Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 7 «а», кв. 63 на підставі договору купівлі-продажу квартири. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач, який в зазначеній квартирі ніколи не проживав, а лише попросив своїх родичів, колишніх власників квартири, зареєструвати його у спірній квартирі. З 2010 року відповідач постійно проживає у Російській Федерації за адресою: [ADDRESS], отримав там дозвіл на постійне проживання та має намір отримати громадянство Російської Федерації. У звязку із викладеним позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 7 «а», кв. 63. Сторони, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі. Тимчасова відсутність особи повинна бути безперервною та, згідно загального правила, яке наведено вище, не перевищувати шести місяців. Тимчасова відсутність наймодавця, членів його родини не потребує згоди з боку інших членів родини. Не має значення й причина відсутності, якщо вона продовжувалася більш шести місяців. Суд має право визнати громадянина втратившим право на житло, якщо доведено, що він не користується цим житловим приміщенням більше шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 7 «а», кв. 63 належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 1897 від 12.05.2007 року. Згідно із копією акту, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 26.12.2016 року, відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в квартирі за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 7 «а», кв. 63. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад передбачені законодавством строки, втратив інтерес до житла та може бути визнаний таким, що втратив право на вказане жиле приміщення. На підставі викладеного,

Outcome: approved