Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій зазначає наступне: Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю від 25 вересня 1997 року, виданого на підставі рішення виконкому Новокаїрської сільської ради від 30 січня 1997 року № 5, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 140, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,6 га, що розташована на території Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області. У зазначеному документі його прізвище зазначено «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». [PERSON] не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість, а встановлення факту належності правовстановлюючого документу тягне для нього юридичні наслідки, а саме, дає змогу реалізувати права власника. Просив суд , встановити факт належності [PERSON], [INFO], Державного акту на право приватної власності на землю, виданого головою Новокаїрської сільської ради 25 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 140. Ухвалою суду від 18.06.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено по справі судове заасідання. Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні даної заяви не заперечують. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків та відповідних ним правовідносин. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 195І року, Першого протоколу та протоколів № 2. 4. 7 та 11 до Конвенції», закріплений принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти - користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п.5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 п.6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із паспорта громадянина України [NUMBER] виданого 16.05.1996 року Бериславським РВУМВС України в Херсонській області вбачається, що прізвище заявника «[PERSON]» (а.с.5). Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю від 25 вересня 1997 року, виданого на підставі рішення виконкому Новокаїрської сільської ради від 30 січня 1997 року № 5, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 140, прізвище власника земельної ділянки площею 0,6 га розташованої на території Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області, зазначено [PERSON] (а.с.7). Тобто, державний акт видано після того, як заявник отримав паспорт. Таким чином, судом встановлено наявність неточності у написанні прізвища заявника в правовстановлюючому документі, а саме державному акті на право приватної власності на землю від 25 вересня 1997 року, виданого на підставі рішення виконкому Новокаїрської сільської ради від 30 січня 1997 року № 5, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 140, в якому зазначено, що заявнику на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,6 га., що розташована на території Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Згідно правових позицій Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по - батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року) суд може встановлювати факти, що мають юридичне значення, та суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Внести зміни в досудовому порядку заявник не має можливості, оскільки такий порядок не передбачений законодавством. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для реалізації свого права власності на зазначене майно. Оцінюючи дослідженні по справі докази та обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що мається достатньо підстав для визнання факту належності [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право приватної власності на землю, виданого головою Новокаїрської сільської ради народних депутатів 25 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 140. На підставі викладеного,

Outcome: approved