Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, де просить визнати недієздатним свого онука [PERSON], [INFO] та призначити його опікуном, посилаючись на те, що останній являється інвалідом з дитинства 2 групи, страждає душевними захворюваннями. Через хворобу не розуміє значення своїх дій , не може керувати ними, не пристосований до будь - якої праці, потребує постійного нагляду. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON], кожен окремо заяву підтримали у повному обсязі та просил її задовольнити. Заінтересована особа, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи свого представника для участі в судовому засіданні не направила. При цьому, від міського голови Абрамова В.В. надійшла заява із проханням розглядати справу без участі представника органу опіки і піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню за таких підстав. Так, ч.3 ст.237 ЦПК України передбачила, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, органом опіки та піклування або психіатричним закладом. Із дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про народження встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON].(а.с.4). Із пояснень заявника вбачається, що батько [PERSON], залишив сім'ю одразу після його народження. Мати [PERSON] доводиться йому донькою, на даний час перебуває на заробітках в Росії. При цьому, він опікуючись життям та здоров'ям свого хворого онука із самого дитинства та до теперішнього часу, вирішує усі соціальні та побутові питання, щодо забезпечення життя останнього, оскільки самостійно обслуговувати онук себе не може, як і не може приймати будь-яких рішень щодо самоорганізації свого життя. Таким чином, до суду із заявою про визнання громадянина недієздатним звернулася особа, яка включена законом до кола осіб, що мають право ініціювати у суді питання про недієздатність іншого громадянина. [PERSON] є інвалідом дитинства та з 01 листопада 2014 року йому встановлена друга група інвалідності (а.с. 5). Із довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією також вбачається, що [PERSON], внаслідок психічного розладу, потребує постійного стороннього догляду та не може бути пристосований до будь - якої праці. (а.с.5). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №339 від 10.12.2015 року [PERSON] страждає стійким психічним розладом - помірною розумовою відсталістю і за своїм психічним станом не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними. Вказані обставини, у своїй сукупності, дають суду змогу прийти до висновку про те, що [PERSON] дійсно за своїм психічним станом є особою, яка не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому має бути у судовому порядку визнаний недієздатним. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. У судовому засіданні [PERSON] підтвердив своє бажання продовжувати опікуватися своїм хворим онуком та він за своїм соціальним, матеріальним та побутовим статусом може виконувати функції опікуна. Враховуючи наведене, у відповідності до ст.60 ЦК України, та згідно із ст.10,11,212-215,236-241 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved