Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської областіпро визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 07.08.2007 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: вул.Куриляка,22, смт.Коропець Монастириського району Тернопільської області; земельну ділянку площею 0,67 га, розташовану на території Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану на території Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дане спадкове майно прийняв позивач, оскільки на час смерті спадкодавця проживав разом із померлим. Проте, одержати у нотаріальній конторі свідоцтво про прийняття спадщини не може у звязку з відмовою у вчиненні нотаріальної дії, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню і у державному акті на землю серії Р1 №672062 померлого вказано як «Мочкодан Володимир Олексович». Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явився, проте подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач Коропецька селищна рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, й проти задоволення позову не заперечують. Судом встановлено такі обставини. Згідно витягу з погосподарської книги №16 за 1991 1995 роки житловий будинок, розташований по вул.Куриляка,22 (колишня Наддністрянська) в смт.Коропець Монастириського району Тернопільської області станом на 01.01.1986 року відносився до суспільної групи колгоспний двір, де у період на 15.04.1991 року були зареєстровані [PERSON] (голова двору), [INFO], який помер 07.08.2007 року, [PERSON] (дружина голови), [INFO], [PERSON] син (позивач), що вбачається з довідки №13/1007, виданої 05.01.2015 року виконкомом Коропецької селищної ради Молнастириського району Тернопільської області. Згідно довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №267 від 27.08.2015 року, виданої [PERSON], інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в смт.Коропець по вул.Куриляка за №22, становить 71 221 грн., вартість встановлено на момент смерті власника. За даною адресою розміщено: одноповерховий житловий будинок загальною площею 77,6 кв.м, житловою 52,6 кв.м під літерою «А», сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», літня кухня «Д», погріб «Пг», відмостка №1, криниця №2, огорожа №3, ворота №4, хв. На даний житловий будинок 31.08.2015 року КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено інвентаризаційну справу (ксерокопія інвентаризаційної справи додана до матеріалів справи). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 672062 від 90.12.2002 року, [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,92 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка включає в себе земельну ділянку площею 0,25 га, та земельну ділянку площею 0,67 га. Як убачається із позовної заяви, вірне по-батькові батька позивача «Олексійович», але при видачі державного акту на право приватної власності на землю допущено помилку і акт видано на «Мочкодан Володимир Олексович». Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №050356, виданого 08.08.2007 року Коропецькою селищною радою Монастириського району Тернопільської області [PERSON] помер 07.08.2007 року в смт.Коропець Монастириського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул.Куриляка за №22 в смт.Коропець Монастириського району Тернопільської області; земельну ділянку площею 0,67 га, розташовану на території Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану на території Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно ст.549 ЦК УРСР (1963р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном. Згідно довідки №1823, виданої 07.09.2015 року виконкомом Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області на час смерті [PERSON] померлого 07.08.2007 року проживали і були зареєстровані: його дружина (мати позивача) [PERSON], 1941р.н., син (позивач) [PERSON], 1970р.н., невістка (дружина позивача) [PERSON] 1972р.н., внучка [PERSON], 1994р.н. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем спадкового майна за законом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, а прийняв спадщину, оскільки на момент смерті проживав із спадкодавцем, проте, як вбачається із письмової відповіді Монастириської державної нотаріальної контори в Тернопільській області №1308/01-16 від 24.12.2014 року, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню, та невірністю написання у державному акті на землю серії Р1 №672062 по-батькові спадкодавця «Мочкодан Володимир Олексович» замість «Мочкодан Володимир Олексійович», позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18.02.2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Таким чином, згідно дослідженої у судовому засіданні виписки з погосподарської книги №16, вбачається, що домогосподарство, розташоване по вул.Куриляка, 22 (колишня Надністрянська) в смт.Коропець Монастириського району Тернопільської області відноситься до суспільної групи колгоспний двір, побудоване в 1958 році, станом на 15.04.1991 року в будинковолодінні проживали і були прописані: [PERSON] голова двору (помер 07.08.2007 року), [PERSON] дружина голови, [PERSON] (позивач) син голови. Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК Української РСР ( 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. Як встановлено у судовому засіданні, члени колгоспного двору не ставили питання про витребування частки у майні колгоспного двору. Згідно поданої [PERSON] заяви, вона не приймала спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON], більше того, їй відомо про заявлені вимоги [PERSON], проти визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями не заперечує, оскільки жодних заяв з цього приводу не подавала, і будь-яких дій, які б перешкоджали позивачу реалізувати своє право на спадкування, не вчиняла. Як убачається з інформаційного листа №728/01-16, виданого 18.09.2015 року Монастириською державною нотаріальною конторою Тернопільської області, спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 07.08.2007 року, не заводилась. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги, що спадкодавцю [PERSON] належав спірний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул.Куриляка, 22 в смт.Коропець Монастириського району Тернопільської області, побудований у 1958 році та земельна ділянка площею 0,67 га, розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 0,25 га, розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, а прийняв спадщину. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок із надвірними будівлями позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом. Як вбачається з листа Монастириської державної нотаріальної контори №728/01-16, виданого 18.09.2015 року спадкова справа після померлого 07.08.2007 року [PERSON] не заводилась. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачем доведено обставини, викладені у позовній заяві, а отже, він, як спадкоємець за законом має право на спадкове майно, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за законом після померлого 07.08.2007 року [PERSON]

Outcome: approved