Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] є власником легкового автомобіля марки «ВАЗ» модель 212140, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач дійсно 10.09.2016 приїхав до нього на своєму автомобілі ВАЗ 212140 «Нива» та залишив автомобіль на вулиці, біля двору. При цьому, свідок стверджує, що автомобіль позивача не мав видимих пошкоджень. Також, [PERSON] підтвердив пояснення позивача щодо сварки між сторонами з приводу нібито наявної у позивача заборгованості перед відповідачем, а також те, що після виходу з двору [PERSON] вдарив ногою по дверях автомобіля позивача, внаслідок чого на них утворилася вмятина. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він не бачив як відповідач наносив удар по дверях автомобіля позивача, оскільки саме в цей час був декілька хвилин відсутній на місці події, проте бачив, як безпосередньо після цього позивач виказував відповідачу претензії з приводу пошкодження автомобіля у звязку з чим між сторонами відбувалася сварка. Згідно з чеком № 35 від 03.10.2016, виданим фізичною особою підприємцем [PERSON], загальна вартість ремонту автомобіля позивача становить 7 260,00 грн. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилом ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини третьої статті 10 та частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимогі на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом частин 2 та 4 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 137 ЦПК України визначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Вищенаведені положення ЦПК України судом були окремо додатково розяснені відповідачу під час судового засідання, з огляду на невизнання ним позову, проте відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вищенаведених обставин справи, та не повідомив суд про наявність у нього будь-яких складнощів щодо отримання доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою цієї статті передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, з вищенаведених доказів випливає наявність причинно-наслідкового звязку між діями [PERSON] та спричиненням шкоди майну [PERSON], розмір якої становить 7 260,00 грн., отже позов в частині відшкодування майнової шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню. За правилами статті 23 ЦК України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1); моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ч. 2); моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування (ч. 4). Частиною третьою статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Суд визнає обґрунтованим твердження позивача про те, що він зазнав певних душевних страждань у звязку з безпідставним пошкодженням відповідачем його автомобіля. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що розмір грошового відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, повязаної з пошкодженням його автомобіля, з урахуванням вимог розумності та справедливості має становити 2000,00 грн., у звязку з чим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на зазначену суму. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В матеріалах справи наявні квитанції № 7 від 04.10.2016 на суму 551,20 грн., № 194 від 21.11.2016 на суму 551,20 грн., якими підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 1 102,40 грн., а також квитанція № 6 від 04.10.2016, якою підтверджуються понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн. Оскільки подана позивачем позовна заява містила вимоги як майнового характеру (про відшкодування майнової шкоди), так і немайнового характеру (про відшкодування моральної шкоди), розмір судового збору, що підлягав сплаті за її подання, відповідно до підпунктів 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» становив: 551,20 + 551,20 = 1 102,40 грн. Таким чином, враховуючи задоволення позовної вимоги майнового характеру в повному обсязі та часткове задоволення позовної вимоги немайнового характеру на суму 2000,00 грн., що становить 40% від заявлених позивачем вимог, сума судового збору, що була сплачена позивачем, підлягає стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі (551,20*40% = 220,48) + 551,20 = 771,68 грн. Аналогічно визначається розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача: 500/2 = 250 + (250*40% = 100) = 350,00 грн. Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем у справі відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial