Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Уманського ВП ГУНП в Черкаській області про грошову компенсацію за бездіяльність. В позовній заяві зазначає, що згідно його звернення ЄО-9727 від 3.10.2017 і оперативного виклику патрульна служба Уманського ВП протокольно з фото фіксацією при свідках задокументувала факт пошкодження його спільного майна по [ADDRESS] групою із трьох осіб, які порушили недоторканість житла і провели безпідставний обшук, через що стався злочин. За розрахунками з мінімальними наслідками збитки по заміні розтрощених вхідних дверей склали 2500 грн., а пов`язана з ними інша шкода - 1373 грн., загальна сума заподіяної шкоди без серйозної інженерії 3873 грн. Чисто поліцейська робота проведена неповно, діяли директивно, не захистили і не повернули втрачене майно, перевірку припинили - висновок №5967 від 13.10.2017. Вина поліції була предметом розгляду в судових інстанціях. Поліція не діяла в рамках закону, що є синонімом бездіяльність. Просить стягнути за рахунок державного бюджету на його користь 3873 грн. грошової компенсації за бездіяльність Уманського ВП по ЄО-9727 від 3.10.2017, судовий збір стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просить його задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без його участі. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Судом встановлено. [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення грошової компенсації за бездіяльність Уманського ВП за рахунок держави в сумі 3873 грн. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин. За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В даному випадку, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо завдання йому майнової шкоди. У відповідності до ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ) Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивачем не надано беззаперечних доказів на підтвердження того, що в його будинковолодінні було проведено обшук та пошкоджено майно. Позивач [PERSON] не обґрунтував вартості такої шкоди, а саме вхідних дверей на суму 2500 грн., та іншу шкоду ( при цьому не вказує, що це за шкода ) на суму 1373 грн.. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії чи бездіяльності цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Тому, з урахуванням вищевикладеного та у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві - позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed