Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 15 вересня 2012 року Бурбулатівською сільською радою Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 03. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачкою по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2012 року. Від шлюбу не мають спільних дітей. Між подружжям припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти які вони не бажають. Спроб для примирення і збереження сім`ї не приймають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю на даний час немає. Позивач у судове засідання не з`явився, раніше надавав телефонограму, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання, повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причин неявки відповідачка суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін по справі. При цьому, враховуючи те, що позивач не надав згоди на заочний розгляд справи, то у суду не має підстав для ухвалення заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 15 вересня 2012 року Бурбулатівською сільською радою Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим повторно 09 січня 2020 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від шлюбу сторони не мають дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався і зберегти його неможливо, що спричинене відсутністю взаєморозуміння, почуття поваги та любові між подружжям, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved