Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту родинних відносин, відповідно до якої просив, встановити факт родинних відносин, а саме що померла [PERSON] , є його тіткою, в подальшому уточним свої вимоги, просив встановити факт, що померла [PERSON] є його двоюрідною бабкою. Однак документи, які підтверджують їх родинні стосунки не збереглися. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка розмірами 2.34 га, що посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ВН №130456. У встановлений законом порядок, після смерті [PERSON] , він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця йому було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між ним та померлою. З метою підтвердження родинних відносин з [PERSON] , заявник звертався до органів реєстрації актів цивільного стану, але йому було відмовлено в задоволенні, оскільки відомості не збереглися і він не являюся близьким родичем. Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що померла [PERSON] є його [PERSON] - тіткою. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав просить її задовольнити з мотивів викладених в заяві. Завідувач Немирівською ДНК Вінницької області Кнап Л.П., до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої простить справу слухати в її відсутність, та відповідно до якої надала пояснення, що зі змісту позовної заяви вбачається, що встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини, однак, встановлення факту, що гр.. [PERSON] , являється двоюрідним онуком [PERSON] , померлої [INFO] , не надасть йому права отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлій майно, оскільки, відповідно до статей ЦК УРСР від 18 липня 1963 року та прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, двоюрідні онуки не являються спадкоємцями за законом після осіб, які померли під час дії цього Цивільного кодексу. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , 1991 року народження, надав суду покази, що покійна [PERSON] являється родичкою [PERSON] , однак як її точно звати і якою саме родичкою вона являється, він пояснити не зміг. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , надав суду аналогічні покази. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , надав суду покази, що йому точні родинні зв`язки між [PERSON] та [PERSON] , невідомі. З досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 8), відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серії ВН № 130456 [PERSON] , передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,34 га в межах згідно паном, яка розташована на території Медвежанської сільської ради (а.с. 7), відповідно до відповіді наданої Державним архівом Вінницької області № 07-2729/7 від 28.07.2017, книг актових записів про народження громадян по с. Гостине (колишнє с. Селище) Немирівського району Вінницької області за 1922 рік в архіві на зберіганні немає, у зв`язку з чим немає можливості видати довідку про народження гр. [PERSON] (а.с. 11), відповідно до довідки № 279 від 17 вересня 2020 року, виданої в.о. старости [PERSON] , по те, що після смерті його тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилося спадкове майно, спадкоємцем за законом являється племінник - [PERSON] , інших спадкоємців передбачених законом чи заповітом немає (а.с. 12). За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів,що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав бо підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновків, що під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи заявника. Крім того, слід зазначити, що у розумінні ст.ст. 76-82 ЦПК України, відсутні належні, допустимі та переконливі докази, які підтверджують викладені у заяві обставини та наявність факту родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] .. З досліджених в судовому засіданні доказів та після допиту свідків, покази яких між собою не узгоджуються, покази свідка [PERSON] , суд сприймає критично, адже на момент смерті [PERSON] , йому було 4 роки, суд дійшов до висновку про неможливість встановлення факту родинних відносин, а саме що померла [PERSON] , є двоюрідною бабкою, [PERSON] , адже, єдиним наданим суду доказом спорідненості [PERSON] з [PERSON] , є довідка № 279 від 17.09.2020 видана в.о. старости [PERSON] , однак у вказаній довідці вказано, що [PERSON] , булі тіткою [PERSON] , а не двоюрідною бабкою, як те просить встановити заявник. Також, згідно із п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Отже, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і, для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР (що діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 530 ЦК УРСР, визначено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Інших черг спадкування законом не передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. На підставі вище викладеного,

Outcome: dismissed