Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом, з проханням : визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Франка, 20 в м. Бориспіль Київської області, що успадкована ним після смерті 05.02.1990 року його батька [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.02.1990 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло майно, яке він фактично прийняв у спадщину після смерті 13.06.1971 року його матері [PERSON]. До даного спадкового майна належить 1/3 частина будинку по вул. Франка, 20 в м.Борисполі. Він та його сестра є спадкоємцями першої черги. Спадщину вони прийняли відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року). Факт прийняття спадщини померлого 05.02.1990 року батька після смерті 13.06.1971 року його матері [PERSON], а також факт прийняття спадщини ним як рідним сином спадкодавця шляхом фактичного вступу у володінні та користування спадковим майном, підтверджується рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2015 у справі № 359/8452/15-ц. 12 січня 2016 року за його заявою Бориспільською міською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 8/2016 після померлого [PERSON]. Крім нього заяву про прийняття спадщини також подала його сестра [PERSON]. Позивач зазначає, що оригінал договору дарування 1/3 частини будинку на користь [PERSON] від 19.05.1948 року, реєстровий номер 931, що посвідчений нотаріусом Бориспільської нотаріальної контори [PERSON] не зберігся і був втрачений, що стало підставою для звернення до нотаріального архіву. Але факт первинної реєстрації права власності за померлою [PERSON] саме на підставі вказаного договору підтверджується довідкою КП «ББТІ» № 10 від 28.01.2016 року, з якого також вбачається факт перейменування та зміну нумерації спадкового будинку. Крім того 23.06.2016 року він подав нотаріусу заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори № 732/02-31 від 23.06.2016 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з розбіжностями у колишній назві вулиці та неможливості внести виправлення у первинні правовстановлюючі документи через смерть спадкодавця нотаріус розяснила його право на звернення з відповідним позовом до суду про визнання права власності на спадщину. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши їх повноваження (а. с. 24, 25), дослідивши письмові матеріали даної цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05 лютого 1990 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 02 липня 2013 року (а.с.5). 13 червня 1971 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 18 вересня 2013 року (а.с.6). Родинні відносини позивача та померлих [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача, яке видане районним бюро РАЦС м. Бориспіль вул. 27 лютого 1969 року (а. с. 26). Крім того встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2015 року, ухваленим в справі № 359/8452/15-ц провадження № 2-о/359/148/2015, було встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті 13.06.1971 року [PERSON], яка на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала за адресою : [INFO], та встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] спадщини після смерті 05.02.1990 року його батька [PERSON],який на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав за адресою : [INFO]. Рішення набрало законної сили 14.12.2015 року (а. с. 13-14). Постановою Бориспільської міської державної нотаріальної контори від 23 червня 2016 року № 732/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою : Київська область, м.Бориспіль, вул. Франка б. 20 після смерті 05 лютого 1990 року батька [PERSON], у звязку з розбіжностями в поданих для оформлення спадкових прав документах щодо місцезнаходження нерухомого майна визначити склад спадкового майна неможливо (а. с. 15). Крім того встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 19 травня 1948 року було укладено договір про порядок користування домоволодіння за адресою : м. Бориспіль, вул. Коломійчевській № 12, а договором дарування права на одну третю частину в домоволодінні від 19 травня 1948 року, відповідно до якого [PERSON] подарував [PERSON] право на 1/3 частину домоволодіння, яке знаходиться в м. Борисполі, вул. Коломичній № 12 (а. с. 9-10). Відповідно до протоколу № 1 засідання виконавчого комітету Бориспільської СРДТ Бориспільського району Київської області УСРР від 30.03.2016 № 2.4-06.56.84, вулицю [PERSON] було перейменовано на вулицю [PERSON] (а. с. 12). Згідно довідки КП «Бориспільського БТІ» від 28.01.2016 № 10 [PERSON] належало 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою : м. Бориспіль, вул. Франка б. 20 ( колишня вул. Коломійчевська б.12) (а. с. 11). З досліджених у судовому засіданні документів встановлено, що спору щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] не існує. За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивач який прийняв спадщину після смерті [PERSON], в тому числі з моменту відкриття спадщини, набув право на спадщину в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в тому числі право зареєструвати право власності у встановленому законом порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved