Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 20/66 часток житлового будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.08.2007 року померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина до складу якої увійшов: 20/66 частки житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в м. Ківерці по вул. Соборності (колишня 17 Вересня), 15, Волинської області. Спадкоємцями майна померлої [PERSON] є її дочка [PERSON]С та внуки: [PERSON] та [PERSON] Відповідачі у даній справі відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за ним право власності на 20/66 частки житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в м. Ківерці по вул. Соборності (колишня 17 Вересня), 15, Волинської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності /а.с. 31/. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про визнання заявленого позову та проведення розгляду справи у їх відсутності /а.с. 30, 32/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 046208, актовий запис № 171, виданого Відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ Волинської області від 16.08.2007 року вбачається, що [PERSON] померла 16.08.2007 року /а.с. 6/. Згідно копії свідоцтва про право власності за законом від 03.05.1984 року, де зазначено, що на підставі ст. 22 КпШс УРСР [PERSON] як дружині [PERSON], який помер 23.07.1983 року, належить право власності на 1/2 частку спільного майна, набутому подружжям. Спільне майно складається із 5/11 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, які знаходяться в м. Ківерці, по вул. Соборності (колишня 17 Вересня), 15, Волинської області. Крім того, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.05.1984 року, де зазначено, що на підставі ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями [PERSON], який помер 23.07.1983 року в рівних частках є дружина [PERSON] та дочки [PERSON] і [PERSON] Спадкове майно на яке видано вищевказане свідоцтво складається із 5/22 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, які знаходяться за адресою: м. Ківерці, вул. Соборності (колишня 17 Вересня), 15, Волинської області. Тобто, в загальному померлому спадкодавцю [PERSON] належало 20/66 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, які знаходяться в м. Ківерці, вул. Соборності (колишня 17 Вересня), 15, Волинської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В силу ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Факт родинних відносин, а саме те, що внуком [PERSON] є [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження серії ІІ-ЕГ № 423768 від 15.06.1988 року, серії VII-УР № 0254973 від 03.06.1966 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 384823 від 30.08.1986 року /а.с.9-10, 12/. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 20/01-16 від 10.01.2017 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46381243 від 10.01.2017 року, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 10 за 2008 рік. 14.01.2008 року та 28.01.2008 року із заявами про відмову від прийняття спадщини за законом на користь [PERSON] звернулись [PERSON] та [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися та свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с.33-34/. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 2247/02-31 від 20.12.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця /а.с. 15/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених вимог. На підставі ст.ст. 328, 368, 370, 392, 1222, 1261, 1269-1270 ЦК України,

Outcome: approved