Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 25 вересня 2014 року автомобіль марки «Suzuki Grand Vitara», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на праві власності, був переданий для управління [PERSON], який залишив (припаркував) даний автомобіль на просп. Перемоги - вул. Шутова в м. Києві. 25 вересня 2014 року з вини [PERSON], який керував автомобілем марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій зазнав пошкоджень його автомобіль. Відповідач під час вибору в установлених межах безпечності швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на його припаркований автомобіль. Крім того, відповідач керував своїм автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. У результаті дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду, яка відповідно до рахунку-фактури № 0009000 від 27 вересня 2014 року, наданого ТОВ «Автоінтернешнл Метрополіс», становить 126924 гривні 76 копійок. Також через такі неправомірні дії йому спричинені тяжкі моральні страждання. Він втратив спокій, у нього часто болить голова, підвищується артеріальний тиск, страждає безсонням, у зв'язку з цим змушений звертатися за медичною допомогою до лікарів. Він втратив можливість використовувати автомобіль для особистих потреб, почуває себе дискомфортно. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 126924 гривні 76 копійок майнової шкоди та 25000 гривень на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов у повному обсязі та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснив суду, що шкода завдана з вини відповідача, тому саме він має сплатити кошти. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована, проте до страхової компанії позивач не звертався. Вважає, що оскільки відповідач вчинив дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп'яніння, то страхова компанія відмовить позивачу у виплаті відшкодування. Автомобіль на даний час не відновлений. Відповідач пред'явлений позов визнав часткового. Пояснив суду, що не заперечує свою вину в дорожньо-транспортній пригоді, проте не погоджується з розміром завданої шкоди. Вважає, що розмір шкоди має визначатись на день дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, його цивільна відповідальність була застрахована, тому в межах ліміту за полісом - 50000 гривень, майнову шкоду має сплачувати його страхова компанія, проте позивач до неї не звертався. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року з вини [PERSON], який керував автомобілем марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій зазнав пошкоджень автомобіль марки «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить позивачу. На підтвердження своїх доводів щодо вини [PERSON] в пошкодженні автомобіля, позивач посилається на постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2014 року (а.с. 7). У постанові зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який 25 вересня 2014 року, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під час вибору в установлених межах безпечності швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначене правопорушення [PERSON] вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», що підтверджується полісом № АС/8649243 від 02 листопада 2013 року (а.с. 25). Згідно полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50000 гривень, розмір франшизи - 0 гривень. У п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Сторона позивача просить стягнути всю суму завданої шкоди з винної особи - [PERSON] Позивач не звертався до страхової компанії відповідача. У судовому засіданні представник позивача зазначив, що дорожньо-транспортну пригоду відповідач вчинив, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, тому страхова компанія відмовить позивачу у виплаті страхового відшкодування. Разом з тим, у ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наведено перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Керування застрахованим транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння до цього переліку не віднесено та не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Не передбачена така підстава і полісом № АС/8649243 від 02 листопада 2013 року. У п.п. а п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що такі обставини надають страховику після виплати страхового відшкодування право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. За таких обставин, завдана позивачу майнова шкоди в межах ліміту застрахованої цивільної відповідальності не підлягає стягненню з відповідача. На підтвердження розміру завданої майнової шкоди, позивач надав суду рахунок-фактуру № 0009000 від 27 вересня 2014 року, виданого ТОВ «Автоінтернешнл Метрополіс», згідно якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 126924 гривні 76 копійок (а.с. 9-10). За клопотанням відповідача ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року в справі було призначено судову експертизу. Згідно Висновку експерта № С15-53 судової автотоварозначвчої експертизи від 11 березня 2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, що сталась 25 вересня 2014 року, станом на момент дорожньо-транспортної пригоди становить 65611 гривень 73 копійки. Вартість матеріального збитку станом на момент проведення експертизи - 113707 гривень 17 копійок (а.с. 36-42). Суд вважає за можливе покласти в основу рішення при вирішенні заявлених позивачем вимог висновок судової автотоварознавчої експертизи, оскільки при її призначенні експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Судова експертиза проводилась експертом, який має відповідну фахову підготовку, при її проведенні експерту надавались матеріали цивільної справи. Висновок судової експертизи кореспондується з іншими доказами по справі та не суперечить їм. Відповідач зазначав, що розмір завданої шкоди має визначатись на момент дорожньо-транспортної пригоди, що згідно висновку судової експертизи складає 65611 гривень 73 копійки. Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Автомобіль позивача не відновлений, тому суд вважає, що реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи є сума визначена на день проведення судової експертизи - 113707 гривень 17 копійок (а.с. 42). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню 63707 гривень 17 копійок майнової шкоди (113707,17 - 50000 = 63707,17). Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України. Згідно з ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що доводи позивача про відшкодування моральної шкоди як власнику пошкодженого майна знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. При цьому суд враховує, що позивачу були спричинені душевні страждання, оскільки пошкоджено його майно та завдані незручності в повсякденному житті. При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, враховується і те, що тяжких наслідків у результаті дорожньо-транспортної пригоди для позивача не настало. З урахуванням наведеного та вимог закону стосовно врахування принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині - в сумі 1500 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 637 гривень 07 копійок за вимоги майнового характеру та 107 гривень 30 копійок за вимоги немайнового характеру.

Outcome: partial