Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Кредитні ініціативи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Долинський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ), в якому просив зняти арешт з нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі (приміщення вагової), що знаходиться по [ADDRESS] , який накладений ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області в справі № 2-997 та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що в Долинському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі № 343/2084/13-ц від 20.06.2014 року про примусове стягнення з [PERSON] та [PERSON] коштів на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи». Оскільки у власності [PERSON] та [PERSON] перебувало нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля (приміщення вагової), що знаходиться по [ADDRESS] , то саме на це майно було накладено арешт. Згодом було проведено торги з приводу продажу предмету іпотеки, а саме: нежитлової будівлі (приміщення вагової), що знаходиться по [ADDRESS] , для погашення заборгованості. 20 серпня 2016 року він придбав вищевказане нерухоме майно під час проведення електронних торгів, оплативши визначену його вартість. 12 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Долинського райвідділу ДВС було винесено постанови про звільнення цього майна з-під арешту. Однак, зняти арешт з нерухомого майна шляхом внесення відомостей до Державного реєстру обмежень і обтяжень на підставі постанов державного виконавця є неможливим, оскільки, крім цього, арешт на вказане майно накладено ще й ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області в справі № 2- 997. Як власник майна він провів його демонтаж і звернувся до державного реєстратора із заявою про реєстрацію припинення права власності на це майно, в чому йому було відмовлено в зв`язку з існуванням арешту, що й стало підставою для звернення в суд з даним позовом, оскільки це обтяження порушує його конституційні права. Представник позивача згідно ордеру на надання правової допомоги серії ІФ № 053696 від 17.11.2020 року адвокат Коцкович Р.М. в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд даної справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задоволити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача відзиву на позов не подав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ), старший державний виконавець В.Стрипа також в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. За таких обставин суд 15.01.2021 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В судовому засіданні встановлено, що в період з 18.08.2016 року по 20.08.2016 року відбулись електронні торги з приводу продажу предмету іпотеки: нежитлової будівлі (приміщення вагової), що знаходиться по [ADDRESS] , переможцем торгів оголошено [PERSON] , що підтверджується протоколами № 192270 та № 192271 проведення електронних торгів від 20.08.2016 року (а.с. 13-14). Посвідчені приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу Ананевич О.М. свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстровані за № 2304 і № 2306 від 27.12.2016 року та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень індексні номери: № 77097955 та № 77111389 від 27.12.2016 року (а.с. 27-30), підтверджують, що [PERSON] на праві приватної власності належить нежитлова будівля (приміщення вагової), що знаходиться по [ADDRESS] , що раніше належала [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до постанов старшого державного виконавця Долинського районного відділу державної виконавчої служби Герила В.І про звільнення майна боржника з-під арешту від 12.09.2016 року (а.с. 15-18), звільнено з-під арешту нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю (приміщення вагової), що знаходиться по [ADDRESS] , що належала [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з повідомлення Долинського районного відділу державної виконавчої служби № 16542 від 01.10.2019 року (а.с. 12), на нежитлову будівлю (приміщення вагової), що знаходиться по [ADDRESS] , також було накладено арешт ухвалою Долинського районного суду від 15.10.2008 року в справі № 2-997, який державний виконавець не вправі самостійно зняти. \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» № 334 від 31.07.2020 року (а.с. 31), станом на 31.07.2020 року (момент здійснення технічної інвентаризації) нежитлова будівля по [ADDRESS] демонтована. Таким чином судом встановлено, що в зв`язку з накладеним ухвалою суду від 15.10.2008 року в справі № 2-997 арештом на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю (приміщення вагової), що знаходиться по [ADDRESS] , порушуються права позивача, як законного власника даного майна, на реєстрацію припинення його права власності в зв`язку з ліквідацією майна, яке він набув у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи, що позивач має намір розпорядитися законно набутим нерухомим майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити, що порушує його конституційні права, суд вважає, що заявлений позов слід задоволити та скасувати накладений ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.10.2008 року в справі № 2-997 арешт на майно, а саме: нежитлову будівлю (приміщення вагової), що знаходиться по [ADDRESS] . Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 56,59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 316-319,328 ЦК України,

Outcome: approved