Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що будинок [ADDRESS] був збудований та належав до 1979 року громадянину [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті право власності на будинок було зареєстровано за спадкоємцями: за дружиною [PERSON] в 4/6 частинах, за сином - [PERSON] в 1/6 частині, за дочкою [PERSON] в 1/6 частині. Після смерті [PERSON], що померла [INFO], та [PERSON], що помер [INFO], право власності на їх частки (4/6+1/6=5/6) перейшло в порядку спадкування до [PERSON] і вона стала одноособовою власницею будинку [ADDRESS] . З 20 грудня 1991 року він, з дозволу своєї бабусі - [PERSON], зареєстрував своє місце проживання в зазначеному будинку і став там постійно проживати. 06 жовтня 1995 року [PERSON] подарувала йому цей будинок. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] її сестра [PERSON] звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом про визнання за нею права власності на частину зазначеного будинку в порядку спадкування за законом. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 1998 року свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21 січня 1994 року Першою Нотаріальною конторою Харківського району Харківської області [PERSON], було визнано частково недійсним, визнано недійсним договір дарування, посвідчений Першою Нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 01 жовтня 1995 року на ім'я [PERSON] та визнано право власності в порядку спадкування за законом на 5/12 частин житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] Після набуття чинності рішення суду, [PERSON] зареєструвала в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» право власності на 5/12 частин житлового будинку [ADDRESS], а право власності на 7/12 частин цього ж житлового будинку зареєстровано не було, так як [PERSON] на той час померла. Позивач зазначає, що у спірному будинку зареєстрований та фактично постійно і безперервно проживає з 1991 року, підтримує будинок в належному стані та проводить капітальний та поточний ремонт, з ним укладені договори на постачання комунальних послуг, які він сплачує в повному обсязі. Разом з ним в зазначеному будинку зареєстровані та проживають його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 7/12 частин житлового будинку з господарськими надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], що складається з квартири № 2, (санвузол площею 4,30 кв. м. (приміщення за технічним паспортом 2-1), кухня площею 9,20 кв. м. (приміщення 2-4), дві житлові кімнати площами 13,10 кв. м. та 13,40 кв. м. (приміщення 2-3 та 2-2)) та прибудинкові споруди, а саме за технічним паспортом: ганок літ. «а5» площею 4,5 кв. м., гараж літ. «Г» площею 22,2 кв. м., сарай літ. «Б» площею 15,3 кв. м., сарай літ. «В» площею 6,6 кв. м., льох літ. «Е» площею 4,4 кв. м., вбиральня літ. «Д» площею 1,6 кв. м. В судове засідання позивач [PERSON], його представник [PERSON] не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. В судове засідання представник відповідача Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS], був зареєстрований в БТІ Харківського району до 1979 року за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої приватної власності, виданого виконкомом Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області 17 лютого 1962 року. Після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок було зареєстровано: - за [PERSON] в 1/2 частині на підставі свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя, виданого 27 березня 1979 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, р.№ 1202, та в 1/6 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 березня 1979 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, р.№ 1204; - за [PERSON] в 1/6 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 березня 1979 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, р. № 1204; - за [PERSON] в 1/6 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 березня 1979 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, р. № 1204. Після смерті [PERSON] та [PERSON] право власності на належні їм 5/6 частин житлового будинку зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 січня 1994 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, р.№ 2-229 ./а.с.20-21/ 06 жовтня 1995 року за договором дарування, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за р. №1-2639, [PERSON] подарувала будинок онуку [PERSON] /а.с.22-23/ [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Покотилівською селищною радою Харківського району Харківської області 02 червня 1997 року, актовий запис № 72./а.с. 24/ Згідно повідомлення Харківського обласного державного нотаріального архіву № 3180/01-24 від 13 листопада 2014 року та Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 2726 від 28 жовтня 2014 заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалося./а.с. 64/ В подальшому рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 1998 року визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Першою нотаріальною конторою Харківського району Харківської області від 21 січня 1994 року [PERSON], визнано недійсним договір дарування, посвідчений Першою Нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 01 жовтня 1995 року на ім'я [PERSON], визнано право власності в порядку спадкування за законом на 5/12 частин житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] /а.с. 25/ Таким чином, після визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання договору дарування недійсним фактично за [PERSON] залишились зареєстрованими 1/6 частини спірного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 березня 1979 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, р. № 1204, та 5/12 частин спірного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 січня 1994 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, р.№ 2-229. Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Разом з тим, задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. За набувальною давністю може бути отримано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні його власнику було відмовлено. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність має врахуватися добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Так, позивач [PERSON] зареєстрований та проживає у спірному будинку з 20 грудня 1991 року, що підтверджується відміткою в його паспорті, а також відомостями домової книги для реєстрації громадян, які проживають в [ADDRESS]. Разом з позивачем в зазначеному будинку зареєстровані та проживають його дружина [PERSON] та дочка [PERSON]/а.с.6-8,10-16/ На ім'я [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 29810 від 19 серпня 2005 року, договір про користування електричною енергією № 29810 від 20 березня 2009 року, договір про надання послуг з газопостачання № 000780 від 05 лютого 2005 року, договір про надання послуг з газопостачання від 25 березня 2006 року, договір № 780 від 19 вересня 2012 року./а.с.30-35/ На протязі більше ніж десять років позивач відкрито володіє 7/12 частинами домоволодіння, що належали його бабці [PERSON], яка померла [INFO]. Інші особи не претендують на це майно. Крім того, за життя [PERSON] здійснила свої правомочності власника на розпорядження належним їй майном та подарувала його онуку [PERSON] При вказаних обставинах можна вважати, що позивач добросовісно володіє чужим майном. З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю саме на 7/12 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS]. Разом з цим, вимоги позивача в частині визнання права власності за набувальною давністю на конкретні приміщення в будинку та надвірні будівлі задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів, що вказані приміщення та надвірні будівлі відповідають 7/12 частинам житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель. Судові витрати суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: partial