overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 29 серпня 2014 року позичив відповідачу грошову суму в розмірі 27\~000,00 гривень, з терміном повернення до 30 вересня 2014 року. У звязку з тим, що відповідач покладені на себе зобовязання не виконав, суму позики в добровільному порядку не повернув, він вимушений звернутися з цим позовом до суду. Представник позивача надала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час, місце розгляду справи сповіщений належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2014 року [PERSON] позичив [PERSON] грошову суму в розмірі 27 000,00 гривень, з терміном повернення до 30 вересня 2015 року, що підтверджується розпискою складеною відповідачем на імя позивача. Відповідач, покладені на себе зобовязання не виконав, суму боргу в добровільному порядку у встановлений термін не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК Украины за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку, розмір трьох відсотків річних з простроченої суми складає 767,84 гривень; сума індексу інфляції складає 13 095,00 гривень. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 27 000,00 гривень в рахунок відшкодування заборгованості за договором позики; 767,84 гривень в рахунок відшкодування трьох відсотків річних з простроченої суми; 13\~095,00 гривень в рахунок відшкодування суми індексу інфляції; а всього 40 862,84 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 30 червня 2017 року позичив відповідачу грошову суму в розмірі 164 500,00 гривень. 04 жовтня 2017 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення грошових коштів. Оскільки, відповідач суму позики не повернула, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просять суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 164\~500,00 гривень в рахунок відшкодування боргу за договором позики та 1645,00 гривень в рахунок сплаченого судового збору. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення посилаючись на те, що відповідач не укладала з позивачем договору позики і зобовязання повернути грошові кошти на себе не брала. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 30 червня 2017 року [PERSON] за договором позики укладеним в усній формі передав [PERSON] грошову суму в розмірі 164 500,00 гривень. Підтвердженням укладення договору позики є письмова розписка складена відповідачем 30 червня 2017 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили укладення між сторонами договору позики, передачу позивачем відповідачу грошової суми в момент складання розписки та прийняття відповідачем обовязку повернення вказаної грошової суми. 04 жовтня 2017 року [PERSON] направив на адресу [PERSON] вимогу про повернення грошових коштів. [PERSON] покладені на себе зобовязання не виконала, суму позики не повернула. Відповідно до ст. 1046 ЦК Украины за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких\~обставин суд\~вважає можливим\~стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 164\~500,00 гривень в рахунок відшкодування боргу за договором позики. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 31 вересня 2009 року позичив відповідачу грошову суму в розмірі 12\~770,00 гривень, з терміном повернення до 30 жовтня 2009 року. У звязку з тим, що відповідач покладені на себе зобовязання не виконав, суму позики в добровільному порядку не повернув, він вимушений звернутися з цим позовом до суду. Позивач надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час, місце розгляду справи сповіщений належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 31 вересня 2009 року [PERSON] позичив [PERSON] грошову суму в розмірі 12\~770,00 гривень, з терміном повернення до 30 жовтня 2009 року, що підтверджується розпискою складеною відповідачем на імя позивача. Відповідач, покладені на себе зобовязання не виконав, суму боргу в добровільному порядку у встановлений термін не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК Украины за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку трьох відсотків річних з простроченої суми, за несвоєчасне виконання зобовязань, його розмір становить 1\~149,30 гривень. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 12\~770,00 гривень в рахунок відшкодування заборгованості за договором позики та 1149,30 гривень в рахунок відшкодування трьох відсотків річних з простроченої суми.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що між КС «Козацька» та відповідачем укладено договір № К12/10-03 від 12 жовтня 2006 року, за яким відповідач отримав кредит в сумі 30 000 гривень, на строк з 12 жовтня 2006 року по 12 жовтня 2007 року, зі сплатою 46% річних від розміру кредиту. 30 жовтня 2013 року, між [PERSON] та КС «Козацька» укладено угоду про відступлення права вимоги за кредитними договорами № К12/10-03 від 12 жовтня 2006 року. Оскільки в порушення умов кредитного договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не з'явилась, про день, час, місце розгляду справи сповіщена належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи в порядку письмового провадження, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між КС «Козацька» та [PERSON] укладено договір № К12/10-03 від 12 жовтня 2006 року, за яким відповідач отримав кредит в сумі 30 000 гривень, на строк з 12 жовтня 2006 року по 12 жовтня 2007 року, зі сплатою 46% річних від розміру кредиту. 30 жовтня 2013 року, між [PERSON] та КС «Козацька» укладено угоду про відступлення права вимоги за кредитними договорами № К12/10-03 від 12 жовтня 2006 року. [PERSON] строк погашення заборгованості (повернення кредиту та сплати відсотків) порушений, внаслідок чого, за станом на 01 жовтня 2013 року, без урахування пені утворилася заборгованість за договором № К12/10-03 від 12 жовтня 2006 року у розмірі 107 633,48 гривень. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі та на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора в зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за кредитними договорами № К12/10-03 від 12 жовтня 2006 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON]. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.02.2013 року він позичив відповідачу [PERSON] на три місяці 14 000 гривень, які той зобов»зався повернути до 19.05.2013 року, про що відповідач написав розписку. До цього часу суму боргу відповідач не повернув, тому просить стягнути з нього зазначений вище борг та стягнути 3% річних від простроченої суми, що становить 350 грн. Всього разом сума боргу становить 14 350 грн. Враховуючи вищенаведене просить суд позов задоволити. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутності.Позовні вимоги просив задоволити. Відповідач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить оголошення в газеті «Високий замок» від 6-8 червня 2014 року, про дату, час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів . Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається з розписки, [PERSON], [INFO], 18.02.2013 року позичив у [PERSON] 14 000 грн. та зобов'язався повернути борг через три місяці. Отже, між сторонами був укладений договір позики, відповідно до ст.1046 ЦК України. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наведеного вбачається, що вимоги позову підставні, тому їх слід задоволити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.11.2013 року він уклав із відповідачем договір позики, згідно якого він позичив йому 13 000 грн., які [PERSON] зобов'язався повернути до 31.12.2013 року. Однак, у зазначений термін відповідач боргу не повернув. На його неодноразові вимоги повернути кошти відповідач боргу так і не повернув. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача вказаний борг з врахуванням індексу інфляції за час прострочення за період із 01.01.2014 р. по 05.03.2014 рік та з врахуванням 3% річних з простроченої суми в сумі 13091 грн., а також стягнути судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду в сумі 243,6 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд позов задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що через скрутне матеріальне становище він не зміг вчасно віддати позичені кошти. Не заперечив, щоб вимоги позову суд задоволив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно розписки даної [PERSON] 19.11.2013 року, він зобов'язався повернути [PERSON] до 31 грудня 2013 року борг в сумі 13 000 грн. Судом встановлено, що сума боргу становить 13091 грн. з яких : 13000 грн. сума позики, 26 грн. індекс інфляції за прострочення виконання зобов'язання за період із 01.01.2014 року по 05.03.2014 рік, 65 грн. - три проценти річних з простроченої суми боргу за період із 01.01.2014 року по 05.03.2014 року. Божник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів (ст.ст. 625,1050 ЦК України). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З наведеного вбачається, що вимоги позову підставні, тому його слід задоволити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення вартості незаконно привласненого майна. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Косівського районного суду від 06.10.2017 року було задоволено позиви [PERSON] , яким розірвано договір позики наземного транспортного засобу, та зобов'язано відповідача повернути йому трактор марки «Карпатець» з навісним двокорпусним плугом. В процесі виконання рішення було вияснено, що відповідач здав трактор на металобрухт. На даний час позивач розуміє, що виконати рішення суду не можливо і відсутність даного трактора змушує позивача шукати кошти для виконання господарських робіт, тому він просить даний позов задовольнити та стягнути з відповідача вартість трактора та плуга. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являється, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі, на сайті Косівського районного суду. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст.280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи вважає, позов підставним і таким, що підлягає до задоволення, із наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні рішенням Косівського районного суду від 06.10.2017 року було задоволено позовом [PERSON], яким розірвано договір позики наземного транспортного засобу, та зобов'язано [PERSON] повернути йому трактор марки «Карпатець» з навісним двокорпусним плугом (а.с. 10- 11). А постановою про закінчення виконавчого провадження від 07.09.2018 року серії ВП № 55129924 підтверджується те, що дане рішення суду не можливо виконати, оскільки [PERSON] здав даний трактор з плугом на металобрухт (а.с. 12). Згідно висновків експерта вартість трактора марки «карпатець» становить 10 452 грн., а вартість двухкорпусного навісного плуга становить 2 163 грн. (а.с. 3-8). Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. З вищенаведених підстав, суд приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. На підставі наведеного ст.ст. 386 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.05.2013 року уклав з відповідачем договір позики, згідно якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 80 000 грн., яку останній зобов'язувався повернути 02.02.2014 року. Проте, до цього часу відповідач зобов'язання не виконав. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з [PERSON] в користь позивача суму боргу в розмірі 86 792, з яких: 80 000 грн. - сума основного боргу, 6 792 грн. - відсотки за користування отриманими коштами та судові витрати у справі. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали із підстав наведених у заяві. Просять суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 610, 625, 625, 655, 692 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено, що 14.05.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 80 000 грн. строком до 02.02.2014 року (а.с. 6). Станом на 15.07.2014 року відповідач не повернув заборгованість позивачу в розмірі 80 000 грн., тобто умови договору не виконав. Враховуючи наведене, суд погоджується із розрахунком відсотків, наведених позивачем на загальну суму 6 792 грн., що розраховано згідно розміру облікової ставки Національного Банку України (а.с. 7). Отже, відповідач порушив вимоги ст.ст. 610, 625, 625, 655, 692 ЦК України, оскільки позику вчасно не повернув належні [PERSON] кошти. За таких обставин суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення з відповідача основної суми боргу з врахуванням процентів річних в розмірі 6 792 грн., а всього на суму 86 792 грн. 00 коп. та судові витрати по справі. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача 86 792 грн. 00 коп. та судові витрати в справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів (суми боргу, процентів за користування позикою та 3 відсотки річних). На підставі наведеного ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved