Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що 28 серпня 2009 року він уклав з відповідачем [PERSON] договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 20.000 доларів США, а останній зобов'язався повернути вказану суму в строк до 28 серпня 2011 року. В якості забезпечення належного виконання своїх зобов'язань за Договором [PERSON] передав в заставу належний йому автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «OUTLANDER», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER], об'єм двигуна 2.378 куб. см.. Однак, [PERSON] ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань щодо повернення коштів, у зв'язку з чим [PERSON] просить суд: - стягнути з нього на свою користь заборгованість за договором позики від 28 серпня 2009 року в сумі 20.000 доларів США, та в рахунок погашення цієї заборгованості звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «OUTLANDER», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER], об'єм двигуна 2.378 куб. см., шляхом продажу ним вказаного автомобіля з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах УДАІ ГУМВС України, а також наданням йому всіх законних повноважень, необхідних для здійснення продажу; - зняти арешт з автомобіля марки «MITSUBISHI», модель «OUTLANDER», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER], об'єм двигуна 2.378 куб. см., що належить [PERSON], накладеного 21 жовтня 2010 року постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; - зняти арешт з автомобіля марки «MITSUBISHI», модель «OUTLANDER», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER], об'єм двигуна 2.378 куб. см., що належить [PERSON], накладеного 25 квітня 2012 року постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; - зняти арешт з автомобіля марки «MITSUBISHI», модель «OUTLANDER», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER], об'єм двигуна 2.378 куб. см., що належить [PERSON], накладеного 05 квітня 2013 року постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте 09 липня 2014 року через канцелярію надав заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутністю та ухвалити рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,однак про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву від 07 липня 2014 року, в якій просив суд справу розглядати за його відсутністю та щодо вирішення питання про задоволення позову поклався на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 1046 ЦК України передбачено, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 2009 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав, а [PERSON] отримав та зобов'язався повернути грошові кошти в розмірі 20.000 доларів США в строк до 28 серпня 2011 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Договором позики від 28 серпня 2009 року, останнім було передано в заставу належний йому на праві приватної власності автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «OUTLANDER», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER], об'єм двигуна 2.378 куб. см.. При цьому, реєстрація обтяження підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, виданого Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 10 вересня 2009 року. За приписами ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Частиною 1 статті 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2 ст. 590 ЦК України). Відповідно до п. 2.7 Договору, позикодавець (заставодержатель) має право на власний розсуд обрати один із способів звернення стягнення на предмет застави: - передача предмету застави у власність Позикодавця (заставодержателя) в рахунок виконання позичальником фактичних вимог Позикодавця (заставодержателя); - реалізація предмету застави у встановленому законом порядку. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави, в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Верховний суд України Листом «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин» від 07 жовтня 2010 року, вказує на можливість Заставодержателя застосовувати позасудові способи звернення стягнення на предмет застави в судовому порядку. Тобто, якщо законом передбачено такий спосіб захисту прав кредитора, як звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, цей спосіб захисту права може бути застосований у судовому порядку на підставі положень ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів України на всі правовідносини, що виникають у державі та ч. 2 ст. 16 ЦК України, відповідно до якої спосіб захисту цивільних прав може встановлюватись законом. Такої ж позиції притримується Верховний Суд України у справі № 6-10цс13,в якій було зроблено наступний правовий висновок: відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Дійсна наявність цих грошових зобов'язань відповідача [PERSON] перед [PERSON] та їх розмір підтверджується договором позики від 28 серпня 2009 року. Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань по договором позики від 28 серпня 2009 року, сума яка підлягає стягненню на користь [PERSON] становить 20.000 доларів США. Однак, в даному випадку, [PERSON] бажає використати своє право, передбачене законодавством, та в рахунок погашення вказаної заборгованості у розмірі 20.000 доларів США, звернути стягнення на заставний автомобіль шляхом його продажу з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах УДАІ ГУМВС України, а також наданням йому всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Положеннями ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що заставодержатель має право звернутись до суду з позовом про звільнення заставного майна з-під арешту. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. За приписами ст.ст. 12, 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами; на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, а також зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Оскільки позивачем було зареєстроване обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, останній має пріоритетне право на звернення стягнення на предмет застави, а отже і на звільнення майна з-під арешту. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики у розмірі 20.000 доларів США, шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «OUTLANDER», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER], об'єм двигуна 2.378 куб. см., на який накладено арешт на підставі постанов Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 21 жовтня 2010 року, 25 квітня 2012 року та 05 квітня 2013 року, у зв'язку з чим слід звільнити цей автомобіль із-під арешту. У зв'язку із розглядом справи [PERSON] витратив власні кошти за сплату судового збору у розмірі 2.375 гривень 66 копійок, які підлягають стягнення в разі задоволення позову на його користь з [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» в рівних частках на підставі ст. 88 ЦПК України, а саме по 1.187 гривень 83 копійки з кожного, виходячи з наступного розрахунку: (2.375 гривень 66 копійок / 2 = 1.187 гривень 83 копійки). Отже, з урахуванням вищевказаного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved