Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] діючи в інтересах позивача [PERSON] , звернулися до суду із позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат, трьох процентів\~ річних,\~ нарахованих на\~ невідшкодовану\~ моральну\~ шкоду, матеріальну шкоду, заподіяну смертю внаслідок злочину та збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника,\~ у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати. Свої вимоги мотивували тим, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду та Апеляційного суду Сумської області, з відповідача [PERSON] на користь позивачів стягнуто моральну та матеріальну шкоду, від сплати якої останній\~ ухиляється і до цього часу не сплатив присуджені кошти, а тому посилаючись на положення статей 509, 625, 1208 ЦК України, просили постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні витрати на невідшкодовані кошти за заподіяння шкоди скоєним злочином, збільшити розмір\~ відшкодування завданої злочином шкоди, у зв`язку з втратою годувальника, та 3 проценти річних на невідшкодовані кошти за заподіяння шкоди скоєним злочином. Позовні вимоги позивачем декілька разів змінювались і остаточно позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] : інфляційні витрати на невідшкодовані кошти за заподіяння шкоди скоєним злочином у розмірі 43190, 92 грн. за період з 01.09.2016 року по 31.12.2019 р. 3 % річних на невідшкодовані кошти за заподіяння шкоди скоєним злочином у розмір 19771,72 за період з 01.07.2016 року по 31.12.2019р збільшити розмір\~ відшкодування завданої злочином шкоди, у зв`язку з втратою годувальника за період\~\~ з 30.01.2017р. по 31.12.2017р. у розмірі\~ 780,85грн. та\~ 01 січня 2020 року у розмірі\~ 990,60 грн щомісяця. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, мотивуючи тими ж обставинами, викладеними ним у позові та у\~ заявах про збільшення розміру позовних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернувшись до суду\~ із заявою про розгляд справи без її участі. Відповідач, якого належним чином повідомлено про дату, час і місце судового\~ засідання, в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотання про відкладення розгляду справи не надав, про причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. За таких обставин суд, зі згоди позивача, визнав можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд,\~ заслухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги [PERSON] \~ підлягають задоволенню з наступних підстав. З наявних у матеріалах справи\~ судових рішень встановлено, що рішенням Шосткинського місьрайонного суду Сумської області\~ від 25.08.2012 року, залишеним в цій частині без змін рішенням суду апеляційної інстанції, з [PERSON] , як винуватого в доржньо-транспортній пригоді, крім іншого, стягнуто 100000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди неповнолітній [PERSON] , а також шкоду, завдану малолітній [PERSON] , яка перебувала на утриманні загиблої у ДТП матері, у зв`язку з втратою годувальника. Судом також встановлено з облікової картки про зведене виконавче провадження № 34454292 /а.с. 8-9/, що на момент розгляду справи присуджені вказаним судовим рішенням кошти відповідачем позивачу [PERSON] , не сплачені в результаті чого виникла заборгованість. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи положення частини 4 статті 263 («Законність і обгрунтованість судового рішення») ЦПК України, якими визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд вважає за необхідне врахувати\~ застосування наведених вище\~ норм права Великою Палатою Верховного Суду, який, відступивши від певних висновків Верховного Суду України, у постанові № 686/21962/15-ц від 16.05.2018 дійшов висновку, що оскільки стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким\~ чином, Верховний Суд вказав, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Оскільки відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджує вказане вище судове рішення, яке в цій частині набрало законної сили, та порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача [PERSON] , виникло право на застосування наслідків такого порушення, передбачених\~ статтею 625 ЦК України. Так загальна сума інфляційних витрат за період з 01.09.2016 року по 31.12.2019 р становить 43190, 92 грн. Відповідач жодних заперечень з цього приводу\~ до своїх заяв про перенесення розгляду справи не подав та зазначений розрахунок не спростував. Щодо 3х% річних на користь [PERSON] , то за період з 01.07.2016 року по 31.12.2019р. з відповідача слід\~ стягнути 19771,72 грн. В свою чергу відповідач жодних заперечень з цього приводу\~ до своїх заяв про перенесення розгляду справи не подав та зазначений розрахунок не спростував. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Крім цього відповідно до положень ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Згідно з ч. 2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Таким чином збільшення розміру мінімальної заробітної плати є підставою для збільшення розміру щомісячних виплат у зв`язку з втратою годувальника. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10.07.2018р. у справі розмір щомісячної виплати у зв`язку з втратою годувальника, що підлягає стягненню на користь [PERSON] визначений в розмірі 671 грн. 23 коп., виходячи з мінімальної заробітної плати в розмірі 3723 грн. Відповідно до студентського квитка позивач є студентом медичного факультету СумДУ, з терміном навчання до 30.06.2021р.,\~ що відповідачем не спростовувалося.\~ Згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня на 2017 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі встановлено в 3 200 грн. Таким чином, коефіціент, на який має бути проіндексована сума 304 грн. 15 коп. становить відношення мінімальної заробітної плати станом на січень 2019 р. (на момент подання позовної заяви до суду) до мінімальної заробітної плати станом на травень 2018 р. Отже розмір щомісячного платежу по відшкодуванню шкоди завданою втратою годувальника становитиме 870,23грн . При цьому позивач просить стягувати таку суму, починаючи з 01 січня 2019 року та з 1 січня 2020р., проте оскільки підставою для збільшення розміру відшкодування є не саме по собі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, а заява потерпілого про це, тому, на думку суду, [PERSON] , має право на збільшення розміру щомісячних виплат у зв`язку з втратою годувальника з моменту звернення до суду - 3 січня 2019 року і до 31 грудня 2019 року включно\~ та з 2 січня 2020 року і до 31 грудня 2020 року включно . При цьому, суд\~ враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07 травня 2018 року у справі № 476/72/17 щодо періоду, з якого має бути проведено збільшення розміру відшкодування шкоди у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати. Згідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено новий розмір мінімальної заробітної плати - 4 173грн на місяць, з якої визначається розмір відшкодування. З огляду на положення ч. 2 ст. 1208 ЦК України, у зв`язку із збільшенням мінімальної заробітної плати до 4 173 грн., позивач має право з 01 січня 2019 року на\~ розмір відшкодування шкоди до 870,23грн\~ на утримання [PERSON] щомісяця. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено новий розмір мінімальної заробітної плати - 4723 грн на місяць, з якої визначається розмір відшкодування. З огляду на положення ч. 2 ст. 1208 ЦК України, у зв`язку із збільшенням мінімальної заробітної плати до 4723 грн., позивач має право з 01 січня 2020 року на\~ розмір відшкодування шкоди до 990,60\~ на утримання [PERSON] щомісяця. Оскільки розмір відшкодування збільшено законом, а відшкодування виплачується без врахування Закону України «Про державний бюджет України на 2019 та 2020 рік», то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідача слід зобов`язати виплачувати позивачеві на утримання неповнолітнього [PERSON] , щомісячно, починаючи: з 01 січня 2019 року по 870,23 грн а з 01 січня 2020 року по 990,60 грн. відшкодування у зв`язку з втратою годувальника, до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Таким чином, суд вважає правомірним позовні вимоги [PERSON] \~ про стягнення інфляційних витрат, трьох процентів\~ річних,\~ нарахованих на\~ невідшкодовану моральну\~ шкоду, матеріальну шкоду, заподіяну смертю внаслідок злочину\~ та збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника,\~ у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати, задовольнити Відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави\~ судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп. пропорційно розміру задоволених вимог, від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved