Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є власником квартири [ADDRESS] . Також у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , що є його колишньою дружиною. Вказує, що відповідач більше 10-ти років за зазначеною адресою не проживає та не бере участі в утриманні квартири. З врахуванням наведеного, просить суд, визнати [PERSON] , такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду\~від 05\~липня 2019\~року відкрито\~спрощене позовне\~провадження у\~справі. До початку судового засідання представник позивача подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин проте, вчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням на веб-порталі судової влади. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак, 28.10.2010 р. шлюб між ними було розірвано (а.с.14). Як вбачається з договору дарування від 28 листопада 1997 року № 2-3840, позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с 11). Відповідно до витягу з будинкової книги, в даному будинку зареєстрована [PERSON] (а.с. 7-10). У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Зазначена правова позиція також викладена Верховним Судом України у постанові від 16.11.2016 року у справі № 688/63/15-ц. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї ОСББ «Відродження-Шанс» від 24.06.2019 року та актом обстеження житлових умов від 28.02.2019 року (а.с. 9-10). Отже, відповідачка [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає в спірній квартирі. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] у зв`язку з порушенням прав та законних інтересів позивача.

Outcome: approved