Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON], за участю заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, у якій просила встановити факт народження дитини - [PERSON], [INFO] у м. Севастополь, АР Крим. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що її донька [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], та від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. Пологи відбулись на тимчасово окупованій території України, у м. Севастополь, АР Крим. Факт народження дитини було зареєстровано у відділі запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя, 13 березня 2018р., про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Оскільки факт реєстрації дитини було здійснено окупаційною владою АР Крим, який не визнається на материковій частині України, тому виникла необхідність у реєстрації факту народження дитини державними органами України. Заявник усно звернулась до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з метою державної реєстрації народження дитини, проте їй було відмовлено, оскільки заявником не подано належного документу, що підтверджує факт народження дитини, що й стало підставою звернення до суду з відповідною заявою. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. Пунктом 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 січня 1988 року, виданого Новодмитрівською сільською радою Генічеського району Херсонської області. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09 листопада 2012 року. Від спільного проживання у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], [INFO], у м. Севастополь, АР Крим, про що відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13 березня 2018 року. З метою реєстрації факту народження дитини і отримання свідоцтва про народження, заявник звернулась до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини їй було відмовлено у зв'язку з тим, що заявником не подано належного документу, що підтверджує факт народження дитини. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про народження, видане відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя серії [NUMBER] від 13 березня 2018 року, є недійсним, у зв'язку з чим не створює правових наслідків, що позбавляє заявника, яка є громадянкою України, можливості зареєструвати факт народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із цим. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження жінкою. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її онука, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про народження її онуки, виданого державним органом України.

Outcome: approved