Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач) звернувся у суд з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~Харківської області\~Попляк Володимира\~Володимировича,\~третя особа\~ [PERSON] про зняття арешту з майна, в якому просить: звільнити з-під арешту майно, а саме: транспортний засіб марки Toyota, моделі Camry, рік випуску 2015, шасі № [NUMBER] , тип ТЗ загальний легковий седан-В, реєстраційний № [NUMBER] , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) та співвласнику [PERSON] , на яке накладено арешт постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича по виконавчому провадженню 58412531. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 01 листопада 2016 року між позивачем та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір застави, зареєстрований за № 1887, згідно якого [PERSON] та [PERSON] надали в заставу [PERSON] легковий автомобіль марки Toyota, моделі Camry, рік випуску 2015, шасі № [NUMBER] , тип ТЗ загальний легковий седан-В, реєстраційний № [NUMBER] . Позивачу стало відомо, що приватним виконавцем Попляк В.В. 18.02.2019 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса №547 від 12.02.2019 року та розпочати примусове стягнення коштів з [PERSON] на користь [PERSON] , у зв`язку з чим було винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника. [PERSON] як заставодержатель транспортного засобу не надавав згоду на звернення стягнення на це майно, тому звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, до суду надали заяви, де зазначили, що позовні вимоги вважають обґрунтованими та визнають їх у повному обсязі. Відповідач приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. в судове засідання не з`явився, до суду надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що [PERSON] не може бути позивачем у даній справі, оскільки його права постановою приватного виконавця порушено не було. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Представником позивача також надано відповідь на відзив, де він зазначив, що право застави у позивача виникло до винесення постанови приватного виконавця від 18.02.2019 року, якою було накладено арешт на все майно відповідача [PERSON] , а також [PERSON] не надавав своєї згоди на звернення стягнення на заставне майно, тому вважає вимоги позивача законними та обґрунтованими. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке. Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах доказами, що 01 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, який зареєстровано за №1887. Відповідно до умов договору застави [PERSON] та [PERSON] передали в заставу [PERSON] належний їм автомобіль марки Toyota, моделі Camry, рік випуску 2015, шасі № [NUMBER] , тип ТЗ загальний легковий седан-В, реєстраційний № [NUMBER] . 18.02.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , в ході виконавчого провадження № 58412531. Відповідно до статті 328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Договір застави є окремим видом договорів. Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про заставу» застава є способом забезпечення дійсної та реальної вимоги та має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання. Стаття 17 Закону України «Про заставу» надає право заставодавцю розпоряджатись заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. При цьому заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Відповідно до статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно статті 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Відповідно до статті 16 зазначеного закону, право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Згідно зі статтею 14\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до частини 2, 5 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» (в\~редакції,\~що діяла\~на час\~винесення постанов)\~підставами зняття\~арешту з\~майна є\~наступні обставини,\~у разі\~прийняття судом\~рішення про\~зняття арешту\~з майна\~арешт з\~майна знімається\~за постановою\~державного виконавця\~не пізніше\~наступного дня,\~коли йому\~стало відомо\~про такі\~обставини.\~Копія постанови\~про зняття\~арешту з\~майна надсилається\~боржнику та\~органу (установі),\~якому була\~надіслана для\~виконання постанова\~про накладення\~арешту на\~майно боржника; у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зі змісту положень параграфу шостого глави 49\~ЦК України вбачається, що кредитор (заставодержатель) не набуває права власності на предмет застави, а право володіння предметом застави виникає у нього лише у випадках, прямо встановлених договором (частина 4 статті 586 ЦК України). Право розпорядження предметом застави виникає у кредитора (заставодержателя) на підставі рішення суду, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 стаття 590 ЦК України). Статтею 20\~Закону України\~«Про заставу» встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №58685076 від 14.03.2013 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про обтяження автомобіля Toyota, моделі Camry, рік випуску 2015, шасі № [NUMBER] , тип ТЗ загальний легковий седан-В, реєстраційний № [NUMBER] , власниками якого боржники [PERSON] та [PERSON] , обтяжувач [PERSON] .В. Крім того, 18.02.2019 року за №17307658 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. зареєстровано арешт всього рухомого майна боржника [PERSON] . \~Згідно з\~частиною 3\~статті 51\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» (в\~редакції,\~що діяла\~на час\~винесення постанови) звернення\~стягнення на\~заставлене майно\~для задоволення\~вимог стягувачів,\~які не\~є заставодержателями,\~виконавець повідомляє\~заставодержателю не\~пізніше наступного\~дня після\~накладення арешту\~на майно\~або коли\~йому стало\~відомо,\~що арештоване\~майно боржника\~перебуває в\~заставі. Частиною 1\~вказаної статті\~передбачено,\~що для\~задоволення вимог\~стягувачів,\~які не\~є заставодержателями,\~стягнення на\~заставлене майно\~боржника може\~бути звернуто\~у разі,\~якщо 1)\~право застави\~виникло після\~ухвалення судом\~рішення про\~стягнення з\~боржника коштів; 2)\~вартість предмета\~застави перевищує\~розмір заборгованості\~боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. Відповідно до частини 6 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. В силу статті 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Враховуючи вищевикладені норми законодавства України, суд приходить до висновку, що накладений державним виконавцем арешт та заборона на відчуження автомобіля, який є предметом застави, порушують права заставодержателя [PERSON] , а за таких підстав підлягають скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved