Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа - Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №462683 виданого Новоєлизаветівською сільською радою Ширяївського району Одеської області від 20.11.2001 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 1252, в якому його ім`я помилково вказано « [PERSON] ». В судове\~\~засідання заявник не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. На підставі частини другої\~статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , працював у КСП «Куяльник» Ширяївського району Одеської області, при проведенні розпаювання отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2,86 та, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом про право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 №462683 виданим 20.11.2001 року Новоєлизаветівською сільською радою Ширяївського району Одеської області згідно рішення XIV сесії XXIII скликання Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 31.08.2001 року за №25, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1252. У вказаному Державному акті про право приватної власності на земельну ділянку допущено помилку, а саме невірно вказано ім`я власника земельної ділянки « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », через допущену помилку заявник позбавлений можливості розпоряджатися своєю власністю, реалізувати своє право щодо передачі в оренду земельної ділянки та укласти договір оренди. До суду\~надано докази\~того,\~що у\~державному акті\~допущено помилку\~у написанні\~імені,\~а саме\~інформація відділу\~у Ширяївському\~районі Головного\~управління Держгеокадастру\~в Одеській\~області,\~про те,\~що [PERSON] було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0047367 від 11.09.1996 року ІІІиряївською районною державною адміністрацією Одеської області, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №361. Крім того, із інформації відділу вбачається, що станом на 31.12.2012 року за [PERSON] зареєстровано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №462683 від 20.11.2001 року на земельну ділянку площею 2,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та зареєстрований у Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та право постійного користування землею, договорів оренди земельних ділянок та других примірників державних актів. Крім того,\~додатковими доказами,\~що підтверджують\~правильність написання\~імені заявника\~є: копія свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] \~виданого Залізничною\~сільською радою\~Болградського району\~Одеської області\~від 18.05.1949\~року на\~ім`я [PERSON] ; копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Новоєлизаветівською сільською радою Ширяївського району Одеської області від 05.11.1971 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження -це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Правова позиція, яка міститься в п. 12 Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, вказує на те, що суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява обґрунтована, встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, так як від нього залежить, надане йому ст. 41 Конституції України, право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved