Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі, в розмірі 3800 грн щомісячно. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 27.02.2016 між відповідачем та позивачем укладений шлюб. У шлюбі [INFO] народилася дитина [PERSON] . З початку 2020 року відповідач перестав піклуватися про спільну дитину. Дитина перебуває на утриманні позивача. Просить суд стягнути на утримання спільної дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3800 грн щомісячно. Відповідач надав відзив, в якому зазначив, що на теперішній час є безробітним та перебуває на обліку в службі зайнятості населення, отримує щомісячно допомогу по безробіттю в розмірі 4470,47 грн, інших доходів не має. Позивачу також потрібно харчуватися, сплачувати за житлово-комунальні послуги, а після сплати аліментів в сумі 3800 грн на місяць у відповідача залишиться лише 670,47 грн на які він не зможе навіть прожити, зазначає про непомірність заявленою позивачем суми. Також зазначив, що позивачем необґрунтовано, чому саме 3800 грн щомісячно є саме тією сумою, яка може забезпечити потреби дитини, при тому, що позивач також повинен витрачати на дитину таку ж саме суму, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівним у батьків. Відповідач погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, визнавши частково позов. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених в ньому. В судовому засіданні відповідач та його представник позов визнали часткового, заперечили проти стягнення аліментів в сум 3800 грн щомісячно з підстав, викладених у відзиві. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, надавши їм оцінку, суд доходить до наступних висновків. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 лютого 2016 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №02. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 вересня 2016 року, Токмацьким міським відділом державної ресторації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області. Позивач та дитина зареєстровані і проживають за адресою: [ADDRESS] згідно копії паспорта громадянина України позивача та довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] №08-02-01/711 від 22.08.2019. Домовленість між позивачем та відповідачем щодо сплати аліментів відсутня. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.ч.1,2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами 1 та 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Судом встановлено, що домовленість про сплату аліментів між позивачем та відповідачем відсутня. Відповідач наразі перебуває на обліку Чернігівської районної філії центру занятості та отримує допомогу по безробіттю в розмірі 4470.47 грн, що підтверджується довідкою центру зайнятості №235 від 15.07.2020. У відповідача є хронічне захворювання -поліноз, ренокон`юнктивальний синдром, сенсибілізація до пальцьових алергенів, що підтверджується довідкою №268 від 27.07.2020, проте скільки коштів відповідачу потрібно для лікування до суду не надано. Під час розгляду не встановлено, що відповідач має на утримані інших дітей чи осіб. В свою чергу, позивачем не доведено наявність у відповідача у власності або користуванні нерухомого або рухомого майна, наявність грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. При визначенні розміру аліментів суд також враховує інтереси дитини і зауважує, що розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини. Враховуючи, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину, проте наразі заявлений позивачем розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3800 грн є непомірним для відповідача, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти для утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що зазначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права та інтереси дитини. Відповідно позов підлягає задоволенню частково. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 23 червня 2020 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць за період з 23 червня 2020 року по 22 липня 2020 року включно. Крім того, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ( Рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»(Ruiz Torija v.Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, No 303А, п. 29). У зв`язку із цим суд зазначає, що інші доводи та аргументи сторін не впливають на правильність висновків суду, значення для правильного вирішення справи не мають, тому суд їх до уваги не приймає та в обґрунтування рішення не покладає. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, при цьому позивача законом звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 486 грн. 74 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial