Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідач являється матірю неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. Дитина постійно проживає з позивачем, перебуває на його повному утриманні. Належної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] відповідач не надає. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просив суд стягнути на його користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги збільшив, просив з підстав, викладених у поданій до суду заяві, стягнути на його користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечує. Стверджує, що від своєї дитини вона не відмовляється, надавала раніше та буде в подальшому надавати необхідну допомогу на утримання сина [PERSON] Відповідач має постійне місце роботи. Вважає, що вона в добровільному порядку надає необхідні кошти на потреби дитини. З цих підстав, просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України до обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, відносяться: стан здоров?я та матеріальне становище дитини, стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв?язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 30.01.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 7.04.2017 року між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. З грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] фактично проживають окремо. Дитина постійно проживає з позивачем, перебуває на його повному утриманні. Належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON] відповідач не надає, хоча має реальну можливість надавати таку допомогу, так як має постійне місце роботи працює продавцем у підприємця [PERSON] Позивач являється підприємцем, однак отримані ним доходи від здійснення підприємницької діяльності є недостатніми для самостійного забезпечення сина всім необхідним. Зазначені обставини підтвердили позивач, свідок [PERSON] в судовому засіданні, а також це встановлено із досліджених судом письмових доказів, зокрема, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 7.04.2017 року, свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 243942 від 19.10.2016 року, акту обстеження умов проживання від 30.08.2017 року, довідки Маневицької селищної ради № 6703 від 20.10.2017 року, довідки Маневицького відділення Ковельської ОДПІ № 495/ФОП/03-11-17-127 від 24.10.2017 року, довідки фізичної особи-підприємця [PERSON] про доходи [PERSON] Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В поданій до суду позовній заяві та в судовому засіданні позивачем [PERSON] відповідно до ст. 60 ЦПК України не обґрунтовано розмір матеріальної допомоги, яку він потребує щомісячно від відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], а також не наведено доказів у підтвердження того, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказана обставина заперечується відповідачем. Проаналізувавши пояснення сторін та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини, має для цього відповідний доход, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, з [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.08.2017 року та до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на рахунок УДКСУ у Манев.р-ні(Манев.р-н)22030001 (рахунок отримувача 31211206700287, код отримувача 37950857, код банку отримувача 803014, банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області, найменування суду Маневицький районний суд Волинської області) 640 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial