Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про виділ частки домоволодіння, визнання права власності та встановлення порядку користування, в якій просить суд ухвалити рішення, яким виділити частину домоволодіння та присвоїти їй окрему поштову адресу, згідно рекомендацій ТОВ «ЗМ БТІ», виділити належну [PERSON] в самостійне домоволодіння з присвоєнням йому адреси: [ADDRESS]; припинити право спільної часткової власності на частину домоволодіння, належну [PERSON]; визнати право приватної власності за [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS], розташоване на земельній ділянці 0,0669 кв.м.; визначити порядок користування земельною ділянкою по фактичному користуванню: - за [PERSON] 0,0669кв.м.; - за [PERSON] 0,0490 кв.м. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що йому на праві власності належить частина домоволодіння [ADDRESS], житловий будинок літера «А» на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2013 року, посвідченого Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 28.03.2013 р. номер запису про право власності 478344. Співвласником зазначеного домоволодіння, власником житлового будинку літера «В» є відповідач. Позивач зазначає, що він намагався самостійно звернутися до департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради з метою виділу його частки з загального домоволодіння та присвоєння окремої поштової адреси, однак отримав відповідь № 3-0425 від 12.03.2014 року, якою підтверджено, «що поділ вищевказаного домоволодіння відповідає умовам, що передбачені чинними будівельними нормами», однак для подальших дій ініціатору необхідна згода співвласника, Відповідач на звернення [PERSON]. про надання згоди не реагує. У разі задоволення вимог первісного позову, що стосуються припинення права спільної часткової власності та виділення будинку літ. «А» по [ADDRESS] в окреме домоволодіння, виникне ситуація, у якій його правовстановчі документи не будуть відповідати вимогам законодавства, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із вимогою про визнання права власності. Між співвласниками домоволодіння склався певний порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться у спільному користуванні, між земельними ділянками існує огородження, і позивач просить визначити порядок користування земельною ділянкою саме у такому вигляді. Такий порядок користування підтверджується технічним паспортом на домоволодіння, в якому з 23.10.2007 року загальна земельна ділянка розділена парканом № 8, а точний розмір земельних ділянок, якими користуються співвласники, підтверджений геодезичною зйомкою - актом встановлення меж земельної ділянки, відповідно до плану схеми якого, земельна ділянка у фактичному користуванні [PERSON] 0,0669 кв.м.; земельна ділянка у фактичному користуванні [PERSON] 0,0490 кв.м. Також, згідно відповіді ТОВ «ЗМ БТІ», № 9163 від 28.10.2014 року, в разі вирішення питання про розподіл об'єкту нерухомого майна по [ADDRESS] на два окремі житлові будинки, житловому будинку літ. «А», належному [PERSON], можна присвоїти поштову адресу: [ADDRESS]. В процесі судового розгляду справи [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про застосування наслідків нікчемного правочину, про визнання права власності, в якому просив суд ухвалити рішення, яким скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок літ. «А» № [ADDRESS] серії САВ № 721569, видане [PERSON] управлінням житлового господарства Запорізької міської ради; застосувати наслідки нікчемних правочинів - договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та в подальшому між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок № [ADDRESS], який позначений на плані літ. «А»; визнати за ним право власності на житловий будинок № [ADDRESS], позначеного на плані літ. «А». Зазначена зустрічна позовна заява прийнята судом до сумісного розгляду із первісним позовом. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі на підставах, викладених у позові. Проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував в повному обсязі, вважає х недоказаними і наполягає на тому, що позивачем за зустрічним позовом пропущено строк позовної давності. Представник відповідача в судовому засіданні первісний позов не визнав у повному обсязі, наполягав на задоволенні вимог за зустрічним позовом. Представник [PERSON] згоден з первісним позовом, не згоден з зустрічним. Пояснив, що зустрічний позов недоказаний і [PERSON]Є пропущено строк позовної давності для звернення з позовом до суду. [PERSON] неодноразово викликався у судові засідання, про що свідчать поштові повідомлення, але у судові засідання не з»явився. Учасники процесу вважають за можливе розглянути справу у відсутності [PERSON] на підставі наданих суду доказів. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню, зустрічний позов таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав: як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, [PERSON] належить частина домоволодіння - [ADDRESS], житловий будинок літера «А» на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2013 року, посвідченого Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 28.03.2013 р. номер запису про право власності 478344. [PERSON] на праві власності належить частина домоволодіння - [ADDRESS], житловий будинок літера «В» на підставі договору купівлі-продажу від 14 листопада 2007 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за № 2985. Відповідно до листа департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради № 3-0425 від 12.03.2014 року щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], зазначено, що, проаналізувавши матеріали інвентаризації, встановлено, що поділ вищевказаного домоволодіння відповідає умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. У разі відсутності нотаріально посвідченої заяви співвласника домоволодіння або недосягнення обопільної згоди між співвласниками, питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до наданого позивачем договору купівлі продажу від 28.03.2013 року ним придбано житловий будинок літ. «А» [ADDRESS], загальною площею 15,4 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 1175 кв.м. Земельна ділянка, на якій знаходиться будинок, не приватизована та має кадастровий номер 2310100000:01:001:0202. На зазначеній земельній ділянці розташовані: житловий будинок А, житловий будинок В, водопроводи №№ 2, 7, паркани №№ 3, 8, ворота № 4, колодязь № 5, яма зливна № 6. Також, відповідно наданого позивачем технічного паспорту ТОВ «ЗАПОРІЗЬКЕ МІЖМІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ», інвентаризаційна справа № 17427/6642/15, безпосередньо на земельній ділянці, якою фактично користується [PERSON], окрім житлового будинку літ. «А», розташовані водопровід № 2, водопровідний колодязь № 5, частина паркану № 3 який, разом з ділянками [PERSON] та [PERSON] поділяє паркан № 8. Ділянка, на якій розташовано будинок літ. «А», має окремий вхід зі сторони [ADDRESS] Згідно відповіді ТОВ «ЗМ БТІ», № 9163 від 28.10.2014 року, в разі вирішення питання про розподіл об'єкту нерухомого майна по [ADDRESS] на два окремі житлові будинки, житловому будинку літ. «А», належному [PERSON], можна присвоїти поштову адресу: [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, яке знаходиться у спільній власності може бути виділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. При цьому у відповідності до ч. 2 ст. 367 ЦК України, у випадку поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Таким чином, житловий будинок, що знаходиться у власності [PERSON], здатний самостійно функціонувати та може бути виділеним в самостійну одиницю з присвоєнням окремої поштової адреси. Між сторонами склався певний порядок користування земельною ділянкою, який відображений в інвентаризаційній справі ТОВ «ЗМ БТІ» № 17427/6642/15 домоволодіння, в якому з 23.10.2007 року загальна земельна ділянка розділена парканом № 8, а точний розмір земельних ділянок, якими користуються співвласники підтверджений геодезичною зйомкою - актом встановлення меж земельної ділянки, відповідно до плану схеми якого, земельна ділянка у фактичному користуванні [PERSON] 0,0669 кв.м.; земельна ділянка у фактичному користуванні [PERSON] 0,0490 кв.м. З акту встановлення меж земельної ділянки вбачається, що площа земельних ділянок, якими фактично користуються сторони, більша або менша ідеально їм належної. Однак, позивач наполягає на встановленні порядку користування, який існує фактично, з відходженням від ідеальних долей. Мотивує тим, що при фактичному користуванні земельна ділянка розподілена доцільно. Клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи з метою встановлення ідеальних часток розподілу земельної ділянки сторонами не заявлялось. Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК, ст. 377 ЦК до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника (землекористувача). Відповідно до ст. 88 ЗК України та Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 16.04.2004р. із змінами від 19.03.2010р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників, згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає зустрічний позов таким, що не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] мотивує позовні вимоги тим, що вважає, що, згідно нотаріально посвідченого договору-купівлі продажу № 2985 від 14.11.2007 року, став власником житлового будинку літера «В», а також господарських споруд, серед яких також і житловий будинок літ. «А» та після цього ніколи не відчужував літеру «А». Право власності ж на будинок «А» відповідачем [PERSON] набуто шахрайським шляхом з використанням підробних документів, оскільки в архівному відділі Запорізької міської ради відсутнє розпорядження № 1319-р від 06.03.2008 року, яким оформлено право власності на житловий будинок літера «А» [ADDRESS]. За таких обставин [PERSON] не набував права власності на зазначений будинок та не мав права продавати його [PERSON], а отже на підставі 658 ЦК України, вона не отримала права продажу предмету спору на користь [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В межах забезпечення доказів на підставі ст. 54, 185, 133 ЦПК України, сторонами, судом було витребувано документи нотаріальних справ за договорами купівлі продажу житлового будинку літера «А» № [ADDRESS], укладених між відповідачами за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] та в подальшому останньої з [PERSON]; Розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації № 1295-р від 09.10.2007 року, № 1319-р від 06.03.2008 року; залучено спеціаліста ТОВ «ЗМ БТІ» з оригіналом інвентарної справи по об'єкту нерухомості: житловий будинок за адресою [ADDRESS] для вивчення письмових доказів оригіналів документів та надання відносно їх пояснень спеціаліста. З досліджених матеріалів нотаріальних справ вбачається, що [PERSON] набув права власності на житловий будинок літера «В» [ADDRESS] через договір купівлі продажу від 14.11.2007 р., та з 2007 року почав оформлення самовільно збудованого будинку літера «А», що знаходився на загальній земельній ділянці. 09.10.2007 року актом приймання до експлуатації житлового будинку літ. «А» по [ADDRESS], затвердженого розпорядженням голови районної адміністрації № 1295-р, районною приймальною комісією встановлено, що зазначений будинок дефектів виконаних будівельних робіт не має, комісія вважає можливим прийняти його до експлуатації. Також, в матеріалах нотаріальних справ знаходиться свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САВ № 721569 від 24.03.2008 року, оформлене на підставі розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації від 06.03.2008 року № 1319-р та підписане керівником Управління житлового господарства Запорізької міської ради. На підставі зазначеного свідоцтва ОП ЗМ БТІ сформовано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.03.2008 року № 18236280. Наявність зазначених документів підтверджує законність набуття [PERSON] права власності на житловий будинок літ. «А» [ADDRESS], що відповідає діючому на момент реєстрації права власності Тимчасовому положенню про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України N 7/5 від 07.02.2002. Відповідно до п 1, 6 Додатку 2 зазначеного Положення, перелічених документів було достатньо для реєстрації права власності на спірний об'єкт нерухомості за [PERSON] Надані архівним відділом Запорізької міської ради документи підтверджують наявність розпорядження голови Жовтневої міської ради № 1295-р від 09.10.2007 року про затвердження акту приймання передачі в експлуатацію житлового будинку літера «А» по [ADDRESS] та оформлення права власності на зазначений будинок за [PERSON], інше запитуване розпорядження № 1319-р від 06.03.2008 року щоб одночасно відповідало номеру та даті відсутнє на зберіганні архівного відділу Запорізької міської ради. Однак, залучений до розгляду в справі експерт ТОВ «ЗМ БТІ» при огляді судом оригіналу інвентаризаційної справи, надав оригінал розпорядження № 1319-р від 06.03.2008 року з відбитком мокрої печатки Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради. Посилання позивача за зустрічним позовом про підробленість розпорядження № 1319-р від 06.03.2008 року, що знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи ТОВ «ЗМ БТІ», не знайшли відображення в матеріалах справи. При наданні пояснень представник [PERSON] пояснив, що за фактом підроблення зазначеного розпорядження заяв про порушення кримінального провадження не подавалось, вироки суду, про які б йому було відомо, відсутні. Разом з тим, право власності на житловий будинок літ. «А» було зареєстроване та оформлене свідоцтвом САВ № 721569 від 25.03.2008 року, про що видано відповідний витяг № 18236280. При чому, саме по собі свідоцтво не є юридичним документом розпорядчого органу місцевого самоврядування, що надає права на оформлення права власності, а позивачем за зустрічним позовом не ставиться питання незаконності розпорядчого акту, яким є Розпорядження № 1295-р від 09.10.2007 року чи № 1319-р від 06.03.2008 року. Вимоги щодо скасування свідоцтва про право власності є похідними від існуючого розпорядження про оформлення права власності та нерозривно пов'язані між собою. Така позиція підтверджується й ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за якою Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З наданих залученим спеціалістом ТОВ «ЗМ БТІ» пояснень та оригіналу інвентаризаційної справи об'єкту нерухомості за адресою [ADDRESS] стало відомо, що право власності на об'єкт нерухомості - житловий будинок літера «А» по [ADDRESS], було зареєстроване за [PERSON] на підставі перелічених вище розпоряджень голови Жовтневої районної адміністрації та свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 721569 відповідно до діючого на час реєстрації Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України N 7/5 від 07.02.2002. Суду надано для огляду оригінали зазначених документів з відтисками мокрих печаток відповідних органів місцевого самоврядування. Додатково, відповідаючи на запитання сторін спеціаліст пояснив, що при оформлені нотаріального договору № 2985 від 14.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON] до останнього не переходило та не могло перейти право власності на житловий будинок «А» по [ADDRESS] оскільки нотаріусу та в подальшому в інвентарну справу ЗМ БТІ не надавалось правовстановлюючого документу на цей будинок на час укладення угоди; право власності на літ. «А» належним чином оформлене та зареєстроване за [PERSON]; спільне часткове домоволодіння, що складається з літ. «А» та літ. «В» по [ADDRESS] можуть бути розділені в окремі домоволодіння. В подальшому, на запит суду від 27.10.2014 року № К-24С/2/331/864/14 ТОВ «ЗМ БТІ» було надано відповідь вих. № 9163 від 28.10.2014 року, що в разі вирішення питання про розподіл об'єкту нерухомого майна по [ADDRESS] на два окремі житлові будинки,

Outcome: approved