Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON], звернувся в суд з позовом до Велицької обєднаної територіального громади Ковельського району Волинської області, в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Головенська, 38 в с. Сільце Ковельського району, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 10.03.2015 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.03.2015 року померла матір позивача - [PERSON] та після її смерті до складу спадщини ввійшли усі права та обовязки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок її смерті, а саме - майнові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Головенська, 38 в с. Сільце Ковельського району. Вказаний житловий будинок [PERSON] прийняла у спадщину після смерті своєї тітки [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини, але не оформила свої спадкові права при житті. Спадкування даного будинку [PERSON] здійснювала на підставі заповіту від 07.06.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 31, за змістом якого, [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON] Позивач зазначає, що він прийняв спадщину після смерті матері, оскільки звернувся в нотаріальні органи з відповідною заявою про прийняття спадщини. Крім цього, позивач зазначає, що спадкоємцями першої черги за законом майна спадкодавця є також чоловік померлої [PERSON] та дочка [PERSON]В, які відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері [PERSON],\~про що\~подали відповідні\~заяви. За життя [PERSON] заповіт на випадок своє смерті не залишила. Позивач звернувся до Ковельської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, оскільки позивачем не подано правовстановлюючих документів щодо належності вказаного майна спадкодавцеві. Враховуючи викладене,\~позивач просив\~суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Головенська, 38 в с. Сільце Ковельського району, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 10.03.2015 року. В підготовче судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явились. Однак, кожен зокрема, попередньо подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача - Велицької обєднаної територіального громади Ковельського району Волинської області в підготовче судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява сільського голови про розгляд справи у їх відсутності. Позов визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.10.2005 року в с. Сільце Ковельського району померла [PERSON], про що свідчить видане відділом реєстрації актів цивільного стану по Ковельському району Ковельського міськрайонного управління юстиції свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 012380 від 09.11.2005 року, актовий запис № 26. З довідки № 1804, виданої виконкомом Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області 07.08.2018 року, встановлено, що, згідно по господарської книги № 11(2) с. Сільце вул. Рожкова (Головенська) 38, рахувалось господарство [PERSON], яка проживала та була зареєстрована у власному будинку з 1942 року і була виписана в звязку зі смертю 10.10.2005 року. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Сільцівською сільською радою 07.06.2001 року та зареєстрований в реєстрі за № 107. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], яка доглядала за житловим будинком, користувалась земельною ділянкою та сплачувала податки, але не оформила своїх спадкових прав. Крім цього, згідно вказаної довідки, після смерті [PERSON] 10.03.2015 року спадщину прийняв її син [PERSON], який доглядає за будинком, користується земельною ділянкою, сплачує податки. При житті [PERSON] 07.06.2001 року склала заповіт, який посвідчено секретарем Сільцівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №31, згідно якого усе своє майно заповіла своїй племінниці - [PERSON]. 10.03.2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12.03.2015 року Сільцівською сільською радою Ковельського району Волинської області. Той факт, що померла 10.03.2015 року [PERSON] була\~матірю позивача [PERSON], підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження позивача серії ІІ-ЕГ № 432632. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцеві на день смерті. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач, як син померлої [PERSON] має право першої черги спадкування за законом після смерті померлої матері. Дана обставина визнана сторонами та підтверджена свідоцтвом про народження, а тому не підлягає доказуванню в силу вимог ст. 82 ЦПК України. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Позивач у встановленому законом порядку звернувся в нотаріальні органи із заявою про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, про відмову від спадщини не заявляв. Отже, позивач по справі є єдиним спадкоємцем за законом майна, що належало померлій [PERSON], в тому числі й вказаного житлового будинку, а тому це майно належить позивачу в порядку спадкування за законом. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно листа Ковельської державної нотаріальної контори № 1479 від 20.08.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Таким чином в судовому засіданні доведено обставини, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги, а саме - право позивача на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Головенська, 38 в с. Сільце Ковельського району, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 10.03.2015 року. Виходячи з обставин справи, судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved