Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 30 травня 2016 року помер його рідний батько - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого по вул. Саговій ( колишня Сидоренко), 18. Оскільки він являється спадкоємцем першої черги, а його матір - [PERSON] та племінниця [PERSON], (на яку був складений заповіт), написали заяви до нотаріальної контори про відмову у прийнятті спадщини на його користь, він у встановлений законом строк звернувся до другої черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Щодо його сестри [PERSON], то вона взагалі відмовилась звертатись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 28 січня 2017 року він отримав нотаріальну відмову у вигляді розяснення щодо неможливості видачі йому свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме документ, який підтверджує право власності на домоволодіння, яке розташоване по вул. Саговій, 18 в с. Червона Слобода, Черкаського району. Те, що спадковий будинок дійсно належав його померлому батькові підтверджується наступним: Відповідно до довідки Червонослобідської сільської Ради № 2474 від 18.06.2007 року, яка видавалась на підставі погосподарської книги № 33 за 2006-2010 роки його батько [PERSON] мав в користуванні один жилий будинок в с. Червона Слобода по вул. Сидоренка (нині вул. Сагова), 18. Згідно до витягу з рішення виконавчого комітету за № 182 від 19.07.2007 року «Про оформлення права власності» Черкаському обласному обєднаному бюро технічної інвентарізації було доручено провести реєстрацію та видати Свідоцтво на право власності на житлові будинки з надвірними спорудами, що належать мешканцям с. Червона Слобода, Черкаського району (згідно з додатком). Згідно додатку до рішення виконкому під № 7 значиться його батько [PERSON] та вказана адреса будинку вул. Сидоренка (нині Сагова), 18 в с. Червона Слобода, Черкаського району. Відповідно до рішення виконавчого комітету Червонослобідської сільської Ради за № 193 від 19.07.2007 року також було визнано літню кухню житловим приміщенням за адресою вул. Сидоренка (нині Сагова), 18, с. Червона Слобода, що належить [PERSON]. Але через хвороби, (перенесення кількох інсультів), батько не вспів вчасно отримати Свідоцтво про право власності на спадковий будинок в органах БТІ. Відповідно до довідки Червонослобідської сільської ради № 424 від 30.01.2017 року, за його померлим батьком [PERSON], рахується житловий будинок в с. Червона Слобода, вул. Сагова (Сидоренко), 18, Черкаського району. Як на день смерті, так і по теперішній час, крім нього в будинку були зареєстровані і проживають: він - [PERSON] А,А, його матір [PERSON], дружина - [PERSON], дочка дружини - [PERSON] та наш син [PERSON] Земельна ділянка, розміром 0,15 га, на якій розташований житловий будинок та надвірні споруди - не приватизована. В звязку з цим він вважає, що фактично вступив у спадщину, оскільки постійно проживав та проживає в даному будинку. Коли він почав оформляти документи для отримання свідоцтва про право на спадщину, виявилось, що відсутнє свідоцтво про право власності на спадковий будинок. Відсутність даної документації є перепоною для оформлення спадщини на домоволодіння в нотаріальній конторі. В звязку з чим, вимушений звернутися до суду. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадщину у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Сагова (Сидоренко), 18 в с. Червона Слобода, Черкаського району, після смерті [PERSON], померлого 30 травня 2016 року. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву, в котрій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Червонослоської сільської ради Черкаського району, в судове засідання не зявився, хоча про час і місце його проведення повідомлялися в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви, в котрих просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. 30 травня 2016 року помер рідний батько позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.06.2016 року, серії І-СР № 282844. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого по вул. Саговій ( колишня Сидоренко), 18. Позивач являється спадкоємцем першої черги. Його матір - [PERSON] згідно заяві № 1560 від 27.09.2016 року відмовилась від прийняття спадщини за усіма підставами, що залишилася після смерті її чоловіка на користь позивача [PERSON] Згідно заповіту, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] (нині [PERSON]). Але згідно заяви [PERSON], вона відмовилася від прийняття спадщини за всіма підставами на користь [PERSON] Він у встановлений законом строк звернувся до другої черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Його сестра [PERSON] відмовилась звертатись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 28 січня 2017 року він отримав нотаріальну відмову у вигляді розяснення щодо неможливості видачі йому свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме документ, який підтверджує право власності на домоволодіння, яке розташоване по вул. Саговій, 18 в с. Червона Слобода, Черкаського району. Те, що спадковий будинок дійсно належав його померлому батькові підтверджується наступним: Відповідно до довідки Червонослобідської сільської Ради № 2474 від 18.06.2007 року, яка видавалась на підставі погосподарської книги № 33 за 2006-2010 роки його батько [PERSON] мав в користуванні один жилий будинок в с. Червона Слобода по вул. Сидоренка (нині вул. Сагова), 18. Згідно до витягу з рішення виконавчого комітету за № 182 від 19.07.2007 року «Про оформлення права власності» Черкаському обласному обєднаному бюро технічної інвентарізації було доручено провести реєстрацію та видати Свідоцтво на право власності на житлові будинки з надвірними спорудами, що належать мешканцям с. Червона Слобода, Черкаського району (згідно з додатком). Згідно додатку до рішення виконкому під № 7 значиться його батько [PERSON] та вказана адреса будинку вул. Сидоренка (нині Сагова), 18 в с. Червона Слобода, Черкаського району. Відповідно до рішення виконавчого комітету Червонослобідської сільської Ради за № 193 від 19.07.2007 року також було визнано літню кухню житловим приміщенням за адресою вул. Сидоренка (нині Сагова), 18, с. Червона Слобода, що належить [PERSON]. Але через хвороби, (перенесення кількох інсультів), батько не вспів вчасно отримати Свідоцтво про право власності на спадковий будинок в органах БТІ. Відповідно до довідки Червонослобідської сільської ради № 424 від 30.01.2017 року, за його померлим батьком [PERSON], рахується житловий будинок в с. Червона Слобода, вул. Сагова (Сидоренко), 18, Черкаського району. Як на день смерті, так і по теперішній час, крім нього в будинку були зареєстровані і проживають: він - [PERSON] А,А, його матір [PERSON], дружина - [PERSON], дочка дружини - [PERSON] та наш син [PERSON] Земельна ділянка, розміром 0,15 га, на якій розташований житловий будинок та надвірні споруди - не приватизована. Позивач [PERSON] фактично вступив у спадщину, оскільки постійно проживав та проживає в даному будинку. Коли він почав оформляти документи для отримання свідоцтва про право на спадщину, виявилось, що відсутнє свідоцтво про право власності на спадковий будинок. Відсутність даної документації є перепоною для оформлення спадщини на домоволодіння в нотаріальній конторі. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. З Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» п. 23 (3 абзац) у разі неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в загальному порядку, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадщину у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Сагова (Сидоренко), 18 в с. Червона Слобода, Черкаського району, після смерті [PERSON], померлого 30 травня 2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Outcome: approved