Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк» про розірвання договору, повернення сплачених коштів та стягнення пені. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 01 листопада 2013 року між ним та ФОП [PERSON] був укладений договір на виготовлення метало-пластикових вікон, в порядку споживчого кредитування згідно встановленої ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Як витікає з Договору, зокрема п.п. 2.1-2.8 зазначено ціну та відомості про вироби, також вказана загальна сума замовлення, яка встановлена в гривнях та складає 5955 грн., з яких 4999,69 грн. мають сплачуватись у вигляді споживчого кредитування по заяві позичальника, яка була підставою укладення Договору між [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк». Умови передачі виробів зазначені в п. 3.1-3.10 Договору, відповідно до яких «Відповідач» зобов'язується виготовити та доставити вироби «Позивачеві» протягом 14-35 робочих днів. Відповідач отримавши кошти, перераховані ПАТ «Акцент-Банк», що підтверджується текстом договору від 01 листопада 2013 року про оплату 5000 (п'ять тисяч) грн., в якому ФОП [PERSON] проставила підпис та свою печатку, ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань. Позивач виконує умови заяви позичальника № АВНОRG102470117, п.8, а саме перераховує кошти, спрямовані на погашення заборгованості по кредиту на рахунок [NUMBER] ПАТ «Акцент-Банк», сплатив 834 грн. від 26 листопада 2013 року та 140 грн. від 28 квітня 2014 року. У відповідача [PERSON] виникло зобов'язання відповідно до п. 3.1 Договору, протягом 14-35 робочих днів з моменту оплати, виготовитиів з моменту оплати, виготовить та встановити позивачу вироби, а саме на протязі з 01 листопада 2013 року по 19 грудня 2013 року включно, але ці умови стороною відповідача не були виконані взагалі. Таким чином, слідує, що [PERSON] не передавши та не встановивши в строк вироби позивачу, порушила взяті на себе за договором зобов'язання, щодо виготовлення та встановлення виробів. Позивач просить суд розірвати укладений договір від 01 листопада 2013 року між ним, [PERSON] та ФОП [PERSON] через невиконання його умов, розірвати договір по заяві позичальника № АВНОRG102470117 від 01 листопада 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк», зобов'язати відповідача кредитодавця ПАТ «Акцент-Банк» повернути позивачу сплачену в ПАТ «Акцент-Банк» суму 834 грн., згідно платіжної операції від 26 листопада 2013 року та 140 грн. згідно платіжної операції від 28 квітня 2014 року вже здійснених виплат, стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача пеню в розмірі 0,1 % вартості роботи за кожний робочий день прострочення, згідно п. 4.2 договору від 01 листопада 2013 року, а саме з 20 грудня 2013 року по 03 липня 2014 року (129 робочих днів) 768,2 грн. В судовому засіданні позивач - [PERSON] та представник позивача - [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримали з підстав, що наведені у позовній заяві, просять суд позов задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON], ПАТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було направлене за адресою місця проживання [PERSON], зареєстрованою у встановленому законом порядку та та адресою місця реєстрації ПАТ «Акцент-Банк».Інформації щодо зміни адреси відповідачі до суду не подавали. Враховуючи те, що позивач та представник позивача скористався своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, та надав згоду на заочний розгляд справи судом, а відповідачі повідомлені належним чином не з'явився в судове засідання, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у порядку визначеному ст.ст.224-226 ЦПК України здійснюючи заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов обґрунтований та підлягає до яасткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01 листопада 2013 року між позивачем та ФОП [PERSON] був укладений Договір на виготовлення та встановлення метало-пластикових вікон, в порядку встановленої ст.11 споживчого кредитування згідно ЗУ «Про захист прав споживачів». Враховуючи умови Договору, зокрема п.п. 2.1-2.8 зазначено ціну та відомості про вироби, також вказана загальна сума замовлення, яка встановлена в гривнях та складає 5955 грн., з яких 4999,69 грн. повинні сплачуватись у вигляді споживчого кредитування по заяві позичальника, яка була підставою укладення Договору між позивачем та ПАТ «Акцент-Банк». Умови передачі виробів зазначені в п. 3.1-3.10 Договору, відповідно до яких «Відповідач» зобов'язується виготовити та доставити вироби «Позивачу» протягом 14-35 робочих днів. Відповідач отримавши кошти, перераховані ПАТ «Акцент-Банк», що підтверджується текстом договору від 01 листопада 2013 року про оплату 5000 (п'ять тисяч) грн. в якому ФОП [PERSON] проставила підпис та свою печатку, ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань. Позивач виконав умови заяви позичальника № АВНОRG102470117, п.8, а саме перерахуваши кошти, спрямовані на погашення заборгованості по кредиту на рахунок [NUMBER] ПАТ «Акцент-Банк» та сплатив 834 грн., згідно платіжної операції від 26 листопада 2013 року ( а.с.7) та 140 грн. згідно платіжної операції від 28 квітня 2014 року(а.с.8). У ФОП [PERSON] виникло зобов'язання відповідно до п. 3.1 Договору, протягом 14-35 робочих днів з моменту оплати, виготовити та встановити позивачу вироби, а саме на протязі з 01 листопада 2013 року по 19 грудня 2013 року включно, але ці умови стороною відповідача не були виконані взагалі. Таким чином, слідує, що відповідач не передавши та не встановивши у строк вироби позивачу, порушив взяті на себе за договором зобов'язання щодо виготовлення та встановлення виробів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання однією стороною інша сторона може відмовитись від зобов'язання і розірвати договір, при цьому згідно п. 2 ст. 615 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно п. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання спожиача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Із здобутих у справі доказів судом було встановлено, що позовні вимоги знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, доведені належними та допустимими доказами, викладеними в позовній заяві обставинами, що підтверджують невиконання взятих на себе відповідачем зобов'язань за договором, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, відповідно до якого із ФОП [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] понесені ним збитки в сумі 974 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири гривні), та пеню в розмірі 0.1 % вартості роботи за кожний робочий день прострочення, а саме з 20 грудня 2013 року по 03 липня 2014 року, що становить 768 грн. 20 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень) 20 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial