Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області, Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди кримінальним правопорушенням. В позовній заяві зазначив, що 25 травня 2017 року він зупинив їхній з дружиною автомобіль марки «Хюндай Матрікс», державний номерний знак [NUMBER] , який перебуває у їхній спільній власності, на узбіччі вул. Кошута в м. Тячів, в районі будинку №131, поруч з тротуаром, у відповідності до вимог п.15.3 Правил дорожнього руху, недалеко від їхнього місця роботи. Ніяких знаків, які забороняють зупинити автомобіль в цьому місці не має. В той день по вул. Кошута проїзд був закритий, у зв`язку з ремонтом вказаної вулиці і зупинка там була вимушеною, але автомобіль нікому не заважав. Приблизно о 16 год. вказаний автомобіль безпідставно та незаконно забрав евакуатор і доставив на спеціальний майданчик ДП МВС України «Інформ-Ресурси», який розташований в м. Тячів, вул.. Заводська, 6-а. Автомобіль був в справному стані, без будь-яких пошкоджень, про що засвідчує акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.05.2017 року. Про незаконне затримання їхнього автомобіля ним та дружиною були написані скарги на ім`я начальника ГУНП в Закарпатській області, прокурору Тячівської місцевої прокуратури та Закарпатської області, а також у службу внутрішньої безпеки. А 30 травня 2017 року, коли він приніс заяву на видачу незаконно затриманого автомобіля, а також заяву про те, що у вказаному автомобілі зберігаються гроші, то інспектор дорожнього нагляду Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Чонка В.Ю. виніс постанову серії АР №182420 від 30 травня 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 510 гривень.. Його було притягнуто до відповідальності за те, що на думку інспектора він здійснив стоянку на тротуарі, чим створив перешкоду для руху пішоходів та вчинив адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 122 КУпАП. Однак, рішенням Тячівського районного суду від 26 липня 2017 року постанову серії АР №182420 від 30 травня 2017 року визнано незаконною. Ігноруючи вказане рішення суду, відповідачі в порушення вимог п.9 Розділу Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, більше року продовжували незаконно та безпідставно утримувати їх автомобіль «Хюндай-Матрікс», державний номер [NUMBER] на спеціальному майданчику ДП МВС України «Інформ-Ресурси». У липні 2018 року, під час спільного огляду вказаного автомобіля з працівниками ДВС у Тячівському районі, ним як власником автомобіля та начальником спеціального майданчика [PERSON] було з`ясовано, що автомобіль має зовнішні механічні пошкодження, та знаходився не на тому місці, де був поставлений спочатку. Крім того, в ході огляду також було встановлено, що був відкритий замок на задній дверці автомобіля. Склалося враження, що хтось користувався їхнім автомобілем, пошкодив її та поставив не на те місце де він був спочатку. Так як був відкритий замок на задній дверці автомобіля, він викликав оперативну групу працівників поліції, яка при огляді місця події встановила вказані пошкодження на автомобілі, а також був зафіксований факт крадіжки грошових коштів в сумі 1500 доларів США та 20000 гривень. Про факт крадіжки з його автомобіля ним була написана письмова заява, яка зберігається в справі, а працівники поліції склали протокол огляду та фото-таблицю. Розслідування даного злочину доручили слідчій СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Дубей М.Ю., а також внесли дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018070160000624 за ч.3 ст. 185 КК України. Позивач зазначив, що розслідування даної справи проходить у дуже в сповільненому темпі, не допитано ряд осіб, яких обґрунтовано можна підозрювати у вчиненому злочині, а також не встановлені інші особи, які можуть бути причетні до даної крадіжки, не вилучені і не переглянуті камери відео-спостереження, на яких може бути зафіксовано, хто вчинив даний злочин. Крім того не надані завдання оперативним підрозділам та іншим працівникам, які можуть надати допомогу у розкриттю та розслідуванню даного злочину. Складається враження, що працівники поліції не зацікавлені у розкритті та розслідуванні даного злочину. З даного приводу ним неодноразово писались клопотання, однак слідча Дубей М.Ю. лише частково їх задовольняє. За таких обставин злочин залишається нерозкритим і особа, яка вчинила злочин не встановлена і розслідування може розтягнутися на довгі роки. За таких обставин, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин то п.10 ч.1 ст. 56 КПК України та ст. 1177 ЦК України передбачено відшкодування майнової шкоди фізичній особі, яка потерпіла від злочину. Таким чином, за період більше одного року безпідставного та незаконного затримання та утримання на спеціальному майданчику ДП МВС України «Інформ-Ресурси», з їх автомобіля «Хюндай-Матрікс», державний номерний знак [NUMBER] вчинено крадіжку грошових коштів в сумі 1500 доларів США та 20000 гривень та не встановлено особу, яка вчинила злочин. Просить суд відшкодувати йому за рахунок Державного бюджету кошти в сумі 1500 доларів США та 20000 гривень, завданої кримінальним правопорушенням №12018070160000624 за ст.. 185 ч.3 КК України та зобов`язати відділення Державного казначейства у Тячівському районі видати йому зазначену суму відшкодування. Представник ГУНП в Закарпатській області надіслав до суду відзив, в якому зазначив, що вважає, що позивачем вибраний невірний спосіб захисту свого права, оскільки, розслідування кримінального правопорушення триває, рішення по кримінальному провадженню ще не прийнято, у зв`язку з чим передчасно заявлено вимогу про відшкодування матеріальної шкоди за рахунок Державного бюджету України. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області надіслав до суду відзив, в якому зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, до задоволення не підлягають, оскільки факт не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення не є підставою для відшкодування збитків з Державного бюджету. Такий обов`язок виникає у випадку наявності шкоди, завданої каліцтвом іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок злочину і тільки тим особам, які визначені в ст..1200 ЦК України. Просить в задоволенні позову відмовити. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задовольнити. Позивач [PERSON] додатково пояснив, що на даний час зі скаргами щодо визнання дій чи бездіяльності слідчого при розслідуванні кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12018070160000624, він нікуди не звертався. Представник ГУНП в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представник Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. З акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.05.2017 року вбачається, що транспортний засіб марки «Хюндай Матрікс», державний номерний знак [NUMBER] , доставлено на зберігання на спеціальний майданчик в м. Тячів, вул. Робітнича, 6 «а» (а.с.13). Згідно постанови державного виконавця Тячівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 31 липня 2018 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №307/2049/17, виданого 15 березня 2018 року Тячівським районним судом Закарпатської області щодо усунення перешкоди [PERSON] у здійсненні нею права власності автомобілем марки «Hyundai Matrix», державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузов, рама) [NUMBER] , та зобов`язання Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» в установленому порядку повернути [PERSON] належний їй на праві власності автомобіль марки «Hyundai Matrix», державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузов, рама) [NUMBER] , що зберігається на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», за адресою м, Тячів, вул. Промислова, 6 «А», закінчено, у зв`язку з його фактичним виконанням на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст..40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.15). 30 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся із заявою до Західного міжрегіональної філії ДП МВС «Інформ-Ресурси» про видачу тимчасово затриманого транспортного засобу», а саме автомобіля марки «Hyundai Matrix», державний номерний знак [NUMBER] та згідно розписки позивач отримав даний автомобіль (а.с.16). 8 серпня 2018 року [PERSON] як потерпілий в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №12018070160000624, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, звернувся з клопотанням до слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про надання йому інформації щодо стану розслідування даного провадження, про проведені заходи по встановленню особи, яка вчинила крадіжку грошових коштів з його автомобіля, надати копії відповідних процесуальних документів про проведені слідчі дії, пам`ятку про процесуальні права та ксерокопію протоколу огляду місця події, долучити до матеріалів кримінального провадження ряд документів, та дане клопотання слідчим згідно постанови від 10 серпня 2018 року було задоволено частково, повідомлено [PERSON] про правову кваліфікацію діяння за його заявою, що проводиться повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, долучено документи згідно клопотання (а.с.9-12, 17). 21 листопада 2018 року [PERSON] звернувся з клопотанням до слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Дубей М.Ю. щодо надання повної та вичерпної письмової відповіді про стан розкриття встановлення злочинця та розслідування у кримінальному провадженні №12018070160000624 за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він 7 вересня 2018 року звертався вже з клопотанням по даному питанню, про те відповіді не отримав (а.с.46). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює слідчим СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області та проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №12018070160000624 за ч.3 ст. 185 КК України. На всі клопотання, які були заявлені [PERSON] давалися відповіді. Чому він їх не отримав, їй не відомо. Відповідь на одне з клопотань було вручено особисто [PERSON] відповідях було зазначено, що клопотання розглянуте і задоволене. На даний час проводиться досудове розслідування, особу не встановлено. Особам, які керували майданчиком, надіслані листи, відповіді на даний час ще не має. В порядку ст. 40 КПК України було клопотання, щодо камер відео-спостереження, яке було надане працівникам карного розшуку, відповіді ще не має. Статтею 56 КК України\~передбачено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. Відповідно до\~ст. 127 КПК України\~шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в\~\~кримінальному провадженні. Згідно\~ст. 128 КПК України\~особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Таким чином, шкода, завдана кримінальним правопорушенням повинна бути відшкодована особами, які вчинили кримінальне правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 30 травня 2018 року за №12018070160000624 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, по факту крадіжки з автомобіля «Hyundai Matrix», державний номерний знак [NUMBER] , належних позивачу [PERSON] грошових коштів в сумі 1500 доларів США та 20000 гривень, яке на даний час триває, позивач [PERSON] в даному кримінальному провадженні визнаний потерпілим та винних осіб в кримінальному провадженні ще не встановлено. Необхідною підставою для притягнення державного органу до відповідальності у вигляді стягнення шкоди (ст. 1174 ЦК) є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу що здійснює оперативно розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, За змістом частин 6, 7 ст.\~1176\~ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Приписами статті 1177 ЦК України визначено, що: 1) шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону; 2) шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. В позовній заяві позивач зазначає, що предметом позову є захист співвідповідачами його порушеного права власності від злочинного посягання особи, яку органом досудового розслідування на даний час ще не встановлено. Даних про те, що позивачем оскаржувалися дії чи бездіяльність слідчого, який проводить досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12018070160000624 за ч.3 ст. 185 КК України, в порядку встановленому КПК України, матеріали справи не містять та дану обставину в судовому засіданні також підтвердив позивач. Відповідно вимог статей 12 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що матеріали цивільної справи не містять доказів того, що дії чи бездіяльність слідчого який проводить досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12018070160000624 за ч.3 ст. 185 КК України, були визнані неправомірними та позивачем не доведено, що саме відповідачами та органом досудового розслідування порушені його права, свободи чи інтереси і саме в результаті цих порушень йому спричинено матеріальну шкоду, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed