Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 26 вересня 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини. Позивачу відомо, що аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам не проводиться, чи має постійне місце роботи відповідач позивачу не відомо, а тому просить стягнути з нього на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві та вказала, що відповідач з моменту народження дитини не надає жодної матеріальної допомоги. Окрім того, погодилася на розмір аліментів, які визнала в судовому засіданні представник відповідача в сумі 450 грн. шомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, вказала, що відповідач погоджується платити аліменти на утримання спільної з позивачем дитини в розмірі 450 грн. на місяць. В більшому розмірі відповідач не спроможний сплачувати аліменти, оскільки на даний час перебуває під вартою, раніше судимий. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, позивач та відповідач з 26 вересня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.4). Як встановлено в судовому засіданні дитина проживає разом з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їхньої дитини - малолітньої [PERSON] Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Як встановлено в судовому засіданні відповідач на даний час ніде не працює. Проте, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів батьки зобов'язані утримувати дітей. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі, який визнаний в судовому засіданні представником відповідача та, який не заперечувався позивачем, - 450 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно позов підлягає задоволенню частково. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 04 березня 2016 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 04 березня 2016 року по 03 квітня 2016 року. З приводу стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial