Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувсь в суд з позовом до [PERSON], третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з [PERSON] перебував у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від 30.01.2014 року. З відповідачкою у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу малолітній син залишився проживати з позивачем, оскільки ним створені всі належні для цього умови. Вказав, що відповідач проживає у гуртожитку, а тому не має можливості забезпечити дитині належні та необхідні умови проживання. Просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] за місцем проживання та реєстрації позивача за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Театральна, 7/2. Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник служба у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не подав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 166986, виданого 30.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~ст. 141 СК України\~\~мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно\~ст. 151 СК України,\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.\~161 СК України,\~Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батька. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її для самостійного життя та праці. Судом встановлено, що позивач [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, не судимий, порушень громадського порядку не допускав, має належні матеріально-побутові умови для утримання дитини, що стверджується характеристикою наданою дільничним офіцером поліції Ковельського ВП ГУНП у Волинській області. Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 09.02.2017 року № 44 затверджено висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради від 31.01.2017 року № 039-1.20 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Як вбачається з висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради № 039-1.20 від 31.01.2017 року, малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] в м. Ковелі по вул. Театральна, 7/2. [PERSON] перебував в зоні АТО, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, умови проживання у [PERSON] задовільні, мати не заперечує проти того, щоб малолітній син проживав з батьком. Враховуючи викладене, служба у справах дітей вважає за доцільне встановлення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] за місцем проживання та реєстрації його батька [PERSON] за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Театральна, 7/2. Таким чином, наведені правові норми та інші обставини справи свідчать про можливість позивача забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини. При цьому, встановлені судом обставини у розумінні положень\~статті 161 СК України\~та принципу 6 Декларації прав дитини, свідчать про неможливість проживання дитини разом з матірю. Враховуючи, що позивач не має протипоказань за станом здоровя щодо проживання з сином, забезпечений житлом, має можливість утримувати малолітню дитину матеріально, позитивно характеризуються за місцем проживання, суд приходить до висновку про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO] за місцем проживання та реєстрації позивача за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Театральна, 7/2.

Outcome: approved