Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] міської ради Донецької області, за участю третьої особи: Першої [PERSON] державної нотаріальної контори нотаріуса [PERSON], про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 грудня 2016 року померла його мати [PERSON], [INFO], що постійно мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті залишилась спадщина - квартира у м. Горлівка та інше нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходження майна або основної частини. У листопаді 2017 року він звернувся до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 06 липня 2017 року йому було надано письмову відповідь про відмову у вчиненні нотаріальних дій через пропущений законодавством 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Зазначив, що він є спадкоємцем першої черги у відповідності до ст.1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 13 квітня 2017 року він звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, що має юридичне значення факту смерті фізичної особи на тимчасово окупованій території України. В порушення строків, визначених ст. 257-1 ЦПК України, суд виніс рішення по даній справі тільки 01 червня 2017 року, а Свідоцтво про смерть отримав лише 22 червня 2017 року. Через такий довгий судовий розгляд ним було пропущено строк для вступу у спадщину. Просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішення суду. До судового засідання позивач [PERSON] не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В позовній заяві заявив Клопотання про розгляд справи за його відсутності ( а.с. 1-2). Представник відповідача [PERSON] міської ради Донецької області до судового засідання не зявився. У звязку з тим, що м. Горлівка Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р., при цьому, з 27.11.2014 припинено приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, у т.ч. до/з м. Горлівка (згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті УДППЗ Укрпошта) (а.с.19). У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України «У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: - юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; - фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Згідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України «Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.» У відповідності до п.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-1437/0/4-14 від 13 жовтня 2014 року « При вирішенні питання про публікацію оголошення про виклик у суд через оголошення в пресі необхідно керуватися, крім Глави 7 Цивільного процесуального кодексу України Порядком визначення друкованого засобу масової інформації, у якому розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання ( перебування) яких невідоме, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2006 року № 52 ( Порядок), а також Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 1022-р. «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2014 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання ( перебування) яких невідоме». Відповідно до п.2 Порядку оголошення про виклик до суду публікується в установлені законодавством строки у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження за останнім відомим місцем проживання ( перебування) на території України відповідача, третіх осіб, свідків. Таким чином належним повідомленням відповідача буде вважатися його виклик у суд, здійснений одночасно у двох друкованих засобах масової інформації: загальнодержавної та місцевої сфер розповсюдження. При встановленні регіону, у якому має бути опубліковано відповідне оголошення, необхідно враховувати, що згідно з наведеною нормою Порядку визначальним фактором є не розташування суду, який розглядає справу, а останнє відоме місце проживання ( перебування) на території України відповідача. Також необхідно зважати на те, що норми ч.9 ст. 74 ЦПК України мають бути застосовані щодо кожного із судових засідань.» Оголошення на офіційному сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області про виклик до судового засідання представника відповідача [PERSON] міської ради Донецької області було опубліковано на офіційному сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області 16 серпня 2017 року (а.с.20) і тому з 16 серпня 2017 року представник відповідача [PERSON] міської ради Донецької області вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Представник відповідача [PERSON] міської ради Донецької області своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи Першої [PERSON] державної нотаріальної контори до судового засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с. 21). Про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] міської ради Донецької області, за участю третьої особи: Першої [PERSON] державної нотаріальної контори нотаріуса [PERSON], про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, відповідно до вимог цивільного законодавства спадкоємець, який не мешкав разом зі спадкодавцем на момент його смерті, у разі прийняття спадщини, до складу якої входить нерухоме майно, повинен в шестимісячний термін з часу смерті спадкодавця звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.11). 07 грудня 2016 року [PERSON] померла у м. Горлівка Донецької області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 594982 виданого 22 червня 2017 року Харківським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Актовий запис № 9114 (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], 06 липня 2017 року звертався до державного нотаріуса Першої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] з Заявою про прийняття спадщини, але 06 липня 2017 року за № 385/02-31 отримав відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої 07 грудня 2016 року, у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с.4). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 594982 виданого 22 червня 2017 року Харківським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] померла 07 грудня 2016 року (а.с.10). Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зі змісту вказаних норм вбачається, що звертатися з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини мають право спадкоємці за заповітом чи за законом, а суд при вирішенні цього питання повинен перевіряти поважність причин його пропуску. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України « Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень…» «Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі». В обґрунтування поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, який згідно частині 1 статті 1270 ЦК України встановлюється у шість місяців та починається з дня відкриття спадщини 07 грудня 2016 року вказано, що 13 квітня 2017 року сестра позивача звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з Заявою про встановлення факту смерті матері [PERSON], [INFO], померлої 07 грудня 2016 року у м. Горлівка Донецької області. В порушення строків, визначених ст.257-1 ЦПК України, суд виніс рішення по вказаній справі 01 червня 2017 року, а Свідоцтво про смерть матері він отримав лише 22 червня 2017 року. Судом встановлено, що 13 квітня 2017 року сестра позивача звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з Заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], померлої 07 грудня 2016 року у м. Горлівка Донецької області (а.с.6) Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 червня 2017 року справа № 638/5891/17, встановлено факт смерті [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована за адресою: [INFO], місце смерті Донецька область, м. Горлівка, дата смерті 07 грудня 2016 року. Рішення набуло законної сили 13 червня 2017 року та лише 22 червня 2017 року було видано Свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 594982, яке відповідає вимогам чинного законодавства (а.с.8-9,10). У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року « Про практику у справах про спадкування» п.24 (абзаци 1,2,6) «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину ( частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». Приймаючи до уваги той факт, що позивачем [PERSON] надано суду безперечні докази у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, які б свідчили про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини у період часу з 07 грудня 2016 року і до 06 липня 2017 року, то суд приходить до висновку, що його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved