Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 02.01.1971 року. Спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. У зв'язку з цим, вони вже понад двадцять років як припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, припинили спілкування та проживають за різними адресами, шлюб носить лише формальний характер. Підстави для вжиття заходів примирення відсутні, тому просить суд їх не застосовувати. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Неповнолітніх дітей не мають. Заходи досудового врегулювання спору не проводилися. Оригінали доданих до позовної заяви копій документів знаходяться у нього. Подачі цього позову ним сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн., інших витрат по справі він на цей час не очікує. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася вдруге, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не подала. Відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 02.01.1971 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02.01.1971 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до п. 126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв'язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні ». Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.01.1971 року, однак шлюбно-сімейні стосунки не підтримують понад двадцять років, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити прізвище [PERSON], оскільки заяву про відновлення дошлюбного прізвища остання не подавала. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі ст. ст.104, 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved