Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання батьківства. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що з лютого 2008 року по травень 2010 року [PERSON] та [PERSON] мали стосунки. Позивач на той час перебував у шлюбі з іншою особою, у зв`язку з чим стосунки були короткотривалими. Від цих стосунків у позивача та відповідача народилась донька [PERSON] . На момент народження дитини сторони проживали окремо, у зв`язку з чим, дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові батька дитини записуються за її вказівкою. З березня 2020 року сторони почали проживати однією сім`єю та в подальшому планують зареєструвати відносини, уклавши шлюб. На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) виключити із актового запису №710 від 17.11.2010 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , який був зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області відомості про [PERSON] , як батька дитини та внести відомості до актового запису №710 від 17.11.2010 року, а саме вказати батьком позивача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, підтвердила, що позивач дійсно є біологічним батьком дитини, на момент народження дитини позивач та відповідач проживали разом, відносини між позивачем та дитиною дуже гарні, іншого батька в дитини не має. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №58412 від 07.11.2017. Також відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та згідно позовної заяви та пояснень в судовому засіданні фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.11.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилась [INFO] у місті Стаханов Луганської області, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №710. В графі батько зазначено [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до наданої Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Харків) письмової інформації №3900/4752/13/21Л/05.3 від 04.02.2021, перевіркою за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по Луганський області виявлено актовий запис №710 про народження [PERSON] , [INFO] , складений 17.11.2010 Кадіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Реєстрація народження проводилась згідно ч.1 ст.135 СК України, на підставі заяви матері, відповідно відомості про батька вказано за вказівкою матері, що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00014235435. Надаючи правову оцінку встановленим правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до\~частини другої\~статті 125\~Сімейного кодексу\~України,\~якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~походження дитини\~від батька\~визначається: за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст.\~128\~СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Частиною 4 ст.\~128\~СК України передбачено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України,\~особа,\~яка вважає\~себе батьком\~дитини,\~народженої жінкою,\~яка в\~момент зачаття\~або народження\~дитини перебувала\~у шлюбі\~з іншим\~чоловіком,\~має право\~пред`явити\~до її\~чоловіка,\~якщо він\~записаний батьком\~дитини,\~позов про\~визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно з п. 6 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» (надалі Постанова), у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, що сторони на момент народження дитини [PERSON] проживали разом, що підтверджується їх поясненнями, мати дитини [PERSON] позовні вимоги визнає, та в судовому засіданні підтвердила те, що позивач [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , а також зазначила, що дитина має ім`я по-батькові позивача, а саме « [PERSON] ». Окрім того, відповідач зазначила, що дитина також вважає позивача своїм батьком, та між ними склалися відносини як між батьком та донькою. Отже, враховуючи встановлені обставини, та оскільки позивач вважає себе біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , що також підтверджує мати дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Разом з тим, в уточненій позовній позивач просив не змінювати прізвище дитини, а тому суд дійшов висновку щодо залишення прізвища дитини - « [PERSON] ».

Outcome: approved