Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в його користь заборгованість за договором позики у розмірі 11740 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 335,80 грн. та 243,60 грн. понесених ним судових витрат. В обґрунтування позову посилається на те, що 25 січня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до умов договору [PERSON] позичив у нього 11740 грн. і зобов»язувався повернути йому вищевказану суму до 02 лютого 2013 року. На підтвердження укладення договору позики від 25.01.2013 року та його умов [PERSON] була написана розписка, яка посвідчує передання йому 11740 грн. Всупереч умовам договору, незважаючи на те, що строк повернення позики сплив, кошти відповідачем так і не повернуті, а тому він змушений звернутися з даним позовом в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що така заборгованість виникла у зв»язку з важким матеріальним становищем. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, то згідно розписки від 25.01.2013 року [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 11740 грн., та зобов?язався їх повернути в строк до 02.02.2013 року. Згідно вимог ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Стаття 1049 ЦК України гласить, що «позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором». Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Окрім того ст. 625 Цивільного кодексу передбачає, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних складає 11740*3*348/365/100=335,80 грн., таким чином, загальна сума боргу по розписці відповідача перед позивачем складає 12075,80 грн. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем - позивачем гроші, став зобов'язаним повернути позикодавцю предмет позики в обумовлений договором позики строк, тобто до 02.02.2013 року. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір.

Outcome: approved