Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що його донька [PERSON] більше 10 років не проживає за місцем реєстрації в м. Ківерці по вул. Суворова, 4 Волинської області, і він не підтримує з нею жодних звязків, тому просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у його відсутності та щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв та заперечень на позов не подала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.09.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8997903 від 05.09.2013 року, позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в м. Ківерці по вул. Суворова, 4 Волинської області /а.с. 8-9/. Згідно будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в [INFO], та довідки про склад сімї № 1370 від 27.04.2015 року, за даною адресою значиться зареєстрованою донька позивача [PERSON] відповідач [PERSON], [INFO] /а.с. 3, 5-7/. Як вбачається з Актів комісії від 26.10.2015 року, 16.11.2015 року, 28.12.2015 року, затверджених Ківерцівською міською радою Волинської області, [PERSON], [INFO], більше 10-ти років не проживає в [INFO] /а.с. 10-12/. В силу ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Також, згідно ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статею 156 ЖК України визначено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) обов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до змісту ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відтак, судом встановлено, що відповідач [PERSON], як член сімї позивача, понад один рік відсутня за місцем реєстрації, а саме в будинку № 4 по вул. Суворова в м. Ківерці Волинської області, між сторонами не було укладеного угоди про користування житловим приміщенням, і відповідно його реєстрація в будинку позбавляє позивача, права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, тому відповідача [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування даним жилим приміщенням. На підставі ст.ст. 71, 72, 150, 156 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved