Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 жовтня 2017 року померла його мати - [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина. За життя його мати заповіт не складала. Він звернувся до приватного нотаріуса Слов'янського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] з Заявою про отримання Свідоцтва про спадщину, проте 04 березня 2019 року йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки ним був пропущений встановлений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що він проживає на тимчасово окупованій території, тому після смерті матері, яка також там проживала, йому довелося витрачати додатковий час для отримання Свідоцтва про смерть відповідного зразку, тому він не зміг своєчасно подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та отримати відповідні довідки, видані компетентними органами України. Просить суд визначити йому, [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [INFO], додатковий строк для подання Заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері - [PERSON], [INFO], померлої 17 жовтня 2017 року, строком у сім днів з моменту набрання рішенням законної сили. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON], яка діє на підставі Ордера, серія ДН № 074903, у судове засідання не зявилася. 18 березня 2019 року надала суду Заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримала та просив їх задовольнити (а.с. 6). Відповідач [PERSON] міська рада Донецької області у судове засідання не зявилася. 20 березня 2019 року на адресу суду направлено Клопотання за підписом міського голови [PERSON], у якому [PERSON] міська рада просить суд розглянути справу без їх участі та винести рішення на розсуд суду (а.с.19). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження та Свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 6,7). [PERSON], [INFO], померла 17 жовтня 2017 року у місті Горлівка Донецької області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] ІІ-НО №064158, виданого 19 лютого 2019 року [PERSON] міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис № 28 (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], від імені якого діяла [PERSON], 04 березня 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] з Заявою про прийняття спадщини, але 04 березня 2019 року за вихідним № 166/02-31 нотаріусом було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] у прийнятті заяви про видачу спадщини після померлої [PERSON], відмовлено, оскільки ним пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини (а.с. 9). Згідно з ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON], [INFO], померла 17 жовтня 2017 року у м. Горлівка Донецької області (а.с.8). Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зі змісту вказаних норм вбачається, що звертатися з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини мають право спадкоємці за заповітом чи за законом, а суд при вирішенні цього питання повинен перевіряти поважність причин його пропуску. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». В обґрунтування поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, який згідно частині 1 статті 1270 ЦК України встановлюється у шість місяців та починається з дня відкриття спадщини 17 жовтня 2017 року, [PERSON] зазначає, що він проживає у [INFO], та не мав можливості приїхати на територію підконтрольну Україні. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про практику у справах про спадкування» п.24 (абзаци 1,2,6) «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникає з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину ( частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». Приймаючи до уваги той факт, що позивачем [PERSON] надано суду безперечні докази у відповідності до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які б свідчили про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини у період часу з 17 жовтня 2017 року до 17 квітня 2018 року, то суд приходить до висновку, що його позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,\~\~

Outcome: approved