Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач-1, [PERSON] ) та [PERSON] (далі по тексту - позивач-2, [PERSON] ) звернулися до суду з позовом до територіальної громади в особі Київської міської ради, відповідно до якого просили визначити додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі перебували у приятельських відносинах з померлим [PERSON] та у зв`язку з відсутністю в останнього родичів позивачі останні роки здійснювали за ним посильний догляд. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори з метою отримання інформації про наявність чи відсутність спадкоємців, заповіту. Позивачам було видано дублікат заповіту, з якого вони дізналися, що [PERSON] заповів позивачу-1 та позивачу-2 квартиру за адресою: [ADDRESS] . 07.06.2019 з метою відкриття спадкової справи після померлого [PERSON] позивачі звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Писанець О.О., однак, свідоцтво про право на спадщину не було видано позивачам, оскільки, пропущений встановлений строк для прийняття спадщини. З врахуванням наведеного, позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. 24.06.2019 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. по справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку позовного провадження в загальному порядку, призначено підготовче засідання. 22.10.2019 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. 31.10.2019 на адресу суду від Київської міської ради надійшов відзив, у відповідності до якого відповідач просить прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу за відсутності представника. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Як вказувалося, у відзиві зазначає про розгляд справи у відсутність представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що вбачається зі Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , актовий запис №12344. Відповідно до складеного 29.11.2005 заповіту, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Глушко О.В., зареєстрованого в реєстрі за №10-843, [PERSON] заповів позивачу-1 та позивачу-2 в рівних частинах кожному належну йому на праві власності квартиру за [ADDRESS] . Листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Писанець О.О. за Вих. №25/01-16 від 07.06.2019 позивачам відмовлено у відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] , оскільки, пропущений встановлений для прийняття спадщини строк. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 у справі №6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з п.п. 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №283/8882, довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Листом за Вих. №63/01-16 від 13.11.2019 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Писанець О.О. повідомила суд про те, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась. Вказане свідчить про те, що позивачі не були обізнані про наявність заповіту, складеного на їх користь, оскільки, спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємців за заповітом, а тому суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачами строку прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення їм додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №565/1145/17. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved