Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 03 вересня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем спільне життя не склалося, оскільки мають різні погляди на життя та різні характери. Позивач проживає окремо з 2019 року, сім`я існує формально, збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. Ухвалою від 20.07.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатком. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала у повному обсязі. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено,що [PERSON] та [PERSON] 03 вересня 2011 року уклали шлюб у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, після чого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03 вересня 2011 року серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , який проживає з матір`ю -відповідачкою у справі. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та на підставі ст. 7, 24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved