [PERSON] є позивач (посвідчена фотокопія заповіту додається), оскільки інша особа, на користь якої складено заповіт( мати позивача), відмовилась від спадщини на користь позивача. Спадщина, яка належить позивачеві, складається з трьох четвертих часток житлового будинку [ADDRESS] При оформленні спадщини, державним нотаріусом виявлено, що на зазначений об'єкт спадщини перебуває під забороною. Так, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №59110962 , вбачається, що постановою Народного суду Подільського району міста Києва від 11 жовтня 1968 року накладено арешт на будинок [ADDRESS] 6 вересня 2016 року Державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову № 2577/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді трьох четвертих частин житлового будинку по [ADDRESS] по тій причині, що на зазначений будинок накладено заборону. Заборона до цього часу не знята. Довідкою Першої Київської державної нотаріальної контори від 26 травня 2016 року №4296/01-16 підтверджується та обставина, що у зазначеній конторі, яка і вносила дані про арешт будинку у названий Державний реєстр, відсутні документи про підстави обтяження будинку - за спливом строку їх зберігання і знищенням. У той же час, з архівної цивільної справи Подільського районного суду міста Києва №2-2385 за 1968 рік за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на половину будинку по [ADDRESS] вбачається, що ухвалою Народного суду Подільського району міста Києва від 19 листопада 1968 року затверджено мирову угоду і провадження у справі закрито. Ухвала вступила у законну силу. Про зняття арешту з будинку в ухвалі не йдеться. Таким чином, незважаючи на те, що Народним судом Подільського району міста Києва під час закриття цивільної справи не було знято арешт, накладений у забезпечення позову, фактично потреба у будь-яких заходах забезпечення позову відпала в момент закриття справи, і подальше існування арешту зазначеного будинку лише порушує право власників вільно розпоряджатись ним, а позивачеві отримати свідоцтво про право на спадщину. Згідно до положень частини четвертої статті 41 Конституції України право власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно положень частини 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підстав наведеного, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту, у спосіб, визначений ст. 16 ЦК України, зокрема, таким способом є зміна правовідношення, у тому числі звільнення майна з-під арешту чи заборони.

Outcome: approved