Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Полянецької сільської ради, обґрунтовуючи вимоги тим, що 24.09.1998р. між ним та [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу належного останньому нежитлового будинку (складу) по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер; про його спадкоємців позивачу нічого не відомо, оскільки він останнім часом проживав у м.Фастів, Київській області. Упродовж всього цього часу позивач добросовісно, відкрито і безперервно володіє вказаним нежитловим будинком (складом), доглядає за ним аби запобігти його псуванню чи руйнуванню, здійснює необхідні ремонтні роботи, не приховуючи цей факт, але у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нього, позивач позбавлений можливості в повній мірі ним розпоряджатися, що змусило його звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на цей будинок (склад) за набувальною давністю. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.20). Представник відповідача в судове засідання також не з`явився; обставини, які викладені у позовній заяві, та позовні вимоги Полянецька сільська рада визнала повністю, на підтвердження чого подала до суду відповідну письмову заяву, справу просила розглянути без участі її представника (а.с.19). Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, встановив наступне. 24.09.1998р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу належного останньому нежитлового будинку (складу), що знаходиться за адресою [ADDRESS] , згідно якого [PERSON] (за договором - продавець) передав у власність [PERSON] (за договором - покупець) вказаний нежитловий будинок (склад), а [PERSON] повністю сплатив [PERSON] договірну вартість цього будинку в розмірі 5000грн., що підтверджується письмовою розпискою продавця [PERSON] від 24.09.1998р. (а.с.4). Належність вказаного нежитлового будинку (складу) [PERSON] підтверджується відомостями, що містяться у погосподарській книзі №9 Полянецької сільської ради (а.с.15); земельна ділянка не приватизована. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.02.2013р. (а.с.5). Встановлено, що спадкоємців за заповітом та спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину, немає. Згідно довідки Полянецької сільської ради від 16.07.2020р. №529 позивач користується будинком (складом), розташованим в [ADDRESS] , з 1998 року; документів, які б посвідчували право власності на цей будинок (склад), немає (а.с.15). Отже, судом встановлено, що з 1998 року позивач відкрито та безперервно володіє вказаним нежитловим будинком (складом), тобто протягом двадцяти двох років. Крім того, позивачем як замовником було виготовлено у ТОВ «Савранське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 02.10.2018р. технічний паспорт цього нежитлового будинку (а.с.6-11). Ці обставини визнані відповідачем, а тому згідно ч.1 ст.81 ЦПК України не підлягають доказуванню. Як встановлено ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч.4 ст.344 ЦК України). Враховуючи, що позивач у 1998 році добросовісно заволодів вищевказаним нежитловим будинком (складом) та на час звернення до суду він більш ніж десять років відкрито і безперервно ним володіє, про що відповідач не заперечує, позов визнає (а.с.19), що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, а також, приймаючи до уваги відсутність спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , який був власником цього майна (а.с.15), то це є достатньою підставою для задоволення зазначеного позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved