Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Володимир-Волинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. У своїй позовній заяві посилається на ту обставину, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Заповіту на випадок смерті батько не залишив, а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . Спадщину після його смерті фактично прийняла дружина спадкодавця, тобто матір позивача [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав. На випадок смерті його матір [PERSON] залишила заповіт від 09.10.2008 року , згідно якого заповіла усе своє належне майно йому, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. [INFO] [PERSON] помер. [INFO] померла його матір [PERSON] . Отже, після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] . Заповіт від імені матері на даний час не змінений і не скасований. Він згідно заповіту має право на спадкування даного майна. На даний час він бажає оформити свої спадкові права, для чого звернулася до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, не заперечувала щодо задоволення позову. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд, за заявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує його права, а також свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно реєстраційного посвідчення, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної особистої власності, що записано у реєстрову книгу № 2д за реєстровим № 3339 28.01.1993 року. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Фактично з дня його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка проживала з ним та була зареєстрована за однією адресою, вступивши у володіння та користування квартирою. Спадкових прав належним чином матір не оформила. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із заповіту від 09.10.2008 року, [PERSON] на випадок смерті зробила наступне розпорядження: усе своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Билень Н.П. вбачається, що через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст. 328 ЦК України). Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті [PERSON] не залишилося правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Визнання позову відповідачами будь-чиїх прав та інтересів не порушує. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З досліджених у судовому засідання доказів вбачається, що позивач [PERSON] в установлений законом термін звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення ним права на успадковане майно. Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Outcome: approved