Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до [PERSON] про встановлення місця проживання дитини. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16.01.2009 він зареєстрував шлюб із [PERSON]. 16.06.2009 у них народилась донька [PERSON], яка з жовтня 2016 року проживає разом із ним та перебуває на його утриманні. Після січня 2017 року відповідач перестала цікавитись життям дитини. На даний час він піклується про свою дитину, забезпечує її фізичний і культурний розвиток. Він створив всі умови для проживання та виховання дитини. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визначити місце проживання його доньки [PERSON] разом з ним. В судовому засіданні позивач та його представник, [PERSON], позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник позивача, [PERSON], зазначила, що між подружжям домовленості щодо визначення місця проживання дитини не досягнуто. [PERSON] проживає разом із батьком за місцем його реєстрації, однак відповідач відмовляється надавати свою згоду для перереєстрації місця проживання дитини за адресою батька. З січня 2017 року [PERSON] не навідується до своєї доньки і не цікавиться її життям, а тому вважає, що є всі підстави для визначення місця проживання дитини разом із батьком. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляла, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не надсилала. На підставі положень ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України суд дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення суду. Третя особа, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з'явився. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 16.01.2009 року [PERSON] та [PERSON]В./дошлюбне прізвище Авраменко/ перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №051680, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №5. За час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ №093583, виданого Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 22.06.2009, актовий запис №718. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Між сторонами не досягнуто згоди щодо місці проживання їх дитини, що підтверджується висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, в якому зазначено, що [PERSON] також зверталась до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області із заявою про визначення місця проживання дитини разом із нею. Частинами 1 та 2 ст. 161 СК України визначено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. В своєму рішенні по справі «M.S. v. UKRAINE»( Заява № 2091/13) від 11.07.2017 Європейський суд з прав людини вказав, що рішення суду, яким визначено місце проживання дитини являє собою втручання в сімейне життя. Так само у суду відсутні сумніви в тому, що оскаржувана міра була основою внутрішнього законодавства і що вона переслідує законну мету захисту «прав і свобод інших», а саме прав дитини. При визначенні чи є втручання «необхідним у демократичному суспільстві», Суд розглянув питання про те, чи були в світлі всієї справи причини, наведені для виправдання цього заходу, релевантними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції. Безсумнівно, розгляд того, що найкращим чином відповідає інтересам дитини, має вирішальне значення в кожному випадку такого роду. Суд зазначив, що в даний час досягнуто згоди, в тому числі в міжнародному праві, щодо підтримки ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Судом встановлено, що на даний час дитина [PERSON] проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні. Долучені до справи документи, зокрема довідка про доходи позивача, інформаційна довідка Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 21.01.2017, позитивна характеристика позивача та характеристика [PERSON], свідчать про те, що визначення місця проживання дитини разом із батьком, на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини. Крім того, судом враховано, що 01.02.2017 [PERSON] виїхала за межі України, що підтверджується інформацією наданою Державною прикордонною службою України на виконання ухвали суду від 23.03.2017. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області 03.04.2017 №253, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, враховуючи висновок служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 31.08.2016р. вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON], 16.06.2009р.н. разом з батьком [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання доньки разом з ним такими, що відповідають інтересам дитини, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 640 грн. та витрати на правову допомогу. При визначені суми витрат понесених позивачем на оплату правової допомоги, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходив з наступного. Згідно ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Отже, одна година участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді становить 40%*1600(розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2017 року) = 640 грн. За таких обставин, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 3616,09 грн, які складаються з наступного: 4 години роботи * 640 грн = 2560 грн + 1056,09 грн(1 год. 39 хв. - участь в судових засіданнях, що підтверджується журналами судового засідання)

Outcome: approved