Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 29 вересня 2007 року у виконавчому комітеті Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №11. Від шлюбу народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Основна причина розпаду сім`ї - різниця характерів. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Шлюбні відносини припинені більше п`яти років. Впевнившись в тому, що сім`я розпалася остаточно, відновити її неможливо, просить шлюб укладений між ним та відповідачкою - розірвати. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 06.05.2021 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. 03.06.2021, позивачем [PERSON] подано через канцелярію суду заяву про зміну підстав позову. Зі змісту вказаної заяви слідує, що відповідач [PERSON] перебуває на 7-му місяці вагітності від іншого чоловіка, [PERSON] . Ухвалою суду від 03.06.2021 залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , мешканця [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] всудове засідання не з`явився. Представник позивача, адвокат Мешко В.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у заяві від 03.06.2021. Зазначила, що позивач на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причину неявки суд не повідомила. Заяву про відкладення розгляду справи не подавала. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що він з відповідачкою по справі, [PERSON] проживають однією сім`єю з початку 2019 року. Визнав, що він дійсно являється біологічним батьком зачатої дитини. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 2007 року у виконавчому комітеті Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №11. За час спільного проживання у сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Також, судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на 7-му місяці вагітності від іншого чоловіка, [PERSON] . Згідно, ч.ч 2,3 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. В судовому засіданні, громадянин [PERSON] визнав, що він дійсно являється біологічним батьком зачатої дитини. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Поряд з цим у відповідності до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 56 СК України вбачається, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З цієї норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Позивач, [PERSON] , у позовній заяві зазначив, що миритися з дружиною за будь-яких обставин не бажає. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, відзив на позов чи клопотання про надання строку на примирення не подала. Таким чином, враховуючи, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача, порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, [PERSON] , як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала те не вказала, яке прізвище вона бажає залишити собі після розірвання шлюбу, тому суд не має можливості встановити таке. В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), для виконання. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved