Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через свого представника, звернулася з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогою визнати за позивачем право на земельну частку (пай), у розмірі 3,42 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Трощанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, перебувала у КСП «ім. Суворова», згідно із сертифікатом серії ВН №0254041 зареєстрованого за №41 від 16.06.1997, який належав [PERSON] згідно до розпорядження Липовецької районної державної адміністрації №149 від 02.06.1997, у порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Липовець Липовецького району Вінницької області. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на певне майно, в тому числі на право на земельну частку (пай), розміром 3,42 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Трощанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка перебувала у КСП ім. Суворова. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] , оскільки протягом шести місяців фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, однак спадщину за життя не оформив. [INFO] помер [PERSON] , який являвся чоловіком позивача. До складу спадщини увійшло право на земельну частку (пай) в розмірі 3,42 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Трощанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яку [PERSON] успадкував від своєї матері [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] . Утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане майно. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса їй повідомлено, що за таких обставин оформити спадщину є неможливим. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 09.07.2021 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, витребувано з Липовецької державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Вінницької області матеріали спадкових справ після смерті спадкодавців. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представником, було подано до суду заяву зі змісту якої вбачається про визнання позовної вимоги. Також представник просив розглянути справу за його відсутності. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак останній ще у позовній заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть (а.с. 4). Після її смерті відкрилась спадщина на певне майно, в тому числі на право на земельну частку (пай), розміром 3,42 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Трощанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка перебувала у КСП ім. Суворова, що підтверджується сертифікатом серії ВН №0254041 зареєстрованого за №41 від 16.06.1997 (а.с. 5). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] , оскільки протягом шести місяців фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, однак спадщину за життя не оформив. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). До складу спадщини увійшло право на земельну частку (пай) в розмірі 3,42 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Трощанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яку [PERSON] успадкував від своєї матері [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] . За інформацією нотаріальної установи, яка була надана на вимогу суду встановлено, що спадкової справи до майна померлої [PERSON] не заведено. З матеріалів спадкової справи №244/2009 до майна померлого [PERSON] (а.с. 21) слідує, що позивач прийняла спрадщину після смерті свого чоловіка. Інші спадкоємці, а саме: син [PERSON] та дочка [PERSON] від спадщини відмовились, про що надали заяви до нотаріальної контори відповідного змісту (а.с. 22, 23). За інформацією органу місцевого самоврядування встановлено, що [PERSON] на день смерті чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] проживали разом та вели спільне господарство (а.с. 12). Факт родинних відносин із спадкодавцем підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8). Згідно матеріалів справи встановлено, що сертифікат на право на земельну часту (пай) виданий на ім`я спадкодавця відсутній. За встановлених судом обставин позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай), що увійшла до складу спадкової маси. Суд, з огляду на встановлені обставини, вирішуючи питання про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування. Згідно ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст. 1218 ЦК України). Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщин Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну діляї переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, із збереження: цільового призначення. У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач, будучи єдиним спадкоємцем за законом спадщину прийняв згідно діючого законодавства, інші спадкоємці відсутні, належність спадкової маси спадкодавцеві підтверджено належними та допустимими доказами, однак правовстановлюючий документ відсутній, що також підтверджено. Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013). Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved