Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою у якій просила суд встановити факт проживання однією сім`єю заявника та померлого [INFO] [PERSON] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 14.11.1996 року по 01.08.2021 року по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування заяви вказує, що заявник та померлий [INFO] [PERSON] у період з 13.05.1981 року по 13.11.1996 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу у 1996 році, продовжили проживати разом та спільно проживали до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. На даний час заявник бажає прийняти у спадщину майно, що залишилося після смерті останнього та оскільки вони спільно проживали понад 5 років вважає, що в силу ст. 1264 ЦК України має право на спадщину, що відкрилася внаслідок його смерті, тому звернулася до суду з даною заявою. В судове засідання заявник та її представник не з`явилися. Представник заявника [PERSON] , подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, просила заяву задовольнити з підстав вказаних у заяві. Представник заінтересованої особи Асканія-Нова селищної ради Каховського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення вимог заявника не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до довідки Асканія-Нова селищної ради №135 від 07.10.2021 року [PERSON] на день смерті проживав по [ADDRESS] . Разом з ним постійно та на день його смерті проживала [PERSON] , 1940 року народження. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 13 травня 1981 року зареєстрували шлюб та внаслідок реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 13.11.1996 року, [PERSON] та [PERSON] 13 листопада 1996 року розірвали зареєстрований шлюб та внаслідок реєстрації шлюбу [PERSON] змінено прізвище на дошлюбне [PERSON] . Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 01.12.2000 року [PERSON] вбачається, що остання з 1971 року зареєстрована по [ADDRESS] . Тобто вказане вище докази, зокрема довідка Асканія-Нова селищної ради №135 від 07.10.2021 року та відомості що містяться у паспорті громадянина України [NUMBER] вказують на те, що [PERSON] та померлий [PERSON] проживали за однією адресою до дня його смерті. Після смерті останнього, заявник вважаючи себе спадкоємцем 4 черги за законом, має намір успадкувати майно, що залишилося після смерті [PERSON] , однак через те, що вони з 1996 року розірвали шлюбу, зареєстрований у встановленому порядку не може скористатися своїм правом щодо спадкування майна померлого. Відповідно до ст.ст. ст.ст.315, 319 ЦПК України розгляд справ про встановлення факту віднесено до компетенції суду. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в абз.2 п.2 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, судом встановлено, що метою встановлення факту проживання однією сім`єю заявника з [PERSON] необхідно їй для отримання спадщини, оскільки, визнання факту проживання вказаних осіб однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини автоматично призводить до визнання позивача спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст.1264 ЦК України. Отже встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги, що вбачається з матеріалів поданої заяви та пояснень заявника наданих у судовому засіданні. Відповідно до Сімейного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, сім`я створюється на підставі шлюбу, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ст. 3 ч.ч. 2, 4); особи, які проживають однією сім`єю, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі (ст. 9 ч. 2); шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя (ст. 21 ч.ч. 1, 2); державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства (ст. 27 ч. 1). Таким чином, як встановлено судом, заявник [PERSON] та померлий [PERSON] спільно проживали з 1981 року як подружжя, а починаючи з 1996 року продовжували проживати як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Отже, та обставина, що сторони з 1996 року по 01 серпня 2021 року, тобто до моменту смерті [PERSON] , проживали спільно, але не перебували при цьому в зареєстрованому шлюбі, підтверджується матеріалами справи, не викликає сумнівів як факт, що мав місце в дійсності і таке спільне проживання породило для них цивільні права і обов`язки відповідно до ст. 1264 ЦК України, та надає можливість для віднесення заявника до спадкоємців четвертої черги за законом, та для встановлення судовим порядком до запровадження законом відповідного правового інституту факту проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Таким чином суд, на підставі наданих заявником доказів дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1996 року по [INFO] . Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, \~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved