Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 30.10.1993 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Широківської сільської ради, Виноградівського району, Закарпатської області за актовим записом № 12. За час проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: донька Діана, [INFO] та син [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу позивач вважає непорозуміння між ними через різні погляди на сімейне життя, через що між ними постійно виникали суперечки. За останні два роки відповідачка на тривалий час виїзжала за межі України. Позивач неодноразово намагався зберегти сімю, але це не дало результату. Вказані обставини призвели до того, що вони близько року не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, тому він не бажає збереження шлюбу, через що просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] подали письмові заяви, в яких просили розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом вручення судової повістки рекомендованим листом, однак про причини неявки суд не повідомляла. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.10.1993 року, який зареєстровано виконавчому комітеті Широківської сільської ради, Виноградівського району, Закарпатської області за актовим записом № 12. За час проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: донька Діана, [INFO] яка досягла повноліття та син [PERSON], [INFO] який знаходиться на вихованні біля відповідачки і питання участі у виховання та забезпеченні дитини між сторонами у даному позові не ставилося. Причина розірвання шлюбу з встановлених матеріалів справи є несумісність характерів та непорозуміння між сторонами та наявність у них різних поглядів на сімейне життя. На час розгляду справи сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин і позивач висловив своє небажання зберегти шлюб між ними. Від відповідачки жодних заперечень щодо цих обставини до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачкою, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved