Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з нього завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 7224 гривні та моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що він у 1993 році придбав дві азбоцементні труби довжиною 7,5 метра та діаметром 0,3 метра кожна. Дані труби вкопав під дорогою біля свого будинку № 3 по вул. Набережній в с. Ялцівка Малинського району Житомирської області для відведення води. При реконструкції дороги на вищевказаній вулиці відповідач використав ці труби для відведення води біля іншого будинку, пообіцявши віддати аналогічні труби. В березні 2015 року відповідач надав схожі труби, але вони були бетонні, а не азбоцементні. У зв?язку з цим труби були повернуті відповідачу. Відповідно відповідач не виконав свою обіцянку надати аналогічні труби. На даний час 15 метрів азбоцементної труби діаметром 0,3 метра коштує 7224 гривні, які належить стягнути з відповідача. Крім того вказані дії відповідача заподіяли йому і моральну шкоду, яку він оцінює в 3000 гривень. За таких обставин просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він працює головою Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області. У 2014 році на замовлення цієї ради на вул. Набережній в с. Ялцівка Малинського району Житомирської області проводилась реконструкція дороги. На цій вулиці під дорогою біля будинку, в якому проживає позивач, були закопані три труби довжиною по 3,5-4 метра. Кому належать ці труби невідомо, але оскільки вони були закопані біля будинку позивача, то у нього було отримано дозвіл на використання цих труб для відведення води біля іншого будинку. Після використання труб позивачу були надані інші труби кращої якості, але вони його не влаштували та були повернуті. Враховуючи вказане, а також те, що за словами позивача труби пролежали в землі 21 рік і відповідно на даний час втратили свою цінність, просить в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що 10.08.2016 року позивач звернувся листом до голови Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області в якому просив відшкодувати вартість 15 метрів труб, що становить 7070 гривень 40 копійок, які були закопані під дорогою біля будинку № 3 по вул. Набережній в с. Ялцівка Малинського району Житомирської області і використані в процесі реконструкції цієї дороги (а.с. 8). У відповідь на це звернення відповідач, як голова Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області, повідомив, що за згодою позивача було використано три труби довжиною по 3,5-4 метра кожна. Як компенсація, позивачу були надані інші труби кращої якості, але вони його не влаштували (а.с. 9). На підтвердження наявності труб позивач надав квитанцію до прибуткового касового ордеру № 43 з якого вбачається, що 19.07.1993 року від [PERSON] прийнято 33900 карбованців за 2 азбоцементні труби довжиною 7,5 метра кожна та діаметром 0,3 метра (а.с. 7). Особу, яка отримала ці кошти, зі змісту квитанції встановити неможливо. Також на підтвердження вартості труб позивач надав роздруківку з сайту «Киевстрой» в якій вказана вартість труб різних марок (а.с. 10). Однак позивач не надав жодних доказів з яких можливо було б встановити, що він дійсно під дорогою біля будинку № 3 по вул. Набережній в с. Ялцівка Малинського району Житомирської області для відведення води закопав належні йому труби, яка марка цих труб, їх кількість, довжина та діаметр. Відповідно і з роздруківки з сайту «Киевстрой» неможливо встановити ціну труб, яким, як заявляє позивач, на даний час вже 24 роки. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Вулиця, згідно абзацу 4 статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги», являє собою автомобільну дорогу, призначену для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів. Отже і підземні інженерні мережі, якими є труби для відведення води, є комунальною власністю, а не власністю позивача. За таких обставин суд відмовляє позивачу у задоволенні позову повністю за безпідставністю. Судовий збір з відповідача суд не стягує, оскільки в задоволенні позову до відповідача відмовлено повністю.

Outcome: dismissed