Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Лисичанської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його бабуся, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та грошових вкладів у Філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 2867/09. Визначене майно і взагалі все те, що належало [PERSON] на день смерті, вона заповідала йому на підставі заповіту від 23 червня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1146. Після смерті [PERSON] він не прийняв спадщину у встановлений законом термін з поважних причин. Він є громадянином Російської Федерації, постійно мешкає та працює в м. Ростові, Російська Федерація. Вперше після смерті [PERSON] він приїхав в м. Лисичанськ 23 жовтня 2013 року. 24 жовтня 2013 року він звернувся до приватного нотаріуса Лисичанського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 24 жовтня 2013 року приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з пропуском визначеного ст. 1270 ЦК України терміну для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Тому, просив суд визнати йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], пропущений з поважних причин, строком на три місяці. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, просила суд визнати [PERSON] додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], пропущений з поважних причин, строком на три місяці. Суду пояснила, що [PERSON] є онуком померлої [PERSON], яка померла [INFO]. Своєчасно [PERSON] не прибув до України для прийняття спадщини, бо своєчасно не дізнався про смерть померлої, адже сусідка, померлої [PERSON], [PERSON], не мала можливості його повідомити про смерть [PERSON] Зазначила, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, бо постійно знаходився у РФ, де працює і не мав можливості покинути роботу. В судовому засіданні представник відповідача Бондарєва В.В. проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позовної заяви. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона була сусідкою померлої [PERSON] Позивач по справі, [PERSON], є онуком померлої. При житті [PERSON] з онуком постійно спілкувалася, стосунки у них були подружні. Знає, що [PERSON] поїхав до Російської Федерації, є громадянином РФ. [PERSON] померла [INFO]. Коли померла [PERSON], вона не змогла додзвонитися до [PERSON], бо не мала номеру його телефону, та не мала можливості повідомити йому про смерть [PERSON]. Потім, через деякий час, приблизно навсені 2013 року, точно час не пам'ятає, [PERSON] сам зателефонував їй і вона повідомила його про смерть [PERSON] Під час телефонної розмови він попросив її доглядати за будинком [PERSON] Вона поховала [PERSON], доглядала за будинком померлої. Після смерті [PERSON], [PERSON] вперше приїхав в квітні або в травні 2013 року, було тепло, точно час не пам'ятає. Інших спадкоємців у померлої [PERSON] не було. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [INFO] померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 1424 (а.с. 6). Згідно з заповітом від 23.06.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого у Спадковому реєстрі за № 49522279, [PERSON] заповідала громадянину Російської Федерації, [PERSON], [INFO], уродженцю міста Лисичанська Луганської області, належний їй на праві приватної власності будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], та усі належні їй грошові рахунки, у тому числі грошові внески № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], які знаходяться в філії Лисичанського відділення Ощадного банку України № 2867/09, а також усі її права та обов'язки, які належать їй на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати їй у майбутньому, все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона законом матиме право (а.с.7). Згідно з постановою про відмову здійснення нотаріальної дії від 24.10.2013 року, приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини після померлої [PERSON], в зв'язку з пропущеним строком подання заяв (а.с. 14). Згідно з копією паспорта громадянина Російської Федерації, серії [NUMBER], [PERSON] з 19.05.2008 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5). Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримав страхове свідоцтво № 148-152-270 55 від 14.11.2007 року у РФ, а також був постановлений на облік фізичної особи у податковому органа на території РФ (а.с.30-31). Згідно з відповіддю №1753/01-09 від [INFO] на запит суду, наданою державним нотаріусом, Лисичанська державна нотаріальна контора повідомила, що після померлої [INFO] гр. [PERSON], згідно з Алфавітними книгами обліку спадкових справ, та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа не заводилась (а.с.27-28). Згідно з відповіддю № 222 від 04.02.2014 року, наданою Лисичанським КП «Паспортна служба» на запит суду, за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані: з 1970 року по [INFO] [PERSON], 1925р.н., знята з реєстраційного обліку як померла; з 03.01.1997 року до 30.03.2007 року [PERSON], 1965р.н. (а.с.37). Вислухавши представника позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України передбачає наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Згідно з ч.ч. 1, 2 цієї статті, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подасть заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, але за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У встановлений строк позивач із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Отже, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України, він вважається таким, що не прийняв спадщину, а тому згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України не позбавлений права в судовому порядку просити про встановлення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цього припису суд призначає додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тільки у разі наявності поважних причини його пропуску, обов'язок доведення існування яких покладено на особу, яке звертається з такою вимогою. Отже, відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 23.06.2010 року приватним нотаріусом Лисичанського місцевого нотаріального округу за реєстровим № 1146 був посвідчений заповіт, яким [PERSON] заповіла громадянину Російської Федерації, [PERSON], [INFO], уродженцю міста Лисичанська Луганської області, належний їй на праві приватної власності будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], та усі належні їй грошові рахунки, у тому числі грошові внески № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], які знаходяться в філії Лисичанського відділення Ощадного банку України № 2867/09, а також усі її права та обов'язки, які належать їй на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати їй у майбутньому, все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона законом матиме право (а.с. 7). [INFO] згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [INFO] померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 1424 (а.с. 6). З отриманою судом відповіддю №1753/01-09 від [INFO] на запит суду, наданою державним нотаріусом, Лисичанська державна нотаріальна контора повідомила, що після померлої [INFO] гр. [PERSON], згідно з Алфавітними книгами обліку спадкових справ, та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа не заводилась (а.с.27-28). Таким чином, у зв'язку з відсутністю інших спадкоємців, Лисичанська міська рада є належним відповідачем по справі. Згідно з постановою про відмову здійснення нотаріальної дії від 24.10.2013 року, приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини після померлої [PERSON], в зв'язку з пропущеним строком подання заяв (а.с. 14). Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п. 2 Листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. З пояснень представника відповідача [PERSON] та свідка вбачається, що позивач [PERSON] є громадянином Російської Федерації. Як пояснила суду свідок [PERSON], на день смерті [PERSON] [INFO], [PERSON] перебував за межами України у РФ, тому не знав про смерть [PERSON], а дізнався лише через деякий час, приблизно навесні 2013 року, точний час вона не пам'ятає, коли зателефонував їй. Після того, як [PERSON] дізнався про смерті [PERSON], він приїхав до України, як встановлено з показань свідка [PERSON], вперше у квітні або в травні 2013 року. Звернувся до нотаріуса [PERSON], як було встановлено, лише 24.10.2013 року. Таким чином, [PERSON], знаючи про смерті [PERSON], яка померла [INFO], звернувся до нотаріуса лише 24.10.2013 року. Представник позивача [PERSON] мотивувала поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] тим, що він працює у РФ та не мав можливості приїхати до України, але доказів неможливості прибуття для прийняття спадщини суду надано не було. Водночас, письмових заяв поштою [PERSON] нотаріусу не надсилав. Окрім цього, з пояснень свідка [PERSON] вбачається, що [PERSON] приїздив до України навесні 2013 року, однак до нотаріуса, як було встановлено, не звертався. Враховуючи наведене суд не може прийняти до уваги доводи представника позивача про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини з посиланням на те, що він є громадянином Російської Федерації, постійно проживає та працює в м. Ростові Російської Федерації та не мав можливості приїхати до України для прийняття спадщини, у зв'язку з чим, суд не знайшов підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. За таких обставин, суд дійшов висновку, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не є поважною, не пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, у зв'язку з чим вважає, що позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed