Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», про захист прав споживачів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.10.2013 року між ним та ПАТ «А-БАНК» було укладено договір, умови якого визначені Умовами та правилами надання банківських послуг. В рамках укладеного договору йому було відкрито поточний рахунок та видана платіжна картка [NUMBER]. Станом на 25.05.2017 року баланс по картці складав 20,27 грн. та передбачено кредитний ліміт в розмірі 25 000,00 грн. 26.05.2017 року з поточного рахунку платіжної картки без його відома, невідомими особами будо викрадено кредитні кошти на загальну суму 24 918,85 грн. Цей факт підтверджено виписками з банку, які були надані співробітниками банку. Після встановлення факту списання коштів він негайно звернувся до відповідача з повідомленням про блокування картки, а також з заявою про незгоду з транзакцією і проханням повернути кошти. В цей же день звернувся до поліції та надав всю необхідну інформацію про факт крадіжки грошей. Він звернувся до відповідача з вимогою надання пояснень щодо незаконних дій по списанню коштів та отримав пояснення, що в м.Кривий Ріг було видано дублікат картки за [NUMBER] невідомій особі яка вчинила зняття грошей через банкомат. Тому позивач просить зобов'язати Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» відновити залишок кредитних коштів на рахунку платіжної картки [NUMBER] яка належить [PERSON], [INFO] до стану - 20,27 грн., у якому він був перед виконанням несанкціонованих операцій від 26.05.2017 року щодо зняття коштів у сумі 24 918,85 грн. та списати нараховані у зв'язку із цим відсотки, пеню, штрафні. Витрати по справі покласти на відповідача. 04.04.2018 року представник відповідача надав до суду відзив в якому просить відмовити [PERSON] в задоволенні позову, посилаючись на те, що дійсно, 08.10.2013 року між ними та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг та видано кредитну картку. 24.05.2017 року позивачу видано додаткову платіжну картку [NUMBER]. 15.06.2017 року до ПАТ «Акцент-Банк» звернувся позивач, в якому він заперечував оформлення картки [NUMBER] і відповідно зняття з неї коштів. За даним зверненням призначено службове розслідування. В ході його проведення Службою Безпеки Банку встановлено наявність можливого факту шахрайських дій за участі працівника банку. У зв'язку з висновками даного службового розслідування банком перенесено заборгованість з рахунка позивача на рахунок відповідного працівника. Таким чином вказана у позовній заяві заборгованість на момент звернення позивача до суду вже була знята з його рахунку та за ним не обліковувалась. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» був відкритий рахунок та видана платіжна картка [NUMBER]. З карткового рахунку позивача [NUMBER] 26.05.2017 року були зняті кредитні кошти в загальній сумі 24918 грн. 85 коп., що підтверджується випискою з карткового рахунку. Як вбачається з наданих суду доказів позивач після виявлення зняття з його рахунку [NUMBER] 26.05.2017 року кредитних коштів в сумі 24918,85 грн., відразу ж звернувся до банку та даний рахунок йому було заблоковано та до правоохоронних органів з відповідною заявою, що підтверджується відповіддю з Шевченківського відділу поліції від 02.08.2017 року. Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов»язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 (далі Положення № 223),банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред»явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначене свідчить про наявність обов»язку банку як емітента електронного платіжного засобу відшкодувати платнику суму некоректно здійсненої або не дозволеної операції за умови невідкладного повідомлення про платником про платіжні операції, що ним не виконувалися, крім випадків, коли доведено, користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно умов договору клієнт зобов'язаний не допускати використання карток будь-якими іншими особами, зберігати у таємниці ПІН-коди, коди СVV2, коди СVС2, паролі та іншу інформацію, розголошення якої може призвести до фінансових втрат клієнта та банку, не ініціювати проведення операцій із застосуванням карток у разі, якщо це може призвести до порушення недотримання вимог чинного законодавства. Аналогічні висновки містяться і у правововій позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-71цс15 від 13 травня 2015 року . Враховуючи, що позивач не надава нікому ПІН-коди, коди СVV2, коди СVС2, паролі та іншу інформацію, а службовою особою банку був виданий дублікат картки, що не заперечується самим представником відповідача. Позивач вчинив всі необхідні дії, а саме: відразу звернувся до Банку і його картку заблокували. А також звернувся до правоохоронних органів з заявою про викрадення грошових коштів з його кредитної картки «Акцент-Банк». Відповідно позивач вчинив всі необхідні дії передбачені вищезазначеним Положенням. Будь-яких доказів того, що позивач сам сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції чи сам здійснив дані операції суду не надано. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved