Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 травня 2017 року між ними зареєстровано шлюб. Мають неповнолітнього сина, який проживає разом з відповідачем. У вересні 2017 року між ними припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. З того ж часу сторони проживають окремо. Фактично сім`я розпалася, шлюб існує формально, кожна зі сторін створила іншу сім`ю. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. 11 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17 липня 2019 року. 17 липня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 серпня 2019 року. 15 серпня 2019 року сторони, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив не стягувати судовий збір з відповідача та розглядати справу у його відсутність. Відповідачем подано заяву, в якій вона зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки шлюбні стосунки між ними припинено. Крім того, просила розглядати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 травня 2017 року Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №113. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 03 травня 2018 року. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав та просив не стягувати з відповідача сплачений ним при подачі позову судовий збір. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved