Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.03.2017 року близько 17.25 год. відповідач керуючи автомобілем марки «Мітсубісі Галант», реєстраційний номер DEA302, рухаючись по вул. Потебні в м. Луцьку по другорядній в напрямку вул. Львівської, не надав перевагу в русі автомобілю марки [PERSON], н.з. АС9696ВІ, який перебував під його керуванням та рухався по вул. Львівській зі сторони вул. Володимирської, та як наслідок допустив зіткнення, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.1 (г), 2.3 (б), 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, а позивач тілесні ушкодження у вигляді повторної закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани тімяної ділянки голови та забою грудної клітки. Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження автомобіля марки [PERSON] Е 200, н.з. АС9696ВІ, від 27.04.2017 року розмір матеріальних збитків, завданих його автомобілю внаслідок ДТП становить 139033,99 грн. Крім того, внаслідок отриманих травм він звернувся за наданням медичної допомоги в КЗ «Луцька міська клінічна ділянка» та був госпіталізований у нейрохірургічне відділення з 30.03.2017 року по 07.04.2017 року, його витрати на лікування склали 2710,72 грн. Вказує, що внаслідок ДТП йому було завдано також моральної шкоди, яка полягає у важких фізичних та душевних стражданнях. Задану моральну шкоду він оцінює у 15000,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь суму за завдану матеріальну шкоду в розмірі 139033,99 грн., суму в розмірі 15000,00 грн. за завдану моральну шкоду, витрати на лікування в розмірі 2710,72 грн. Крім того, просить суд стягнути з відповідача в його користь понесені витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 3000,00 грн. В судове засідання відповідач не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. За погодженням позивача, представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. В судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали з підстав в ній зазначених. Просили суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши та оцінивши представленні по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 29.03.2017 року близько 17.25 год. відповідач керуючи автомобілем марки «Мітсубісі Галант», реєстраційний номер DEA302, рухаючись по вул. Потебні в м. Луцьку по другорядній в напрямку вул. Львівської, не надав перевагу в русі автомобілю марки [PERSON], н.з. АС9696ВІ, який перебував під керуванням [PERSON] та рухався по вул. Львівській зі сторони вул. Володимирської, та як наслідок допустив зіткнення, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.1 (г), 2.3 (б), 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, що підтверджується протоколом огляду місця події від 29.03.2017 року (а.с. 6). 30.03.2017 року слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області дані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12017030010001464 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 23.09.2017 року постановою слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області [PERSON] вищевказане кримінального провадження закрито у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України та наявністю складу адміністративного правопорушення. Копію даної постанови слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області [PERSON] скерував начальнику Управління патрульної поліції у м. Луцьку для вирішення питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності (а.с. 10, 11). Управлінням патрульної поліції у м. Луцьку надсилались [PERSON] повідомлення від 05.10.2017 року № 6126/41/17/2017 та від 18.10.2017 року № 6530/41/17-2017 (а.с. 19, 20) про необхідність зявитись до УПП у м. Луцьку у звязку з вчиненим ДТП, яка мала місце 29.03.2017 року, однак на виклики останній не зявлявся. У звязку з наведеним вище, відповідача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення. Ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позивами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження автомобіля марки [PERSON] Е 200, н.з. АС9696ВІ, № 0013 від 27.04.2017 року розмір матеріальних збитків, завданих автомобілю позивача внаслідок ДТП становить 139033,99 грн. (а.с. 21-41). Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, враховуючи ту обставину, що шкода заподіяна позивачу сталась з вини відповідача та враховуючи докази по справі, суд знаходить позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди підставними. Тому, слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] суму в розмірі 139033,99 грн. за майнової шкоди, завданої ушкодженням автомобіля. Крім того, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді повторної закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани тімяної ділянки голови та забою грудної клітки, у звязку з чим звернувся за наданням медичної допомоги в КЗ «Луцька міська клінічна ділянка» та був госпіталізований у нейрохірургічне відділення з 30.03.2017 року по 07.04.2017 року, що підтверджується випискою № [NUMBER] «Луцька міська клінічна ділянка» (а.с. 12). На підтвердження своїх доводів, позивачем надано фіскальних чеків, як витрат на лікування на загальну суму 2710,72 грн. Однак, як вбачається з досліджених в судовому засіданні фіскальних чеків, сума витрати на придбання [PERSON] лікарських препаратів, матеріалів медичного обладнання, проведення медичних процедур та медичних обстежень, повязаних з отриманими ним тілесними ушкодженнями внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, становить 2680,72 грн. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача в його користь понесених витрат на лікування підлягає до часткового задоволення, оскільки останнім понесено витрати на лікування на суму в розмірі 2680,72 грн., що підтверджується фіскальними чеками та квитанціями. (а.с. ) В решті вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Із роз'яснень, даних в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вбачається, що розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Вирішуючи питання про стягання моральної шкоди, суд прийшов до висновку, про наявність підстав для стягнення моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з положень ст. ст. 23, 1167, 1172 ЦК України та врахувує характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач та врахував в повному обсязі тривалість душевних страждань, тяжкість таких страждань, пов'язаних з нанесенням йому тілесних ушкоджень. Крім того, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача в його користь 3000,00 грн. витрат за проведення експертного дослідження. Також, в порядку ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь держави суму в розмірі 1517,15 грн. судового збору.

Outcome: partial