Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Великоглибочецької сільської ради, [PERSON], [PERSON], третя особа Друга Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,10га що розташована на території Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району (на території садового товариства «Ювіляр»), яка належала померлій [PERSON], котра померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він не може оформити свідоцтво про прийняття спадщини у зв'язку із відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки було виявлено невідповідність представленого правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а саме державного акту нормам чинного законодавства. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з'явилися, подано суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов просять задовольнити. Представник Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району в судове засідання не з'явився, подано суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися подали суду заяви, про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Друга Тернопільська державна нотаріальна контора не забезпечила явку в суд свого представника, хоча своєчасно повідомлялася про час і місце судового розгляду, подано заяву про слухання справи за відсутності представника по наявних в справі документах. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] року померла [PERSON], про що Відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21.08.2014 pоку. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення садівництва загальною площею 0,10 га, яка розташована на території Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району (на території садового товариства «Ювіляр»), суміжними землекористувачами якої являлись [PERSON], [PERSON], [PERSON] та землі загального користування. Дану земельну ділянку покійна придбала за життя на підставі нотаріально посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної нотаріальної контори Бурої Н.О., договору купівлі-продажу від 09.09.1998року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за номером 2292. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1261 ЦК України, визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями покійної першої черги за законом є: її чоловік - [PERSON] та діти - [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до наведеного за заявою [PERSON] 19 лютого 2014 року Другою Тернопільською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №55753001, щодо спадкового майна [PERSON] [PERSON] від спадкування спадкового майна покійної [PERSON] відмовився написавши у Другу Тернопільську державну нотаріальну контору відповідну заяву. 07.08.2014 року між спадкоємцями майна покійної [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Темніковою С.А. письмовий договір, зареєстрований в реєстрі № 1-616, щодо поділу між даними спадкоємцями спадщини [PERSON] У відповідності до умов даного Договору, [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, успадковував вище заначену земельну ділянку та відповідно до ст. 1269 ЦК України, звернувся до Другої Тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Оскільки право власності на земельну ділянку фізичних осіб посвідчується державним актом, спадкоємцями першої черги був наданий Другій Тернопільській державній нотаріальній конторі державний акт на право власності на земельну ділянку, однак даний акт був виданий, але належним чином не завірений та не зареєстрований Великоглибочецькою сільською радою у Книзі. За час свого життя покійна [PERSON] підставно набула у власність земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,10га, що розташована на території Великоглибочецької сільської ради, але не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку в уповноваженому органі та виготовити на своє ім'я відповідний документ, котрий би посвідчував її право власності на земельну ділянку - державний акт на право власності на земельну ділянку. Постановою державного нотаріуса Другої Тернопільської державної нотаріальної контори №457/02-31 від 14.08.2014року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,10га, що розташована на території Великоглибочецької сільської ради, після смерті [PERSON], у зв'язку з невідповідністю пред'явленого документа нормам чинного законодавства. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі - продажу, оренди, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки ( паю). [PERSON], з метою видачі належного державного акту про право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,10га, що розташована на території Великоглибочецької сільської ради, покійної матері, звертався як до Великоглибоцької сільської ради Тернопільського району так і до Управління Держкомзему у Тернопільському районі, однак йому було відмовлено у видачі такого Акту, оскільки державні акти станом на сьогоднішній день даними установами в зв'язку із зміною законодавства не видаються. Відповідно до норм Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», підтвердженням права власності на земельну ділянку є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Однак, для реєстрації у даному реєстрі необхідний витяг з Державного земельного кадастру, в якому мали би зазначатись відомості про земельну ділянку, її кадастровий номер та інше, а оскільки на момент придбання покійною [PERSON] земельної ділянки, даній ділянці кадастровий номер не був присвоєний, відповідно на сьогоднішній день спадкоємець [PERSON] звернувся до приватного підприємства фірма «Матек» про виготовлення нової технічної документації на земельну ділянку та присвоєння їй відповідного кадастрового номера, але її отримати та використати для реєстрації права власності [PERSON] не може, оскільки її власник покійна, а йому Нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину-земельну ділянку, відповідно немає можливості підтвердити своє право на дану ділянку. У відповідності до ч.3. ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ст.125 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст. 126 ЗК). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у відповідності до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,10га, що розташована на території Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району (на території садового товариства «Ювіляр»), яка належала померлій [INFO] [PERSON]. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушено.

Outcome: approved