Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Ізяславської міської ради Скоць Н.П. із позовною заявою про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії та визнання права власності на будівлю гаража. У підготовчому судовому засіданні позивач подав заяву із в новій редакції із зміненими позовними вимогами, в якій відповідачем вказав Ізяславську міську раду, а в позові просить визнати право власності на будівлю гаража. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 30 травня 1991 року виконавчий комітет Ізяславської міської ради виділив для нього земельну ділянку під будівництво гаража в районі «Лабази», а 07 червня 1991 року районним архітектором був затверджений план під будівництво гаража за № 86. На підставі рішення сесії Ізяславскьої міської ради від 10 червня 10 червня 1993 року № 13/21 був виданий державний акт на право приватної власності ХМ № 4301, в якому зазначено, що землю передано під гараж № [NUMBER] площею 0,0033 га. 23 січня 2020 року для земельної ділянки присвоєний кадастровий номер, а 25 лютого 2020 року виготовлений технічний паспорт на гараж. 02 березня 2020 року експертом з технічного обстеження будівель і інженерних споруд наданий технічний висновок про результати огляду збудованого гаража, з якого вбачається, що гараж придатний для подальшої експлуатації. 21 квітня 2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно надано рішення про відмову у державній реєстрації права власності через відсутність належних документів. Враховуючи наведене, позивач просить визнати за ним право власності на будівлю гаража. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав. Ізяславська міська рада проти заявленого позову не заперечила, розгляд справи просить провести у відсутність її представника. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 376 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що 30 травня 1991 року виконавчий комітет Ізяславської міської ради прийняв рішення про виділення для [PERSON] земельної ділянки під будівництво гаража № [NUMBER] в районі «Лабази». 07 червня 1991 року районним архітектором був затверджений план під будівництво гаража за [ADDRESS] , на виділеній [PERSON] земельній ділянці. Із витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що [PERSON] на підставі державного акта серії ХМ № 4301 від 19.11.1993 року належить земельна ділянка кадастровим номером 6822110100:01:009:0012 площею 0,0033 га. Ізяславським РБТІ виготовлений технічний паспорт на гараж № [NUMBER] в гаражному масиві «Лабази» по вул. О. Кушнірука у м. Ізяслав на ім`я [PERSON] . 02 березня 2020 року експертом з технічного обстеження будівель і інженерних споруд [PERSON] наданий технічний висновок про результати огляду збудованого гаража, з якого вбачається, що гараж придатний для подальшої експлуатації. 21 квітня 2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно надано рішення про відмову у державній реєстрації права власності через відсутність документів, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи, що для [PERSON] органом місцевого самоврядування надавався належний дозвіл на будівництво гаража на виділеній для цих цілей земельній ділянці, належній позивачу на праві власності, збудований гараж із дотриманням будівельних норм та правил, а тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved