Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітнього дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], 08.05.2009 року у них народилася дочка [PERSON]. 24 листопада 2011 року відповідним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між подружжям було розірвано. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 20.01.2011 року з [PERSON] на користь відповідача, на утримання дочки [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Починаючи з листопада 2010 року позивач сплачував аліменти на утримання дочки та дбав про її матеріальне забезпечення, однак 06 лютого 2017 року у нього народився син [PERSON]. Крім того, з грудня 2014 року позивач перебуває у трудових відносинах з Апаратом Верховної ради України, де займає посаду помічника-консультанта народного депутата України. В звязку з народженням другої дитини, позивач був змушений перейти на неповний робочий день, в звязку з чим змінився розмір його заробітної плати. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду, тому [PERSON] просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання дочки [PERSON], з 1/4 частини до 1/8 частини від його заробітку (доходу) щомісяця. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що у звязку зі зміною свого сімейного стану, він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному раніше судом розмірі, тому задля забезпечення свого нормального існування та створення необхідних умов для забезпечення потреб новонародженої дитини та її матері, яка не має можливості працювати, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання дочки [PERSON]. Крім того, позивач зауважив, що однією з підстав, яка спонукала його до подачі цього позову, є створені [PERSON] перешкоди у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у її вихованні. Також позивачем подано докази щодо погіршення його стану його здоровя та необхідність проходження певного курсу лікуванні, і ці обставини позивач просив врахувати при прийнятті рішення. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення про те, що з моменту винесення рішення і до цього часу їх неповнолітній син проживає з нею, повністю знаходиться на її утриманні, вона також працює, отримує постійний дохід, несе всі витрати по вихованню дитини. Відповідач вважає, що одруження колишнього чоловіка та народження у нього другої дитини не повинно впливати на розмір аліментів, оскільки ні майновий стан дитини, ні її майновий стан з того часу не змінився. Відповідач заперечень проти позову не надала, в судове засідання не зявилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи. Ухвалою суду від 02 січня 2018 року відкрите провадження у справі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання дочки [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 17 листопада 2010 року (а.с. 8). У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема: стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. В п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід зясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоровя сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Суд бере до уваги, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів змінився сімейний стан позивача, 06 лютого 2017 року останній став батьком дитини [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки про доходи, поданої позивачем до позову, він з 2014 року працює помічником народного депутата України на неповний робочий день (а.с. 10,11). Також позивачем подано виписку з історії хвороби стаціонарного хворого, у відповідності до якої [PERSON] має певне хронічне захворювання, внаслідок чого потребує диспансерного обстеження, періодичного та постійного вживання ліків, дієти та режиму харчування. Подані позивачем докази, у своїй сукупності, дають суду достатні підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у нього, як у платника аліментів, змінилися всі три необхідні умови, визначені ч.1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився сімейний стан, внаслідок народження другої дитини, змінився майновий стан, внаслідок виконання роботи за трудовим договором на неповний робочий день та, відповідно, отримання заробітної плати за фактично відпрацьований час, а також відбулися певні зміни у стані його здоровя. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, однак суд, оцінюючи докази з точки зору достатності, у відповідності до вимог ч.2 ст. 80 ЦПК України, приходить до переконання, що зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь дочки [PERSON], до 1/8 частини заробітку (доходу) позивача, не забезпечать гідних умов існування цієї дитини. Зменшення розміру аліментів до 1/6 частини буде достатнім у даній спірній ситуації. Крім того, у відповідності до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, на обидві сторони, пропорційно до задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне покласти судові витрати.

Outcome: partial