Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого (з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог) просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000, 00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони до квітня 2018 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали разом, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. У фактичних шлюбних відносинах у сторін народилась донька, [PERSON] , [INFO] . На утримання спільної доньки необхідно близько 6 000, 00 грн. на місяць, куди входять: витрати на дитячий садок - 800, 00 грн., навчання та підготовку дитини до школи - 650, 00 грн., іграшки, одяг та взуття - 2000, 00 грн., 1000, 00 грн. та 1000, 00 грн. відповідно, їжу - 3 000, 00 грн., комунальні послуги - 1200, 00 грн., лікування 500, 00 грн. щомісячно. Позивач вказує, що відповідач майже не бере участі в утриманні спільної дитини, хоча є працездатним, отримує дохід, має у власності квартиру та автомобіль, інших осіб на утриманні не має. Разом з тим, приховує свій дійсний дохід, матеріальну допомогу надає періодично та несвоєчасно, не бере участі у додаткових витратах на дитину, пов`язаних з частими хворобами. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Відповідач в своєму відзиві заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що позивачем надано суду недостовірну інформацію щодо того, в якому розмірі відповідач виплачує кошти на утримання спільної дитини. Зокрема, вказує, що ним було перераховано аліменти у розмірі 29 430, 67 грн. з вересня 2018 року по день подання відзиву. Також відповідач поніс значні витрати під час відпочинку на узбережжі Чорного моря разом з донькою. Крім того, відповідач вважає необґрунтованим розмір аліментів, які позивач просить стягувати на утримання спільної доньки, оскільки такий розмір не відповідає вимогам закону, зокрема, батьки зобов`язані нести витрати на утримання спільної дитини разом, а не тільки відповідач. 14.06.2019 ухвалою суду по справі відкрито провадження, прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи. 11.09.2019 від позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, а саме вимог щодо встановлення графіку побачень з дитиною. 12.09.2019 від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. 16.09.2019 від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без руху. 17.09.2019 ухвалою суду прийнято відмову позивача від позивних вимог в частині встановлення відповідачу графіку побачень з дитиною, провадження по справі в цій частині закрито. 17.09.2019 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. 23.09.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 24.09.2019 ухвалою суду зупинене провадження по справі у зв`язку із надходженням апеляційної скарги відповідача на ухвалу суду від 17.09.2019. 18.12.2019 ухвалою суду поновлено провадження по справі після апеляційного розгляду. 21.12.2019 ухвалою суду відмовлено у відкритті провадження по справі за заявою [PERSON] про відновлення втраченого провадження. 27.02.2020 ухвалою суду повернуто відповідачу заяву про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.09.2020 за нововиявленими обставинами. 11.03.2020 від відповідача надійшло клопотання про застосування до позивача заходів процесуального примусу у зв`язку із зловживанням останньою своїми процесуальними правами. 08.04.2020 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. 01.07.2020 в судовому засіданні судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про застосування до позивача заходів процесуального примусу у зв`язку із зловживанням останньою своїми процесуальними правами. 01.07.2020 в судовому засіданні судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без руху. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином, на адресу відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження по справі та судові повістки. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові пояснення відповідача, викладені у відзиві, а також матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 423. Судом встановлено, що на момент розгляду справи спільна дитина зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7, 8, 9). З матеріалів справи також вбачається, що дитина часто хворіє, має певні проблеми із здоров`ям та потребує додаткових та періодичних витрат на лікування, що підтверджується копією Медичного висновку № 56 від 26.03.2019, копією Висновку КНП філія № 9 Шевченківського району м. Києва від 13.06.2019, копією Виписки з історії хвороби № 1967 дитини [PERSON] , [INFO] , копією витягу з рекомендацій лікаря щодо лікування дитини. Позивач зазначає, що необхідні витрати на утримання дитини становлять 6000, 00 грн. З матеріалів справи також вбачається, що відповідач за період з вересня 2018 року здійснював перекази на картковий рахунок позивача: копія квитанції від 07.09.2018, сума - 1507, 54 грн., копія квитанції від 14.09.2018, сума - 1497, 00 грн., копія квитанції від 05.10.2018, сума - 1507, 54 грн., копія квитанції від 12.10.2018, сума - 1507, 54 грн., копія квитанції від 19.10.2018, сума - 1507, 54 грн., копія квитанції від 27.10.2018, сума - 1510, 54 грн., копія квитанції від 02.11.2018, сума - 1507, 54 грн., копія квитанції від 09.11.2018, сума - 1507, 00 грн., копія квитанції від 16.11.2018, сума - 1507, 54 грн., копія квитанції від 24.11.2018, сума - 1206, 03 грн., копія квитанції від 24.11.2018, сума - 150, 00 грн., копія квитанції від 25.11.2018, сума - 148, 00 грн., копія квитанції від 06.12.2018, сума - 1507, 54 грн., копія квитанції від 14.12.2018, сума - 1510, 54 грн., копія квитанції від 21.12.2018, сума - 1198, 00 грн., копія квитанції від 28.12.2018, сума - 1507, 54 грн. З січня 2019 року: копія квитанції від 04.01.2019, сума - 1507, 54 грн., копія квитанції від 11.01.2019, сума - 1507, 54 грн., копія квитанції від 18.01.2019, сума - 1507, 54 грн., копія квитанції від 06.03.2019, сума - 100, 50 грн., копія квитанції від 06.06.2019, сума - 1005, 03 грн., копія квитанції від 01.07.2019, сума - 1005, 03 грн., копія квитанції від 02.08.2019, сума - 1005, 03 грн., копія квитанції від 01.09.2019, сума - 1005, 03 грн. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», Установити у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. За таких обставин, з матеріалів справи вбачається, що починаючи з 2019 року відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання спільної дитини періодично, не кожного місяця та в сумі, що не є нижчою за прожитковий мінімум, встановлений для дитини відповідного віку в 2019 році. Також відповідачем надано до матеріалів справи копії квитанцій, якими останній обґрунтовує свої витрати на спільний відпочинок разом з дитиною. Разом з тим, з наданих квитанцій суд позбавлений можливості встановити, що відповідачем понесені зазначені витрати саме на дитину та її оплату її відпочинку. Так, статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який покладається рівною мірою на обох батьків. Відповідно до положень ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем. Позивач самостійно несе тягар по утриманню доньки. Відповідач, починаючи з 2019 року матеріальну допомогу в розмірі, необхідному та достатньому для забезпечення належного утримання та гармонійного розвитку дитини, не надає, додаткових витрат на лікування також не несе. При цьому, є працездатним, інших утриманців не має та може надавати матеріальну допомогу. Крім того, відповідач, у відповідності до положень ст. 12, 81 ЦПК України, зазначені в позові обставини не спростував, доказів протилежного не надав. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність і достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача на утримання доньки підлягають до стягнення аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved