Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди. Свій позов обґрунтовує тим, що 05.09.2011 р. уклав з [PERSON] договір позики грошових коштів, за яким передав останній 20000 грн. під 15% річних з кінцевим терміном повернення 05.03.2012 року. На підтвердження укладеного договору відповідачем була надана розписка. Однак остання вказану суму коштів ні до вказаної дати, ні на даний час не повернула. Крім того, вважає, що в результаті невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором позики йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у тому, що розраховував на повернення у встановлений строк наданих в позику коштів для забезпечення своїх життєвих потреб у харчуванні, одязі, лікуванні, порушенні нормального укладу життя, наслідками якого стала втрата сну, постійні головні болі, підвищена нервозність. Розмір завданої моральної шкоди оцінює в 1000 грн. Покликаючись на викладені обставини, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача в його користь 20000 грн. основного боргу, 4322,69 грн. заборгованості по процентах за користування позикою за період з 06.03.2012 року по 09.10.2014 року, 7792 грн. - 15% річних від простроченої суми за 948 днів прострочки за період з 06.03.2012 року по 09.10.2014 року на загальну суму 37210,58 грн. та 1000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди, всього на суму 38210,58 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідач та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися двічі 03.11.2014 року та 13.11.2014 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд ухвалив розгляд справи провести у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З пояснень учасників судового розгляду, показань свідків [PERSON]. та [PERSON], матеріалів справи судом встановлено, що 05.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким остання отримала грошові кошти в сумі 20000 грн. під 15% річних. За умовами договору позики позичальник зобов'язувалась повернути суму боргу не пізніше 05.03.2012 року, про що надала відповідну розписку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) що були передані йому у строк та в порядку, що встановлені договором. Не погоджуючись із заочним рішенням суду від 12.12.2013 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] надав заяву про його перегляд, яку обгрунтував тим, що відповідач [PERSON] не була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, а також вказав, що остання кошти в борг у [PERSON] не брала, наявну у справі розписку останньому не надавала та не підписувала. Разом з тим, відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися та не надали суду доказів на підтвердження того, що [PERSON] не отримувала кошти в борг від [PERSON] та не надавала останньому відповідної розписки. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Таким чином судом було вжито всіх, передбачених ЦПК України заходів з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та дотримання принципів змагальності. Отже, відповідач отримані за договором позики кошти ні в обумовлений строк, ні на даний час не повернула, тому позов підлягає до задоволення. Разом з тим, відповідно до розрахунку, наданого представником позивача, заборгованість [PERSON] за позикою з 06.03.2012 року по 09.10.2014 року становить 37210,58 грн., з яких: сума боргу за позикою - 20000 грн., сума боргу зі сплати процентів - 4322,69 грн., 15% річних за 948 днів прострочки відповідно до ст.625 ЦК України - 7792 грн., всього на суму 37210,58 грн. На думку суду, заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики за вказаний період є меншою з розрахунку: сума боргу за позикою - 20000 грн., сума боргу зі сплати процентів - 7792 грн.(20000х15%/365х948), 3% річних від простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України - 1558 грн.(20000х3%х948:365:100), всього на суму 29350 грн., тому позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 29350 грн. заборгованості за договором позики. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, однак умовами договору позики сторонами не було передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення сторонами зобов'язань по договору, тому вимога позивача про відшкодування моральної шкоди до задоволення не підлягає. Суд приходить до висновку також, що з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути 285,77 грн. сплаченого судового збору та в дохід держави - 9,59 грн. судового збору, недоплаченого позивачем [PERSON] В задоволенні решти вимог слід відмовити. На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: partial