Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом до Пісківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки: площею 3.2417 га з кадастровим номером [NUMBER] та площею 2.7482 га з кадастровим номером [NUMBER], обидві з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Пісківської сільської ради. Позовні вимоги мотивовані тим, що будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно і належним чином зареєструвати своє право власності на земельні ділянки, оскільки оригінали державних актів, які засвідчують право власності спадкодавця на земельні ділянки, втрачені. Вказана позовна заява надійшла до суду до набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», однак, згідно з п.9 Прикінцевих і перехідних положень ЦПК України, з урахуванням змін, внесених вищевказаним Законом України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито (порушено) до набрання чинності цим Законом, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цим Законом, то ж дана позовна заява розглянута згідно з нормами цивільного процесуального законодавства діючими на даний час. Учасники провадження в судове засідання не з»явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, надали заяви про розгляд справи без їх участі; позивач позов підтримує просить його задовольнити; відповідач проти задоволення позову не заперечує, відзиву на позов не надіслав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року помер [PERSON], якому за життя, згідно з державними актами на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданими Пісківською сільською радою 06.03.2003 р., належали земельні ділянки: площею 3.2417 га з кадастровим номером [NUMBER] та площею 2.7482 га з кадастровим номером [NUMBER], обидві з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Пісківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (а.с.9,11-24). 03.04.2017 року [PERSON] склав заповіт, згідно з яким, окрім іншого, заповів [PERSON] вищевказані земельні ділянки (а.с.10). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до положень п.г ч.1 ст.81 ЗК України, однією з підстав набуття права власності на земельну ділянку є прийняття спадщини. Згідно з положеннями ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість . Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Кухти Д.О. від 09.01.2018 року № 01-16/5, спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] була відкрита 12.07.2017 року за заявою [PERSON] (а.с.48,49). Листом №442 від 08.12.2017 року нотаріус повідомив [PERSON] про відсутність можливості видати йому після смерті [PERSON] свідоцтв про право на спадщину у виді земельних ділянок, оскільки позивачем не були надані документи, що посвідчують право власності померлого на вищевказане спадкове майно (а.с.25). Отже, у встановленому законом порядку позивач звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON], але йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у виді земельних ділянок по причині втрати оригіналів державних актів на право приватної власності на землю. Згідно з п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Оголошенням, опублікованим в районній газеті «Порадник» від 08.12.2017 року позивачем було повідомлено про втрату державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER], з проханням вважати втрачені державні акти недійсними (а.с.32 зворотня сторона). Вищевикладене підтверджує право позивача в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки площею 3.2417 га з кадастровим номером [NUMBER] та площею 2.7482 га з кадастровим номером [NUMBER], обидві з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Пісківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. У ст.16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п.1 ч.2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно у виді земельних ділянок, оскільки, виходячи з вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 16, 392, 1217, 1225, 1268, 1297 ЦК України, ст.81 Земельного кодексу України,

Outcome: approved