Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Територіальної громади сіл Рівне та Нишівці в особі Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 30 липня 2007 року помер [PERSON], який був зареєстрований та проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай). Він є спадкоємцем за заповітом. Іншим спадкоємцем за заповітом є його сестра [PERSON], яка спадщини не прийняла та на неї не претендує. У встановлений законом шестимісячний термін він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту. У звязку з цим, нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому звернувся до суду з даним позовом. Просив надати йому додатковий строк, в один місяць, для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Ухвалою від 19.02.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач в підготовче засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності (а.с. 2). Відповідач копію ухвали від 19.02.2019 та доданих до неї матеріалів позовної заяви отримав 25.02.2019, відзиву до суду не направив. Його представник в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с. 18, 21). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа [PERSON] копію ухвали від 19.02.2019 та доданих до неї матеріалів позовної заяви отримала 25.02.2019, письмових пояснень до суду не направила, надіслала заяву про розгляд\~справи у\~її відсутності,\~позов визнала\~у повному\~обсязі(а.с. 20, 22). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши\~ матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 30 липня 2007 року в с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) (а.с. 9). Із заповіту (а.с. 7), довідки Рівненської сільської ради № 35 від 18.01.2019 (а.с. 8) слідує, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Іншим спадкоємцем за заповітом є [PERSON] Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відсутні. Зокрема, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 54939152 від 30.01.2019 вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилась (а.с. 12). [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав разом із своєю дружиною [PERSON], яка померла 28.06.2015, за адресою: Вінницька область, Мурованокуриловецький район, с. Нишівці, вул. Л. Українки, 2 (а.с. 6, 8). Державним нотаріусом 30.01.2019 позивачу відмовлено в прийнятті його заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], в звязку з пропуском ним строку для її прийняття (а.с. 10). Згідно з положеннями ст.ст. 1269 (в редакції станом на 30.07.2007), 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, у шестимісячний строк позивач [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту складеного спадкодавцем на його імя. Вказана обставина свідчить про поважність пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Суд прийшов до висновку, що [PERSON], з поважних\~причинпропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому, враховуючи те, що відповідач та третя особа позов визнали повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], терміном один місяць з дня вступу рішення в законну силу. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 769 грн (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у звязку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved