Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з відповідача суму 3% річних в сумі 9\~923,06 гривень, інфляційні відсотки 73\~424,92 гривень та 833,48 гривень судового збору з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутності. 21 травня 2018 року [PERSON] подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Однак, взагалі не надав доказів на підтвердження поважності причин своєї повторної неявки в судове засідання. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про визнання причин неявки [PERSON] в судове засідання неповажними. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) \~ \~ \~ \~договори та інші правочини; 2) \~ \~ \~ \~створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) \~ \~ \~ \~завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) \~ \~ \~ \~інші юридичні факти. Судом при розгляді справи встановлено, що рішенням суду від 12 грудня 2011 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу задоволено. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 113 862 гривень боргу за договором позики, 1\~138,62 гривень судового збору та 120,00 гривень витрат на ІТЗ (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] зобовязання з повернення грошових коштів відповідно до рішення суду від 12 грудня 2011 року належним чином не виконав. В результаті чого в нього, згідно розрахунку позивача, мається заборгованість перед [PERSON] в сумі 83\~347,98 гривень, з яких 3% річних від простроченої суми 9\~923,06 гривень, інфляційні втрати за весь час прострочення 73\~424,92 гривень. Які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому,\~судом не\~приймається до\~уваги твердження\~відповідача про\~пропущення позивачем\~строків позовної\~давності.\~Оскільки із\~змісту розрахунку\~інфляційних нарахувань\~та 3%\~річних,\~що останні\~нараховані на\~суму заборгованості\~за період\~з 01\~грудня 2014\~року по\~01\~листопада 2017\~року.\~При цьому,\~у відповідності\~до ст.\~257\~ЦК України\~загальна позовна\~давність встановлюється\~тривалістю у\~три роки. Таким чином, сума інфляційних нарахувань та 3% річних нарахована позивачем без порушення строків позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 836,48 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обємі А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 836,48 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON] зобовязання з повернення грошових коштів відповідно до рішення суду від 12 грудня 2011 року належним чином не виконав. В результаті чого в нього, згідно розрахунку позивача, мається заборгованість перед [PERSON] в сумі 83\~347,98 гривень, з яких 3% річних від простроченої суми 9\~923,06 гривень, інфляційні втрати за весь час прострочення 73\~424,92 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову, стягнення на користь позивача виниклої заборгованості та судового збору.

Outcome: approved