overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] 8 вересня 2014 року Острожецькою сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 7 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне з відповідачем життя не склалося, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя. Фактично подружнього життя не підтримують та проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який, за їх спільною домовленістю проживає з відповідачем. Позивач твердо переконаний, що шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між ним та [PERSON] розірвати. В судовому засіданні представник позивача-адвокат Андрійчук В.В. позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують впродовж тривалого часу. У наданні строку для примирення позивач та відповідач бажання не виявляють. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги позову обґрунтовує тим, що після смерті 08.06.2017 року його бабусі [PERSON] він є спадкоємцем за заповітом належного їй при житті майна. Звернутись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в даний час не може у звязку зі спливом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Даний строк пропущено через те, що йому не було відомо про заповіт, тому змушений звертатися до суду, щоб поновити пропущений строк. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову визнали. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачі не заперечили проти задоволення позову, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до заповіту від 09.02.2004 року (а.с.5) позивач є спадкоємцем належного за життя [PERSON] майна. Після смерті 08.06.2017 року бабусі він не оформив вчасно спадщину у звязку з\~ тим, що йому не було відомо про наявність заповіту. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що причина пропуску строку для оформлення прийняття спадщини позивачем може бути визнана судом поважною, а тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 18 січня 1993 року Демидівською селищною Радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 1 . Позивач [PERSON] звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд цивільної справи у його відсутність (а.с.8). Відповідачка [PERSON] також звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд цивільної справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю (а.с.13). Вважаючи на норми ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, які надають сторонам право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність позивача та відповідача. Взявши до уваги письмові заяви позивача та відповідачки, дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Так, у відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серія 1-ГЮ № 499921 від 18.01.1993 року, між громадянами [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 18 січня 1993 року Демидівською селищною Радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 1 (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серія 1-ГЮ № 029943 від 04.05.1999 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.7). У своїй заяві позивач [PERSON] вказав про те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, на даний час вони разом не проживають, спільне життя з відповідачкою не склалось, подальше збереження шлюбу є неможливим (а.с.2). Відповідачка [PERSON] при зверненні до суду із письмовою заявою про розгляд цивільної справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.13).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 7 червня 2002 року виконавчим комітетом Княгининської сільської ради Демидівського району Рівненської області, за актовим записом № 5. В позовній заяві [PERSON] вказав про те, що від шлюбу з відповідачкою у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання, між подружжям, склалися важкі психологічні обставини. Позивач вважає, що вони різні по характеру люди та з різними поглядами на життя. На даний час позивач та відповідач шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають на протязі року. Позивач [PERSON] вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, шлюб необхідно розірвати. Позивач [PERSON] звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.9). Відповідачка [PERSON] також звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.11). Згідно ч.2 ст 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, вважаючи на те, що відповідачка [PERSON] позов визнала і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Норми ч.4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України вказують на те, що у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Так, у відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24 вересня 2015 року, між громадянами [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Княгининської сільської ради Демидівського району Рівненської області за актовим записом № 5 ( а.с.5). Під час розгляду справи по суті, судом було встановлено, що шлюбні відносини подружжя є фактично розірваними протягом року, так як на протязі цього періоду часу вони разом не проживають. Вважаючи на норми ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України про те, що обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, збереження шлюбу є неможливим, тому його необхідно розірвати. Відповідно до норм ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з нормами ст.ст.79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В матеріалах справи в наявності письмові докази, які підтверджують сплату позивачем [PERSON] судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок ( а.с.1 ). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 19 жовтня 2009 року в виконкомі Черняхівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, актовий запис №01. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені ним у позовній заяві вимоги і пояснив, що від шлюбу з відповідачкою вони мають двох малолітніх дітей. Шлюб з відповідачкою не склався. З 2014 року вони з відповідачкою проживають окремо. В даний час відповідачка проживає з іншим чоловіком. Тому просив розірвати їх шлюб, оскільки примирення та подальше їх спільне проживання неможливе. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала і пояснила, що вона в даний час проживає з іншим чоловіком, а тому примирення з позивачем неможливе. Тому також просила розірвати їх шлюб. Після розірвання шлюбу вона не бажає змінювати своє прізвище. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] 02 вересня 2003 року Малодорогостаївською сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом №10 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя. Від шлюбу мают неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. З липня 2017 року фактично подружнього життя не підтримують, на даний час спільними та взаємними правами і обовязками не повязані та проживають окремо. Твердо переконаний, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між ним та відповідачем розірвати. В судове засідання [PERSON] не зявився, однак до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю. Справу просив розглядати без його участі. Відповідач на розгляд справи не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заперечень та відзиву на позов не подала, хоча завчасно була повідомлена про час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою. (а.с. 22) Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявилась на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини не підтримують з липня 2017 року. У наданні строку для примирення позивач бажання не виявляє. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] 02 червня 1984 року Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції Львівської області за актовим записом № 223 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне життя не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя. На протязі двадцяти років фактично подружнього життя не підтримують, на даний час спільними та взаємними права і обовязками не повязані та проживають окремо. Твердо переконаний, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між ним та відповідачем розірвати. В судове засідання [PERSON] не зявився, однак до початку розгляду справи через канцелярію суду представник позивача - адвокат [PERSON] подав заяву, в якій позовні вимоги довірителя підтримав повністю. Справу просив розглядати без його участі (а.с. 34). Відповідач на\~розгляд справи\~не зявилася,\~про причини\~неявки суд\~не повідомила,\~заперечень проти\~позову не\~надала,\~хоча завчасно\~була повідомлена\~про час\~і дату\~розгляду справи\~в суді,\~шляхом розміщення\~оголошення про\~виклик до\~суду на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України в\~мережі Інтернет\~: http://ml.rv.court.gov.ua/sud1712/ (а.с. 33). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують на протязі двадцяти років. У наданні строку для примирення позивач бажання не виявляє. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] 04 вересня 1993 року Війницькою сільською радою народних депутатів Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 7 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне життя не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. На протязі тривалого часу фактично подружнього життя не підтримують, на даний час спільними та взаємними права і обовязками не повязані та проживають окремо. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, примирення між ним та відповідачем також неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю. Справу просив розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала, хоча завчасно була повідомлена про час і дату розгляду справи в суді на офіційному веб-порталі судової влади України. (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини вони не підтримують на протязі тривалого часу. У наданні строку для примирення позивач бажання не виявляє. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON], 23 лютого 2005 року Виконавчим комітетом Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області за актовим записом № 3 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне життя стало неможливим, оскільки в них різні характери та погляди на життя, більше шести місяців подружнього життя не ведуть, на даний час спільними та взаємними правами і обов'язками не пов'язані. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Твердо переконаний, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між ним та відповідачкою розірвати. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав повністю. Також пояснив, що відповідач має нову сім'ю та проживає окремо. Категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач на розгляд справи не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала, хоча була належним чином повідомлена через джерала масової інформації про виклик до суду. (а.с. 19). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують більше шести місяців. У наданні строку для примирення позивач бажання не виявляє. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] 24 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області за актовим записом № 713 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне життя стало неможливим, оскільки в них різні характери та погляди на життя, з травня 2014 року фактично подружнього життя не ведуть, на даний час спільними та взаємними права і обов'язками не пов'язані. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Твердо переконаний, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між ним та відповідачем розірвати. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав повністю. Категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач на розгляд справи не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала, хоча завчасно була повідомлена про час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують з травня 2014 року. У наданні строку для примирення позивач бажання не виявляє. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved