Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ Українська страхова компанія Гарант-Авто, третя особа [PERSON], публічне акціонерне товариство «Черкасиавтотранс» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо транспортної пригоди. Свій позов обґрунтовує тим, що 13.05.2014 року мала місце дорожньо транспортна пригода , в якій було пошкоджено автомобіль марки «OPEL VEKTRA» номер державної реєстрації ВА 3217 АС, яким він розпоряджається по дорученню. Власником автомобіля марки «OPEL VEKTRA» , державний реєстраційний номер [NUMBER] являється гр.. [PERSON], який проживає за адресою [INFO]. Постановою Придніпровського районного суду м . [PERSON] від 23.05.2014 року винним в скоєнні ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля марки ПАЗ -32054, номер державної реєстрації СА 0260 АА. На теперішній час автомобіль , яким він розпоряджається по дорученню зареєстровано згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВАС №002910 виданого та зареєстрованого Знамянським РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області 23.01.2009 року, номер державної реєстрації ВА 3217 АС. Підтвердженням цього є акт \\ протокол \\ огляду транспортного засобу від 13.05.2014 року складений на місці ДТП, в якому зазначено номер кузова транспортного засобу №WOL000087L5354187, який відповідає номеру кузова, що зазначений в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії ВАС №002910. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у ПАТ «УСК «Гарант авто», 3.07.2014 року ним подана заява та ряд інших документів про виплату страхового відшкодування . Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» \\ в подальшому Закон \\ виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком необхідних документів. Крім того , відповідно до ч.2 ст.36 Закону страховик зобовязаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення. Проте , станом на 6.01.2015 року страхового відшкодування він не отримав. Відповідно до ст.29 Закону у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Витрати повязані з відновлювальним ремонтом його автомобіля підтверджується ремонтною калькуляцією від 14.07.2014 року №19298- О на придбання запасних частин. Розмір відшкодування, визнаний відповідачем, що належить до виплати на його користь становить 7593,13 гривень. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно правова відповідальність особи , відповідальність якої застрахована за договором. Станом на час ДТП 13.05.2014 року цивільно правову відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну під час керування автомобілем [NUMBER] застраховано. В результаті невиплати страхового відшкодування йому завдано моральних страждань та переживань, порушився режим роботи та відпочинку, він постійно перебував в стані психоемоційного стресу, порушився нормальний спосіб життя. Вважає, що відповідач має також відшкодувати йому моральну шкоду , яку він оцінює в 10000000,0 грн. Просив суд стягнути з відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант авто» на його користь страхове відшкодування у розмірі 7593,13 гривень, моральну шкоду у розмірі 1000000,0 гривень, всі судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання [PERSON] не зявився , надавши заяву від 16.09.2015 року про те , що позовні вимоги підтримує, справу просив суд розглядати у його відсутність. Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант авто» в судове засідання не зявився , причин неявки не надав, незважаючи на те , що належним чином повідомлений судом про день і час розгляду справи. Треті особи [PERSON] та ПАТ «Черкасиавтотранс» проти задоволення позовних вимог не заперечували, у вирішенні спору поклалися на суд. Заслухавши пояснення [PERSON] та представника ПАТ «Черкасиавтотранс» [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягає до часткового задоволення , виходячи з наступних підстав. За обставинами справи , встановлено , що 13.05.2014 року мала місце дорожньо транспортна пригода , в якій було пошкоджено автомобіль марки «OPEL VEKTRA» номер державної реєстрації ВА 3217 АС, яким позивач [PERSON] розпоряджається по дорученню. Власником автомобіля марки «OPEL VEKTRA» , державний реєстраційний номер [NUMBER] являється гр.. [PERSON], який проживає за адресою [INFO]. Постановою Придніпровського районного суду м . [PERSON] від 23.05.2014 року винним в скоєнні ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля марки ПАЗ -32054, номер державної реєстрації СА 0260 АА. Також , вбачається , що позивач 3.07.2014 року повідомив відповідача про настання страхового випадку та надав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування, оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у ПАТ «УСК «Гарант авто». Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком необхідних документів. Крім того , відповідно до ч.2 ст.36 Закону страховик зобовязаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення. Проте , станом на 6.01.2015 року страхового відшкодування позивач [PERSON] не отримав, що й змусило його звертатися з даним позовом до суду. Відповідно до ст.29 Закону у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Витрати повязані з відновлювальним ремонтом автомобіля позивача підтверджується ремонтною калькуляцією від 14.07.2014 року №19298-О на придбання запасних частин. Розмір відшкодування, визнаний відповідачем, що належить до виплати на користь позивача [PERSON] становить 7593,13 гривень. Вищевказане підтверджується також даними письмового повідомлення заступника начальника управління врегулювання страхових подій та контролю виплат [PERSON] на адресу позивача [PERSON] від 16.09.2014 року за №6311\\8. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). У відповідності до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 цього Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до обставин справи та даних відповідача , сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті [PERSON] становить 7593,13 гривень. Суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 1000000,0 грн. моральної шкоди, виходячи з наступного. Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодування особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, у відповідності до п.21 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов'язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов'язальними. У випадку порушення зобов'язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611\~ЦК). Зокрема, можливість відшкодування моральної шкоди передбачена у відносинах у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (статті 9, 22\~Закону № 1961-IV). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, а відповідно до ст.ст. 23, 26-1 вказаного закону, відшкодована може бути лише моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Докази того, що під час ДТП позивач [PERSON] отримав будь-які тілесні ушкодження в матеріалах справи відсутні. Узагальнюючи вищенаведене , позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, його у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 11,60, 213-215,88 ЦПК України ,

Outcome: partial