Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] діючи як опікун в інтересах малолітнього [PERSON] 26.07.2017 року звернувся до суду з позовом про визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) площею 3,38 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Червона Зірка», на території Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом, після смерті 18.12.2016 року [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті батька позивача відкрилась спадщина за законом, до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана земельна частка (пай), що за життя належала [PERSON], спадщину за законом після смерті якої фактично прийняв її син [PERSON], однак не оформив своїх спадкових прав. У визначений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини, але так як сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] було втрачено і [PERSON] не оформив своїх спадкових прав, то позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на цю земельну частку (пай) в нотаріальній конторі. У судове засідання опікун позивача не зявився, завчасно, через канцелярію суду подав заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. /а.с.49/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, від селищного голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги сільська рада визнає в повному обсязі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. /а.с.44, 45/ Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи - Чернігівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, у судове засідання не зявився, від завідуючої нотаріальною конторою надійшла заява з проханням справу розглянути без участі їх представника. /а.с.39/ Суд повно, всебічно та обєктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно із дослідженого у судовому засіданні Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00017940978 від 20.04.2017 року та запису акта про народження №19 від 04 квітня 1962 року, [PERSON] народився 25 березня 1962 року і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. /а.с.15, 41/ Копія свідоцтва про смерть серії «І-ЕЛ» №002286 свідчить, що [PERSON] померла 09.03.2005 року у віці 75 років у с. Ведильці Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.17/ Довідка виконкому Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області свідчить, що [PERSON] на день своєї смерті 09.03.2005 року, була зареєстрована та проживала у [INFO] і разом з ним був зареєстрований і постійно проживав її син [PERSON]. /а.с.9/ Таким чином [PERSON] був єдиним спадкоємцем першої черги за законом до спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON]., в силу приписів статті 1261 ЦК України, положення якої діяли на момент відкриття спадщини. Як вбачається з Розрахунку вартості земельної частки /паю/ та її розмірів в умовних кадастрових гектарах, затвердженого розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області №330 від 29.07.1996 року «Про затвердження вартості земельної частки», розмір паю в умовних кадастрових гектарах по КСП «[PERSON] зірка» становить 3,38 га. Крім того, даним розпорядженням зобовязано районний відділ земельних ресурсів забезпечити виготовлення та видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай). /а.с.16, 17/ Згідно інформації Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області №135/0-0.212-104/148-17 від 25.05.2017 року, [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії «ЧН» №0201655 на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 29.07.1996 року за №330, зареєстрований 30.08.1996 року за №655 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Червона Зірка». [PERSON] належить земельна частка (пай) в колективній власності КСП [PERSON], розміром 3,38 га в умовних кадастрових гектарах, без визначенням меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2017 року становить 48185,33 грн. Сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлявся в одному примірнику і виготовити дублікат сертифікату не має можливості. Крім того, державний акт на право власності на земельну ділянки (паї) [PERSON] в замін сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Червона Зірка» на території Чернігівського району не отримувала. /а.с.14/ Як вбачається з інформації Державного нотаріального архіву Чернігівської області №3850/01-17 від 11.08.2017 року, спадкову справу до майна [PERSON], яка померла 9 березня 2005 року, надати не має можливості, оскільки справи Чернігівської районної державної нотаріальної контори за 2004-2017 роки на зберігання до Державного нотаріального архіву Чернігівської області не передавались. /а.с.43/ У відповідності до інформації Чернігівської районної державної нотаріальної контори №3968/01-16 від 15.08.2017 року, спадкова справа після померлої 09.03.2005 року [PERSON], не відкривалась. /а.с.46/ Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Так як [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з [PERSON] на день її смерті у с. Ведильці Чернігівського району Чернігівської області, вул. Мисливська, буд.19, то він вважається таким, що фактично прийняв спадщину матері. 18 грудня 2016 року помер [PERSON] у віці 54 років у м. Чернігові, Чернігівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії «1-ЕЛ» №292741. /а.с.13/ З свідоцтва про народження серії «1-ЕЛ» №036985 вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON]. /а.с.14, 15/ Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №299 від 10.04.2017 року, [PERSON], який помер 18.12.2016 року на день смерті був зареєстрований і проживав в [INFO], один. /а.с.10/ Таким чином позивач є спадкоємцем першої черги за законом до спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], в силу приписів ст.1261 ЦК України, положення яких діяли на момент відкриття спадщини. Встановлено, що позивач прийняв спадщину батька, подавши 28.04.2017 відповідну заяву до нотаріальної контори і нотаріусом було заведено спадкову справу №251/2017, та йому було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 2,47 га і 0,94 га. /а.с.4, 12, 13, 47-48/ Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із п.п.11, 12 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 20.02.1996 р. №11 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» сертифікати на право на земельну частку (пай) громадянам України видаються відповідною районною державною адміністрацією (виконавчим комітетом міської Ради). Відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад), які здійснювали їх видачу. Втрачені сертифікати (у разі, коли їх знайдено) або зіпсовані бланки сертифікатів анулюються в установленому порядку. Судом встановлено, що дійсно сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, а у відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність [PERSON] та [PERSON] припинилась у момент їх смерті і за таких обставин отримати сертифікат не має правової можливості. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом та інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. За таких обставин, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковану земельну частку (пай) в нотаріальній конторі. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved