Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про визнання недієздатним [PERSON] . Заява мотивована тим, що він є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] є інвалідом першої групи з дитинства. Зазначає, що його син не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не здатний задовольняти свої життєві потреби у повній мірі. Його дружина [PERSON] померла [INFO] , то ж інших родичів, які б доглядали їхнього сина нема. Після смерті дружини їхній син успадкував 1/4 квартири [ADDRESS] та зареєстрований за цією адресою та 1/2 квартири [ADDRESS] . Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном [PERSON] . В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали повністю з мотивів, викладених в заяві. Просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні не заперечив з приводу задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника та його представника, представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно, Серія [NUMBER] , від 07.12.2017 року [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 07.12.2017 року. Департаментом соціальної політики [PERSON] , 2001 року народження, видано посвідчення дитини-інваліда Серія [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] є законним представником [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.05.2018 року, спадкова справа №8/2018 року [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та відповідно до якого спадщина складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.05.2019 року, спадкова справа №8/2018 року [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та відповідно до якого отримав спадщину яка складається з 1/4 частки квартири [ADDRESS] . Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №169936 від10.01.2020 року [PERSON] , [INFO] є інвалідом першої А групи з дитинства довічно та відповідно до цієї довідки потребує стороннього догляду і нагляду. З довідки №258 від 28.04.2021 року виданої лікарем Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» вбачається, що [PERSON] звертався в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» за амбулаторною та стаціонарною допомогою з діагнозом: F71. З довідки №259 від 28.04.2021 року, виданої медреєстратором КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» не звертався, амбулаторну допомогу не отримує. Відповідно до довідки №374 від 05.05.2021 року виданої КНП «Прикарпатським наркологічним центром Івано-Франківської обласної ради» вбачається, що [PERSON] амбулаторна наркологічна допомога в КНП «Прикарпатському наркологічному центрі» не надається. На даний момент ознак алкогольної інтоксикації чи абстиненції не виявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 146/2021, [PERSON] , страждає стійким хронічним психічним розладом (недоумством) - важкою розумовою відсталістю, що згідно МКХ-10 F 72. Зазначене захворювання позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] не має можливості особисто дати пояснення по суті справи. За таких обставин, суд вважає встановленим, що [PERSON] , [INFO] , страждає стійким хронічним психічним розладом (недоумством) - важкою розумовою відсталістю, що згідно МКХ-10 F 72, та не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При ухваленні рішення про визнання [PERSON] недієздатним слід вирішити питання про встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна. За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України, так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Відповідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 4 статті 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно подання до Івано-Франківського міського суду про доцільність призначення [PERSON] опікуном над сином [PERSON] при умові визнання його недієздатним в судовому порядку, вбачається, що враховуючи рекомендації опікунської ради при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради від 16.03.2021 року визнано за доцільне призначити [PERSON] опікуном над сином [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved