Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації та виселення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.04.2010 року між [PERSON], що мешкає [ADDRESS], та [PERSON], що проживає [ADDRESS], було укладено договір позики грошей, який посвідчено приватним нотаріусом Денисюк І.Л. та зареєстрований в реєстрі за №621. У зв'язку з неповерненням [PERSON] позичених коштів, позивачем було подано позовну заяву про стягнення коштів шляхом визнання права власності на предмет іпотеки до Тернопільського міськрайонного суду. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.02.2014 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за [PERSON] права власності на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності та двокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності. Дане рішення було зареєстровано в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.02.2015 року, у зв'язку з чим позивачем було запропоновано колишнім власникам укласти договір найму житла, в разі відмови зобов'язано виселитися з належних позивачу квартир по [ADDRESS] протягом двох місяців та передати ключі. Позивач не може належним чином здійснити своє право власника через не допуск до належних йому квартир. Крім того через не допуск до квартир у позивача немає можливості провести технічну інвентаризацію майна органами БТІ та виготовлення технічної документації, що в свою чергу не дає йому можливості переоформити договори пов'язані з утриманням даних квартир на нового власника. На підставі викладеного позивач просить суд зобов'язати [PERSON],. [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні належними [PERSON] квартирами за адресою: м. Тернопіль. [ADDRESS]; визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилими приміщеннями за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS]; зняти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартир за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS]; виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартир за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS]. Представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив його задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялися належним чином. Суд вважає, що відповідачі про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. 18 квітня 2010 року між [PERSON], що мешкає [ADDRESS], та [PERSON], що проживає [ADDRESS], було укладено договір позики грошей, який посвідчено приватним нотаріусом Денисюк І.Л. та зареєстрований в реєстрі за №621. У зв'язку з неповерненням [PERSON] позичених коштів, позивачем було подано позовну заяву про стягнення коштів шляхом визнання права власності на предмет іпотеки до Тернопільського міськрайонного суду. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05 лютого 2014 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за [PERSON] права власності на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності та двокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності. Дане рішення було зареєстровано в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.02.2015 року, про що свідчать витяги №33312826 від 09.02.2015 року та №33315463 від 09.02.2015 року. Відповідно до довідки №777 від 15 лютого 2017 року, виданої ПМП «ВАЛ», у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON]. Як вбачається із довідки №778 від 15 лютого 2017 року, виданої ПМП «ВАЛ», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В силу ст. ст.317,319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно дост.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Щодо вимоги позивача про зняття відповідачів з реєстрації, судом встановлено, що згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні його власністю, тому вимога позивача про примусове зняття відповідачів з реєстраційного обліку до задоволення не підлягає. Крім того, відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною [PERSON] України, - і за її межами. Таким чином, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом зобов'язання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні належними [PERSON] квартирами за адресою: [ADDRESS] та квартира [ADDRESS]; визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилими приміщеннями за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS]; виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартир [ADDRESS] та [ADDRESS].

Outcome: partial