Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Позов мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2013 року шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] по ? частині усіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. Після розірвання шлюбу й до теперішнього часу батьки не дійшли згоди, щодо визначення місця проживання дитини. На сьогоднішній день дитина не проживає разом із позивачем при цьому, мати дитини не заперечує щоб дитина проживала з позивачем. Позивач має постійну роботу, на якій позитивно характеризується, стабільний самостійних дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові та її моральної та матеріальної забезпеченості. Позивач проживає в будинку де є всі необхідні умови для проживання, виховання та утримання дитини. Просить визначити місце проживання дитини [PERSON] за місцем проживання [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Враховуючи думку позивача, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки - характеристики квартального комітету «Тяжилів» за місцем проживання позивача, від 19.04.2013 року скарг на [PERSON] від мешканців масиву «Тяжилів» та від його сусідів в квартальний комітет не надходило (а.с.9). Відповідно до висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] № 01-00-011-18772 від 28.05.2015 року орган опіки та піклування ВМР вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] Згідно ст. 160 ч.1 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, та вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 27.09.1991 року, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ч.1, 2 ст. 15 даного Закону зазначено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON], за місцем його проживання, а саме: [ADDRESS]. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 141, 160 СК України,

Outcome: approved