Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ), в якому просить розірвати шлюб, що був зареєстрований між ним та відповідачем 12 квітня 2017 року в Ізюмському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 45. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 12.04.2017 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Як зазначає позивач, причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я фактично розпалась у 2017 році. Розірвати шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадженняу справі. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.08.2019 року клопотання [PERSON] про надання строку для примирення задоволено. Надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення терміном в 2 (два) місяці. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.10.2019 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено підготовче судове засіданні. 04.12.2019 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 13.08.2019 року до суду надійшли заперечення відповідача [PERSON] , в яких остання заперечувала проти позовних вимог. Позивач у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12 квітня 2017 року в Ізюмському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 45, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 12.04.2017 року (а.с. 7). Сторони по справі спільних дітей не мають. Також, з матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я фактично розпалась у 2017 році. Судом, у відповідності до положень статті 111 Сімейного кодексу України, вживались заходи щодо примирення подружжя. Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи, що перебування у шлюбі осіб можливе лише за їх вільною згодою, примушування до збереження шлюбних відносин не допускається, відповідно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved