Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності від 12.01.2017 року та в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області та просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] після смерті матері позивача [PERSON], померлої [INFO] року, та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] після смерті баби позивача [PERSON], померлої [INFO] року. З позовної заяви виходить, що [INFO] року помер дід позивача [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина за заповітом, яким він заповів своїй дочці, матері позивача [PERSON] все належне йому майно, в тому числі житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS]. Зазначений будинок належав спадкодавцю на підставі договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 19.10.1949 року № 4395, посвідченого Городнянською державною нотаріальною конторою Чернігівської області, зареєстрованого в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації в книзі № 2 за № 786. Спадкоємцем, який має право на обов'язкову частку у спадщині була дружина спадкодавця [PERSON]. Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця ( в тому числі усиновлені ), а також непрацездатні дружина, батьки ( усиновителі ) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом ( обов'язкова частка ). При визначені розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги за законом були б дружина спадкодавця [PERSON] та дочка спадкодавця [PERSON] і їм належало б по 1/2 частині спадкового житлового будинку. Таким чином, дві третини від 1/2 частини складатимуть 1/3 частину. Отже, відповідно до приписів ст. 535 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) обов'язкова частка, яку успадкувала [PERSON] склала 1/3 частину вищезазначеного домоволодіння, а [PERSON] успадковула 2/3 його частини. 23 грудня 1998 року [PERSON] подала заяву до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини свого батька. [PERSON] на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління спадковим майном померлого свого чоловіка, і відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), вважається такою, що прийняла його спадщину. До нотаріальних органів для оформлення спадщини [PERSON] не зверталась. [INFO] року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно, в тому числі на 2/3 частини вищезазначеного домоволодіння. Спадкоємцями першої черги за законом є мати спадкодавця [PERSON] та позивач, які на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем і відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються таким, що прийняли його спадщину. До нотаріальних органів для оформлення спадщини вони не звертались. Таким чином, [PERSON] та позивач успадкували по 1/3 частині вищезазначеного домоволодіння після смерті [PERSON]. 15 квітня 2015 року [PERSON] подав заяву приватному нотаріусу Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сові В.Ф. про прийняття спадщини своєї матері. [INFO] року померла баба позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно, в тому числі на 1/3 частину вищевказаного домоволодіння, які вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] та 1/3 його частину, яку вона успадкувала після смерті своєї дочки [PERSON]. Спадкоємців першої, другої, третьої та четвертої черги за законом немає. Спадкоємцем п'ятої черги є тільки позивач. 07 липня 2015 року позивачем була подана заява приватному нотаріусу Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сові В.Ф. про прийняття спадщини його баби [PERSON]. У січні 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Сови В.Ф. для оформлення спадщини. Під час огляду представлених документів нотаріус запропонувала надати їй оригінал договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою по [ADDRESS], однак він не зберігся. Відповідно до інформаційної довідки Городнянського БТІ від 15.07.2015 року № 436 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 14 листопада 1968 року в реєстровій книзі №2, номер запису № 786 на підставі договору на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 19 жовтня 1949 року № 4365, посвідченого Городнянською державною нотаріальною конторою Чернігівської області. На день проведення технічної інвентаризації виявлено самочинне будівництво прибудови «а»-1 загальною площею 20,7 кв.м. та гаражу «В-1». За роз'ясненням нотаріуса, відповідно до п.п. 3, 4 глави 7 «Витребування відомостей і документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, документи на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії з них, необхідні для вчинення нотаріальних дій, обов'язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва, тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Оригінали документів повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії. Відповідно до ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Зазначені обставини є перепоною для оформлення садкових прав позивача у нотаріуса. Відповідно до п. 1 глави 8 розділу І «Вимоги до документів, що подаються для вчинення нотаріальної дії» вищезазначеного Порядку нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства. Відповідно до п. 4.18 глави 10 розділу ІІ цього Порядку за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 19 жовтня 1949 року № 4365, посвідченого Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області, зареєстрованого в Чернігівському міжміському БТІ в книзі №2 за №786, діду позивача [PERSON] була виділена земельна ділянка під забудову вищезазначеного житлового будинку та господарських будівель. Таким чином, дід позивача за своє життя самовільно збудував прибудову до будинку, зазначену у технічному паспорті на будинок під літерою «а»-1 на земельній ділянці, яка свій час у встановленому законом порядку вже була виділена особі під збудоване нерухоме майно і тому відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України може бути визнане за позивачем право власності на це самочинно збудоване нерухоме майно в порядку спадкування. Щодо збудованого гаражу, зазначеного у технічному паспорті на будинок під літерою «В»-1, то він не може вважатись самочинно збудованим, так як був побудований з дозволу Городнянської міської ради Чернігівської області, що підтверджується відповідним рішенням та іншими з цього приводу документами. 12 січня 2017 року позивач отримав письмове роз'яснення від нотаріуса про відмову у оформленні спадщини. Згідно пункту 23 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позовом до суду про визнання його права власності, якщо це право власності оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вищенаведене, тільки позивач як спадкоємець першої та п'ятої черг за законом, що прийняв спадщину після смерті своєї матері та баби, має зареєструвати спірний будинок і оформити право власності на нього. Ухвалою судді від 23 січня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 27.01.2017 року з проханням розглянути справу у його відсутність, заявлені ним в інтересах позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 68 ). Відповідач по справі - Городнянська міська рада Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не з'явився. Голова Городнянської міської ради Чернігівської області Богдан А.І. надав до суду письмову заяву від 26.01.2017 року за вих. № 03-22/32 з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, позов [PERSON] міська рада визнає ( а.с. 69 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф., про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, у супровідному листі від 13.02.2017 року за вих. № 197/01-16 просить розглядати справу без її присутності, оскільки її права за цією позовною заявою не порушуються та у зв'язку зі службовою зайнятістю ( а.с. 90 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області Ященко С.П. надала до суду письмова заява від 16.02.2017 року за вих. № 02-16/116 з проханням розглянути справу без участі представника Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області, за наявними в матеріалах справи документами, проти позовних вимог третя особа не заперечує ( а.с. 95 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 87 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року у віці 77 років у м. Городня Чернігівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянської райдержадміністраціії Чернігівської області [INFO] року ( а.с. 10 ). Відповідно до статті 525 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 ЦК УРСР. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті -[INFO] року. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Стаття 534 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) передбачає, що кжний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його ( не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку ) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно вимог ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину : якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно заповіту, посвідченого 28.10.1995 року державним нотаріусом Городнянської районної державної нотаріальної контори Совою В.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 2670, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно [PERSON] ( а.с. 11 ). Після смерті [PERSON] - [PERSON], як спадкоємець за заповітом 23.12.1998 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого. 23.12.1998 року була заведена спадкова справа № 350 щодо майна [PERSON], який помер [INFO] року ( а.с. 97-99 ). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24.06.1947 року, після укладення шлюбу прізвища подружжя : [PERSON], [PERSON], про що свідчить посвідка про шлюб за № 88 ( а.с. 21 ). Отже, дружина померлого [PERSON] - [PERSON] відповідно до ст. 535 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) є спадкоємцем, який має право на обов'язкову частку у спадщині померлого. Згідно довідки виконкому Городнянської міської ради від 18.03.2015 року № 1532, на день своєї смерті [PERSON], який помер [INFO] року, був зареєстрований та проживав за адресою : [ADDRESS] та разом з ним були зареєстровані та проживали : [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 23 ). Таким чином, дружина померлого [PERSON] - [PERSON], як спадкоємець, який має право на обов'язкову частку у спадщинів померлого чоловіка, успадкувала 1/3 частину спадщини, а його донька [PERSON], як спадкоємець за заповітом, успадкувала 2/3 частини спадщини померлого батька. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року у віці 60 років у м. Городня Чернігівської області ( а.с. 14 ). Після її смерті відкрилася спадщина за законом на все належне їй майно. Спадкоємцями першої черги за законом щодо майна померлої [PERSON], відповідно до ст. 1261 ЦК України, являлись позивач та мати померлої [PERSON]. Той факт, що [PERSON] є рідної матір'ю померлої [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], записом акту про одруження № 769 від 16.07.1967 рок, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ( а.с. 15-17 ). [PERSON] народився [INFO] року в м. Житомир, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с. 9 ). Після смерті [PERSON] - [PERSON], як спадкоємець за законом, 16.04.2015 року звернувся до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Сови В.Ф. з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої. 15.04.2015 року була заведена спадкова справа № 33/2015 щодо майна [PERSON], яка померла [INFO] року ( а.с. 90-92 ). Згідно довідки виконкому Городнянської міської ради від 18.03.2015 року № 1533, на день своєї смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, була зареєстрована та проживала за адресою : [ADDRESS] та разом з нею були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 23 ). Таким чином, в силу ст. 1261, 1268 ЦК України мати померлої [PERSON] - [PERSON] та син померлої - [PERSON], як спадкоємці першої черги, успадкували спадщину померлої в рівних частинах кожний. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року у віці 84 років в м. Городня Чернігівської області ( а.с. 19 ). Після смерті [PERSON] - [PERSON] як спадкоємець за законом, 03.07.2015 року звернувся до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сови В.Ф. з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої. 03 липня 2015 року була заведена спадкова справа № 155 до майна [PERSON], яка померла [INFO] року. Спадкодавець [PERSON] спадщину за законом на обов'язкову частку прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON], але юридично не оформила свої спадкових справ. Спадкове майно не є об'єктом спільної сумісної власності, а є особистою власністю померлої [PERSON].Відомості про видачу спадкоємцю [PERSON] свідоцтв про право на спадщину у спадковій справі відсутні ( а.с. 93-94 ). З копії договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 19 жовтня 1949 року державним нотаріусом Городнянської нотаріальної контори за № 4365, встановлено, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Городнянської міської ради від 20.07.1948 року № 19 про відвід земельної ділянки для будівництва житлового будинку виділено земельну ділянку площею 1200 кв. метрів під індивідуальне будівництво житлового будинку в [ADDRESS]. На відведеній земельній ділянці [PERSON] зобов'язується збудувати наступні споруди : житловий дерев'яний будинок площею 63 кв.м. та сарай 30 кв.м.. Розпочати будівництво не пізніше 01.05.1948 року, закінчити не пізніше 01.05.1950 року. Даний договір зареєстрований в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 12.11.1968 року в книзі № 2 за № 786 ( інвентаризаційна справа № 551, а.с. 100-106 ). Згідно будівельного паспорту № 195 на будівництво господарчо-побутових будівель по [ADDRESS] від 17.12.2003 року, встановлено, що виконком Городнянської міської Ради народних депутатів своїм рішенням № 233 від 16.12.2003 року дозволив [PERSON], що проживає в [ADDRESS], будівництво гаража на виділеній присадибній ділянці площею 24,0 кв.м.. Було складено проект господарчо-побутових приміщень на побудову вказаного гаража та акт розмітки господарчо-побутових будівель в натурі ( а.с. 34-35 ). З інформаційної довідки Городнянського РГ БТІ від 15.07.2015 року № 436 вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] 14 листопада 1968 року в реєстраційній книзі № 2, номер запису 786 на підставі договору на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 19.10.1949 року № 4365, посвідченого Городнянської державною нотаріальною конторою Чернігівської області. Загальна площа будинку 53,8 кв.м., в тому числі житлова площа 33,1 кв.м. Опис об'єкта на день проведення технічної інвентаризації 15.07.2015 року складає : «А-1» житловий будинок, «а-1» прибудова, «Б-1» сарай, «В-1» гараж, «в-1»пригребиця, «в1 -1» погріб, «1,2,3» огорожа. Самочинне будівництво прибудови «а-1» загальною площею 20,7 кв.м. та гаража «В-1» (а.с.29). Згідно Інформаційних довідок від 10.02.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку [ADDRESS] відсутні ( а.с. 82-83 ). З технічного паспорта на житловий будинок за адресою : [ADDRESS], встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок ( 1950 року побудови ) з а-1 прибудовою ( 2012 року побудови ), загальною площею 53,8 кв.м., у тому числі житловою площею 33,1 кв.м., Б-1 сарай ( 1979 рік побудови ), В-1 гараж ( 2001 рік побудови ), в-1 пригребиця ( 1982 рік побудови ), в1 -1 погріб ( 1960 рік побудови ), 1.2.3 огорожа. У технічному паспорті мається відмітка про самочинно побудовану прибудову «а-1» а також самочинно збудований гараж В-1 ( а.с. 30-31 ). Згідно рішення другої сесії сьомого скликання Городнянської міської ради від 17.12.2015 року [ADDRESS] ( а.с. 32 ). Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ( ст. 3 ЦПК України ). Відповідно до приписів ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. у своєму листі від 12.01.2017 року за вих. № 26/02-14 повідомила [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] ( а.с. 33 ). Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи досліджені докази, суд прийшов до об'єктивного висновку, що спірний будинок по [ADDRESS], та відповідна частина побутових і господарських споруд у м. Городня Чернігівської області належала за життя на праві власності [PERSON] згідно договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 19 жовтня 1949 року державним нотаріусом Городнянської нотаріальної контори за № 4365. Також в судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] успадкувала 2/3 частини спірного житлового будинку з відповідною частиною побутових та господарських споруд по [ADDRESS], а [PERSON] успадкувала 1/3 частину вказаного будинку після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В подальшому [PERSON] успадкувала ще 1/3 частину даного будинку після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач не отримав свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу, а саме договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 19 жовтня 1949 року державним нотаріусом Городнянської нотаріальної контори за № 4365. Зазначені обставини є перешкодою позивачу в отриманні в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Також в судовому засіданні встановлено, що при проведенні технічної інвентаризації спірного житлового будинку по [ADDRESS] виявлено самочинне будівництво прибудови «а-1» та гаража «В-1». Обґрунтовуючи наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог позивач в частині визнання права власності в порядку спадкування на самочинно збудоване нерухоме майно посилається на положення ч. 3 ст. 376 ЦК України. Згідно приписів ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Пункт 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва ) передбачає, що відповідно до статті 376 ЦК України суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема : про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво. Щодо посилання позивача на положення ч. 3 ст. 376 ЦК України та доведення факту отримання за життя [PERSON] земельної ділянки на якій знаходиться самочинно збудоване нерухоме майно, то виходячи зі змісту ч. 3 ст. 376 ЦК України суд може визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно саме за особою, яка його збудувала, якщо після закінчення будівництва земельну ділянку цій особі було передано у власність або надано у користування. Тобто доведенню для застосування положень ч. 3 ст. 376 ЦК України підлягає факт того, що саме позивач є особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці. У даній справі судом встановлено, що самочинне будівництво було здійснено за життя [PERSON], а не позивачем. Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва ) право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачає, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво ( частина перша статті 376 ЦК України ), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Обравши спосіб захисту права в частині визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в порядку спадкування та посилаючись на положення статті 376 ЦК України, позивач [PERSON] не надав суду доказів існування передбачених цією нормою підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме прибудову до будинку та гараж. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS], зазначеними у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок, площею 33,1 кв.м., у т.ч. житловою площею 33,1 кв.м., Б-1 сарай, в-1 пригребиця, в1-1 погріб, 1.2.3. огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Городня Чернігівської області, та визнання за позивачем права власності на 2/3 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS], зазначеними у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок, площею 33,1 кв.м., у т.ч. житловою площею 33,1 кв.м., Б-1 сарай, в-1 пригребиця, в1-1 погріб, 1.2.3. огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті його баби [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Городня Чернігівської області. В задоволенні іншої частини заявлених вимог (визнання права власності в порядку спадкування на самочинно збудоване нерухоме майно ) [PERSON] слід відмовити. Враховуючи наведене,

Outcome: partial