Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] заявила позов до [PERSON] про визнання права власності на одну другу частини майна. Зазначила, що вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] перебували у шлюбі з 18 вересня 1979 року та 05 квітня 1996 року на підставі договору купівлі-продажу придбали спільний житловий будинок. 10.07.2011 року її чоловік помер. Після його смерті залишалося спадкове майно в виді однієї другої частини вказаного будинку, право власності на яку в порядку спадкування визнано за її сином відповідачем [PERSON] Позивач зазначила, що вона на праві спільної сумісної власності подружжя має право на іншу одну другу цього будинку, однак, не має змоги реалізувати своє право. Вважаючи свої права невизнаними, позивач просить суд визнати за нею право власності на одну другу частину житлового будинку, інші будівлі та споруди, що розташовані по вул. Зарічна, 6 в с. Миронівка Ямпільського району Вінницької області. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву із клопотанням справу розглянути без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Петрашівська сільська рада Ямпільського району Вінницької області не заперечує проти задоволення позову, про що суду надано письмове клопотання за вих..№02-09/132 від 09.11.2015 за підписом сільського голови, із клопотанням справу розглянути без участі представника сільської ради. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених письмових доказів, що є у справі, судом встановлено, що [PERSON] помер 10 липня 2011 року в с. Миронівка Ямпільського району Вінницької області, що підтверджуються копією свідоцтва по його смерть. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 18.09.1979 встановлено, що [PERSON] 18.09.1979 зареєстрував шлюб із [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «Малюта». Із копії договору купівлі-продажу від 05.04.1996 встановлено, що [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок по вул. Зарічній, 6 в с. Миронівка Ямпільського району Вінницької області. Також встановлено, що на договорі відсутня відмітка про реєстрацію права власності на нерухоме майно в органах БТІ. Із копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що до складу будівель та споруд по вул. Зарічна, 6 в с. Миронівка Ямпільського району Вінницької області входять житловий будинок площею 52.4 кв.м. (літ. А), підвал 47.9 кв.м. (літ. А1), сходи 1.1 кв.м. (літ. а), гараж 33.4 кв.м. (літ. а1), літня кухня 58.9 кв.м. (літ. Б), підвал 58.9 кв.м. (літ. Б1), сарай 11.1 кв.м. (літ. В), сарай 14.1 кв.м. (літ. в), вбиральня 1 кв.м. (літ. Г), ворота 4.2 кв.м. (1), хвіртка 1 кв.м. (2). Із постанови №325/01-16 від 16.04.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дій встановлено, що відповідачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у звязку із відсутністю належних юридичних документів на імя спадкодавця. Із довідки виданої, Ямпільським РБТІ вих.№54 від 12.03.2015 року встановлено, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями розташований в с. Миронівка Ямпільського району Вінницької області по вул. Зарічна, 6 не зареєстровано. Із довідки, виданої виконкомом Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих..№599 від 21.09.2015 встановлено, що згідно з записом в по господарській книзі №0641 за [PERSON] рахується житловий будинок в с. Миронівка Ямпільського району Вінницької області по вул. Зарічна, 6. Разом із [PERSON] однією сімєю дружина [PERSON], яка і даний час продовжує проживати в цьому ж будинку. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.08.2015 встановлено, що за [PERSON] визнано право власності на одну другу частину вказаного нерухомого майна, яка до дня смерті належала [PERSON], у порядку спадкування за законом. Із копії паспорту позивача [PERSON] встановлено, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] 18 вересня 1979 року. Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON], виходячи із наступного. Із досліджених доказів встановлено, що спірний житловий будинок (інші будівлі та споруди) по вул. Зарічна, 6 в с. Миронівка Ямпільського району Вінницької області придбаний [PERSON] за час шлюбу із позивачем, однак, в органах БТІ право власності на вказане нерухоме майно не було зареєстроване за життя [PERSON] Можливість реєстрації договору купівлі-продажу втрачена, оскільки [PERSON] помер та право власності на його частку у вказаному майні визнано за відповідачем [PERSON] у порядку спадкування. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім*ю України (ред..10.06.1969 р.), який діяв на момент купівлі [PERSON] вказаного житлового будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Таким чином спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та позивача [PERSON] Відповідно до 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Судом встановлено, і ця обставина підтверджена дослідженими письмовими доказами копіями свідоцтва про укладення шлюбу, паспорту [PERSON] та договору купівлі-продажу, що житловий будинок був придбаний [PERSON] 05 квітня 1996 року за час шлюбу із відповідачем [PERSON], а тому позивач відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім*ю України Кодексу (ред..10.06.1969 р.) має право на одну другу частину вказаного майна. Однак, як встановлено судом це право позивача є невизнаним, оскільки відповідно до ст.334 ч.ч.3,4 ЦК України не зареєстровано відповідно до закону, який діяв за життя [PERSON] Невизнане право позивача підлягає судовому захисту у спосіб, встановлений ст.16 ч.2 п.1 ЦК України, шляхом його визнання. З урахуванням наведеного, суд має підстави для задоволення позову у повному обсязі. Спірні правовідносини врегульовані ст.22 Кодексу про шлюб та сім*ю України Кодексу (ред..10.06.1969 р.), ст.ст.15 ч.1, 16 ч. 1, ч. 2 п.1, 328, 334 ч.ч.3,4 ЦК України.

Outcome: approved