Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Вільшаницької сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] в с. Вільшаник Самбірського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] . Із довідки, виданої Вільшаницької сільської ради № 261 від 17 березня 2020 року відомо, що [PERSON] дійсно до дня смерті, [INFO] , постійно проживала та була одна зареєстрована в [ADDRESS] . Заповіт від її імені виконкомом Вільшаницької сільської ради посвідчувався 17 травня 2005 року № 15. Позивач зазначає, що при житті, 17 травня 2005 року, [PERSON] , склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вільшаницької сільської ради за № 15, яким все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і на що за законом матиме право заповіла мені, своєму внукові, [PERSON] , [INFO] . Із копії свідоцтвом про народження позивача, виданого повторно, серії [NUMBER] , відомо, що [PERSON] , народився [INFO] , його батьком є [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 7 липня 2020 року вбачається, що матір`ю його батька, [PERSON] , записана [PERSON] . За тлумаченням всесвітньої енциклопедії Вікіпедія , [PERSON] - християнське чоловіче, інші форми - [PERSON] , [PERSON] . Отже, запис по батькові в одних документах « [PERSON] », в інших - « [PERSON] » є вільним тлумаченням імені батька баба позивача, [PERSON] , що не може заперечувати факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є бабою [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та позивачем необхідне [PERSON] для підтвердження свого права на спадщину та належного її оформлення, що може бути розглянути в позовному провадженні. Спадкове майно [PERSON] складає у тому числі земельні ділянки, загальною площею 1,13 га, на території с. Вільшаник Самбірського району Львівської області, що належали спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 035290 від 6 травня 2001 року. На даний час, звернувшись до нотаріуса про прийняття спадщини [PERSON] , позивачу було повідомлено, що він вважаюсь таким, що пропустив термін для прийняття цієї спадщини. В правовій позиції, викладеній в Постанові Верховного Суду від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, зокрема зазначено «Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1272 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.» Після смерті баби, маючи її заповіт, [PERSON] вважав, що його право на спадкування не може бути ніким порушене і не обмежене термінами. Крім того, позивач хворів, що підтверджується довідками Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Самбірської міської ради» № 68 про лікування в період з 3 лютого 2020 року по 14 лютого 2020 року та довідкою № 112 про лікування в період з 27 квітня 2020 року по 8 травня 2020 року. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, Постановою № 392 від 20 травня 2020 року, продовжено до 22 червня 2020 року на всій території України карантин, який передбачав певні обмеження у пересуванні, доступу до особистого подання документів нотаріусам, діяльність котрих у вказаний період була обмежена. [PERSON] вражає, що у нього виникали об`єктивні труднощі у зверненні із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у шестимісячний термін, що в сукупності є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Покликаючись на зазначені обставини [PERSON] просить ухвалити рішення про встановлення факту родинних відносин, а саме що він є внуком [PERSON] , яка померла [INFO] , та визначення йому додаткового строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті баби, [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Представник [PERSON] адвокат Бобак О.Б. подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності. Відповідач Вільшаницька сільська рада подала до суду заяву, згідно якої повністю визнає позов, не заперечує проти його задоволення та просить розглянути справу у відсутності її представника. З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши справу в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому необхідно встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] є внуком [PERSON] , яка померла [INFO] , та визначити [PERSON] додаткового строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті баби, [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved