Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON], доньок [PERSON] та [PERSON]. Позов мотивує тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі з 17.09.2005. За час перебування шлюбі у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. З 2009 року відповідач почала зловживати спиртними напоями, неналежно виконувати материнські обов'язки, залишала дітей без нагляду. В 2014 році відповідач забрала дітей і пішла проживати в будинок до своїх батьків. Спроби зберегти сім'ю не давали позитивного результату, [PERSON] ігнорувала всі прохання та продовжувала вести аморальний спосіб життя. Після того, як діти прийшли до батька голодні, недоглянуті, позивач забрав їх до своїх батьків та почав сам доглядати їх. В 2015 році мати дітей повністю самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, залишила сім'ю і пішла з дому. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення суду від 10.11.2016. На час звернення з позовом до суду, відповідач дітьми не цікавиться, не виявляє до них материнського інтересу, місце її проживання невідоме. А тому, просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Представником третьої особи представлено суду оригінал нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про розгляд справи за її відсутності. Відповідач не заперечувала щодо задоволення позову про позбавлення батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей. Представник третьої особи Служби у справах дітей Луцької райдержадміністрації надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. Не заперечувала щодо задоволення позову, оскільки матір протягом тривалого часу не цікавиться життям дітей, самоусунулася від виконання батьківських обов'язків. Окрім того, відповідач сама ж не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до копій свідоцтв про народження (а.с. 6-9) батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають з батьком [PERSON] та перебувають на повному його утриманні. З представлених суду доказів, вбачається, що неповнолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON], є учнями ЗОШ І-ІІІ ступеня с. Смолигів, 7, 5 та 1 класу відповідно. Вихованням та навчанням дітей займається тато, який постійно відвідує школу, цікавиться навчально-виховним процесом. Мама протягом останніх двох років не цікавиться життям дітей в школі, в сім'ї не проживає (а.с. 12-14). З характеристики Смолигівського ДНЗ «Казка» вбачається, що [PERSON] відвідує дошкільний заклад з 01.09.2017, на даний час є вихованцем старшої групи. Вихованням [PERSON] займається тато, який постійно приводить та забирає його з садочка, відвідує батьківські збори та свята, цікавиться життям дитини. За період відвідування ДНЗ мама жодного разу не була в садочку та зовсім не цікавилася життям та вихованням дитини. Матеріалами справи (а.с. 17,18) підтверджено, що [PERSON] по місцю реєстрації в с. Смолигів не проживає з 2015 року, на даний час проживає без реєстрації в селищі Торчин. Схильна до бродяжництва, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Участі у вихованні дітей не приймає, коштів на їх утримання не надає. Висновком Луцької районної державної адміністрації Волинської області № 2554/25/2-18 від 26.12.18 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], встановлено, що відповідач веде аморальний спосіб життя, протягом останніх двох років взагалі не цікавиться життям дітей. Згідно інформації, отриманої з загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів села Смолигів та ДНЗ «Казка», мати участі у вихованні та навчанні дітей не приймає. Фактично утримує та виховує дітей їх батько [PERSON] А тому, на даний час орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Окрім того, суд приймає до уваги нотаріально посвідчену заяву [PERSON], якій остання ствердила, що вихованням дітей не займається, з рішенням про позбавлення її батьківських прав по відношенню до її дітей згідна. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, про їхнє навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування для дітей, медичного догляду, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з доньками та синами в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для належного проживання та виховання. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дітей та самоусунення від виконання материнських обов'язків. Зазначені обставини об'єктивно підтверджені дослідженими судом матеріалами справи та визнанням позову відповідачем [PERSON] Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON], [INFO] необхідно позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам дітей.

Outcome: approved