Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом і просить поділити між ним та відповідачкою майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ним право власності на ? частину транспортного засобу FIAT ( Бренд) LINEA( Модель) , 2012 року випуску , р.н. [NUMBER], виділити в натурі відповідачці даний транспортний засіб та стягнути на його користь грошову компенсацію вартості ? частки даного транспортного засобу в сумі 100000 грн. Мотивує позов тим, що з відповідачкою по справі [PERSON] перебував в шлюбі з 06.10.2006 року. Шлюб між ними був розірваний 25 березня 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Поліну , [INFO] Під час шлюбу за спільні кошти ними було придбано автомобіль FIAT ( Бренд) LINEA( Модель) , 2012 року випуску , р.н. [NUMBER], який був зареєстрований за відповідачкою [PERSON] Відповідачка використовує даний транспортний засіб в своїх цілях, керує транспортним засобом лише особисто і він позбавлений права користуватися даним автомобілем. Добровільно вирішити питання щодо даного автомобіля відповідачка не бажає і тому він вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позов і просить його задоволити.В судовому засіданні пояснив, що вони з відповідачкою зареєстровані в [INFO], але фактично проживають та працюють в м.Києві.Хоча шлюб між ними розірваний, але вони проживають в [INFO] в одній квартирі разом з неповнолітньою донькою.Відповідачка знала про судові засідання, але не захотіла приїжджати в суд. Неповнолітній доньці Поліні 10 років, за нею доглядає няня і тому відповідачка при бажанні могла приїхати в суд на судове засідання.Так як відповідачка повторно не з»явилася в судове засідання без поважних причин, наполягає на проведенні судового засідання, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з»явилася. Повістки направлялися по зареєстрованій адресі відповідачки. Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України фізичним особам судові повістки направляються за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою в установленому законом порядку.Навіть у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручені їм належним чином.В судове засідання, призначене на 13.01.2017 року відповідачка не з»явилася, направила телеграму про перенесення судового засідання в зв»язку з її хворобою , але не надала в подальшому доказів знаходження її на лікарняному.В судове засідання 09.03.2017 року не з»явилася, направила клопотання про перенесення судового засідання , так як вона проживає в іншому місті та їй немає з ким залишити неповнолітню доньку та вона буде укладати договір з адвокатом. Суд ,враховуючи, що провадження по даній справі відкрито 31.10.2016 року , відповідачка мала можливість за 4 місяці укласти договір з адвокатом для представництва її інтересів в суді, не надала доказів поважності причин її неявки до суду та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши позивача , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 06.10.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ № 184431 від 19.03.2015 року ( повторне). Шлюб між сторонами був розірваний 25 березня 2016 року на підставі заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Поліну , [INFO] Під час шлюбу 21.05.2015 року за спільні кошти сторонами було придбано автомобіль FIAT ( Бренд) LINEA( Модель) , 2012 року випуску , р.н. [NUMBER], який був зареєстрований за відповідачкою [PERSON] Реєстрація даного транспортного засобу за відповідачкою підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру МВС України. Позивач в судовому засіданні пояснив, що спірний транспортний засіб було придбано ними за 8000 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на час розгляду справи складає більше 200000 грн.Але він зазначив вартість транспортного засобу 200000 грн. Тому вартість ? частки автомобіля складає 100000 грн. Відповідачка, отримавши позовну заяву, не направила заперечення на даний позов і не надала суду докази , що спірний транспортний засіб придбаний за її особисті кошти та не оспорила визначену позивачем вартість транспортного засобу. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту ( ч.1ст.61 СК України). Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст. 69 СК України). Положеннями ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення закріплені у ч.2 ст.372 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною 3 ст.370 ЦК України передбачено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності здійснюється в порядку, встановленому ст.364 ЦК України. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. За умовами ч. 2 ст. 183 ЦК України річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення є неподільною, з огляду на що спірний транспортний засіб слід вважати неподільною річчю. Так як сторони не досягли згоди щодо спірного транспортного засобу, позивач не заперечує проти того, щоб транспортний засіб залишався у відповідачки і просить стягнути з останньої компенсацію вартості 1/2 частки даного майна, то суд вважає що позов в цій частині підлягає задоволенню. Суд також зазначає, що не може бути одночасне визнання права власності і отримання грошової компенсації.Тому позовна вимога про визнання за позивачем права власності на ? частку спірного автомобіля не підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданої квитанції , позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 2000 грн. Так як позов задоволено частково , то судовий збір , який підлягає стягненню з відповідача, складає 1000 грн ( 1% від 100000 грн.)

Outcome: partial