Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Волиньобленерго» про повернення незаконно нарахованої оплати. Мотивує його тим, що йому нараховано суму за спожиту електроенергію в розмірі 1135,82 грн. Вказує, що кожного місяця справно сплачує гроші за електроенергію і йому незрозуміло таке нарахування, а тому просить стягнути незаконно нараховані кошти в розмірі 1135,82 грн на його користь. Ухвалою суду від 04.06.2020 року до участі в справі в якості співвідповідача залучене ТзОВ «Волиньелектрозбут». В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представники відповідачів просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзивах. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом з`ясовано, що відповідно до договору на користування електричною енергією для побутових потреб № 827051, [PERSON] надаються послуги з електропостачання за адресою: [ADDRESS] (а.с. ). Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як слідує із договору №18-7/1 про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію від 10.06.2019 року, [PERSON] проведено реструктуризацію заборгованості в сумі 1135.82 грн. на підставі його заяви від 14.05.2020 року (а.с. ). Тобто із наведеного слідує, що позивач визнав факт наявності у нього вказаної суми боргу і уклавши вищевказаний договір, погодився на сплату його частинами. Будь-яких доказів неправомірного нарахування даної суми не представлено. Таким чином, враховуючи, що позивачем та його представником не представлено суду доказів про необґрунтоване нарахування коштів за спожиту електроенергію, то суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed