Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що 19.10.2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ним та [PERSON], актовий запис №659. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені в лютому 2014 року, спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, відповідачка відмовилась підтримувати сімейні стосунки, та виїхала за іншою адресою проживання, яку не повідомила. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розірвати шлюб з відповідачкою, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання повторно не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась рекомендованою кореспонденцію та оголошенням на офіційному сайті Судової влади України. Причини неявки у судове засідання відповідачка не повідомила, відзив не надала. Заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №659 (а.с.3) Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають Спільне життя між подружжям не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння та поваги. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2014 року. Відповідачка виїхала за іншою адресою проживання, яку не повідомила позивачу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, який наполягає на розірвані шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved