Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди посилаючись на те що 5 лютого 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої з вини [PERSON], який керував автомобілем марки «ВАЗ-21011», номерний знак [NUMBER], відбулося зіткнення із автомобілем марки «ЗАЗ-11030844», номерний знак [NUMBER], яким управляв [PERSON], в результаті чого автомобіль марки «ЗАЗ-11030844» отримав механічні пошкодження, а позивачу були спричиненні легкі тілесні ушкодження. Позивач зазначає, що автомобіль марки «ЗАЗ-11030844» у 2010 році був наданий батькові [PERSON], як інваліду, обласним управлінням соціального захисту населення, після дорожньо-транспортної пригоди пошкоджений автомобіль знаходився з 9 лютого 2011 року по 21 квітня 2011 року на станції технічного обслуговування с. Липники Пустомитівського району, де на його відновлення, з урахуванням фарбування, заміни окремих частин, складення калькуляції та проведення експертизи було витрачено 10732 грн. 64 коп. Як вказує [PERSON], згідно договору про надання послуг від 9 лютого 2011 року, ним понесенні додаткові витрати в сумі 14043 грн. 35 коп., які пов'язані із перевезенням [PERSON] для амбулаторного лікування та обстеження в медичні заклади та доїзду до місця священичого служіння позивача в с. Зимна Вода. Крім того позивач стверджує, що в результаті зіткнення транспортних засобів він вдарився головою об кермо, і колінами та ліктями в панель салону, отримавши певні тілесні ушкодження, підтвердженні медичними документами. Після цього, звертався за медичною допомогою в Пустомитівську лікарню та Дрогобицьку поліклініку з приводу болі в колінному і ліктьовому суглобах, затерпанні пальців кисті, слабості. Йому спричинення моральна шкода, він втратив спокій, погіршився стан його здоров'я, порушились звичні життєві умови, з 28 травня по 11 червня 2012 року він знаходився на лікуванні в Самбірській районній лікарні і на даний час оформляє групу інвалідності. Відповідач не вибачився перед ним, не поцікавився станом його здоров'я. Заподіяну моральну шкоду [PERSON] оцінив в 15000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, зіславшись на обставини зазначені в заяві, зменшивши розмір позовних вимог на суму страхового відшкодування 6783 грн. 40 коп. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти позову пояснивши, що [PERSON] є неналежним позивачем, оскільки згідно законодавства з вимогою про відшкодування шкоди заподіяної транспортному засобу вправі звернутися або сам інвалід, у користуванні якого знаходиться автомобіль, або його власник, яким є департамент соціального захисту населення області. Належним відповідачем у даній справі повинен бути ПАТ « Українська пожежна - страхова компанія», з якою [PERSON] уклав відповідний договір страхування, і яка повинна відшкодувати моральну та матеріальну шкоду в даному випадку. Крім того, представник стверджує, що вартість збитків завданих транспортному засобу [PERSON] повинна визначитись відповідним суб'єктом оціночної діяльності експертним шляхом. [PERSON] вважає укладений договір про надання послуг з перевезення між позивачем - священнослужителем та [PERSON] - іншим священнослужителем, фіктивним, що підтверджується строком його дії та умовами оплати за послуги, а тому розмір матеріальної шкоди 14043 грн. 35 коп. пов'язаний із переведенням [PERSON] є надуманим і не підлягає стягненню позаяк не підтверджений відповідними доказами. Представник співвідповідача приватного акціонерного товариства Українська пожежна - страхова компанія» Павліш І.М. пояснила, що так, як між [PERSON] та ПАТ « Українська пожежна - страхова компанія» діяв договір страхування, то страхова компанія перерахувала 6783 грн. 40 коп. страхових виплат пов'язаних із пошкодженням транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 5 лютого 2011 року. Департамент соціального захисту населення Львівської області, залучений до участі як третя особа, подав клопотання про розгляд справи у відсутності його представника. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника співвідповідача, дослідивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1, частиною 2 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. [PERSON] 5 лютого 2011 року керуючи власним автомобілем, марки «ВАЗ-21011», на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород, порушив Правила дорожнього руху та вчинив наїзд на автомобіль, марки «ЗАЗ-11030844», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], спричинивши пошкодження транспортного засобу, що підтверджується копією постанови судді Старосамбірського районного суду від 9 березня 2011 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП. Відповідно до копії техпаспорта (а.с. 11), листа департаменту соціального захисту населення (а.с. 113), [PERSON] - батько позивача, як інвалід війни, 31 листопада 2010 року був забезпечений автомобілем марки «ЗАЗ-11030844» в порядку користування, на нього був оформлений техпаспорт. [INFO] [PERSON] помер, а 20 травня 2013 року зазначений вище автомобіль передано департаментом у користування [PERSON] Із копії договору на виконання робіт (а.с. 4), копії товарного чеку № 119 від 6 квітня 2011 року, копії акту виконаних робіт № 3 «а», копії товарного чеку від 28 березня 2011 року, вбачається, що [PERSON] на проведення рихтування та фарбування пошкодженого автомобіля витрачено 8090 грн., на заміну запчастин - 2005 грн., на складання калькуляції відновлювального ремонту - 137 грн. 64 коп., на проведення авто товарознавчого дослідження - 500 грн. Отже [PERSON], як фактичним користувачем автомобіля, були понесені витрати у розмірі 10732 грн. 64 коп., пов'язані із заподіянням шкоди транспортного засобу з вини відповідача. Сума 6783 грн. 40 коп. повернута ПАТ «Українська пожежна - страхова компанія». Відтак на користь позивача, як спадкоємця та користувача даного автомобіля, слід стягнути 3949 грн. 24 коп. матеріальної шкоди. Суд вважає, що позов в частині стягнення 14043 грн. 35 коп. - витрат пов'язаних із перевезенням [PERSON] для лікування і обстеження та [PERSON] до місця священичого служіння, задоволенню не підлягає, оскільки не підтверджуються відповідними, належними та допустимими доказами. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. При цьому враховується те, що позивач у результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно акту судово-медичного дослідження № 198 від 25 березня 2011 року, отримав забій лівого ліктьового суглобу, що ускладнилось після травматичної нейронатії лівого ліктьового нерва. Ці тілесні ушкодження відносяться до легких, з короткочасним розладом здоров'я. З приводу отриманих ушкоджень [PERSON] звертався за медичною допомогою в Дрогобицьку міську поліклініку, Пустомитівську районну лікарню, що підтверджується копією витягу з медичної карти від 25 лютого 2011 року, копією довідки лікарні від 25 березня 2011 року. Вказане свідчить про те, що позивач переніс фізичний біль та моральні страждання. Беручи до уваги характер та обсяг страждань, яких зазнав [PERSON], стан його здоров'я, а також те, що істотних вимушених змін у його життєвих стосунках не відбулося, суд приходить до висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода у розмірі 10000 грн., яка підлягає до стягнення. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На користь позивача також слід стягнути 200 грн. судового збору та 300 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: partial