Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ), в якому просить розірвати шлюб, що був зареєстрований між нею та відповідачем 13.07.2006 року у 74 Техсіль І район: Карачі Ісламської Республіки Пакистан. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 13.07.2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть та з 2014 року разом не проживають. Позивач, повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати, а також проводити розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст.\~223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до приписів ст.\~280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 13.07.2006 року у 74 Техсіль І район: Карачі Ісламської Республіки Пакистан (а.с. 6-12). Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 19-20). Також, з матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть та з 2014 року разом не проживають. Статтею 105\~СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved