Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON], [PERSON], ТОВ «Житлорембудсервіс» про встановлення порядку користування квартирою з укладенням окремого договору надання комунальних послуг. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.12.2015 року прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом зустрічний позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. [PERSON] свої вимоги мотивував тим, що відповідно до договору міни від 10.10.2003 року, йому та [PERSON], [PERSON] на справі спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідачі відмовляються від добровільного встановлення порядку користування вказаною квартирою, в зв'язку з чим він не має можливості вільно володіти кімнатою в якій проживає та сплачувати комунальні послуги відповідно до тієї частини квартири, якою користується. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив суд встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS]: виділити в користування [PERSON], [PERSON] житлову кімнату площею 16,8 кв.м. та лоджію площею 2,5 кв.м.; виділити йому в користування кімнату площею 11,8 кв.м., та балкон площею 0,9 кв.м.; залишити в спільному користуванні кухню площею 7,1 кв.м., вбиральню площею 0,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,5 кв.м., коридор площею 9,2 кв.м., вбудовану шафу площею 3 кв.м. Зобов'язати ТОВ «Житлорембудсервіс» як юридичну особу, яку обслуговує будинок та прибудинкову територію укласти з ним окремий договір надання послуг з відкриттям окремого рахунку по сплаті коштів за комунальні послуги на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. [PERSON], [PERSON] у зустрічному позові зазначили, що запропонований [PERSON] варіант встановлення порядку користування квартирою порушує їх права, оскільки відповідно до нього [PERSON] буде займати фактично більшу площу квартири, ніж його частина у спільній частковій власності. З урахуванням висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 12/2-14 по визначенню порядку користування спірною квартирою від 16.12.2014 року, [PERSON], [PERSON] просили суд встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS]: виділити в користування [PERSON] кімнату «6», площею 11,8 кв.м., та балкон площею 0,9 кв.м. (на плані зазначено зеленим кольором); виділити їм в користування житлову кімнату «7», площею 16,8 кв.м. та лоджію площею 2,5 кв.м.; частину коридору «1», площею 4,77 кв.м. (на плані зазначено синім кольором); залишити в спільному користуванні частину коридору «1», площею 4,43 кв.м., вбудовану шафу «2», площею 3 кв.м., ванну кімнату «3», площею 2,5 кв.м., вбиральню «4», площею 0,9 кв.м., кухню «5», площею 7,1 кв.м., загальною площею 17,93 кв.м. (на плані зазначено червоним кольором. Для здійснення запланованого варіанту порядку користування квартирою з метою окремого користування житловими кімнатами, необхідно провести переобладнання, а саме: в кімнаті «6» влаштувати дверний проріз з встановленням роздвижних дверей з боку частини коридору «1», площею 4,43 кв.м., існуючий дверний блок між приміщеннями «1» та «6» демонтувати, отвір замурувати; в коридорі «1» влаштувати перегородку з легкомонтуємих будівельних матеріалів, яка розподілить його на приміщення площею 4,77 кв.м., запропоноване в користування [PERSON] та [PERSON] та приміщення коридору площею 4,43 кв.м., яке залишиться в спільному користуванні співвласників; для влаштування пройому входу з встановленням дверного блоку в частині коридору «1» площею 4,43 кв.м., збільшити розміри коридору за рахунок зменшення площі вбудованої шафи на 0,92 кв.м., існуючий дверний блок входу демонтувати, отвір замурувати. Стягнути з [PERSON] на їх користь судові витрати та витрати понесені в зв'язку з проведенням будівельно-технічної експертизи. Позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримали, просили задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Позивач зазначив, що запропонований ним варіант порядку користування квартирою [ADDRESS] фактично склався між ним та [PERSON], [PERSON] як співвласниками даної квартири. Наголошував на тому, що на даний час не проживає у спірній квартирі, і без встановлення порядку користування квартирою позбавлений можливості сплачувати за комунальні послуги відповідно до тієї частки квартири, яка належить йому на праві власності. Вказував, що варіант встановлення порядку користування квартирою запропонований [PERSON], [PERSON] тягне за собою матеріальні витрати, пов'язані з переплануванням квартири. Він не має фінансової можливості їх оплатити. Відповідачі за первісним позовом - позивачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Наполягали на задоволенні зустрічного позову та встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] відповідно до варіанту, запропонованого у висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 12/2-14 від 16.12.2014 року. Відповідач за первісним позовом ТОВ «Житлорембудсервіс» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як визначено ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п.14. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності», №20 від 22 грудня 1995 року (з наступними змінами та доповненнями), квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 3 квітня 2013 р. у справі N 6-12цс13 норма ст. 358 ЦК України регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються на об'єкт самостійної власності кожного з них. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Вказане підтверджується копією договору міни від 10.10.2003 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу та копією технічного паспорту на вказану квартиру, виготовленого КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 05.09.2003 року. Між співвласниками квартири виник спір щодо порядку користування вказаною квартирою та сплати комунальних послуг за квартиру. Всі співвласники бажають встановити порядок користування спільною квартирою, що надасть їм можливість здійснити в подальшому поділ особових рахунків і дозволить уникнути спору щодо оплати комунальних послуг. Сторони не досягли між собою згоди щодо встановлення єдиного варіанту порядку користування квартирою. Проаналізувавши запропоновані сторонами варіанти порядку користування спірною квартирою, врахувавши інтереси всіх співвласників, суд приходить до висновку про необхідність обрання варіанту користування квартирою, запропонованого [PERSON], оскільки вказаний варіант не потребує здійснення будівельних робіт і фінансових витрат, не погіршить матеріального стану сторін, тому є більш прийнятним для всіх співвласників квартири [ADDRESS]. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою обґрунтованими, і вважає за необхідне встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS]: виділити [PERSON] в користування кімнату площею 11,8 кв.м., та балкон площею 0,9 кв.м.; виділити в користування [PERSON], [PERSON] житлову кімнату площею 16,8 кв.м. та лоджію площею 2,5 кв.м.; залишити в спільному користуванні співвласників кухню площею 7,1 кв.м., вбиральню площею 0,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,5 кв.м., коридор площею 9,2 кв.м., вбудовану шафу площею 3 кв.м. Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Оскільки рішення суду про встановлення порядку користування житловим приміщенням є підставою для розподілу особових рахунків по сплаті комунальних послуг у встановленому чинним законодавством порядку, позовні вимоги [PERSON] про зобов'язання ТОВ «Житлорембудсервіс» укласти з ним окремий договір надання послуг з відкриттям окремого рахунку по сплаті коштів за комунальні послуги на 1/3 частину квартири [ADDRESS] суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] за первісним позовом і відмовляє [PERSON] та [PERSON] задовленні зустрічних позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в рівних частинах по 121,80 грн. з кожної.

Outcome: partial