Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказував, 23.02.2013 року уклав шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу вона прийняла його прізвище - [PERSON]. Шлюб зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області актовий запис №08 від 23.02.2013 року. В шлюбі народився син - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з відповідачем і буде проживати надалі. Посилався на те, що на протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникають сварки, що тяжким чином впливає на його психічний стан та кожен раз спричиняє йому душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у нього, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Все це привело до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства і у даний час як подружжя разом не проживають з лютого 2014 року, відповідач проживає у своїх батьків у с. Іспас. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Питання поділу майна, придбаного за час спільного проживання, вирішать в окремому порядку. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], що зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції, Чернівецької області актовий запис №08 від 23.02.2013 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просив позовні вимоги задовольнити, на примирення не згідний. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, на примирення не згідна. Просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.02.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №08, що підтверджується оригіналом повторного свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 05.03.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. У шлюбі [INFO] народися син - [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про його народження серія [NUMBER] від 05.03.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають з лютого 20154 року, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, на примирення не згідні, позивач довів, а відповідач визнала, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що відповідач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved