Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] , діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до Бургунської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилалася на те, що 17 квітня 2015 року в с. Бургунка, Бериславського району, Херсонської області помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної частки розміром 0,8454 % від земельної ділянки загальною площею 70,04 га, яка знаходиться у спільній власності громадян відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 021472, та розташована на території Бургунської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільове призначення земельної ділянки- ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної частки розміром 1,0224 % від земельної ділянки загальною площею 212,13 га, яка знаходиться у спільній власності громадян відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 021465, та розташована на території Бургунської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він успадкував. Згідно листа приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області від 18 травня 2016 року за вих. № 104/02-14, свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] неможливо видати, у звязку з тим, що спадкове майно складається з частки у спільній власності співвласників земельної ділянки, тобто земельна ділянка включає в собі декілька земельних ділянок, обєднаних в один державний акт, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину. За даних обставин змушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, заявою проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторони, належним чином повідомлену про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 2015 року в с. Бургунка, Бериславського району, Херсонської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КГ № 196052, виданим Виконавчим комітетом Бургунської сільської ради Бериславського району Херсонської області 21 квітня 2015 року, актовий запис № 05. ( а.с. 10) Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки розміром 0,8454 % від земельної ділянки загальною площею 70,04 га, яка знаходиться у спільній власності громадян відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 021472, та розташована на території Бургунської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної частки розміром 1,0224 % від земельної ділянки загальною площею 212,13 га, яка знаходиться у спільній власності громадян відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 021465, та розташована на території Бургунської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ( а.с. 12- 16) Згідно із ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Право спільної власності на землю посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку. Форма державного акта на право власності на земельну ділянку затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 р. № 449 (зі змінами). З назви та змісту такої форми вбачається, що один державний акт видається власнику земельної ділянки або особі, уповноваженій співвласниками земельної ділянки, та посвідчує право власності на одну земельну ділянку. До державного акта додається додаток, в якому зазначається список співвласників земельної ділянки. Пунктом 2.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему від 04 травня 1999 р. № 43 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 червня 1999 р. за № 354/3647, також зазначено, що до державного акта на право власності на земельну ділянку, який видається співвласникам, обов'язково додається затверджений список співвласників цієї земельної ділянки. Отже, право спільної власності на земельну ділянку посвідчується одним державним актом, який видається особі, уповноваженій співвласниками земельної ділянки, що обирається з їх числа. Список співвласників земельної ділянки зазначається в додатку до державного акта. На кожного співвласника земельної ділянки окремий державний акт не складається. Державний акт, який оформлено на уповноважену особу, що видається співвласникам земельної ділянки, посвідчує право власності на земельну ділянку уповноваженої особи та інших співвласників, зазначених у списку співвласників земельної ділянки. Такий державний акт є правовою підставою виникнення права власності на земельну ділянку у всіх співвласників земельної ділянки. Враховуючи наведені вище норми земельного законодавства та викладені обставини, державний акт серії ХС № 021472, ХС № 021465, оформлені на [PERSON], є правовою підставою виникнення права власності на земельну ділянку у співвласника. Спадкоємцем майна за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є його син [PERSON], [INFO] ( а.с. 9). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно Закону України «Про нотаріат» із змінами від 01.10.2008 року приватний нотаріус, так як і державний нотаріус, мають однакові права на здійснення дій щодо оформлення спадщини. Приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області заведена спадкова справа № 50/2015 до майна померлого 17 квітня 2015 року [PERSON]. Згідно листа приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області від 18 травня 2016 року за вих. № 104/02-14, свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] неможливо видати, у звязку з тим, що спадкове майно складається з частки у спільній власності співвласників земельної ділянки, тобто земельна ділянка включає в собі декілька земельних ділянок, обєднаних в один державний акт, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Оскільки, [PERSON], як спадкоємець за законом не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства, питання про визнання права власності на спадщину після смерті [PERSON] має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Згідно ст.ст.274-278 ЦПК України спадщина відумерлою не визнавалась. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved