Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 30.04.2013 року відповідач [PERSON] взяв в нього під розписку в борг 56000 грн., який зобов`язався повернути до 30.11.2013 року. До вказаної дати відповідач повернув йому лише 9500,00 грн. Однак, відповідач не виконав своє зобов`язання, залишок позики в сумі 46500,00 грн. у вказаний розписці термін не повернув та ухиляється від їх повернення і до цього часу, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач [PERSON] попередньо через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання (21.03.2016 року, 19.04.2016 року та 23.05.2016 року) не з'являвся без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи суду не надав. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, що не мають статусу підприємців, які беруть участь у справі, судова повістка направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи Управління ДМС України у Вінницькій області відповідач [PERSON], [INFO], з 21.05.2009 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. На зазначену адресу судом було направлено відповідачу пакет документів по справі та судові повістки про виклик до суду, які відповідно до поштових повідомлень були повернуті з відмітками «за зазначеною адресою не проживає». Частина 5 статті 74 ЦПК України передбачає, що у разі відсутності фізичних осіб, що не мають статусу підприємців, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З огляду на вищезазначене, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію позивача, викладену у поданій суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 30.04.2013 року відповідач по справі [PERSON], паспорт серії [NUMBER], проживаючий за адресою: [ADDRESS], позичив у позивача [PERSON] кошти в сумі 56000,00 (п`ятдесят шість тисяч) грн., які зобов`язався повернути до 30.11.2013 року, що підтверджується оригіналом розписки (а.с.35). З копії розписки від 30.04.2013 року вбачається, що відповідач повернув позивачу 2500,00 грн. - 11.05.2013 року, 2000,00 грн. - 08.07.2013 року, 5000,00 грн. - 17.09.2013 року, а всього - 9500,00 грн. (а.с.4). Однак, кошти в сумі 46500,00 грн. за твердженням позивача, яке відповідачем спростовано не було, останнім повернуті не були. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. З огляду на відносини, які склалися між сторонами, між ними було укладено договір позики, так як позивач передав відповідачу у власність грошові кошти, а відповідач зобов'язався їх повернути в тій же сумі, що відповідає положенням статті 1046 ЦК України. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18.09.2013 року № 6-63цс13, яка, відповідно до ст. 360-7ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт укладення сторонами договору позики. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконав, в строк, зазначений в розписці, - до 30.11.2013 року борг позивачу не повернув. В такому разі відповідач істотно порушив умови договору позики, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, позику не повернув, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача боргу з урахуванням суми інфляції та 3% річних є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню згідно розрахунку позивача, який відповідачем не спростовано, а саме: сума інфляції за період з грудня 2013 року по січень 2016 року становить 37894,11 грн. (індекс інфляції за грудень 2013 року - 100,5; за період з січня 2014 року по грудень 2014 року включно - 124,9; за період з січня 2015 року по грудень 2015 року включно - 143,3; за січень 2016 року - 100,9), а 3% річних (за два роки) складає 2790 грн. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції, яка міститься в матеріалах справи, позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в сумі 871 грн.84 коп. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved