Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в якому поставив питання про захист його прав як клієнта банку за договором банківського вкладу. Зокрема просить стягнути з відповідача на його користь 569 євро 27 євроцентів вкладених коштів, 29 євро 88 євроцентів процентів, 3% річних за час прострочення виконання зобов'язання, що складає 7 євро 63 євроцентів та 149 євро 26 євроцентів пені, згідно договору-заяви про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» № 300131/102840/5-14 від 02 вересня 2014 року. Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що 02.09.2014 року підписав з банком договір про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті № № 300131/102840/5-14, за яким передав на депозит банку кошти в сумі 569 євро 27 євроцентів строком 5 місяців. За користування вкладом відповідач зобовязався щомісячно сплачувати проценти за ставкою 12,60% річних шляхом зарахування процентів на рахунок №2638.1.185797.004. За умовами договору строк вкладу було встановлено з 02 вересня 2014 року по 02 лютого 2015 року. 05.02.2015 року та 06.02.2015 року двічі звертався з письмовими заявами про видачу після закінчення строку вкладу грошових коштів в розмірі вкладу і процентів. Однак станом на день звернення із позовною заявою до суду вклад не повернуто. Просить позов задовольнити. 05.11.2015 року на адресу суду від ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» надійшло заперечення проти позову. В якому зазначено, що позов не підлягає до задоволення, з огляду на мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст..36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Постановою правління НБУ від 17.09.2015 року №612 ПАТ «Банк» «Фінанси та кредит» віднесений до категорії неплатоспроможних і виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 року №171 про запровадження тимчасової адміністрації, з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року включно, у цьому банку, згідно з яким призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації. В судовому засіданні 25.11.2015 року позивач заявлені вимоги підтримав. Просив суд задовольнити їх у повному обсязі. В судове засідання 03.12.2015 року не зявився, подав суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» 569 євро 27 євроцентів підтримує повністю просить їх задовольнити. Позов в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» процентів в сумі 29 євро 88 євроцентів, 3% річних за час прострочення виконання зобов'язання, що складає 7 євро 63 євроцентів та 149 євро 26 євроцентів пені просить залишити без розгляду. Справу просить розглядати у його відсутності, так як являється інвалід-чорнобилець і по судах ходити не має змоги. Ухвалою суду 03.12.2015 року позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення грошових коштів залишено без розгляду в частині вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» процентів в сумі 29 євро 88 євроцентів, 3% річних за час прострочення виконання зобов'язання, що складає 7 євро 63 євроцентів та 149 євро 26 євроцентів пені. В судове засідання представник відповідача не зявився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та телефонограмою, які знаходяться при матеріалах справи. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням відповідно до ст.224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами Відповідно до поданих суду письмових доказів встановлено, що між позивачем [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 02.09.2014 року укладено договір-заява про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» № 300131/102840/5-14 на 5 місяців в іноземній валюті з процентною ставкою 12,60% річних на суму вкладу 569 євро 27 євроцентів (оригінал договору оглянуто в судовому засіданні). Згідно умов договору 02 вересня 2014 [PERSON] вніс, а відповідач прийняв кошти в іноземній валюті в сумі 569 євро 27 євроцентів, що стверджується меморіальним валютним ордером №50274 від 02.09.2014 року (оригінал оглянуто в судовому засіданні). Згідно п.6 умов договору після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбаченими положеннями п.5.2. Основних умов. Згідно яких визначено, що у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахуванням на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобовязаний надати банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається банком, а другий повертається вкладнику з відміткою банку про отримання письмової вимоги. У зазначеній письмовій заяві вкладник обовязково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахуванням на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок. Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми вкладу проводиться банком на наступний перший робочий день. Як вбачається з матеріалів справи 05.02.2015 року та 06.02.2015 року позивач звернувся із письмовою заявою до банку №1/02 та 2/02 з проханням повернути гроші за договором банківського вкладу у зв'язку з закінченням строку дії укладеного договору. У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору, тобто починаючи з 05.02.2015 року. Натомість позивачу було відмовлено у видачі його коштів. Вещенаведене не спростовується та не заперечується відповідачем. Відповідно до змісту ст. ст. 526, 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним. Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав та вчасно не повернув [PERSON] вклад, фактично користується запозиченими коштами, позбавив позивача реальної можливості отримати вклад, то суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо повернення суми вкладу підлягають задоволенню. Судом встановлено, що постановою правління НБУ від 17.09.2015 року ПАТ «Банк» «Фінанси та кредит» віднесений до категорії неплатоспроможних і виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації, з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року, у цьому банку, згідно з яким призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації. Таким чином, питання про виплату коштів має бути вирішено з урахуванням вищевказаної обставини. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у статті 36 передбачено наслідки запровадження тимчасової адміністрації у банку. Зокрема з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Ч.5 передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Разом з тим, відповідно до ч. 6 обумовлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Оскільки сума неповернутого позивачу вкладу складає 569 євро 27 євроцентів, а курс НБУ станом на 18.09.2015 року становив 2443,1763 за 100 ЄВРО, то стягненню з відповідача в користь позивач підлягає 13908,27 грн. На підставі ст.526, 527, 599, 629, 1058, 1060, 1061 ЦК України,

Outcome: approved