Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 17.02.2014 року між ним та ТОВ «Реді-Рест», від імені та за дорученням якого на підставі субагентського договору 1/06 діє ФОП [PERSON] (надалі субагент), що також діє від імені та за дорученням ТОВ «ДІМОНА-АВІАТУР», було укладено договір № 103/1 на туристичне обслуговування (надалі Договір). Відповідно до зазначеного договору туроператор, а саме ТОВ «Реді-Рест» відповідно до замовлення, поданого позивачем (туристом) субагенту, за плату зобовязується надати йому комплекс туристичних послуг. 17.02.2014 року позивачем та субагентом було узгоджено заявку на бронювання комплексу туристичних послуг, якою передбачався тур 11 днів (10 ночей) на 5 чоловік з 07.05.2014 по 17.05.2014 року, маршрутом Запоріжжя-Ялта-Запоріжжя. 13 лютого 2014 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено Договір Доручення, відповідно до п. 1 якого довіритель (позивач) доручає повіреному (субагенту) здійснити дії для оплати туристичних послуг, згідно заявки на бронювання комплексу туристичних послуг № 103/1 від 17.02.2014 року. Відповідно до цього Договору Доручення позивачем було передано ФОП [PERSON] грошові кошти у сумі 9600,00 грн. 28 лютого 2014 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено аналогічний договір доручення, відповідно до п. 1 якого довіритель доручає повіреному здійснити дії для оплати туристичних послуг, згідно заявки на бронювання комплексу туристичних послуг № 103/1 від 17.02.2014 року. Відповідно до цього Договору Доручення позивачем було передано ФОП [PERSON] грошові кошти у сумі 11487,00грн. Так як ситуація в країні погіршилась, а на території АРК взагалі перебували військові невідомого походження, позивачем було прийнято рішення відмовитися від зазначеного туру. 17.03.2014 року позивачем було направлено заявку, якою він просив анулювати їх заявки на відпочинок з 07 по 17 травня у звязку з обстановкою, яка виникла а АР Крим. Підпунктом 2.1.3 п. 2.1. Договору передбачено, що Туроператор зобовязаний протягом 25 робочих днів з моменту відмови Туриста від цього Договору повернути йому грошові кошти, за виключенням сум, зазначених в п. 2.2.10. цього Договору. Після направлення зазначеної заяви він неодноразово звертався до Субагента з проханням надати інший тур на тих же умовах або повернути сплачені кошти. Субагентом по сьогоднішній день жодних дій не було здійснено, кошти не повернено та інший тур не надано. Зазначені суми сплачувалися з урахуванням курсу купівлі іноземної валюти (доларів США), про що зазначено в Заявці на бронювання комплексу туристичних послуг. На думку позивача, при поверненні грошових коштів відповідачем необхідно врахувати перерахунок сплачених сум на день повернення коштів відповідно до курсу купівлі іноземної валюти (доларів США). Різниця грошових коштів від реально сплачених коштів до моменту подання позовної заяви відповідно до курсу купівлі іноземної валюти (доларів США) складає: 27902,53 грн. Загальна сума розрахунку 3% річних, яка підлягає стягненню складає: 579,55 грн. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати незаконними дії ТОВ «Реді-Рест» та ФОП [PERSON] з відмови у поверненні сплачених коштів, стягнути з ФОП [PERSON] на його користь сплачені ним кошти у розмірі 21087,00 грн., а також різницю грошових коштів від реально сплачених коштів до моменту подання позовної заяви відповідно до курсу купівлі іноземної валюти у сумі 27902,53 грн. та 579,55 грн. сума розрахунку 3% річних, яка підлягає стягненню через прострочення виконання грошового зобовязання., а також 5\~000,00 грн. моральної шкоди. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач ТОВ «Реді-Рест» в судове засідання представника не направив, заперечень проти заяви не надав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки представника також не повідомив. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти нього, При цьому пояснили, що вимоги до [PERSON] вважають безпідставними, оскільки позивач укладав договір на надання туристичних послуг з ТОВ «Реді-Рест», а тому відповідальність за ненадання цих послуг несе саме це товариство. Відповідачка на підставі субагентського договору від імені ТОВ «Реді-Рест» лише прийняла оплату за туристичні послуги, після чого перерахувала грошові кошти на цю туристичну фірму. За умовами договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Реді-Рест», останнє повинно виконати обовязки з надання туристичних послуг, або повернути позивачу ці кошти. Представник третьої особи - Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. При цьому пояснив, що гроші повинна повернути відповідачка, оскільки саме вона прийняла їх від відповідача. Ухвалою суду від 12.05.2015 року по справі було залучено в якості третьої особи ТОВ «Дімона Авіатур». Представник ТОВ «Дімона-авіатур» заперечував проти позову та підтримав позицію відповідачки. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні не інакше як на підставі доказів сторін. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 1000 ЦК України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений)зобовязується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії в строк передбпчений договором доручення ( ст. 1001 ЦК). Відповідно до ст.5 Закону України «Про туризм» туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність із реалізації туристичного продукту туроператорів і туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також Законом України «Про туризм». Агентські відносини регулюються гл. 31 Господарського Кодексу України відповідно до ст. 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Ст. 20 Закону України «Про туризм» визначено, що за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується його оплатити. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування перед туристом несе туроператор. Тобто, за невиконання та за якість виконання зобов'язання за договором про реалізацію туристичного продукту, укладеним турагентом як від імені туроператора несе туроператор. В розясненнях Верховного Суду України від 01.02.2013 р. «Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів ( 2009-2012рр.) також визначено, що відповідальність за невиконання та за якість виконання зобов'язання за договором про реалізацію туристичного продукту, укладеним турагентом як від імені туроператора, гак і від свого імені, несе туроператор.\~ Судом встановлено та ніким не оспорювалось, що між ФОП [PERSON] та туристом були укладені договори доручення б\\н від 13.02.1014 р. та від 28.02.2014 р. Відповідно до п.п.1.1 цих договорів, позивач, довіритель за договорами, доручає, а ФОП [PERSON]М, як повіренний, здійснюю дії для оплати туристичних послуг, від імені та за рахунок Довірителя. Відповідно до п.1 Агентського договору № 12 від 04.12.2013 р., укладеного між Туроператором ТОВ «РЕДІ-РЕСТ» та Турагентом ТОВ «Дімона-Авіатур» визначено, що Турагент зобовязується за дорученням та від імені Туроператора реалізовувати сформований Туроператором туристичний продукт з укладенням Договорів на туристичне обслуговування з туристами. Пунктом 2.1.4, зазначеного Агентського договору, Туроператор зобовязаний у разі ануляції Заявки на бронювання туристичного продукту по письмовій заяві Турагента повернути отримані від нього грошові кошти. Повернення грошових коштів саме Туроператором передбачено і пунктом 2.1.3. Договору на туристичне обслуговування № 103\\1 від 17.02.2014, укладеного від імені та за доручення ТОВ «РЕДІ-РЕСТ» субагентом [PERSON], яка діяла відповідно до Субагентського договору. Відповідно до п.2.2.2, укладенного договору № 103/1 позивач, турист за договором, зобовязаний був оплатиту Туроператору через Субагента вартість замовленного туристичного продукту протягом 3-х днів. Відповідно до Заявки на бронювання комплексу туристичних послуг, що є додатком № 1 до Договору № 103\\1 вартість туристичного продукту на дату оформлення заявки, становила 31087 грн. 17.02.2014 р. грошові кошти у розмірі 9500 грн. були внесені [PERSON]на розрахунковий рахунок ТОВ «Дімона-Авіатур» вартість банківських послуг склала 9,50 грн., а 03.03.2014 р. на розрахунковий рахунок ТОВ «Дімона-Авіатур» [PERSON] було внесено грошові кошти у розмірі 11\~000 грн. вартість банківських послуг склала 11,00 грн. \~Грошові кощти були внесені від імені позивача, як сплату за туристичні послуги, згідно договору № 103\\1. Таким чином, [PERSON] від свого імені були укладені з позивачем лише договори доручення, які вона виконала в повному обсязі та в строк. Грошові кошти від імені Довірителя (позивача по справі) були нею внесені на розрахунковий рахунок Турагента ТОВ «Дімона-Авіатур». Відповідно до рахунку № 385 від 14.02.2014 р., виставленого ТОВ «РЕДІ-РЕСТ» за туробслуговування туриста [PERSON], ТОВ «Дімона-Авіатур» платіжними дорученнями № 87 від 17.02.2014р. № 111 від 28.02.2014р. перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «РЕДІ-РЕСТ» грошові кошти у розмірі 9500 грн. та 11000 грн. Про скасування туристом туристичного туру ТОВ «Дімона-Авіатур» 20.03.2014р. повідомило Туроператора. Туроператор ТОВ «РЕДІ-РЕСТ» листом від 26.03.2014р. вих. № 65 визнав анулювання туру. Про визнання анулювання турів ТОВ «РЕДІ-РЕСТ» підтвердив також листом від 20.05.2014 р. На численні повідомлення ТОВ «Дімона-Авіатур» про необхідність повернути гроші позивачу ТОВ «РЕДІ-РЕСТ» не відреагувало і грошові кошти не перерахувало, чим позбавило ТОВ «Дімона-Авіатур» можливості виконати вимогу позивача про повернення йому сплачених грошових коштів. Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи умови укладених договорів, позовні вимоги щодо стягнення грошових коштів з [PERSON] суд вважає такими, що не відповідають вимогам законодавства. На думку суду, відповідальність за невиконання або неналежне виконання договору на туристичне обслуговування, відповідно до Закону, повинен нести туроператор - ТОВ «РЕДІ-РЕСТ». Крім того, на думку суду, позивач безпідставно та незаконно вимагає стягнення грошових коштів відповідно до курсу купівлі іноземної валюти. Відповідно до Заявки на бронювання комплексу туристичних послуг, вартість туристичного продукту була визначена в валюті України в гривні, держава перебування туристів також зазначена Україна. Сплата за туристичні послуги відбувалася валютою України - в гривні. Відповідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом є грошова одиниця України\~ гривня. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки моральної шкоди на користь позивача суд вважає необґрунтованими, оскільки позивач не довів спричинення йому моральної шкоди особисто відповідачкою.

Outcome: dismissed