Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу та визнання права власності. Ухвалою суду від 16.12.2016 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду. 03.01.2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та визнання права власності. У судове засідання позивач (за первісним позовом) та відповідач (за первісним позовом) не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, встановив. Сторони вказують, що з 2005 року по 2010 рік [PERSON] та [PERSON] були партнерами та вели спільні справи. В 2006 році [PERSON] придбав будівлю зерноскладу, яка знаходиться за адресою: Донецька область, с. Водяне, вул. Челюскінцев, буд.5 а згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 14.02.2006 року приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу Донецької області, реєстр № 238 та будівлю вагової з площадкою з твердим покриттям, яка знаходиться за адресою: Донецька область, с. Водяне, вул. Челюскінцев, буд.5 «а», згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 20.07.2005 року приватним нотаріусом Мар'їнського районного нотаріального округу Донецької області, реєстр № 2291. В ході господарської діяльності [PERSON] проводив будівництво та реконструкцію даного об'єкту, що потребує визнання права власності. На теперішній час визначені будівлі об'єднані в один об'єкт нерухомого майна - комплекс сільськогосподарських будівель та споруд з наступними технічними показниками: - будівля вагової в складі: надземна частина «А-1», підземна частина «Ап» загальною площею 169,5 кв.м., основною площею 53,1 кв.м., вхід в підземну частину «ав», ґанок «аг»; - будівля зерноскладу «Б-1», загальною площею 1063,0 кв.м., основною площею 1063,0 кв.м; - вартове приміщення «В-1», загальною площею 15,3 кв.м., основною площею 9,7 кв.м; - виробнича будівля «Г-1» з навісом «гн», загальною площею 267,6 кв.м., основною площею 267,6 кв.м; - літній душ «Д-1», вольєр «3-1», вбиральня «Е-1», навіс «Ж-1», паркан №1, ворота №2, ворота №3, площадка з твердим покриттям І, вимощення II. В 2006 році [PERSON] придбав будівлю шлакоблочного цеху з прибудовою «А1», загальною площею 424,6 кв.м., основною площею 424,6 кв.м.; площадка з твердим покриттям «І» за адресою: Донецька область, Мар'їнський р-н, с. Степне, вул. Шевченка, буд. 47/2. 24 листопада 2008 року [PERSON] [INFO], [NUMBER], виданий Мар'їнським РВ УМВС України в Донецькій області 01.10.1999 року, зайняв у [PERSON] кошти в розмірі 42 000 грн., які обіцяв повернути протягом року, тобто до 24 листопада 2009 року, але по теперішній час гроші не повернув. Позивач, за первісним позовом, вказує, що гроші [PERSON] позичив для придбання будівлі шлакоблочного цеху з прибудовою за адресою: Донецька область, Марїнський р-н, с. Степне, вул. Шевченка, буд.47/2. На момент отримання позички сторони мали дружні стосунки, тому документально не оформили передачу коштів. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за звором позики одна сторона (позичкодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до п.1 статті 1049 діючого Цивільного кодексу України, передбачено, що Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До сьогоднішнього часу Відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. На підставі викладеного і

Outcome: partial