Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання майнового права на незавершене будівництво та заборону вчинення дій. Вказує, що 27.03.2007 року між [PERSON] та відповідачем було укладено контракт, на підставі якого відповідач зобов'язався збудувати та передати у власність [PERSON] однокімнатну квартиру. 23.07.2009 року між ним, [PERSON] та відповідачем було досягнуто домовленостей про відчуження [PERSON] на його користь права власності на квартиру за вищевказаним контрактом. В той же день, між ним та відповідачем було укладено контракт на вищевказану квартиру. Зазначає, що на виконання умов контракту кошти сплатив, однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань, а об'єкт нерухомого майна не прийняти відповідною комісією. Просить визнати за ним майнове право на однокімнатну квартиру будівельний [ADDRESS], заборони відповідачу та іншим особам (у т.ч. правонаступникам даного підприємства) вчиняти будь-які дії з вищевказаним нерухомим майном. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 23.07.2009 року між [PERSON] та ПП «Глорія-Буд-Плюс» укладений контракт Н-Х-1/09/07/69 (а.с.11-18). Як вбачається із протоколу № 1 про припинення зобов'язань від 23.07.2009 року та акту № 1 від 23.07.2009 року, зобов'язання за вищевказаним контрактом перейшли до позивача від [PERSON] за згодою відповідача. Відповідно до умов контракту відповідач зобов'язався здійснити комплекс організаційно-правових, проектних і будівельно-монтажних робіт по поетапному спорудженню житла, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 45 м2, що складається із однієї кімнати, яка розташована на 4 поверсі, секції № 8.7. Пунктом 5.4 контракту встановлений строк спорудження об'єкту в цілому, який становить 18 місяців (а.с.15). Кошторис визначеного контрактом новостворюваного майна складає 162000 грн. (а.с. 19). Як вбачається з квитанцій, позивач [PERSON] в передбачені контрактом строки та в повному обсязі сплатив в користь відповідача обумовлену суму коштів (а.с. 4-10). В судовому засіданні встановлено, що в передбачені контрактом строки відповідач ПП «Глорія-Буд-Плюс» не виконав свої договірні зобов'язання перед позивачем, оскільки, не завершив будівництво об'єкта в цілому та не передав у власність позивачу спірну квартиру, не здав в експлуатацію будинок та не проводить жодних робіт по добудові будинку і не передає жодних документів на квартиру необхідних для реєстрації права власності. Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року у цьому Законі майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у т.ч. права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Відповідно до ч. 2 ст.190 ЦК України майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Оскільки, майнові права визнані речовими правами, то на них поширюються відповідні норми інституту речового права. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту таких цивільних прав та інтересу може бути визнання права, а підставою звернення - відсутність в особи документів, що засвідчують приналежність їй права. Згідно ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, суду приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved