Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач, [PERSON] ) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту відповідач, [PERSON] ) про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги обгрунтовані наступним. 07.09.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. За умовами договору позики позивач передав у власність відповідачу грошову суму у розмірі 100000 доларів США, строком до 01.10.2018. Проте відповідач умови договору позики не виконав, суму позики не повернув, ні у визначені договором строки, ні на час подання позовної заяви. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 100000 доларів США, 10 % річних від позики в сумі 10684, 93 доларів США, 7 % річних компенсації за користування грошовими коштами у розмірі 5073,31 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 9605 грн. Ухвалою суду від 14.06.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09.12.2019 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, однак його представник надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, у заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з відкритими даними пошукової системи поштових відправлень Укрпошти, судова повістка направлялась за адресою реєстрації та була не вручена відповідачу двічі. В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судова повістка на ім`я відповідача [PERSON] вважається доставленою. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 07.09.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики (далі Договір). Відповідно до п.1 Договору Позикодавець передає, а Позичальник приймає у власність 100000 доларів США. Відповідно до п.1.1 Договору факт отримання позики підтверджується розпискою позичальника в момент передачі йому суми позики. Згідно додатку № 1 до Договору сторони затвердили графік погашення позики, а відповідач підтвердив факт отримання грошової суми в розмірі 100000 доларів США 07.09.2017. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками При цьому, згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідач умов договору позики у визначені строки не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно зі стст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане в гривнях. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума позики у розмірі 100000 доларів США. Відповідно до ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. А згідно зі ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. П.1.2 Договору передбачає, що позикодавець має право на отримання від Позичальника процентів від суми позики в розмірі 10 % річних. Відповідно до п. 2 Договору позику та проценти Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві готівкою до 01.10.2018. Відповідно до п. 6. Договору, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, крім сплати процентів відповідно до пп.1.2 Договору, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 7% річних від простроченої суми. Таким чином з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню визначені договором 10 % річних від позики в сумі 10684, 93 доларів США, та 7 % річних компенсації за користування грошовими коштами у розмірі 5073,31 доларів США. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, в силу вимог ст.ст.76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на те, що відповідачем вимоги позову не спростовані, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі і стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 100000 доларів США, 10 % річних від позики в сумі 10684, 93 доларів США, 7 % річних компенсації за користування утримуваними грошовими коштами у розмірі 5073,31 доларів США. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 9605 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved