Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. \~В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02 липня 1998 року відповідач позичив у нього строком до 01 вересня 1998 року 4 000 доларів США.\~ До теперішнього часу відповідач позичені кошти не повернув. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 2 липня 1998 року в розмірі 100 000 гривень, що в еквіваленті по курсу долара США до гривні складає 4\~000 доларів США. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. \~Враховуючи умови, встановлені ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом було проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 липня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким останній отримав грошовий еквівалент 4 000 доларів США на строк до 01 вересня 1998 року, про що склав відповідну розписку. На момент укладання договору позики діяв ЦК Української РСР 1963 року, згідно ст. 374 якого, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність (в оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або певну кількість того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Вказаний договір позики грошей відповідав нормам ЦК Української РСР 1963 року. Аналогічні норми містить і ЦК України. Так, відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На час розгляду справи договір відповідачем не виконаний, сума позики у встановлений договором строк позивачу не повернута. За положеннями ч.2 ст. 533 ЦПК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Офіційний курс гривні до долара США станом на 23 червня 2015 року складає 2176,8700 гривень за 100 доларів США. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості грошового зобовязання в розмірі 87\~040 гривень 87 копійок.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial