Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 січня 1996 року померла його баба [PERSON] Лук»янівна. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області що була віднесена до земель СГП «Надія» с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області. Ще за життя спадкодавець розпорядилася належним їй майном, заповівши все належне йому майно [PERSON], позивачу по справі, який спадщину прийняв фактично шляхом догляду за спадковим майном. Тому просить в судовому порядку визнати за ним право власності на земельну ділянку, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області, що була віднесена до земель СГП «Надія» с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області . Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Крім того просить проводити розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ківерцівського району в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просять проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 08 січня 1996 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 003328 від 09.01.1996 року (а.с. 4 ). Відповідно до змісту ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяв на час виникнення правовідносин, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області, що була віднесена до земель СГП «Надія» с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON], яка померла 08 січня 1996 року.

Outcome: approved