Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що наприкінці січня 2020 року ним було отримано повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» про відступлення права грошової вимоги за Договором № 661083-А від 24.09.2019 року на загальну суму заборгованості станом на 22.01.2020 року 24 326,34 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС». Підстава став договір факторингу № 40071779-34 від 22.01.2020 року, укладений між ТОВ «ФІНФОРС» та ТОВ «СС ЛОУН». З метою з`ясування обставин справи, 02.02.2020 року ним направлено на адресу ТОВ «ФІНФОРС» та адресу ТОВ «СС ЛОУН» заяви щодо отримання відомостей та інформації, а також доказів на підтвердження, в яких позивач просив надати належним чином засвідчені копії документів, а саме: договору, додаткових угод, платіжних доручень, банківських виписок та ін. документів, які підтверджують будь-які правовідносини, які були або є на даний час, між [PERSON] та ТОВ «ФІНФОРС» та/або ТОВ «СС ЛОУН», а також перехід до ТОВ «ФІНФОРС» прав вимоги за зобов`язаннями, стороною яких він є чи був. Однак жодної відповіді позивачу не надано. Наприкінці серпня 2020 року за місцем роботи (Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАКУВАЛЬНИК ІФ») отримано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.08.2020 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною в межах виконавчого провадження № 62702870. Позивач зазначає, що оскільки жодних повідомлень, досудових вимог із визначеними сумами заборгованості, розрахунків та виписок він не отримував, а тому вважає, що виконавчий напис № 7922 виданий 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем є таким , що не підлягає до виконання. Крім того позивач звертає увагу суду на те, що у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.08.2020 року у межах ВП №62702870 адреса його місця проживання: [ADDRESS] , в той час як він там ніколи не проживав та не був зареєстрований по місцю проживання. Просив позов задоволити. В судове засідання позивач не прибув, при цьому його представник подав суду заяву за змістом якої просив позовні вимоги задовольнити, а справу розглядати у його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Крім того, відповідач правом подати відзив не скористався. Тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, 03.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинений виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №661083-А від 24.09.2019, на загальну суму заборгованості станом на 22.01.2020 року 24 326,34 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС». Підстава - договір факторингу № 40071779-34 від 22.01.2020 року, укладений між ТОВ «ФІНФОРС» та ТОВ «СС ЛОУН». 20.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошевич Вірою Леонідівною при примусовому виконанню виконавчого напису № 7922, виданого 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем винесена постанова про звернення стягнення на доходи (заробітну плату) [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст.87 Закону України Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Отже, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. На підтвердження існування заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінфорс» відповідачем до суду надано: договор про споживчий кредит № 661083-А від 24.09.2019; додаткову угоду № 1 від 23.10.2019 до договору про споживчий кредит № 661083-А від 24.09.2019; додаткову угоду № 2 від 23.10.2019 до договору про споживчий кредит № 661083-А від 24.09.2019; додаткову угоду № 3 від 15.11.2019 до договору про споживчий кредит № 661083-А від 24.09.2019; паспорту продукту «Споживчий кредит»; анкети; заявки на видачу кредиту; витягу з реєстру наданих кредитів; скріншоти пересилвання грошових коштів та сого договору факторингу від 22.01.2020 з додатками ( а.с. 62-105) З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Натомість з наданих нотаріусу ТОВ «Фінфорс» документів неможливо встановити наявність заборгованості [PERSON] саме перед ТОВ «Фінфорс», оскільки кредитний договір, за яким вчинено виконавчий напис нотаріусом, позивач уклав з ТОВ «СС Лоун». Доказів на підтвердження переуступки боргових зобов`язань не надано, а тому вважати що в ТОВ «Фінфорс» взагалі є право вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] , немає. З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» і він є таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.07.2019 р. справа № 916/3006/17, провадження № 12-278гс18. Відповідно до вимог ст.ст. 133,141 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 грн за подання позову потрібно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved