Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійний вимог щодо предмету спору - Управління праці та соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та встановлення місця проживання дітей. Як доказ заявлених вимог вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстровано 27.04.2007 року Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області за актовим записом № 9. Від шлюбу народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів, спільно не проживають більше року, діти перебувають на повному його утриманні, [PERSON] усунулася від виховання дітей, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 27.04.2007 року Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області за актовим записом № 9, встановити місце проживання дітей разом із їх батьком за адресою [ADDRESS], та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася та не повідомила про причини неявки. Представник третьої особи - Управління праці та соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви просить розглядати справу у їх відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Супоровський М.О., в судовому засіданні підтримав висновок про доцільність проживання дітей із батьком - [PERSON] в [ADDRESS] та пояснив, що мати усунулася від виховання та утримання дітей, [PERSON] створені всі належні умови для проживання, розвитку, та виховання дітей. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування Ківерцівського райдержадміністрації, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.04.2007 року Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області за актовим записом № 9.(а.с.4). У шлюбі народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], (а.с.7), син - [PERSON], [INFO] (а.с.8), син - [PERSON], [INFO] (а.с.6), та матір'ю яких у свідоцтвах про народження записана відповідач [PERSON], яка не приймає участі в утриманні дітей, хоча зобов'язана це робити відповідно до вимог ст. 180 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом також встановлено, що сторони у справі більше року спільно не проживають, сім'я існує формально. Підстав для збереження шлюбу немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] має постійний самостійний дохід, що стверджується довідкою про доходи, виданою ПП [PERSON] (а.с.5), за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, що стверджується характеристикою Дернівської сільської ради від 24.02.2014 року. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON], жителя [ADDRESS], складеного комісією служби у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації 17.02.2014 року, [PERSON] створені всі належні умови для проживання неповнолітніх дітей, між батьком та дітьми є взаєморозуміння. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області № 8/2.18 від 28.02.2014 року, проживання дітей: сина [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] разом із батьком [PERSON], є доцільним та відповідає інтересам дітей. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин та поданих доказів, суд вважає, що позовна вимога [PERSON] про визначення місця проживання дітей: сина [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] підлягає до задоволення. Разом з тим, відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України - при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню малолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанцій № 2644.286.1 від 10.01.2014 року, № 2644.1746.1 від 27.01.2014 року при подачі позовної заяви [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. На підставі ст. 367 ЦПК України суд може допустити негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежів за один місяць.

Outcome: approved