Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання спадкового договору, в якому зазначив, 13 грудня 2007 року між ним та відповідачем, [PERSON], укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 2906. Відповідно до даного договору [PERSON] набуває право власності на належну йому ? частку квартири [ADDRESS] в разі його смерті, і зобов'язується виконувати його розпорядження, а саме: щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця, надавати грошову винагороду в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; один раз на рік, але не пізніше 01 грудня, забезпечити потреби відчужувача у відпочинку в санаторії або будинку відпочинку, при цьому вартість путівки в сумі має бути не меншою п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; забезпечити викликання лікарів та належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості. Після підписання договору відповідач деякий час виконувала свої обов'язки, але у подальшому вона взагалі припинила виконання умов договору. Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 17.07.2013 року, вони з відповідачем розірвали шлюб і вона взагалі припинила спілкування з ним. Відповідач створює неможливим проживання в квартирі. У зв'язку з викладеним просив суд розірвати спадковий договір від 13 грудня 2007 року між ним та відповідачем, [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 2906, про передачу у власність ? частини квартири [ADDRESS];скасувати реєстрацію спадкового договору в Спадковому реєстрі № 43631690; скасувати реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 13.12.2007 року, об'єкт обтяження квартира [ADDRESS]; стягнути з відповідача [PERSON] витрати в сумі 229,40 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився,про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Позов підтримав. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. До суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. До суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнала у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України,якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до ст. 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, згідно зі статтею 1308 ЦК спадковий договір може бути розірвано на вимогу відчужувача або набувача. За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред'являти вимоги про розірвання спадкового договору. В судовому засіданні встановлено, що 13 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2907. Відповідно до умов зазначеного договору [PERSON] передає після смерті у власність [PERSON] 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Згідно з п. 6 умов спадкового договору, відповідачка прийняла на себе наступні зобов'язання: щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця, надавати відчужувачу грошову винагороду в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; один раз на рік, але не пізніше 01 грудня, забезпечити потреби відчужувача у відпочинку в санаторії або будинку відпочинку, при цьому вартість путівки в сумі має бути не меншою п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; забезпечити викликання лікарів та належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; в разі смерті відчужувача поховати його на центральному кладовищі м. Лисичанська по православному обряду. Згідно з п. 7 умов спадкового договору, право власності на вказану в договорі 1/4 частину квартири переходить до набувача у разі виконання ним умов спадкового договору та після смерті відчужувача. Згідно з витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 16016600 від 13.12.2007 року, приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], у зв'язку з посвідченням спадкового договору, 2906, від 13.12.2007 року була накладена заборона на нерухоме майно, об'єкт обтяження: [ADDRESS], номер за РПВН: 21126312. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 18379 від 29.10.2007 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рівних долях та зареєстрована в реєстрі прав власності на нерухоме майно в Лисичанському КП «Бюро технічної інвентаризації» відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16759831 від 22.11.2007 року. Відповідно до рішення Лисичанського міського суду Луганської області, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 14 серпня 2004 року відділу реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 364, розірвано. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, крім того відповідач повністю визнала позовні вимоги, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з квитанцією № 9 від 12.11.2013 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved