Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповдіач) про стягнення боргу за договором позики, інфляційних збитків та три відсотка річних від суми боргу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07.03.2012 р. відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 214 000,00 грн., які зобов'язався повернути в строк до 07 квітня 2012 року. Факт передачі грошей підтверджується розпискою, написаною власноручно відповідачем. Відповідач добровільно відмовляється повертати грошові кошти взяті ним в позику. У зв'язку з цим, позивач змушений звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики. В позовних вимог просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 214 000,00 грн., три відсотка річних в розмірі 19 141,53 грн., інфляційні збитки в розмірі 74 900,00 грн., а всього 308 041,53 грн. та судовий збір в розмірі 3 080,41 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 березня 2012 року позивач [PERSON] надав у позику відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 214 000,00 грн. Факт передачі грошей підтверджується наданою відповідачем позивачу розпискою від 07 березня 2012 р. (а.с. 5). Згідно цієї розписки відповідач зобов'язався повернути позивачу зазначену суму позики в строк до 07 квітня 2012 року. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Згідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також, відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та якості. Таким чином між сторонами був укладений договор позики грошових коштів. Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладеного між сторонами договору позики відповідач власноручно написав позивачеві розписку від 07.03.2014 р. Тобто договір позики був укладений з дотриманням вимог ст. 1047 Цивільного кодексу України. Відповідно до приписів статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі N 6-59цс13, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, і трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. В силу ст. 360-7 ЦПК України, зазначене рішення є обов'язковим для всіх судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням ВС України. Відповідач не виконує зазначені зобов'язання належним чином, внаслідок чого заборгованість істотно не зменшується, а грошові кошти знецінюються внаслідок інфляційних процесів. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Розрахунок процентів здійснюється з дати остаточного розрахунку за Договором, а саме, з 07.04.2012 р. При здійсненні розрахунку приймають до уваги наступні значення: розмір процентів за користування грошовими коштами - 3,00 % в рік. Формула розрахунку процентів за користування грошовими коштами: сума прострочення х 3,00 % / 365 х кількість днів прострочення. Загальна сума процентів за користування грошовими коштами становить 19 141,53 грн. Розрахунок процентів наданий Позивачем, грунтується на вимогах закону та суд покладає в рішення. Розрахунок інфляційних збитків. При здійсненні розрахунку приймаються до уваги наступні значення. Формула розрахунку інфляційних збитків: сума прострочення х (помножені між собою індекси інфляції за розрахунковий період попередньо поділені на 100) - сума прострочення. При здійснення розрахунку бралися до уваги наступні індекси інфляції: Індекс інфляції за даний період складав: квітень 2012 р. - 100,0; травень 2012 р. - 99,70; червень 2012 р. - 99,70; липень 2012 р. - 99,80; серпень 2012 р. - 99,70; вересень 2012 р.- 100,10; жовтень 2012 р. - 100,00; листопад 2012 р. - 99,90; грудень 2012 р. - 100,2; січень 2013 р. - 100,20; лютий 2013 р. - 99,90; березень 2013 р. - 100,00; квітень 2013 р. - 100,00; травень 2013 р.- 100,10; червень 2013 р. - 100,00; липень 2013 р. - 99,90; серпень 2013 р. - 99,30; вересень 2013 р. - 100,00; жовтень 2013 р. - 100,40; листопад 2013 р. - 100,2; грудень 2013 р. - 100,5; січень 2014 р. - 100,2; лютий 2014 р. - 100,6; березень 2014 р. - 102,2; квітень 2014 р. - 103,3; травень 2014 р. - 103,8; червень 2014 р. - 101; липень 2014 р. - 100,4; серпень 2014 р. - 100,8; вересень 2014 р. - 102,9; жовтень 2014 р. - 102,4; листопад 2014 р. - 101,9; грудень 2014 р. - 103,00; січень 2015 р. - 103,10; лютий 2015 р. - 105,30; березнь 2015 р. - 110,8; квітень 2015 р. - 114,0. Загальна сума інфляційних збитків складає 74 900,00 грн. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних: 214 000,00 грн. + 19 141,53 грн. + 74 900,00 грн. = 308 041,53 грн. Отже, загальна сума заборгованості Відповідача становить 308 041,53 грн. Приписами статті 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, вимоги позивача про повернення боргу є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 308 041,53 грн., оскільки на час розгляду справи відповідач зобов'язання за розпискою не виконав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого ним судового збору в розмірі 3080,41 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved