Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Ковельської міської ради Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що [INFO] померла його мама [PERSON]. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок [ADDRESS] заповіла позивачу. Позивач зазначає, що на момент смерті матері з нею не проживав, а про існування заповіту дізнався лише у 2018 році в Ковельській державній нотаріальній конторі. У встановлений ст. 1270 ЦК України строк не подав до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту. Просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не подав. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З копії свідоцтва про смерть, виданого 14.01.2017 Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 90 років. Позивач у справі [PERSON] є сином [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження, тому у відповідності до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. З копії заповіту, який посвідчений 20.03.2007 державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 3-389 слідує, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось в тому числі і житловий будинок [ADDRESS] позивачу [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Час відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, відповідно до роз'яснень п. 24 ч.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто, позивач є спадкоємцем за заповітом та як на поважність причин пропуску строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері - [PERSON] вказує на незнання про існування заповіту. Відповідно до правової позиції ВСУ у справі за № 6-1320цс17 від 23.08.2017, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку про прийняття спадщини. В даному випадку, причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved