Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою, в якій просить оголосити [PERSON], [INFO], померлою. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є його матір'ю. З народження він проживав з нею разом в [ADDRESS]. У 2015 році [PERSON] з невідомих причин поїхала у невідомому напрямку і з того часу будь-яких відомостей від неї не надходило. В 2015 році він звернувся до відділу поліції із заявою про розшук матері, але позитивних результатів її розшук не дав. Визнання [PERSON] померлою необхідно йому для оформлення права власності на спадщину. Намагання самостійно відшукати місце перебування [PERSON] були безрезультатні. Він постійно телефонував у відділок поліції, у всі лікарні та морги з метою її відшукати. З часу коли його мати [PERSON] пішла з дому та пройшло більше трьох років, однак ніяких відомостей про неї він так і не отримав. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Представник заінтересованої особи - Смілянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що представник заінтересованої особи надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, відтак судовий розгляд був проведений без його участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, що заявник [PERSON] являється його приятелем. Йому відомо, що мати [PERSON] - [PERSON] приблизно в липні 2015 році поїхала до своєї матері в с. Будо - Макіївка Смілянського району Черкаської області. Оскільки [PERSON] працювала вчителькою у школі, відтак вона повинна була у вересні вийти на роботу, однак додому вона не повернулася з невідомих причин. Він допомагав [PERSON] розшукати його матір, в зв'язку з чим спілкувалися з матір'ю останньої, яка на даний час вже померла. В ході розмови з останньою, вона повідомила, що [PERSON] пішла від неї у невідомому їй напрямку та не повернулася з невідомих причин. Крім того, [PERSON] звертався до поліції щодо розшуку його матері, однак пошуки результатів не дали. З 2015 року він [PERSON] не бачив та місце її перебування йому невідомо. Врахувавши пояснення заявника та його представника, покази свідка та позицію заінтересованої особи висловлену письмово, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2017 року [PERSON], [INFO], уродженку с. Будо-Макіївка Смілянського району Черкаської області, визнано безвісно відсутньою (а.с.4). Вищевказане рішення суду набрало законної сили 22 січня 2018 року (а.с.4-зворот). Як вбачається з вищевказаного рішення, однією з підстав визнання [PERSON] безвісно відсутньою являється довідка Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області №6178 від 04 квітня 2017 року, відповідно до якої, [PERSON] з 31 липня 2015 року перебуває у розшуку як особа безвісно зникла, оперативно розшукова справа №115015018 (а.с.4). Відповідно до довідки №695 від 19 липня 2018 року виданої обслуговуючим кооперативном «Сміла», [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак фактично не проживає за вказаною адресою з липня 2015 року по теперішній час (а.с.12). В судовому засіданні свідок [PERSON] надав покази, що в липні 2015 року мати [PERSON] - [PERSON] поїхала до с. Будо - Макіївка Смілянського району Черкаської області та з цього часу місце її перебування йому невідомо. На підставі вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що [PERSON], [INFO], постійно проживала в [ADDRESS], та за таким відсутні відомості про місце її перебування більше трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливіст. цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадкахднем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків. Відповідно до ч.1 ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Як вбачається з рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2017 року, [PERSON] являється матір'ю [PERSON] - заявника у справі (а.с.4). Як вбачається з заяви [PERSON], оголошення його матері [PERSON], померлою необхідне для оформлення спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, [PERSON], який, як встановлено судом, є сином [PERSON], в разі оголошення останньої померлою, має право на спадкування права на майно, яке належить останній, в зв'язку з чим суд вважає, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існує матеріально-правовий зв'язок. На підставі вищевикладеного, суд приходить до беззаперечного висновку, що заява [PERSON] про оголошення [PERSON], [INFO], померлою, підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Outcome: approved