Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Марганецька міська рада Дніпропетровської області, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що квартира [ADDRESS] , в якій вона мешкає, належить їй на праві власності. Згідно п. 12 договору купівлі-продажу квартири від 26.08.2020 року продавець зобов`язався до 01.09.2020 року зняти з місця реєстрації відповідачів. Свої зобов`язання продавець квартири не виконав і на даний час в належній їй квартирі значяться зареєстрованими відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючи відсутність заяв відповідачів із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 26.08.2020 року приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дрябловою Н.Ф., Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером 221577747 від 26.08.2020 року /а.с. 5-6, 7/. Згідно п. 12 договору купівлі-продажу квартири продавці квартири, які є відповідачами по справі, зобов`язалися знятися з місця реєстрації у належній позивачу квартирі в строк до 01 вересня 2020 року. Згідно домової книги, відповідачі свої зобов`язання не виконали і значяться зареєстрованим понад строк, в який зобов`язалися знятися з реєстрації. Згідно акту від 15.10.2020 року, затвердженого директором ОСББ «Паркова 18», відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають в квартирі [ADDRESS] з 01.10.2019 року. /а.с. 11/. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved