Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі відповідної довіреності від 03.08.2017 року та в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовом до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS], зазначені в технічному паспорті під літерами : «А-1» житловий будинок з «а-1» прибудовою, загальною площею 71,6 кв.м., в т.ч. житловою площею 41,9 кв.м., «Б» сарай, «В» пригребиця, «в» погріб, № 1 ворота з хвірткою, № 2 огорожа, після смерті матері позивача [PERSON], померлої [INFO]. Ухвалою судді від 14 серпня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, 16.08.2017 року надав до суду письмову заяву в якій просить розглянути позов без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 53 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Шовкова Л.М. надала до суду письмову заяву від 01.09.2017 року за вих. № 206/06-01 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, позов [PERSON] сільська рада визнає ( а.с. 54 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області Ященко С.П. надала до суду письмову заяву від 01.09.2017 року за вих. № 02-16/773 з проханням розглянути справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду ( а.с. 55 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином. 21.09.2017 року надала до суду письмову заяву від 20.09.2017 року за вих. № 1473/01-16 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без її участі, оскільки її права за цією позовною заявою не порушуються та у зв'язку зі службовою зайнятістю ( а.с. 67 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, в додатках до позову міститься його письмова заява з проханням розглянути справу без його участі, проти позову його брата [PERSON] не заперечує та підтримує позов у повному обсязі ( а.с. 11 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно, в тому числі на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та його рідний брат [PERSON]. 19 листопада 2015 року позивачем була подана заява приватному нотаріусу Городнянського районного нотаріального округу Сові В.Ф. про прийняття спадщини. Брат позивача у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини матері не звертався і відповідно до закону вважається таким, що не прийняв спадщину. Відповідно до довідки виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області матері позивача належав будинок з побутовими та господарськими спорудами по вул. Торгівельна, № 2 у с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області, первинна реєстрація права власності на який не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. Станом на 15 квітня 1991 року суспільна група, до якої відноситься житловий будинок - «колгоспний двір». Через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позивач не може оформити свої спадкові права на цей будинок. Зазначені обставини спонукали позивача звернутися до суду із відповідною позовною заявою. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Дослідженням свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 78 років в м. Чернігів ( а.с. 12 ). Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в м. Золоте Попаснянського району Луганської області та його батьками значаться : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 6 ). Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом щодо майна померлої [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України являється її син [PERSON] ( позивач по справі ). Після смерті [PERSON] - її син [PERSON], як спадкоємець за законом, 19.11.2015 року звернувся до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Сови В.Ф. з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої. 19.11.2015 року була заведена спадкова справа № 117/2015 до майна [PERSON], яка померла [INFO]. Інший спадкоємець за законом першої черги - син спадкодавця [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині, шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви. Спадкоємцю [PERSON] вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку ( а.с. 68-72 ). У 1970 році на відведеній колгоспом під забудову земельній ділянці було побудовано будинок № 2 по вулиці Торгівельна в с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області. Дослідженням довідок виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 26.012017 року за вих. № 83 та від 25.09.2017 року за вих. № 225/06-01, встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 5 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № [NUMBER] в будинку [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року була зареєстрована та постійно проживала [PERSON] - голова домогосподарства та їй належав вказаний будинок в цілому. Дане домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року член колгоспного двору [PERSON] не втратила права на частку в його майні ( а.с. 13-14, 73 ). Ці дані підтверджуються копією погосподарської книги по с. Тупичів за 1991-1995 роки ( а.с. 17-18, 74-75 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З інформаційної довідки, виготовленої Городнянським РГ БТІ від 06.03.2017 року № 390, встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] не зареєстровано, день проведення технічної інвентаризації - 03.03.2017 року, будинок побудований в 1970 році, самочинного будівництва, перепланування та переобладнання не виявлено ( а.с. 16 ). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку № 2 по вулиці Торгівельна в селі Тупичів Городнянського району Чернігівської області відсутні ( а.с. 66 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1970 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», член колгоспного двору [PERSON] мала право на спірний будинок в цілому. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого експертом Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : [ADDRESS], встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : «А-1» житловий будинок з «а-1» прибудовою, загальною площею 71,6 кв.м., в т.ч. житловою площею 41,9 кв.м., «Б» сарай, «В» пригребиця, «в» погріб, № 1 ворота з хвірткою, № 2 огорожа ( а.с. 20-21 ). Враховуючи, що за життя спадкодавець [PERSON] не зареєструвала своє право власності на нерухоме майно, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved