Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він разом зі своєю дружиною [PERSON], та сином [PERSON], згідно Свідоцтва про право власності на житло від 30.01.2002 року , зареєстрованим в РМ БТІ є співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. В будинку №16 по вул.. Ясна також знаходиться квартира №2, власником якої є [PERSON]. В 2015 році він дізнався що в Україні почала діяти система безоплатної вторинної правової допомоги. З метою захисту його прав, а саме усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом вилучення дерев відповідачів, корені та гілки яких проникають на ділянку [PERSON], він звернувся до Рівненського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги зі зверненням про призначення йому адвоката. В ході підготовки справи стало відомо, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали Державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою м.Рівне, вул.. Ясна,18 а в протоколі обстеження і погодження меж земельної ділянки є підпис від його імені, якого він не вчиняв. Відповідно до поданої інформації Управління Держгеокадастру у м. Рівному Рівненськї області від 09.02.2016 року земельна ділянка, що обліковувалася за домоволодінням по адресі м.Рівне, вул.. Ясна, 18 рішенням Рівненської міської ради від 17.03.2005 року №1276 передана в спільну часткову власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно даної довідки від 26 березня 2006 року було складено протокол обстеження і погодження меж земельної ділянки за адресою м.Рівне, вул.. Ясна,18. При складані протоколі він був відсутній, тому не підписував згадуваний документ, того навпроти його прізвища наявний підпис, йому не належить. На підставі рішення Рівненської міської ради від 17.03.2005 року був і виданий Державний акт серії ЯЕ №235489 від 04.04.2008 року про право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою м.Рівне, вул.. Ясна,18. Відповідно до ч.1, п. «б» ч.2 ст.198 ЗК України кадастрові зйомки це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Відтак, при виготовленні та видачі Державного акту на право власності відповідачів на земельну ділянку, розташовану за адресою м.Рівне, вул.. Ясна,18 не були дотриманні положення вказаної Інструкції та ч.2 ст.198 ЗУ України щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки та погодження з суміжними землекористувачами. На підставі викладеного, просить суд визнати недійсним Державний акт серії ЯЕ №235489 про право власності на земельну ділянку площею 0,0750 га, що розташована за адресою в м.Рівне, вул. Ясна, 18 та скасувати його державну реєстрацію В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] підтримали позов з межах доводів позовної заяви. Просили позов задовольнити повністю. Вважає, що строк позовної давності ними не пропущений. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Просила відмовити в його задоволенні. Представники відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] вважають позовні вимоги [PERSON] безпідставними і необґрунтованими. Зазначені в позовній заяві доводи що Державний акт недійсний не можуть слугувати підставою для його скасування. Оскільки рішення Рівненської міської ради від 17.03.2005 року земельна ділянка, розташована за адресою м.Рівне, вул.. Ясна 18 передана у спільну сумісну власність гр..[PERSON], [PERSON], [PERSON] При виготовленні технічної документації на вказану земельну ділянку її межі обстежувались та погоджувались з землевласниками суміжних земельних ділянок, зокрема із позивачем [PERSON] що зафіксовано в протоколі обстеження і погодження меж земельної ділянки від 22.03.2006 року, в якому наявний підпис позивача. Звертаючись до суду позивач взагалі не зазначив чим саме видача оспорюваного Державного акту порушує його право, як і не наводить доводів на підтвердження меж земельної ділянки, на яку виданий Державний акт. Також слід зазначити, також що ті ж самі межі земельної ділянки позивач погоджував повторно при оформленні права власності на власну земельну ділянку, яка розташована за адресою м.Рівне, вул.. Ясна,16 що збігається по розташуванню з відомостями з державного земельного кадастру та відповідає координатам та параметрам зазначеним в оспорюваному Державному акті відповідачів. Також подали суду заяву в якій просили застосувати строки позовної давності. Оскільки оспорюваний державний акт серії ЯЕ №235489 був виданий 04.04.2008 року на підставі технічної документації зі складанням державного акта на право власності на земельну ділянку. З наданої 11.07.2016 року довідки Держгеокадастру вбачається, що позивач погоджував ті ж самі межі земельної ділянки з користувачами суміжних земельних ділянок і при оформленні документації для власної земельної ділянки розташованої за адресою м.Рівне, вул.. Ясна,16. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири, яка знаходиться за адресою м.Рівне, вул.. Ясна. кв.1. В будинку №16 по вулиці Ясній також знаходиться квартира №2, власником якої є [PERSON] Земельна ділянка, що розташована у м.Рівне, вул.. Ясна,18 рішенням Рівненської міської ради від 17.03.2005 року №1276 передана в спільну часткову власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 22 березня 2006 року був складений протокол обстеження та погодження меж зазначеної земельної ділянки, який був узгоджений та підписаний всіма суміжними землекористувачами. 04 квітня 2008 року був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №235489, згідно якого відповідачам передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0750 та за адресою м.Рівне вул.. Ясна,18. Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм в користування. Згідно зі ст..55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі проводиться відповідно до топографо-геодезичного та картографічних матеріалів. Межі земельних ділянок в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актами під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. Згідно зі ст..198 ЗК України кадастрові зйомки це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає, зокрема, погодження меж земельних ділянок з суміжними власниками та землекористувачами. Відповідно до п.2.3 Інструкції (в редакції, що діяла на момент встановлення меж земельної ділянки) межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру за наявними планово-картографічними матеріалами. Згідно з п.2.4 Інструкції перенесення в натуру або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з привязкою не менш двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості. . Саме погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необовязкових технічних помилок. Таким чином, підписання протоколу обстеження і погодження меж самостійного значення не має, тому не має призводити до зміни або припинення права власності відповідачів на земельну ділянку. Також, варто зазначити, що згідно з вимогами ч.1 ст.3, ст..15 ЦПК України особа при звернення до суду з позовом, має зазначити, які саме її права були порушенні, не визнанні чи оспорюванні. Під час оформлення права власності на свою земельну ділянку, яка знаходиться за адресою м.Рівне, вул.. Ясна,16 позивач надав технічну документацію з землеюустрою, складовою якої є протокол обстеження і погодження меж від 25.11.2009 року, який містить таку ж саму інформацію щодо меж суміжних земельних з відповідачами. [PERSON] того, виходячи з протоколу обстеження і погодження меж земельної ділянки позивача, можна зробити висновок. Що він визнав та фактично погодився з існуючими межами суміжних земельних ділянок. Разом з тим, суд прийшов до висновку про пропуск позивачем строку загальної позовної давності. Згідно\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно\~статті 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог частини першої\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] міг дізнатись про наявність Державного акту [PERSON] 25.11.2009 року. Тому про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0750 га, що розташована за адресою м.Рівне, вул.. Ясна,18 та скасування його державної реєстрації, слід відмовити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу, із заяви вбачається, що 12 липня 2016 року між відповідачем [PERSON], [PERSON], [PERSON] та адвокатом [PERSON], був укладений договір про надання правової допомоги. За надання правової допомоги нею було сплачено 1000 грн. Також, до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу, із заяви вбачається, що 12 липня 2016 року між відповідачем [PERSON] та адвокатом [PERSON], був укладений договір про надання правової допомоги. За надання правової допомоги нею було сплачено 1000 грн. В матеріалах справи є заява відповідача [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу, із заяви вбачається, що 12 липня 2016 року між відповідачем [PERSON] та адвокатом [PERSON], був укладений договір про надання правової допомоги. За надання правової допомоги нею було сплачено 1000 грн. Обсяг отриманих послуг адвокатом підтверджується звітом про наданні послуги від 13.07.2016 року Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Пунктом 2 ч.3 ст.79 ЦПК України передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. У ч.1,2 ст.84 ЦПК України зазначено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved