Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються згідно судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.10.2017 року з позивача на користь відповідача на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], з 1/4 частки на 1/6 частку від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 жовтня 2017 року по справі № 428/9742/17 з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття - 15 березня 2035 року. У зв'язку з тим, що на утриманні позивача перебувають ще дві неповнолітні дитини, визначений судом розмір аліментів, не дозволяє позивачу матеріально забезпечити дітей всім необхідним. На підставі викладеного позивач звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явився, проте надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та підтримав позовні вимоги. В судове засідання відповідач не з'явилася, проте надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заперечувала проти задоволення позовних вимог. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.2002 року), [PERSON],[INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.03.2010 року) та [PERSON], [INFO] У відповідності до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 21801905, винесеної державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ Шемендюк О.О. від 07.10.2010 року, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-605, виданого 05.10.2010 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з копією судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.10.2017 року по справі № 428/9742/18, з [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], стягнуто аліменти на користь [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] Зазначений судовий наказ набрав законної сили 13.11.2017 року та перебуває на примусовому виконанні у Сєвєродонецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55157794 від 16.11.2017 року). З копії довідки про доходи № 1, виданої ФОП [PERSON] від 15.01.2019 року, [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді менеджера (управителя) із збуту та заробітна плата якого зав період з вересня 2018 року по грудень 2018 року склала 14920 грн. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Разом з тим, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано , якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. У відповідності до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Аналізуючи викладене, вбачається, що позивач, крім малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], має на утриманні ще двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO] На утримання [PERSON] позивач у відповідності до виконавчого листа №2-605, виданого 05.10.2010 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, сплачує аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу щомісячно. З огляду на зазначене, вбачається, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву у суду не викликають, а тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved