Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 24.01.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління Чернігівської області, актовий запис № 4. Позивач у позовній заяві зазначив, що 24 січня 2003 року вони з відповідачкою уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Їх шлюб розпався у зв'язку з тим, що вони не можуть знайти спільної мови. Жити з дружиною позивач не може. У зв'язку з цим, вони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 24 січня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 4. Ухвалою судді від 26 серпня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] у повному обсязі підтримав заявлені ним позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачкою не зійшлись характерами. За вказаних обставин вважає за неможливе подальше подружнє життя та збереження шлюбу, відмовляється від надання строку на примирення. Вважає, що примирення між ними на даний час неможливе та наполягає на розірванні шлюбу. Місце проживання дитини визначено та дитина буде проживати разом з ним. Спільне господарство вони з відповідачкою не ведуть, шлюбні стосунки припинили. Спору про поділ майна немає. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та вказала, що вона згодна на розірвання шлюбу з позивачем. Зазначила, що у неї з позивачем постійно виникають сварки, скандали. Підтвердила пояснення, надані позивачем в судовому засіданні в обґрунтування заявлених вимог. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши позицію відповідачки по суті заявлених позовних вимог та заслухавши її пояснення, надані в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в ході судового засідання, сторони зареєстрували між собою шлюб 24 січня 2003 року, про що в книзі реєстрації акті про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 24.01.2003 року зроблено відповідний актовий запис за № 04. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] ( а.с. 3 ). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Городня Чернігівської області та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 6 ). З довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області від 14.08.2015 року за № 4727 встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований і проживає за адресою : [ADDRESS], та до складу його сім'ї входить : дружина - [PERSON], донька - [PERSON], 2003 року народження ( а.с. 4 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач зазначає те, що вони з відповідачкою гне зійшлись характерами. Відповідачка підтверджує постійні сварки та скандали у сім'ї. У зв'язку з цим, сторони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, згоду відповідачки на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved