Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] помер [PERSON], по смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]; земельна ділянка площею 0,2002 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] земельна ділянка площею 0,4000 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в [ADDRESS] Ще за життя, 2 грудня 2011 року [PERSON] посвідчив заповіт на ім'я [PERSON], спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON], спадщину не прийняли та не претендують на неї. [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, йому було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен зокрема в судове засідання не з'явилися, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечували. Великоведмезька сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, в судове засідання своїх представників не направили, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечували. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], однак ще за життя 2 грудня 2011 року посвідчив заповіт, згідно якого все належне йому майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося і взагалі все те, що буде належати йому на момент смерті, заповів внукові [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6, 16). Із витягу з погосподарської книги № 1/1 за 2016-2020 роки та довідки Великоведмезької сільської ради Маневицького району Волинської області вбачається, що власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], є [PERSON], який був зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою один (а.с. 7-8). Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21 травня 2010 року вбачається, що власником земельної ділянки площею 0,2002 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 12). Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 11 травня 2010 року підтверджується право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,4000 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 15). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 жовтня 2018 року, державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 17). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1126/1-16 від 29 грудня 2018 року, після смерті [PERSON], який помер [INFO] була заведена спадкова справа № 309 за 2018 рік. 11 жовтня 2018 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (а.с.24-25). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України,

Outcome: approved