Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Відділ Держземагентства у Вижницькому районі Чернівецької області, про визнання права власності на спадкове майно. В позові вказував, що [INFO] помер його батько [PERSON] Після його смерті в [ADDRESS] відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку з прилеглими до нього надвірними господарськими будівлями і спорудами загальною площею 252,80 кв.м, інвентарною вартістю 91558,00 грн. та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,48 га, розташованої на території Банилівської сільської ради, що належала йому на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 18.05.2001 року. За життя, 27.02.2014 року батько склав заповіт щодо передачі належного йому на момент смерті майна йому, його синові [PERSON] Даний заповіт складено та посвідчено Максимюк В.А., секретарем виконавчого комітету Банилівської сільської ради 27.02.2014 року і він не змінювався та не скасовувався, а тому він відповідно до вимог п.1 ст.1223 ЦК України має право на спадкування, як особа, визначена у заповіті. Як рідний син померлого, є спадкоємцем першої черги за законом на вказане майно після смерті батька. Крім нього спадкоємцями на вказане майно після смерті батька та спадкоємцем, що має обов'язкову частку у вказаній спадщині є його мати, а померлого дружина [PERSON], 1956 року народження, а також його брати, а померлого діти - [PERSON], [PERSON], які не претендують на спадщину та відмовляються від неї і не заперечують щоби вказане спадкове майно після смерті батька [PERSON] перейшло у спадок йому. Зазначав, що він вчасно, в шестимісячний термін з дня смерті батька [PERSON] прийняв вказану спадщину, оскільки вчасно звернувся до Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття вказаної спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину в нотаріальному порядку йому відмовлено, згідно постанови нотаріуса №1018/02-31 від 23.10.2014 року на підставі відсутності належним чином оформлених документів (в тому числі витяги з Державного земельного кадастру), що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно. А тому змушений своє право на вказане спадкове майно доводити в судовому порядку. Просив визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого [INFO], яке складається з: житлового будинку з прилеглими до нього надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS], земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,48 га, яка розташована на території Банилівської сільської ради та належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18.05.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №181. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Банилівської сільської ради в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просив справу розглядати без їх участі, позов визнає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи належно повідомленими про місце, день та годину слухання справи, в адресованих суду заявах позов визнали, просили справу розглядати без їх участі. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи - Відділу Держземагентства у в судове засідання не з'явилися, будучи належно повідомленими про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від [INFO], виданого виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка площею 0,48 га, яка розташована на території Банилівської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 27448,39 грн., яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого 18.05.2001 року Банилівською сільською радою та зареєстрованого за №181 та житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], 1975 року побудови, загальною вартістю 91558,00 грн., що підтверджується копією технічного паспорту, інвентарний [NUMBER], виготовленого станом на 15.09.2014 року КП «Вижницьке РБТІ» та копією довідки виконкому Банилівської сільської ради №613 від 08.09.2014 року. 27.02.2014 року від імені [PERSON] складено заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповідав своєму синові [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області 27.02.2014 року та зареєстрований в реєстрі за №236 і станом на 08.09.2014 року не змінювався і не скасовувався, що підтверджується його копією, яка міститься в матеріалах спадкової справи №227/2014 року, заведеної у Вижницькій державній нотаріальній конторі 11.09.2014 року до майна померлого [INFO] [PERSON] Позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Банилів і є сином спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 07.07.1988 року, виданого виконавчим комітетом Банилівської сільської ради та копією паспорта серія [NUMBER] від 28.12.2004 року, виданого Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області. Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв, що підтверджується матеріалами вищевказаної спадкової справи. Крім позивача спадкоємцями за законом першої черги є дружина спадкодавця - [PERSON], [INFO], та його діти - [PERSON], 1975 року народження та [PERSON], 1975 року народження, що підтверджується вищевказаною копією довідки виконавчого комітету Банилівської сільської ради №613 від 08.09.2014 року. Дружина спадкодавця - [PERSON], [INFO] відмовилася від отримання свідоцтва про право на спадщину та на обов'язкову частку у спадщині, що підтверджується копією її заяви від 11.09.2014 року, поданої державному нотаріусу Вижницької державної нотаріальної контори. Діти спадкодавця - [PERSON], 1975 року народження та [PERSON], 1975 року народження пропустили строк для прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що спадщину не прийняли. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині немає, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Банилівської сільської ради. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається із: житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,48 га, що розташована на території с. Банилів, Банилівської сільської ради [PERSON] державним нотаріусом відмовлено у зв'язку з тим, що ним не були надані належним чином оформлені документи (в тому числі витяг з державного земельного кадастру), що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1018/02-31 від 23.10.2014 року, винесеною державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належав [PERSON], позивач прийняв вказану спадщину, а тому його позовна вимога про визнання права власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як встановлено судом та вбачається з копії державного акту серії [NUMBER] виданого 18.05.2001 року на ім'я [PERSON] кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоювався. Нормативно-грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 27448,39 грн. Згідно ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.01.2013 року права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст.16 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Згідно вимог ст.19 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили. Згідно до п.п.9 п.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є: державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою. Відповідно до вимог Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею у тому числі на умовах оренди», яка затверджена наказом Державного Комітету України по земельним ресурсам 04.05.1999 року №43, присвоєння кадастрового номера земельній ділянці при видачі Державного акта про право приватної власності на землю, на той час нічим не було передбачено. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що державний акт серія [NUMBER] виданий 18.05.2001 року на ім'я [PERSON] є дійсним на сьогоднішній день, а тому його позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а саме на земельну ділянку площею 0,48 га, без кадастрового номера, нормативно-грошова оцінка якої становить 27448,39 грн., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території с. Банилів Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.182, 328, 392, 1217, 1218, 1225, 1235, 1268-1270, 1273 ЦК України,

Outcome: approved