overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд в інтересах свого сина [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] і просить визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідачка в 2009 року, припинивши спільне проживання з його сином - [PERSON], забравши свої особисті речі, виїхала разом з донькою - [PERSON] на постійне місце проживання до Канади, де і проживають по теперішній час. Після від'їзду в Канаду відповідачі в спірній квартирі не з'являлись, їх особисті речі в ній відсутні, хоча вони перебувають бути зареєстрованими в цій квартирі, в зв'язку з чим позивач не може реалізувати своє право власності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце його проведення були повідомлені належним чином. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи по суті у відсутності відповідачів та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи не заперечує проти розгляду справи по суті у відсутності відповідачів, але враховуючи, що відомості про наявність у них житла в Канаді відсутні, посилається на розсуд суду. Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 26 квітня 2004 року виконавчим комітетом Смілянської міської ради. В цій квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі, що підтверджується довідкою СКП «Наш Дім» від 28 травня 2014 року № 297. Відповідно до актів обстеження цієї квартири [ADDRESS], складених 13 січня 2014 року за № 3, 28 квітня 2014 року за № 167, 28 травня 2014 року за № 174, 01 серпня 2014 року № 277, 09 жовтня 2014 року б/н, складених сусідами та затверджених СКП «Наш Дім», відповідачі з 2009 року не проживають в цій квартирі та їх особисті речі в ній відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Домовленість між сторонами стосовно користування житлом судом не встановлена. За таких обставин суд вважає, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Судові витрати позивач залишає за собою. На підставі наведеного, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд в особі свого представника [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що 12.08.2013 року померла його мати [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії МЕ № 0720468. Після смерті матері відкрилася спадщина, на належне їй майно. Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом. При зверненні до Хустської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у звязку з тим, що ним було пропущено строк для прийняття спадщини. Такий строк останній пропустив через необізнаність в законодавстві. Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити. В судове засідання представник позивача [PERSON]- [PERSON] подав заяву, в якій просив справу розглядати в їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник Хустської міської ради [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечила. Представник Хустської державної нотаріальної контори [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника держнотконтори, проти задоволення позову не заперечила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін, без фіксування судового процесу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод чи інтереси інших осіб. За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд до [PERSON] з позовною заявою про стягнення індексу інфляції та 3% річних за несвоєчасне повернення авансового платежу. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 06 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] відбулась усна домовленість про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу квартири, [ADDRESS], до 10 серпня 2012 року. На забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] передав [PERSON] завдаток у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, що підтверджується відповідною розпискою. Згодом [PERSON] своїх зобов'язань щодо укладання договору купівлі - продажу квартири не виконала, внаслідок чого [PERSON] був змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на його користь отриманий авансовий платіж. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав з мотивів викладених у запереченні. Додатково пояснив, що рішенням Здолбунівського районного суду з відповідача було стягнуто на користь [PERSON] 8 224 грн. 02 коп., в якості авансу переданим останнім за намір укласти договір купівлі-продажу квартири, що підтверджується квитанцією №74 від 16 травня 2014 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 06 липня 2012 року між - [PERSON] та [PERSON] відбулась усна домовленість про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу квартири. На забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] передав [PERSON] завдаток у сумі 1000 доларів США. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Згідно рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 січня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 8 224 (вісім тисяч двісті двадцять чотири) гривні 02 копійки. Як стверджує в судовому засіданні представник відповідача, [PERSON] сплатила кошти в сумі 8 224 (вісім тисяч двісті двадцять чотири) гривні 02 копійки. Зважаючи на наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необгрнутовані та такі, що не можуть бути задоволені. На підставі ст.ст. 570, 657 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 04.03.1995 р.. Неповнолітніх дітей у них немає. З 15.12.2013 року вони проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідачка фактично створила сім'ю з іншим чоловіком. До розірвання шлюбу відповідачка ставиться байдуже, а тому розірвати шлюб через відділ РАЦС немає можливості. Спору про поділ майна на даний час у них немає. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження неможливо, просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач надав заяву, у якій позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотань, заяв про перенесення розгляду справи від неї не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 04.03.1995 р. cторони зареєстрували шлюб. Неповнолітніх дітей у них немає. Спільне життя не склалося, сторони з 15.12.2013 р. у проживають окремо. Спору про поділ майна на даний час немає, позивач на примирення не згоден. З урахуванням установлених обставин, відсутні підстави для надання сторонам строку для примирення, а подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного, тому їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд до [PERSON] із позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що вони із відповідачкою перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12.07.1987р. Попельниківською сільською радою, а.з. №4, однак позивач вказує, що вони втратили почуття поваги та любові одне до одного, у них різні характери і погляди на сімейне життя, фактично шлюбні відносини між ними припинені, тому позивач вважає, що збереження сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач подав до суду заяви, якою позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, справу просив розглядати у його відсутності, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідачки. Відповідачка будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з'явилася без поважних причин про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений без поважних причин або без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином у суду є підстави для розгляду справи заочно у відсутності відповідача. Судом, відповідно до представлених документів, встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб, від якого неповнолітніх дітей у них немає. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення за наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони після укладення шлюбу міцної сім'ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому, враховуючи, що відповідачка не заявила вимог щодо прізвища, яке їй встановити після розірвання шлюбу, суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд до відповідача з вимогою щодо примусового і гягпення грошової заборгованості, що утворилась внаслідок не виплати ФГ « Юкас і К» орендно плати за строкове володіння та використання земельної частки / паю/ з 26.03.2009р. по 01.04.2016р. в розмірі 98 344.25 грн., моральні збитки в сумі 97 450.00 гри., а також стягнути з відповідача суму будь-якого податку, який може бути стягнутий з позивача на день здійснення платеж . Враховуючи складність складання повного рішення суду, пов,язаноі о з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні, відповідно до ч.З ст. 209 ЦПК України, прого юсити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд до відповідача про визнання права власності на 0,03103% частки земельної ділянки від земельної ділянки загальною площею 71,34 га згідно державного Акту на право приватної власності на земельну ділянку виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 20.07.2005р. № 438, що знаходиться на території Новокаїрської сільської ради, та належать померлій матері позивача - [PERSON]. Дане мотивовано тим, що позивач , як син померлої матері за заповітом має право спадкувати майно останньої як єдиний спадкоємець. Однак нотаріальною конторою йому було відмовлено в оформлені документів на прийняття спадщини після померлої матері у зв,язку з чим він вимушений звернутися до суду про визнання за ним право власності на спадкове майно після померлої матері - [PERSON] Позивач, представники відповідача третьої особи в судове засідання не з,явилися, надавши суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність. Суд , дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, вважає позов підлягаючим задоволенню. Так судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого Новокаїрською сільською радою [PERSON] померла [INFO]. Згідно згідно державного Акту на право приватної власності на земельну ділянку виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 20.07.2005р. № 438, що знаходиться на території Новокаїрської сільської ради померла [PERSON] є власником земельної ділянки 0,03103% частки земельної ділянки від земельної ділянки загальною площею 71,34 га. Згідно свідоцтва про народження позивач [PERSON] є сином померлої матері [PERSON]. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Зважаючи на вище викладене, суд вважає, що існує достатньо підстав для визнання за [PERSON], як сином померлої матері права власності на спадкове майно за заповітом на земельну ділянку, що розташовані на території Новокаїрської с/р належної померлій [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд до відповідача про визнання права власності на 0,03906 частки земельної ділянки від земельної ділянки загальною площею 108.9 га. згідно державного Акту на право приватної власності на земельну ділянку виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 20.07.2005р. № 438, що знаходиться на території Новокаїрської сільської ради, та належить померлій матері позивача - [PERSON]. Дане мотивовано тим, що позивач , як син померлої матері за заповітом має право спадкувати майно останньої як єдиний спадкоємець. Однак нотаріальною конторою йому було відмовлено в оформлені документів на прийняття спадщини після померлої матері у зв,язку з чим він вимушений звернутися до суду про визнання за ним право власності на спадкове майно після померлої матері - [PERSON]. Позивач в судове засідання не з,явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з,явився, суду надана заява з проханням розглянути справу у їх відсутність. Суд , дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, вважає позов підлягаючим задоволенню. Так судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого Новокаїрською сільською радою [PERSON] померла [INFO]. Згідно державного Акту на право приватної власності на земельну ділянку сер. ЯД № 734075 виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 20.07.2005р. № 438, що знаходиться на території Новокаїрської сільської ради померла [PERSON] є власником 0,03906 частки земельної ділянки які знаходяться у співвласності з іншими власниками земельних часток від загальної земельної ділянки загальною площею 108.9 га.. Згідно свідоцтва про народження позивач [PERSON] є сином померлої матері [PERSON]. Згідно заповіту посвідченого секретарем Новокаїрської сільської ради від 28.12.2010р. [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON] Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Зважаючи на вище викладене, суд вважає, що існує достатньо підстав для визнання за [PERSON], як сином померлої матері права власності на спадкове майно за заповітом на земельну ділянку, що розташована на території Новокаїрської с/р належної померлій [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд до вказаного відповідача з зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги зменшив,відмовився від стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції і просив стягнути з відповідача передані у борг кошти у сумі 34000 гривень та понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково і пояснив,що брав у борг у [PERSON] певні кошти,частину коштів 20000 грн віддав,але письмового документу про повернення боргу не має. Борг визнає на 14000 гривень. Власноручно писав розписку [PERSON] про отримання в борг 34000 грн,оскільки так вимагав написати [PERSON]. Вислухавши сторони,дослідивши матеріали справи слід прийти до наступного. Згідно з вимогами ст.ст.1046,1047 ЦК України за договором позики,що укладається в письмовій формі, одна сторона передає у власність другій- грошові кошти,остання зобов»язується повернути кошти. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином. Як встановлено судом і не заперечується сторонами між ними було укладено договір позики,за яким передано у власність відповідачу позивачем кошти на певних умовах. Договір укладено в письмовій формі,шляхом написання боржником власноручної розписки про отримання 34000 гривень. Згідно означеної розписки,написання якої власноручно, не заперечив відповідач [PERSON],він отримав від [PERSON] 34000 гривень і взяв на себе зобов»язання про їх повернення 01.11.2014 року. Оскільки строк повернення боргу сплив позивач мав право вимагати виконання умов договору. За таких встановлених обставин позовні вимоги слід задовольнити повністю. Відповідно до вимог ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі,що грошові кошти насправді не були одержані, або були одержані у меншій кількості,ніж встановлено договором. Відповідач не оспорив укладеного в письмовій формі договору позики,доказів,що він отримав у борг кошти у меншій кількості, або повернув їх, належними, допустимими доказами не довів,лише заявив про це усно, але позивач його заперечень не прийняв і наполягав на тому,що передав у борг 34000 гривень. За таких обставин суд відноситься до позиції відповідача критично і не бере їх до уваги. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача в розмірі пропорційно задоволенню вимог,тобто у сумі 340 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд за дорученням [PERSON] з позовом до виконкому Рахівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що після смерті [PERSON] залишилося як спадкове майно - ? частина будинку № 156 а по вулиці Київська, м. Рахів, Закарпатської області. Будівництво вказаного житлового будинку здійснювалось відповідно до чинного на той час законодавства на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці, що підтверджується будівельним паспортом від 25.12.1985 року. Встановлено, що забудовниками даного будинку є [PERSON] та його дружина [PERSON]. Документом, що підтверджує право власності на дане майно є договір про безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 10.01.1986 року видане на підставі рішення виконавчого комітету Рахівської міської Ради народних депутатів № 210 від 19.12.1985 року. Також підтвердженням являється дозвіл Районного архітектора про право на виконання будівельних робіт та акт про відведення земельної ділянки у межах села, селища, міста від 25.12.1985 року. При своєму житті [PERSON] 08.09.2008 року склала заповіт згідно якого спадкодавець заповів житловий будинок за № 156 а з прилеглими до нього спорудами по вул. Київська в м. Рахів своїм дочкам [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Однак, до нотаріальної контори в установлені законом строки з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дане майно ніхто не звертався. Таким чином, спадщину за заповітом на дане майно покійної прийняли [PERSON] та [PERSON], як особи зазначені в заповіті та які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Чоловік покійної- Копич [PERSON], являється особою, що має право на обовязкову частку в спадщині, являючись непрацездатним вдівцем. Однак, використовуючи своє право регламентоване ч. 1-2 ст. 1274 ЦКУ на відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи, до Рахівської ДНК звернувся [PERSON], із заявою, щодо відмови у прийнятті спадщини за законом на користь своїх дітей. [PERSON] також звернулася до Рахівської ДНК із заявою, щодо відмови у прийнятті спадщини за заповітом в користь [PERSON]. [PERSON] постійно проживала з померлою матірю [PERSON] до її смерті за адресою м. Рахів, вул. Київська, 231. Таким чином, [PERSON] постійно проживаюча зі своєю матірю прийняла спадщину ? частину житлового будинку в м. Рахів по вул. Київська, 156/а та є належним спадкоємцем згідно заповіту. Так як інша ? частина даного будинку надалі належить [PERSON] як власнику. 15.12.2015 року з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріусом у вчиненні цієї дії їй було відмовлено згідно постанови № 142 від 14.12.2015 року

Outcome: approved