Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви зазначив, що у 2006 році його родина у складі 5 осіб приватизувала квартиру [ADDRESS] . Позивач зазначає, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на 1/5 частину зазначеної квартири. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини, однак, згідно відповіді Суворовської державної нотаріальної контори, йому було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав того, що правовстановлюючі документи було видано на ім`я « [PERSON] » в той час, як у свідоцтві про народження заявника ім`я матері записано як « [PERSON] ». У зв`язку з викладеним, заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 січня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. В судове засідання заявник не з`явився, представник заявника - адвокат Меркулова В.А. подала заяву в якій зазначила про підтримку заявлених вимог та просила суд провести слухання справи за її відсутності та відсутності її довірителя. Заінтересовані особи до суду не з`явились, однак надали заяви в яких просять розглядати справу за їх відсутності. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.09.1958 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , який народився [INFO] , де батьками зазначені: « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.14). В усіх інших документах мати заявника зазначена як « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.10.1982 р. шлюб між « [PERSON] » та « [PERSON] » розірваний, актовий запис № 569. Після розірвання шлюбу їй була присвоєне прізвище « [PERSON] » (а.с. 18). Також судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 25 липня 2006 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, тобто кожний із співвласників має право власності на 1/5 частку зазначеної квартири (а.с.15). Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 15 вересня 2006 року за всіма співвласниками (а.с. 16). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №798 (а.с. 17). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25 липня 2006 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради. Заявник звернувся до Суворовської державної нотаріальної контори м.Одеси із заявою щодо прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи було видано на ім`я « [PERSON] » в той час, як у свідоцтві про народження заявника ім`я матері записано як « [PERSON] » (а.с.23). Заінтересовані особи, які є дітьми заявника - [PERSON] , [PERSON] , а також його дружина - [PERSON] надали до суду заяви, в яких визнають заявлені вимоги та підтверджують той факт, що [PERSON] , є матір`ю [PERSON] та постійно проживала разом з ними у квартири [ADDRESS] . Зазначені розбіжності є перешкодою для заявника при подальшому вирішенні питання оформлення права на спадщину. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Предметом розгляду заяви є встановлення факту родинних відносин між заявником та його матір`ю, який необхідний [PERSON] для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Таким чином, дослідивши матеріали справи, судом в ході судового розгляду справи встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту родинних відносин.

Outcome: approved