Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.01.2015 року померла його матір, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, яке згідно заповіту від 18.08.2011 року, остання заповіла [PERSON] Спадкоємцями майна, після смерті [PERSON] є діти, [PERSON], [PERSON] та чоловік [PERSON], який має право на обовязкову частку у спадковому майні, однак не оформивши своїх спадкових прав помер 15.06.2015 року. Після смерті батьків залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в смт. Цумань по вул. Крупської, 16 Ківерцівського району Волинської області, який був побудований спадкодавцями під час перебування у зареєстрованому шлюбі, тому належав їм у рівних частках. Як спадкоємець за заповітом він звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно уточнених позовних вимог, позивач просить визнати за ним право власності на 5/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в смт. Цумань по вул. Крупської, 16 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та на 7/12 частин вищевказаного майна в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про визнання заявленого позову та проведення розгляду справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 165348, виданого 09.01.2015 року Виконавчим комітетом Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] померла 09.01.2015 року /а.с. 5/. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області 18.08.2011 року, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все належне їй на день смерті майно [PERSON] [INFO] /а.с. 18/. Як вбачається з довідки Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області № 540 від 09.07.2015 року, за померлою [PERSON] значиться житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в смт. Цумань по вул. Крупської, 16 Ківерцівського району Волинської області. Спадкодавець до дня смерті проживала разом із чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] /а.с. 6/. Належність вищевказаного будинковолодіння [PERSON] також підтверджується будівельним паспортом на забудову земельної ділянки (1973 рік), проектом забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком (1973 рік) та інвентаризаційною справою на домоволодіння від 15.11.1989 року /а.с. 7-16/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 171014, актовий запис № 32, виданого 16.06.2015 року Виконавчим комітетом Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] помер 15.06.2015 року /а.с. 35/. Згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON], він народився 21.04.1966 року і його батьками записані [PERSON] та [PERSON] /а.с. 19/. Також, з аналізу досліджених в судовому засіданні документів суд встановив, що спадковий житловий будинок в смт. Цумань по вул. Крупської, 16 Ківерцівського району Волинської області був побудований у період перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Статтею 22 ч. 1 Кодексу про шлюб та сімю України та ст. 368 ЦК України визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Частиною 2 ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). В силу даних норм закону, [PERSON], як непрацездатний чоловік спадкодавця [PERSON], який прийняв спадщину, мав право на 1/6 частину майна останньої, як на обовязкову частку, та на 1/2 частину від усього майна на праві спільної сумісної власності подружжя, що в сумі складає 7/12 частин. Таким чином до спадкування за законом після смерті [PERSON] підлягають 7/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в смт. Цумань по вул. Крупської, 16 Ківерцівського району Волинської області, а інших 5/12 частин вказаного майна підлягають спадкуванню за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1809/01-16 від 24.12.2015 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 42569198 від 24.12.2105 року, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася /а.с. 47-48/. Крім того, відповідно до заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини та витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 40916523 від 13.07.2015 року, після смерті [PERSON] Ківерцівською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №255/2015, і донька спадкодавця - відповідач [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини /а.с. 22-23/. Разом з тим, постановою державного нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори від 13.07.2015 року № 787/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті матері, [PERSON], у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно /а.с. 24/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 5/12 частин житлового будинку, який знаходиться в смт. Цумань по вул. Крупської, 16 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 09.01.2015 року, та на 7/12 частин вищевказаного будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], який помер 15.06.2015 року. На підставі ст.ст. 328, 368, 370, 392, 1222, 1241, 1261, 1268 ЦК України, ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України,

Outcome: approved