Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, відновлення дошлюбного прізвища та стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона не може вирішити дане питання в досудовому порядку. Позивач зазначає, що 22 лютого 2004 року вона та відповідач, уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області, актовий запис №01. Від спільного проживання вони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебуває на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. За таких обставин позивач просила суд розірвати шлюб який було укладено між ними, відновити дошлюбне прізвище та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі ? частки усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], а потім 1/3 частки усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 08 лютого 2016 року позовна заява в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дітей залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних та встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 22 лютого 2004 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаються проживати разом із матір'ю. Шлюб сторін виявився невдалим, оскільки їхня сім'я розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь, у зв'язку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст.112 СК України). Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З ч.1 ст.88 ЦПК України вбачається, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved