Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищенаведеним позовом, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, що розташований в м. Городок по вул. Заставська, 114 Львівської області в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], що померла 02.09.2012 року. Позов мотивує тим, що 02.09.2012 року померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, що розташований в м. Городок по вул. Заставська, 114 Львівської області. Позивач займався доглядом за матір»ю, а після її смерті проживає у спадковому будинку разом з дружиною та двома дітьми, зареєстрований в ньому. На випадок смерті мати заповіту на належне їй майно не скаладала. За життя [PERSON] не оформила право власності на житловий будинок, свідоцтво про право власності не було отримано. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок та земельну ділянку, нотаріус в такому відмовила, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Натепер в інший спосіб захисту свого порушеного права окрім як звернення до суду з зазначеною вимогою, він не може оформити в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок. Позивач та представник позивача за довіреністю, позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не зявився, просив розглядати справу у відсутності представника, заперечень не подав (а.с.44-45). Дослідивши матеріали даної справи та оригінал інвентаризаційної справи, заслухавши позивача, його представника, суд встановив. Спір витікає з цивільних правовідносин, що регулюється спадковим правом. Відповідно до ст. ст. 3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими доказами. Главою 87 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це також знайшло підтвердження у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику\~ в справах про спадкування», у якому вказано, що свідоцтво про право на спадщину\~ видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимогами ст. ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Як вбачається з копій паспорта та свідоцтва про народження серії І-СГ № 276242 від 13.11.1971 року, спадкодавець [PERSON] була матір»ю [PERSON], позивача по справі (а.с.39-40). Згідно копій свідоцтв про смерть серії ІІІ-СГ № 355645 від 09.07.1992 року та серії № І-СГ № 103544 від 29.05.1998 року, серії № І-СГ № 285678 від 06.09.2012 р. вбачається, що 08.07.1992 року померла [PERSON]В.(бабуся позивача), 28.05.1998 року помер [PERSON]А.(батько позивача), а 02.09.2012р. померла [PERSON] (мати позивача)(а.с.15-17). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а зокрема на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, що розташований в м. Городок по вул. Заставська, 114 Львівської області, та на який вона отримала свідоцтво про право на спадщину (а.с.46). Згідно технічного паспорта та довідки комунального підприємства « Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 387 від 30.11.2016р. вказаний вище житловий будинок зведений в 1961 році, складається із трьох кімнат, коридору, веранди, комори, загальна площа будинку 50,6 м.кв., житлова 34,9 м.кв., допоміжна (підсобна) 15,7 м.кв., належав на праві власності бабусі позивача [PERSON], яка заповіла його [PERSON] Відповідно до довідки виконкому Городоцької міської ради №1980 від 01.06.2016р. та копії будинкової книги у будинку №114 по вул. Заставська у м. Городок зареєстровані: [PERSON]Л.(позивач по справі) та його син- Іванишин О.Л. (а.с.19-21). Згідно Поверхневого плану на будівлю літ. А-1 по вул. Заставська 114 м. Городок Львівської області, зведеного оціночного акту на будинковолодіння №114, журналу внутрішніх обмірів і підрахунку площ від 15.09.1980р., що зареєстровані у Самбірському МБТІ Львівської області- забудівником вищевказаного житлового будинку була бабуся позивача [PERSON] (згідно оригіналу інвентаризаційної справи). Як вбачається із записів у реєстрових книгах Самбірського бюро технічної інвентаризації житлового будинку на правах особистої власності в м. Городок вул. Заставська 114 не зареєстровано, що стверджується довідкою Самбірського МБТІ №1049 від 24.06.2016р. У 2011р. [PERSON] зверталася із заявою до Городоцької міської ради про надання дозволу на оформлення права власності на будинок. Виконком Городоцької міської ради розглянув дану заяву щодо надання дозволу. Для вирішення цього питання крім поданих документів необхідно надати довідку з бюро технічної інвентаризації щодо власника будинку на кого було оформлено право власності. На даний момент вищевказаний житловий будинок відповідає будівельним нормам і правилам України, є придатним для проживання, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок та його вартість з процентом зносу на даний час становить 119351 грн., згідно технічного паспорту від 28.07.2016р. Встановленим є те, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті своєї матері, шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, проте листом державного нотаріуса від 24.06.2016 р. № 889/01-16 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, що розташований в м. Городок по вул. Заставська, 114 Львівської області за відсутності правовстановлюючих документів (а.с.18). Як вбачається із інвентаризаційної справи на житловий будинок № 114 по вул. Заставська у м. Городок Львівської області забудівельником вищевказаного будинку була [PERSON] Рішенням виконкому Городоцької міської ради депутатів трудящих [PERSON] була головою двору після смерті її батьків, як єдиного члена двору (відповідно до якого [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок), вона заповіла будинок дочці [PERSON] Отже, вищенаведені докази досліджені в судовому засіданні підтверджують право власності матері позивача [PERSON] на житловий будинок, що в м. Городок по вул. Заставська, 114 Львівської області. Враховуючи наведені вище обставини, при прийнятті рішення суд враховує розяснення Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування та розяснення Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 року, які носять рекомендаційний характер, в тому, що умовою переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За життя, [PERSON] не отримала правовстановлюючі документи на житловий будинок в м. Городок по вул. Заставська, 114 Львівської області, що і зазначено в листі нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майна. Відповідно до [PERSON] юстиції України від 21.02.2005р. №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. У відповідності до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали ймови та правові наслідки будівництва і діяли до вступу в дію Цивільного кодексу Української РСР 18.07.1963 Р. № 1540-ІУ. Зокрема за вказаними Указом і постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 р. у справі № 6-137цс13, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула або володіла житловим будинком в м. Городок по вул. Заставська, 114 Львівської області неправомірно не встановлено. Зібрані докази в сукупності, дають підстави суду, вважити позов підлягаючим до задоволення, оскільки позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців, які б на неї претендували немає, за такого суд переконаний в тому, що є підстави до визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved