Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі відповідної довіреності від 31.05.2017 року та в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовом до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по вулиці Торгівельна, № 17 в селі Тупичів Городнянського району Чернігівської області, зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами : «А-1» житловий будинок, загальною площею 46,9 кв.м., в тому числі житловою площею 23,1 кв.м, «Б-1» сарай, «б-1» пригребиця, «б» погріб з люком, «б1-1» сарай, після смерті її баби [PERSON], яка померла 20 листопада 2016 року. Ухвалою судді від 14 серпня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 14.08.2017 року з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги, заявлені ним в інтересах позивача, підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити ( а.с. 41 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 01.09.2017 року за вих. № 207/06-01 з проханням розглянути справу за відсутності представника сільської ради, позов [PERSON] сільська рада визнає ( а.с. 42 ). Третя особа по справі на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 01.09.2017 року за вих. № 02-16/772 з проханням розглянути справу без участі їх представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду (а.с. 43 ). Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи останні повідомлялись належним чином. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] Нургалієвна в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду письмову заяву від 21.09.2017 року за вих. № 175/01-16 з проханням розглянути справу без її участі ( а.с. 61 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, що 13 серпня 1997 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла бабі позивача [PERSON] все належне майно, в тому числі житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по вул. Торгівельна, 17 у с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області та право на земельну частку ( пай ) , площею 2,70 г в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі по КСП ім. Фрунзе, с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області. 21 грудня 2004 року [PERSON] отримала у Городнянській районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначену земельну частку ( пай ). Спадковий будинок вона не оформлювала. 20 листопада 2017 року баба позивача [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне майно, в тому числі на вищезазначений будинок. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON], які подали заяви приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON]Н про відмову від спадщини. Спадкоємців другої, третьої та четвертої черги за законом немає. Спадкоємцем пятої черги є позивач. 25 квітня 2017 року позивач подала заяву приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] про прийняття спадщини. Відповідно до довідки виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] належав будинок з побутовими та господарськими спорудами по вул. Торгівельна, № 17 у с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області, первинна реєстрація права власності на який не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. Станом на 15 квітня 1991 року суспільна група, до якої відноситься житловий будинок «колгоспний двір». Через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позивач не може оформити свої спадкові права на цей будинок. Зазначені обставини спонукали позивача звернутися до суду із відповідною позовною заявою. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно повторного свідоцтва про смерті серії І-ЕЛ № 297860 [PERSON] померла 13 серпня 1997 року у віці 89 років у с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 8 ). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно. Згідно заповіту від 19.04.1991 року, посвідченого секретарем виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 122, встановлено, що [PERSON] на випадок свої смерті заповіла все належне їй майно [PERSON] ( а.с. 9 ). Після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за заповітом, 12.02.1998 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої 13.08.1997 року [PERSON]. 12.02.1998 року була заведена спадкова справа № 66 до майна [PERSON], яка померла 13.08.1997 року. Спадкоємців на обовязкову долю у спадщині, а також пережившого подружжя у померлої немає. Спадкоємцю [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку ( пай ) ( а.с. 95-107 ). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 25.09.2017 року № 49225330 та від 26.09.2017 року, виданих Городянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області та Державним нотаріальним архівом у Чернігівській області відповідно, встановлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи щодо майна померлого 01 серпня 1989 року [PERSON] ( а.с. 66-92 ). У 1940 році на відведеній колгоспом під забудову земельній ділянці було побудовано будинок № 17 по вулиці Торгівельна в с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області. Дослідженням довідок виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 06.06.2017 року за вих. № 852 та від 25.09.2017 року за вих. № 244/06-01, встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 5 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № 540, в будинку № 17 по вул. Торгівельна в с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області станом на 01.07.1990 року була зареєстрована та постійно проживала [PERSON] голова домогосподарства та їй належав вказаний будинок в цілому. Дане домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року член колгоспного двору [PERSON] не втратила права на частку в його майні ( а.с. 15, 61, 80 ). Ці дані підтверджуються копією погосподарської книги по с. Тупичів за 1991-1995 роки ( а.с. 16, 62-63, 81-82 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З інформаційної довідки, виготовленої Городнянським РГ БТІ від 26.05.2017 року № 742, встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Торгівельна, № 17 в с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області не зареєстровано, день проведення технічної інвентаризації 23.05.2017 року, будинок побудований в 1940 році, процент готовності житла 100%, самочинного будівництва, перепланування та переобладнання не виявлено ( а.с. 17 ). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку № 17 по вулиці Торгівельна в селі Тупичів Городнянського району Чернігівської області відсутні ( а.с. 56 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1940 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», член колгоспного двору [PERSON] мала право на спірний будинок в цілому. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого експертом Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : Чернігівська область, Городнянський район, с. Тупичів, вулиця Торгівельна, буд. № 17, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : «А-1» житловий будинок загальною площею 46,9 кв.м., в тому числі житловою площею 23,1 кв.м, «Б-1» сарай, «б-1» пригребиця, «б» погріб з люком, «б1-1» сарай, ( а.с. 18-19 ). Судом встановлено, що 20 листопада 2016 року померла [PERSON] у віці 74 років в м Чернігів, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 288123 ( а.с. 12 ). Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 312102 [PERSON] народилась 17 серпня 1997 року в м. Чернігів та її батьками значаться : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 7 ). З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 1396849 встановлено, що [PERSON] народилась 17 лютого 1971 року в с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області та її батьками зазначені : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 75 ). Прізвище [PERSON] після укладення шлюбу «Шеховцова», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії серії ЕЛ « 282351 ( а.с.75зв ). Отже, позивач є рідною онукою померлої [PERSON] та спадкоємцем за законом пятої черги щодо майна останньої. Після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за заповітом, 27.04.2017 року звернулась до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої 30.11.2016 року [PERSON]. 27.04.2017 року була заведена спадкова справа № 8/2017 до майна померлої [PERSON]. Спадкоємцями першої черги є [PERSON] Валентиніна та [PERSON], які відмовились від прийняття належних їм часток у спадщині на користь [PERSON], шляхом подачі нотаріусу відповідних заяв. Спадкоємцю [PERSON] вже було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку ( а.с. 68-79 ). Враховуючи, що за життя спадкодавець [PERSON] не зареєструвала своє право власності на успадковане нерухоме майно, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов обєктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved