Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 02.08.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 530, він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сім`ю та шлюб, розв`язання сімейних та побутових проблем, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 05 листопада 2019 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 березня 2020 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя. В судове засідання позивач не з`явився. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судові засідання призначені на 01.04.2020 року, 27.05.2020 року, 13.07.2020 року, 03.09.2020 року не з`явилась. До суду представник позивача вчетверте надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином. Дослідивши заяви представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку, що посилання представника відповідача у заяві про відкладення судового засідання на карантин, як на підставу для чергового відкладення справи, не може бути прийнято до уваги, оскільки постанова Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року не зупинила роботу судів і не містить заборони участі сторін у судових засіданнях. Наразі карантинні заходи є послабленими, з 12 травня 2020 року дозволена робота адвокатських офісів, а з 01 червня 2020 року Україна перейшла на 3 етап карантинних послаблень. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України). про таке. Неодноразові подання заяв про відкладення розгляду справи до закінчення карантину, судом розцінюються як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та його представника за наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.08.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 530. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved