Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимого позивач мотивував тим, що 06.11.2013 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики , відповідно до якого він передав, а позичальник прийняв гроші в сумі 20000 грн. строком до 14.11.2013 року. У визначений строк відповідач суму позики не повернув, від виконання зобовязання ухиляється. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 41179,42 грн., яка складається з суми боргу -20000 грн., індексу інфляції за період з 14.11.2013 року по 11.11.2016 року в сумі 19386 грн. та 3% річних у розмірі 1793,42 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до таких висновків. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 06.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується копією розписки підписаною [PERSON] Відповідно до умов договору [PERSON] отримав у [PERSON] у борг кошти в сумі 20000 грн строком до 14.11.2013 року. Загальна сума боргу станом на 11.11.2016р.(день звернення до суду з позовом) становить 41179,42 грн. та складається: -сума боргу - 20000 грн., -індекс інфляції за період з 14.11.2013 року по 11.11.2016 року - 19386 грн. - 3% річних 1793,42 грн. Станом на день розгляду справи [PERSON]В борг за договором позики від 06.11.2013 року [PERSON] не повернув. Доказів, які б спростували позовні вимоги [PERSON]Г відповідач суду не надав. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]Г ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором позики від 06.11.2013 року в розмірі 41179,42 грн. Отже, позовні вимоги [PERSON]Г підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved