Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила розірвати шлюбу, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 04 грудня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1899); стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з вказаним позовом і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя між сторонами не склалось, було втрачено почуття взаємоповаги та любові. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Спір про місце проживання дитини та поділ майна - відсутній. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Крім того, на момент звернення до суду із вказаним позовом між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, відповідач не допомагає з витратами на утримання сина, тому позивач просить також стягнути з останнього аліменти на утримання спільної дитини. 10 січня 2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 12 березня 2018 року. 12 березня 2018 року справу знято з розгляду у зв'язку з перебуванням судді у відпустці, справу призначено на 14 год. 00 хв. 10 квітня 2018 року. Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Відповідно до ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого засідання в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження проводиться підготовче засідання. 10 квітня 2018 року у підготовче засідання позивач не з'явилась, просила розглядати справу за її відсутності позовні вимог підтримала в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, разом з тим 12 березня 2018 року через канцелярії суду від відповідача надійшла заява про визнання позову від [PERSON], посвідчена приватним нотаріусом КМНО Поручник А.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 216, відповідно до якої відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив призначити розмір аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на даний момент офіційно не працює. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. З врахуванням наведеного, а також тієї обставини, що позов відповідачем визнано в повному обсязі, суд вважає за можливе прийняти рішення на стадії підготовчого провадження з огляду на наступне. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом, в порядку ч. 2 ст. 206 ЦПК України, перевірено, чи не суперечить закону визнання відповідачем позову та чи не порушено права, свободи чи інтереси інших осіб у зв'язку з таким визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстрований 04 грудня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1899, Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серія [NUMBER]. З врахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що сторони фактично підтвердили ту обставину, що в даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Згідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн., сплачений за вимогу про розірвання шлюбу та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved