Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Так, 19 лютого 2020 року близько 03:20 години [PERSON] самоправно заволодів автомобілем марки ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER] , що був припаркований по вул. Присутственна у м. Радомишлі Житомирської області, чим заподіяв матеріальної шкоди його власнику [PERSON] . При цьому відповідач вчинив аварію за кермом вказаного автомобіля в нетверезому стані. З приводу вказаної події було відкрито кримінальне провадження № 12020060280000093 від 19.02.2020, яке в подальшому згідно постанови слідчого було закрито. При цьому у вказаному кримінальному провадженні було проведено автотоварознавчу експертизу, згідно з висновком якої вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER] , складає 21 476, 80 гривень. Позивач зазначив, що відповідач [PERSON] свою провину у вчиненому визнав, про що повідомив працівників Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, також повідомив про намір відшкодувати позивачу матеріальні збитки, втім, такого відшкодування шкоди не здійснив до цього часу. Таким чином, зазначив, що внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачу завдано матеріальні збитки в сумі 21 476, 80 гривень. Також вказав, що крім матеріальних збитків йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у нервовому стресі, душевних переживання з приводу отриманих пошкоджень автомобіля. При цьому для відновлення нормального душевного стану позивачу потрібен був час. Тому розмір спричиненої йому моральної шкоди [PERSON] оцінює у 20 000 гривень. Просив стягнути з [PERSON] на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 21 476 грн. 80 коп., а рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди 20 000 грн., а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50 000 грн. Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 червня 2020 року у вказаній цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено її судовий розгляд. Разом з тим, 24 лютого 2021 року вказана цивільна справа на підставі розпорядження голови Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.02.2021 р. згідно п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України за підсудністю надійшла до Брусилівського районного суду Житомирської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Брусилівського районного суду Житомирської області передана до провадження судді Данилюк О.С. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 26.02.2021 р. вказану цивільну справу було прийнято до провадження Брусилівського районного суду Житомирської області та її розгляд був продовжений за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Свінцицький Л.В. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав та в їх в задоволенні просив відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. Також пояснив, що постанова про закриття кримінального провадження, на яку посилається позивач у своєму позові, була скасована слідчим суддею Радомишльського районного суду Житомирської області. Подальша доля кримінального провадження йому невідома. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, встановлено, що постановою слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області від 30.03.2020 року було закрито кримінальне провадження № 12020060280000093, відомості про яке було внесено до ЄРДР 19.02.2020. З вказаної постанови слідчого вбачається, що 19.02.2020р. близько 03:20 години [PERSON] самоправно заволодів автомобілем марки ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER] , що був припаркований по вул. Присутственна у м. Радомишлі Житомирської області, чим заподіяв матеріальної шкоди його власнику [PERSON] . По даному факту 19.02.2020р. було внесено відомості до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. 19.02.2020 року на території КНП «Радомишльська лікарня» було проведено огляд місця події, де було виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER] . 24.02.2020року у вказаному кримінальному провадженні було призначено судову автотоварознавчу експертизу, за висновками якої вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER] , складає 21 476 грн. 80 коп. 30.03.2020 року було змінено правову кваліфікацію кримінального провадження з ч. 1 ст. 289 КК України на ст. 356 КК України (самоправство). У зв`язку з тим, що сума збитків, заподіяних власнику автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER] , була меншою, ніж передбачена для кваліфікації дій за ст. 356 КК України, кримінальне провадження № 12020060280000093 від 19.02.2020 було закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. ( а.с. 3-4) Також судом встановлено, що за результатами розгляду скарги [PERSON] ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.04.2020 року постанова слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області від 30.03.2020 року, якою було закрито кримінальне провадження № 12020060280000093 від 19.02.2020, була скасована. (а.с. 43-44). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, позивачем [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] було спричинено йому матеріальної та, як наслідок, моральної шкоди за обставин, вказаних у позовній заяві. Так, згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Втім, позивачем не надано суду ані вироку суду в кримінальному провадженні, ані ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, ані постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали чинності, на підтвердження винності відповідача [PERSON] у скоєнні протиправних дії 19.02.2020 року, внаслідок яких майно позивача зазнало пошкоджень, а сам він матеріальних збитків та моральної шкоди. Постанова ж про закриття кримінального провадження від 30.03.2020 року, на яку посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, як було встановлено судом, скасована за його скаргою. Інших доказів в обґрунтування позовних вимог [PERSON] суду не надав, як і не подав клопотань про витребування таких доказів судом. При цьому відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Підстави вважати, що позивач [PERSON] недобросовісно здійснював свої процесуальні права та обов`язки щодо доказів в суду відсутні. За наведених обставин в задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування спричиненої йому матеріальної та моральної шкоди необхідно відмовити. З врахуванням викладеного та

Outcome: dismissed