Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тернопільської міської ради про встановлення факту родинних відносин, надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 жовтня 2009 року померла його матір [PERSON], з якою від проживав до дня смерті у квартирі по вул. Мазепи,2/77 у м.Тернополі. Після смерті матері позивач продовжував проживати за вказаною адресою з батьком [PERSON], який помер 09 серпня 2017 року. Оскільки [PERSON] весь час проживав разом з батьками у квартирі за адресою: вул. Мазепи, 2/77, м. Тернопіль, та мав заповіт на вказану квартиру, то вважав, що це житло перейшло у його власність. У 2018 році, коли позивач звернувся до нотаріуса, щоб оформити заповіт на зазначену вище квартиру на свого сина [PERSON], нотаріус повідомив, що він не є власником цього майна, оскільки не переоформив документи після смерті матері, а тому не може скласти заповіт на квартиру за адресою: вул. Мазепи, 2/77, м. Тернопіль. Окрім цього нотаріус вказала, що у документах матері є розбіжності, зокрема у свідоцтві про шлюб батьків позивача мати записана як «Винтонишина Мария Мартиновна», а у свідоцтві про смерть як «Волянська Марія Артемівна», тобто в по батькові матері є розбіжності. На підставі викладеного [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON], померла 26 жовтня 2009 року у м. Тернополі, є матірю [PERSON]; визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 26 жовтня 2009 року у м. Тернопіль три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді від 29 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Тернопільської міської ради про встановлення факту родинних відносин, надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 26 листопада 2018 року представник Тернопільської міської ради подав до суду відзив в якому, зазначив про те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу АА 132435 від 04 червня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського і районного нотаріального округу [PERSON] за реєстром №11359, є [PERSON] Остання померла 26 жовтня 2009 року у віці 79 років, що вбачається зі свідоцтва про смерть від 28 жовтня 2009 року серії І-ИД №093404. Згідно заповіту від 17 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. Покликаючись на ст.ст.1218, 1272 ЦК України представник відповідача зазначає, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причин, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З наведених підстав, представник органу місцевого самоврядування при вирішенні справи покладається на думку суду. Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Тернопільської міської ради про встановлення факту родинних відносин, надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Призначено справу до судового розгляду по суті на 11.00 год. 11 грудня 2018 року. Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав заявлені [PERSON] позовні вимоги, покликаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, у відзиві на позов останній просив слухання справи за позовом [PERSON] до Тернопільської міської ради про встановлення факту родинних відносин, надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини проводити без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-АВ №233318 (повторне), виданого 25 липня 1968 року сільською радою с. Цвітова Калуського району Івано-Франківської області, 06 жовтня 1930 року народилася [PERSON]. Її батьком зазначений [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ФЮ №365624 від 07 квітня 1957 року, виданого Ленінським райбюро ЗАГС міста Караганда, 07 квітня 1957 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (свідоцтво видане російською мовою). \~ \~ \~ \~Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження серії І-КА №231061 від 12 серпня 1965 року (повторне), виданого Ленінським райбюро ЗАГС міста Караганда. Батьками позивача записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (свідоцтво видане російською мовою). Як слідує із свідоцтва про смерть серії І-ИД №094143, виданого 19 лютого 2001 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського тану Тернопільської міської ради Тернопільської області України, 18 лютого 2001 року помер [PERSON] [PERSON]. 17 жовтня 2006 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], яким належну їй на праві власності квартиру №77, що знаходиться в будинку №2 по вул. Гет. Мазепи в м. Тернополі, заповіла своєму сину [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №093404, виданого 28 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, 26 жовтня 2009 року [PERSON] померла. Із відповіді Першої тернопільської державної нотаріальної контори №3452 від 06 жовтня 2018 року на звернення [PERSON] від 03 жовтня 2018 року вбачається, що спадкова справа до майна померлої 26 жовтня 2009 року [PERSON] заведена, а [PERSON] вважається таким, що спадщину не прийняв у встановлений законом строк. Для продовження строку для прийняття спадщини позивачу рекомендовано звернутися до суду. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми процесуального та матеріального права. Частиною 1\~ст.\~188\~ЦПК України\~визначено,\~що в\~одній позовній\~заяві може\~бути обєднано\~декілька вимог,\~повязаних між\~собою підставою\~виникнення або\~поданими доказами,\~основні та\~похідні позовні\~вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Таким чином, вказана норма закону не забороняє об'єднувати в одному провадженні вимоги, що розглядаються в порядку позовного і окремого проваджень. Оскільки, [PERSON] подав позов, в якому ставиться вимога про встановлення факту родинних відносин, яка мала б розглядатися в окремому провадженні, та про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що передбачає спір про право право та має розглядатися в позовному провадженні, то обєднання таких вимог не суперечить процесуальному закону. При цьому суд звертає увагу, що ч. 6 ст. 294 ЦПК України визначено, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. В судовому засіданні встановлено та дослідженими документами підтверджено, що [PERSON], яка померла 26 жовтня 2009 року, є матірю [PERSON], однак через розбіжності в документах у написанні по батькові матері позивача, останній не може підтвердити родинні відносини між ними, що є перешкодою для подальшого оформлення його спадкових прав на квартиру [ADDRESS]. Також сторонами не заперечується, що спадкодавець [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яку заповіла своєму сину [PERSON], який у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав на вказане нерухоме майно. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно положень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд приходить до переконання, що позивач з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], померла 26 жовтня 2009 року у м. Тернополі, є матірю [PERSON], та визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 26 жовтня 2009 року у м. Тернопіль три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved