overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 1170. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, ведення спільного господарства. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. \~\~\~\~ У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений31.08.2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 1170,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 085325 (а.с. 3). В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №229756 від 21.01.2016 року (а.с. 6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог\~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2014 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 21. В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що причиною розірвання шлюбу між ними є різні погляди щодо спільного проживання та ведення господарства, між ними втрачено почуття любові та поваги. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 05.08.2014 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис №21, що підтверджується\~\~свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.08.2014 року (а.с.2). В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.12.2017 року (а.с. 3). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог \~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 06 жовтня 2006 року між ними зареєстровано шлюб. Вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. В сімї постійно виникають непорозуміння та суперечки, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач, належними чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, судовий збір з відповідача не стягувати та розглядати справу у його відсутності (а. с. 23). Відповідач, належними чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглядати справу за її відсутності (а. с. 22). Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані сторонами доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №468 (а. с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сімя носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав та просив не стягувати судовий збір з відповідача. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 08 грудня 2000 року між ними зареєстровано шлюб. Вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу вони проживають окремо. За час окремого проживання кожен створив іншу сім'ю. Примирення вважає неможливе. Позивач, належними чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, строк на примирення не надавати, судовий збір з відповідача не стягувати та розглядати справу у його відсутність (а. с. 19). Відповідач, належними чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явися. Подала заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглядати справу у її відсутність (а. с. 18). Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані сторонами доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 грудня 2000 року Палацом урочистих подій Олександрійської міської ради Кіровоградської області, актовий запис №526 (а. с. 7). Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав та просив не стягувати судовий збір з відповідача. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 05.04.1999 року у виконавчому комітеті Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства, вони виявились людьми з різними характерами, різними інтересами, у них відсутні взаємні повага, любов та взаєморозуміння. На даний час вони проживають окремо та не підтримують сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти сімю з відповідачем у нього немає. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно та відновлена бути не може, примирення між ними неможливе, а шлюб носить формальний характер. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та просить шлюб між позивачем та відповідачем розірвати. Вважає, що надання строку для примирення не дасть позитивного результату. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав повністю, не спростував обставини, на які посилається позивач, не заперечив проти розірвання шлюбу, на примирення також не згідний. Крім того, просить після розірвання шлюбу прізвище відповідача [PERSON] залишити без змін. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 05.04.1999 року у виконавчому комітеті Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7 (а.с. 6). У шлюбі у них народилася народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Позивач змінив своє прізвище 09.08.2005 року з [PERSON] на [PERSON] згідно свідоцтва про зміну імені (а.с.5). Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейні відносини і не мають наміру підтримувати їх в подальшому. Їх шлюб існує формально. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сімю у них не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в звязку з категоричним запереченням сторін. В судовому засіданні встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. На підставі\~ст.ст.\~104,\~110,\~112\~СК України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачкою по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 12.01.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 4. У шлюбі у них народився син [PERSON] - [INFO], який на даний час проживає з матір'ю. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства, вони виявились людьми з різними характерами, різними інтересами, у них відсутні взаємні повага, любов та взаєморозуміння. На даний час вони проживають окремо та не підтримують сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти сім'ю з відповідачкою у нього немає. Вважає, що їх сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, на примирення категорично не згідний. Малолітнього сина просить залишити проживати з матір'ю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не спростувала обставини, на які посилається позивач, не заперечила проти розірвання шлюбу, на примирення також не згідна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 12.01.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 4 (а.с. 4). У шлюбі у них народився син [PERSON] - [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейні відносини і не мають наміру підтримувати їх в подальшому. Їх шлюб існує формально. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім'ю у них не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв'язку з категоричним запереченням сторін. Малолітнього [PERSON] - [INFO], слід залишити проживати з матір'ю, оскільки сторони дійшли спільної згоди стосовно визначення місця проживання дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 жовтня 2020 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Між подружжям припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Фактично сім`я розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, судовий збір з відповідача не стягувати та розглядати справу у його відсутність. Відповідач, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Крім того, просила розглядати справу у її відсутність. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 2020 року Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №243. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про\~це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідач визнала позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На стягненні судових витрат позивач не наполягав та просив не стягувати з відповідача судовий збір, сплачений ним при подачі позову. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 травня 2012 року між ними зареєстровано шлюб. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Вони проживають окремо, між ними припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Фактично сім`я розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, судовий збір з відповідача не стягувати та розглядати справу у його відсутність. Відповідач, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Крім того, просила розглядати справу у її відсутність. Суд в межах заявлених позовних вимог встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №112. Вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер. Оскільки, відповідач визнала позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Позивач на стягненні судових витрат не наполягав та просив не стягувати з відповідача судовий збір, сплачений ним при подачі позову. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved