Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 10 жовтня 2015 року по 18 грудня 2017 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір'ю. При цьому відповідачка [PERSON] постійно чинить перешкоди у побаченні з дитиною, що унеможливлює нормальне спілкування з дочкою. Вказує, що ним вживалися заходи досудового врегулювання спору, однак відповідачка відмовляється з ним спілкуватися, змінює телефонні номери, місце проживання, переховує дитину від нього. Тому, просить суд визначити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку шляхом встановлення зустрічей з нею щосуботи та щонеділі з 16 год. до 19 год. в присутності матері [PERSON] Відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, мотивуючи тим, що жодним чином не перешкоджає спілкуванню позивача з дочкою, насправді ж він не зацікавлений у побаченнях з дитиною, не грається з нею при зустрічах, не цікавиться її здоров'ям та розвитком. Під час приїзду в м. Старокостянтинів влаштовує сварки при дитині, в зв'язку з чим вона викликала працівників поліції. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задоволити. Представник відповідачки просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. Представник органу опіки та піклування підтримала позовні вимоги посилаючись на те, що батько має право на спілкування та виховання дочки. Заслухавши учасників процесу та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10 жовтня 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 грудня 2017 року. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON], якій на час розгляду справи виповнилось 2 роки. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір'ю [PERSON] [ADDRESS], а батько дитини - [PERSON] проживає окремо від них за адресою: [ADDRESS]. Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду від 26 квітня 2017 року ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 грудня 2016 року і до повноліття дитини, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років, починаючи з 15 грудня 2016 року і до [INFO] включно. Станом на 30 березня 2018 року у позивача [PERSON] була відсутня заборгованість по сплаті аліментів. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження малолітньої [PERSON], заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 грудня 2017 року про розірвання шлюбу між сторонами, заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду від 26 квітня 2017 року, повідомленням начальника Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 30 березня 2018 року. Відповідно до положень ч. ч. 2-3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Як передбачено ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України). Виходячи з вищенаведеного, [PERSON] має право на спілкування з дочкою та на участь у її вихованні, а оскільки мати дитини [PERSON] перешкоджає їх зустрічам, порушене право [PERSON] підлягає захисту. Суд також бере до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 27 вересня 2018 року щодо розв'язання даного спору, згідно якого орган опіки та піклування підтримує позовні вимоги [PERSON] щодо його участі у вихованні дочки. Оцінюючи встановлене та враховуючи вік дитини, стан її здоров'я та режим дня, суд вважає за можливе визначити порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] наступним чином: першу та третю неділю місяця з 11 до 14 години в присутності матері [PERSON] за попереднім її повідомленням. Такий порядок забезпечить у рівній мірі можливість участі обох батьків у вихованні дочки, що сприятиме нормальному розвитку дитини. Оскільки позивач не заявляв вимог про стягнення судових витрат і не подавав відповідного розрахунку, тому судові витрати на його користь не стягуються.

Outcome: partial