Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою про визнання його власником вцілому спадкового майна, а саме житлового будинку в [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], котра була власником цього житлового будинку з надвірними спорудами; при житті 16.10.2008 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно і з чого не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, заповіла своєму сину [PERSON]. У зв'язку з цим позивач звернувся у Рудківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено в оформленні права власності на вищевказане майно, так як спадкодавець за життя не виготовила свідоцтва про право власності на житловий будинок. Тому позивач просить у судовому порядку постановити рішення, яким визнати його власником спадкового майна. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак його представник [PERSON] подала заяву, в якій позов свого довірителя підтримала, просила його задовольнити і справу розглядати у відсутності позивача. Представник відповідача Никловицької сільської ради Самбірського району до суду не з'явився, подав заяву про визнання позову, справу просив розглядати у його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до виданої довідки №600 від 07.11.2017 року виконавчим комітетом Никловицької сільської ради Самбірського району будинковолодіння в [ADDRESS] є господарським двором; головою двору була [PERSON], станом на 01.07.1990 року разом з нею проживала її дочка [PERSON], котра [INFO] року померла. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Із заповіту від 16.10.2008 року відомо, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповіла своєму суну [PERSON]. Із приводу спадкування позивач звертався до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено в оформленні права власності на будинковолодіння оскільки [PERSON] за життя не виготовила свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1233 ЦК України [PERSON] являється спадкоємцем по заповіту майна [PERSON] Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд прийшов до переконання, що даний позов є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved