Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 17 жовтня 2014 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку № 11 по вул. Центральній в с.Дубриничі Перечинського району Закарпатської області, розташованого на земельній ділянці площею 0,15 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Оскільки на момент смерті батька він проживав за вказаною адресою, а [PERSON] державна нотаріальна контора у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовила у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності та підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та не заперечила проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 2014 року помер батько позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 177875, виданим виконавчим комітетом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 17 жовтня 2014 року (а. с. 5-7, 11). Також встановлено, що відповідно до довідок виконкому Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 1057 від 12 серпня 2016 року і № 984 від 25 липня 2016 року [PERSON], який помер 17 жовтня 2014 року, згідно погосподарської книги № 3, особовий рахунок № 188 був забудовником домогосподарства, розташованого за адресою с. Дубриничі, вул. Центральна, № 11 Перечинського району Закарпатської області, за яким зареєстрована земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель (а. с. 9, 18). Крім цього, як вбачається з довідки виконкому Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 983 від 25 липня 2016 року, [PERSON] до, після та на час відкриття спадщини проживав без реєстрації у будинку його батька [PERSON] за адресою с. Дубриничі, вул. Центральна, № 11 Перечинського району Закарпатської області (а. с. 8). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з цим, інших спадкоємців, що прийняли спадщину за покійним [PERSON] немає. Вказане також підтверджується повідомленням [PERSON] державної нотаріальної контори за вих. № 145/01-16 від 01 вересня 2016 року, відповідно до якого спадкова справа на майно померлого 17 жовтня 2014 року [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою не заводилась (а. с. 27, 30). Згідно повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори за вих. №114/01-16 від 29 липня 2016 року позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок № 11 по вул. Центральній у с. Дубриничі Перечинського району, відсутній (а. с. 10, 27). Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] постійно проживав з покійним батьком на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовився від неї, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. При цьому, інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні (а. с. 8, 27, 30). Отже, враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved