Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську про внесення доповнення в медичний діагноз до акту про нещасний випадок на виробництві. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 18 травня 1972 року він працював на шахті «Західно-Донбаська» №3 треста «Павлоградвугілля» підземним прохідником з повним робочим днем в шахті. О 13 годині 00 хвилин 18 травня 1972 року з ним стався нещасний випадок на виробництві про що було складено акт форми Н-1 від 19 травня 1972 року. В даному акті зазначено первинний медичний діагноз по травмі - «забійна рана лівої надбрівної дуги та забій лівого коліна, а також зазначено, що він перебував на лікарняному 95 днів. Позивач зазначає, що він 95 днів знаходився на стаціонарному лікуванні в Першотравенській лікарні Дніпропетровської області та переніс операцію на голові. У нього була відкрита черепно-мозкова травма голови в області перенісся, лівої брови, лівої скроні. Його лікарями були вже померлі [PERSON] - хірург та [PERSON] - невропатолог, у яких він спостерігався як пацієнт. Його амбулаторні карти, лікарняні листи, історія хвороби за час лікування не збереглися. Він не одноразово звертався до лікарні, до невропатолога, психотерапевта в 2012 році у зв'язку з погіршенням самопочуття та загального стану здоров'я. З 20 вересня по 12 жовтня 2012 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в м.Дніпропетровську в ДОКПБ ( відділення неврозів), вважає, що погіршення його здоров'я знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з отриманням травми 18 травня 1972 року на виробництві, так як йому встановлено на сьогодні діагноз « Емоційно лабільний (астенічний) розлад в наслідок травми головного мозку». [PERSON] вважає, що при зазначених вище умовах, діагноз зазначений в акті Н-1 не відповідає характеру та механізму травми, а також терміну його перебування на лікарняному, а тому у відповідність до Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженому постановою ВЦРПС від 13.07.1982 року №14-6, та Закону України «Про охорону праці» прохає суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», як правонаступника шахти «Західно-Донбаська» №3 треста «Павлоградвугілля» внести доповнення до акту про нещасний випадок на виробництві від 19 травня 1972 року на ім'я [PERSON], який трапився з [PERSON], вказавши кінцевий діагноз в акті: «Відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забита рана лівої брови, лівого виску, перенісся, забиття лівого коліна». У судовому засіданні позивач [PERSON] та прокурор прокуратури м. Першотравенська Мелешко І.В. підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та прохали їх задовольнити. В судове засідання 24.02.2014 року прокурор прокуратури м.Першотравенська Мелешко І.В. не з'явився, прохав суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Тюлькіна О.О. позовні вимоги заявлені [PERSON] не визнала та пояснила, що 18 травня 1972 року у зв'язку з недотриманням правил безпеки позивачем з ним стася нещасний випадок на виробництві. На момент отримання позивачем травми та видачі акту Н-1 діяла постанова президіуму центральної ради професійних союзів від 20 травня 1966 року «Про положення розслідування та облік нещасних випадків», відповідно до якої підставою для внесення доповнень та змін відповідних записів до п.17 акту ( діагноз за лікарняним листком) є невідповідність діагнозу, вказаному у акті про нещасний випадок - діагнозу який зазначено у лікарняному листі, стаціонарній картці, епікризі, на період настання нещасного випадку. На час складання акту про нещасний випадок на виробництві позивач не мав зауважень до змісту акту та був з ним згоден. [PERSON] не було надано жодного доказу того, що діагноз, вказаний у п.17 акту Н-1 не відповідає дійсності, тобто не співпадає з отриманими тілесними ушкодженнями. Оскільки позивач неодноразово звертався на підприємство з заявою про внесення змін до діагнозу, вказаному в акті, ними було створено комісію у відповідності до розпорядження №3829 від 22.08.2013 року. В процесі роботи комісії, було встановлено, що [PERSON] знаходився на лікуванні у відділенні КУ «ДКПЛ» ДОС у відділенні неврозів м.Дніпропетровськ з діагнозом «органічний емоційно-лабільний розлад. F06.06». У зв'язку з чим, комісією було прийнято рішення про проведення експертизи ДП «НДІ МЕП Донбасу та вугільної промисловості (м.Донецьк) МОЗ України». За результатом роботи комісії було отримано експертний висновок від 23.09.2013 року з наступними висновками: «Враховуючи тривалий період після перенесеної травми та відсутність звернень за медичною допомогою з приводу травми протягом 40 років, наявну патологію серцево-судинної та нервової систем, комісія прийшла до висновку, що «Органічний емоційно-лабільний розлад. F06.06» у [PERSON] не може бути наслідком травми, що сталася 19.05.1972 року. Прохала суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську Залогіна Т.С. позовні вимоги [PERSON] не визнала, прохала суд в їх задоволенні відмовити з тих підстав, що з події 18.05.1972 року, на яку посилається позивач, минуло більше 40 років. [PERSON] у своєму позові поважних причин пропуску позовної давності не надав, з заявою про поновлення строків не звертався. Крім того на момент коли з позивачем стався нещасний випадок діяло «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві» затверджене постановою Президіуму Всесоюзної Центральної ради профспілок від 20 травня 1966 року, згідно п.15 якого по закінченню тимчасової непрацездатності потерпілого, яка викликана нещасним випадком, адміністрація цеху заповнює п.17 акту про наслідки нещасного випадку та направляє про це повідомлення профспілковому комітету організації, відділу по техніці безпеки та технічному інспектору профспілки. Травматологічні наслідки нещасного випадку повинні зазначатися у суворій відповідності до діагнозу за лікарняним листом. Таким чином, іншого порядку щодо заповнення акту про нещасний випадок на виробництві передбачено не було, правових підстав для внесення доповнення до акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 від 19 травня 1972 року [PERSON], вказавши кінцевий діагноз в акті: «Відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забита рана лівої брови, лівої скроні, перенісся, забиття лівого коліна немає. У судове засідання 24 лютого 2014 року представник третьої особи не з'явилася, направила суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Допитаний в ході судового розгляду свідок [PERSON] пояснив суду, що в травні 1972 року він працював завідувачем хірургічно-травматологічного відділення Першотравенської міської лікарні. Сам випадок травмування позивача він не пам'ятає, так як [PERSON] особисто не лікував, але при вивченні акту Н-1, який йому був наданий позивачем, вважає, що [PERSON] отримав більш тяжку травму ніж забій лівого коліна та забій лівої надбрівної дуги, так як він 95 днів знаходився на лікарняному. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона в травні 1972 року працювала медсестрою в Першотравенській міській лікарні. 18 травня 1972 року до лікарні привезли [PERSON], він був у дуже тяжкому стані. Лікар [PERSON], яка його оглядала, говорила, що у нього ЧМТ та струс головного мозку Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. Позивач [PERSON] з 07.09.1970 року по 02.09.1972 року знаходився в трудових відносинах з шахтою «Західно-Донбаська» №3 тресту «Павлоградвугілля», правонаступником якої на теперішній час є ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». При виконанні [PERSON] трудових обов'язків прохідника з ним о 13 годині 00 хвилин 18 травня 1972 року стався нещасний випадок, про що було складено акт форми Н-1 від 19 травня 1972 року. Відповідно до вищезазначеного акту нещасний випадок з позивачем стався при наступних обставинах: прохідник [PERSON] вивантажував із вагону метало верхняки. Партія в кількості чотирьох штук знаходилася підвішеною на канаті, Два вагони були під стрілою перевантажувача комбайну ПК-3М. Електрослюсар [PERSON] без сповіщення та сигналу, не вивів людей з небезпечної зони, ввімкнув лебідку. Вагони пішли під стрілу перевантажувача [PERSON] вдарився лобом об раму перевантажувача. Згідно Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві затвердженого постановою ПВЦРПС від 20 травня 1966 року, яке діяло на час травмування позивача та інструктивних вказівок по заповненню акту форми Н-1 пункт 17 акту - травматологічні наслідки нещасного випадку повинні вказуватися суворо у відповідності з діагнозом по лікарняному листку. В пункті 17 акту про нещасний випадок, що стався з [PERSON] на виробництві зазначено, що позивач в результаті нещасного випадку отримав ушкодження у вигляді забійної рани лівої надбрівної дуги та забій лівого коліна - діагноз зазначений у лікарняному листі. Позивач не працював з 19.05.1972 року протягом 95 днів. Аналогічний діагноз позивачу, внаслідок виробничої травми яка сталася 18 травня 1972 року також вказаний у журналі реєстрації нещасних випадків за 1972-1973 роки, витяг з якого є в матеріалах справи. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 60 ЦПК України). В ході розгляду даної цивільної справи позивачем [PERSON] не було надано суду об'єктивних та достовірних доказів, які б вказували на те, що йому в результаті нещасного випадку, який стався з ним на виробництві 18 травня 1972 року були спричинені тілесні ушкодження за діагнозом - відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забита рана лівої брови, лівого виску, перенісся, забиття лівого коліна ( медичні документи за період часу з 1972 року по 1999 рік не збереглися у зв'язку з аварією на тепломережі - лист Першотравенської міської лікарні від 26.09.2013 року №1793/1), а тому у суду немає підстав для задоволення вимог [PERSON] У зв'язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, витрати по його сплаті необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладено,

Outcome: dismissed