Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в Млинівський районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 05 жовтня 2017 року в сумі 5700 гривень та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 жовтня 2017 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики на суму 5700 гривень. На виконання умов договору позивач передав у власність відповідачу позику у готівковій формі в сумі 5700 гривень, свідченням чого є факт власноручного підписання відповідачем розписки, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів у строк до 14 жовтня 2017 року, однак по закінченню зазначеного строку відповідач прийнятого на себе обов'язку повернути позику у вказаний строк не виконав. На неодноразові вимоги позивача про повернення позики відповідач жодним чином не відреагував, добровільно повернути позику відмовився. У зв'язку з цим, у нього, позивача, виникла необхідність звернення за захистом порушених прав до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, не заперечує проти постановлення заочного рішення у даній справі. (а.с.56-57) Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзивів на позов не надав, хоча завчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи в суді через повідомлення\~на офіційному\~веб-порталі\~судової влади\~України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти зачного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 05 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Факт укладання Договору позики та його умови підтверджуються розпискою, яка була складена власноручно відповідачем [PERSON] та надана відповідачем позивачу 05 жовтня 2017 року. (а.с.5) Відповідно до умов договору позики визначених в розписці 05 жовтня 2017 року відповідач отримав від позивача в якості позики в борг грошові кошти в сумі 5700 гривень. Відповідач зобов'язався повернути позику до 14 жовтня 2017 року. Договором позики розмір процентів не встановлено. Розписка містить всі необхідні дані для того, щоб встановити розмір позики та підставу повернення позики. Позивачем, в порядку передбаченому нормами ст. 1049 Цивільного кодексу України, була пред'явлена вимога про повернення позики, яка досі не задоволена відповідачем. Як вбачається з позовної заяви, позивачем [PERSON] неодноразово було висунуто вимогу про повернення грошових коштів за договором позики, проте, вказана вимога про повернення позики була проігнорована відповідачем, позика досі не повернута, у зв'язку з чим, позивач змушений був звернутись до суду з даною позовною заявою. Зважаючи на те, що позивачем було пред'явлено відповідачу вимогу про повернення позики за договором позики, а відповідач позику досі на повернув, сума позики (з урахуванням процентів) підлягає стягненню. Згідно норм ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1046\~Цивільного кодексу\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно норм ч. 2 ст.\~1047\~Цивільного кодексу\~України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~Цивільний кодекс\~України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності із ст.631\~ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договорів позики (розписки), відповідачем не було повернуто борг, в строк після пред'явлення вимоги про повернення коштів, то позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договорами позики (розпискою) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.\~\~ Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 640 грн.. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved