Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із даним позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 28.09.1993 року та договору дарування частки житлового будинку, зареєстровано в реєстрі № 2-3174 від 10.12.2013 року, позивачу на праві власності належить 3/50 частини будинку по [ADDRESS] З 13 листопада 2007 року відповідачка була зареєстрована в вищевказаному будинку, однак з 15 липня 2013 року переїхала та проживає за іншою адресою, але залишається бути прописаною. Оскільки відповідачка не проживає у вищевказаному будинку, а позивачу необхідно нести витрати по утриманню будинку, її реєстрація у вказаному будинку є формальною та збільшує витрати по утриманню будинку, обмежує позивача у праві розпорядитися даним будинком. При зверненні до Уманського міського сектору ДМС України в Черкаській області, з проханням зняти з обліку відповідачку, йому було відмовлено, внаслідок чого він вимушений звернутись із даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені ним позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити повністю. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень щодо позову не надала. Уманський міський сектор ДМС України у Черкаській області представника в судове засідання не направив, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника, при ухвалені рішення покладалися на розсуд суду. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується записом у будинковій книзі для прописки громадян, які проживають у даному будинку, але, відповідно до акту квартального комітету №3 - за вказаною адресою зареєстрована, але не проживає з 15 липня 2013 року. Відповідно ч. 2 ст. 167 ЖК України: у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року (зі змінами) «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України»: наймач або члени його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України: наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 168 ЖК України: договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV: місце проживання особи є те, де вона проживає строком понад шість місяців. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України: право на житлове приміщення за тимчасово відсутнім наймачем зберігається протягом шести місяців. Відповідно ст. 72 ЖК України: визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Позивач ставить у своєму позові питання про скасування реєстрації відповідача у будинку № 7/16 по пров. Садовому в м. Умань, зобов'язавши її зареєструватись за своїм новим постійним місцем проживання. Натомість, відповідно до ст. 11 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV: реєстрація місця проживання та перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. А відповідно до ст. 7 цього закону: зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням; у разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до органу реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено за зверненням іншої особи та на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку. Таким чином, до повноважень суду не входить вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку, тому у цій частині позов не підлягає задоволенню. Взявши до уваги процесуальну позицію позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та об'єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що є підстави для часткового задоволення даного позову.

Outcome: dismissed