overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 07.05.2011 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 149. Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки відповідача суду не відомі. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім'ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.05.2011 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 149, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. Сторони спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вказаних обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Судові витрати вважати по фактично понесеним, оскільки позивач є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 07 липня 2001 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки відповідача суду не відомі. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім'ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 липня 2001 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №398, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові -[PERSON], дружині - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. Сторони спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вказаних обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Судові витрати вважати по фактично понесеним, оскільки позивач є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 20 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Комсомольськ Полтавської області, актовий запис №09. Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки відповідача суду не відомі. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім'ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Комсомольськ Полтавської області, актовий запис №09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові -[PERSON], дружині -[PERSON]. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. Сторони спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вказаних обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Судові витрати вважати по фактично понесеним, оскільки позивач є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 25 грудня 1992 року у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає причину неявки відповідача не поважною та вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім'ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 грудня 1992 року у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №1320, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. Сторони спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вказаних обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Судові витрати вважати по фактично понесеним, оскільки позивач є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Сторони перебувають у шлюбі з 07 березня 1992 року, шлюб зареєстрований Комінтернівським відділом реєстрації актів громадського стану Одеської області, актовий запис № 9. Подружжя від спільного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що через різні погляди на життя, на методи виховання дитини, на ведення домашнього господарства, на проведення свого вільного часу, їх сімейне життя з відповідачкою не склалося. Зі слів позивача тривалий час шлюбні відносини між подружжям не підтримуються, кожний з них проживає особистим життям. Шлюб став носити формальний характер. Позивач стверджує, що примирення між подружжям неможливе, тому просить шлюб між ним та [PERSON] розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій позовні вимоги визнала, просила розглядати справу у її відсутність та строк на примирення не надавати. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має суттєве значення. Обставин перешкоджаючих праву на подання позову про розірвання шлюбу, встановлених ст. 110 СК України, судом не виявлено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки, згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд може розірвати шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має суттєве значення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Сторони перебувають у шлюбі з 22 березня 1970 року, шлюб зареєстрований Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 196. Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення господарства. Спільне господарство та фактичні шлюбні відносини припинилися ще 17 років тому, шлюб став носити формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу з відповідачкою не можливе. Оскільки, [PERSON] відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦСу, він був змушений звернутись з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій позовні вимоги визнала, просила розглядати справу у її відсутність. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має суттєве значення. Обставин перешкоджаючих праву на подання позову про розірвання шлюбу, встановлених ст. 110 СК України, судом не виявлено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки, згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд може розірвати шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має суттєве значення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Сторони перебувають у шлюбі з 28 вересня 1996 року, шлюб зареєстрований Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 743. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя, на життєві цінності, через зникнення взаєморозуміння, яке в подальшому призвело до виникнення постійних сварок та суперечок, у зв'язку з чим сім'я фактично розпалася. Неодноразові спроби налагодити стосунки та зберегти сім'ю результатів не дали. З листопада 2012 року шлюбні відносини між подружжям були припинені, спільне господарство не ведеться. Шлюб став носити формальний характер. У судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій позовні вимоги визнала, просила розглядати справу у її відсутність. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має суттєве значення. Обставин перешкоджаючих праву на подання позову про розірвання шлюбу, встановлених ст. 110 СК України, судом не виявлено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки, згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд може розірвати шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має суттєве значення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій просить суд визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Карлівського РУЮ Рець М.В., щодо відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 27.10.2014 року №45215674. Надміру сплачені суми виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, [PERSON] просить повернути. Вимоги скарги обґрунтовані тим, що ВДВС Карлівського РУЮ відкрито виконавче провадження по стягненню з [PERSON] на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», заборгованості по ІТЗ у розмірі 30 грн. та судового збору у розмірі 51 грн. Виконавче провадження відкрито на виконання виконавчого листа №2-100/10 від 15.02.2010 року. При відкритті виконавчого провадження, державним виконавцем Рець М.В. порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутня заява стягувача) та ст. 22 даного Закону (строки пред'явлення виконавчого листа до виконання). Державним виконавцем також порушено вимоги частин 2, 5 ст. 25, ч. 3 ст. 27 та ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: не пересвідчився чи отримано боржником копію постанови про відкриття виконавчого провадження і почав примусове виконання рішення, при цьому виніс постанови про стягнення виконавчого збору та виконавчих витрат. Про проведення виконавчих дій [PERSON] стало відомо 12.12.2014 року - зі слів дружини. До цього, жодних листів чи повідомлень скаржник не отримував. 15.12.2014 року [PERSON] звернувся до ДВС за роз'ясненням і за результатами звернення матеріали виконавчого провадження залишені без змін. На вимогу ДВС, 18.12.2014 року боржником перераховано кошти в сумі 139,10 грн. В зазначений день також направлено заяви про долучення до матеріалів виконавчого провадження квитанції про сплату, клопотання про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та клопотання про відстрочення строку добровільного повернення коштів. Виходячи з зазначеного, з матеріалами виконавчого провадження заявник ознайомився лише 24.12.2014 року. З зазначених підстав,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що з відповідачкою знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 04.12.1987 р. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] [INFO] Шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинені, спільне господарство та побут не ведуться, у звязку з чим просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні [PERSON] просив позов задовольнити, відповідачка [PERSON] та її представниця [PERSON], хоча і не заперечували, що між подружжям подружні стосунки припинилися, одна щодо задоволення заявленого позову заперечували. Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивш матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони по справі 04.12.1987 р. уклали шлюб, який був зареєстрований Жовтневим (нині «Олександрівським») районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено актовий запис № 651 та видано свідоцтво серії І-ЖС № 189147 «Повторне». Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, спільних неповнолітніх дітей не мають, подружніх відносин на даний час не підтримують, а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих стосунках, які склалися між подружжям, збереження сімї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в якому вказує, що між ним та відповідачкою 17 лютого 2004 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Талалаївського районного управління юстиції Чернігівської області. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що сімя розпалася по причині відсутності взаєморозуміння між ними, сумісне життя і збереження сімї неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати та розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 17 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Талалаївського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 04, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.4) та мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, протягом терміну наданого судом сторони не примирилися, тому, враховуючи обґрунтування позовних вимог [PERSON], суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що збереження сімї суперечило б інтересам сторін, оскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved