Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, а саме недоотриманої у звязку зі смертю [PERSON] суми пенсії, в розмірі 21060,75 грн. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.12.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовчого засідання. У відповідності до ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.01.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено судове засідання. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 07.02.2018 року померла мати позивача [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННК № 736300, посвідченого 11.10.2018 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], спадкоємцем [PERSON] є її син [PERSON]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у сумі 75332,24 грн. Ця недоотримана пенсія належала померлому спадкодавцю згідно довідки управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області від 26.09.2018 року за № 15865/03-21. 12.11.2018 року відповідач виплатив недоотриману пенсію у розмірі 54271,49 грн. за період з 01.08.2014 року по 28.02.2018 року, тобто за три роки до дня звернення. 13 листопада 2018 року представник позивача звернувся до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії. У виплаті 21060,75 грн. відповідачем було відмовлено з посиланням на те, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. На думку позивача, відповідач незаконно перешкоджає реалізації його прав на отримання, як спадкоємця, всього належного йому спадкового майна, що стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду. Представник відповідача надав до суду письмовий відзив, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Позивачу УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області була виплачена недоотримана пенсії його матері за період з 11.10.2015 року по 28.02.2018 року, оскільки згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Порядок виплати недоотриманої пенсії у звязку зі смертю пенсіонера врегульовано ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якої, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Вказані члени сім'ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сімї або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми у встановлений ч. 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, входить до складу спадщини. [PERSON] померла 07.02.2018 року. Пенсія [PERSON] не була затребувана протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини членами його сімї та увійшла до складу спадщини. Згідно п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у звязку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. З даною заявою представник позивача звернувся 11.10.2018 року. Враховуючи, що [PERSON] не перебувала на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, виплата пенсії їй була припинена не з вини відповідача та пенсія за життя з 01.08.2014 року [PERSON] відповідачем нарахована не була, тобто пенсія з 01.08.2014 року була не отримана з вини пенсіонера. Дана правова позиція узгоджується із позицією Пенсійного фонду України, викладеною у листі від 11.12.2017 року № 39481/02-22, яким була надана відповідь на лист ГУПФУ в Луганській області від 20.11.2017 року № 13476/02-02. З огляду на вищенаведене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Представник позивача у письмовій заяві зазначив прохання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача причини неявки суду не повідомив. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що згідно до копії паспорта серії ЕК № 405953, виданого 14.05.1997 року Камянобрідським РВ УМВС України в Луганській області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. У відповідності копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННК № 736300 від 11.10.2018 року приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] посвідчує, що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], [INFO], яка померла 07 лютого 2018 року, є її син, [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], місце проживання якого, зареєстровано за адресою: [INFO]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії за період з 01.08.2014 року по 28.02.2018 року в загальній сумі 75332,24 грн., яка належала померлому спадкодавцю згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 15865/03-21 від 26 вересня 2018 року. Представник позивача звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про виплату недоотриманої пенсії. У відповідності до листа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 18560/02-21 від 19.11.2018 року звернення представника позивача розглянуто та, зокрема, повідомлено, що позивач звернувся до відповідача за отриманням недоодержаної пенсії [PERSON] 11.06.2018 року. Недоодержана пенсія була виплачена за період з 11.06.2015 року по 28.02.2018 року, тобто за три роки до дня звернення. На підставі вищезазначеного, представнику позивача повідомлено, що недоодержана пенсія виплачена згідно чинного законодавства. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зі змісту ст. 1227 ЦК України вбачається, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім'ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв'язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46. З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННК № 736300 від 11.10.2018 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем витрат по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. підтверджується квитанцією від 11.12.2018 року. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved