Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» в якому просив (т.1 а.с.2-4): - встановити факт незаконності п.6 Положення «Про застосування коефіцієнта трудової участі при розподілі відрядного заробітку бригади між її членами в Портових ремонтних майстернях», в редакції, затвердженій Наказом керівника ДП «ІМТП» №1512 від 18.12.2009 року; - стягнути з ДП «ІМТП» на користь [PERSON] суму недоплаченої заробітної за період з 18.12.2009 до 06.10.2014 року. В подальшому позивач подав до суду уточнену позовну заяву в якій просить (т.1 а.с.151-153): - стягнути з Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (нині Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ») на користь [PERSON] недовиплачену заробітну плату за період з 01.06.2007 р. до 01.12.2014 р. в сумі 300000 грн.; - стягнути з Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (нині Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ») на користь [PERSON] судові витрати в сумі визначених відповідними квитанціями про сплату судових витрат пов`язаних з розглядом справи. Розгляд справи позивач просив проводити за уточненою позовною заявою від 26.12.2017, а позовну заяву від 18.03.2016 залишити без розгляду (а.с.154). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Наказом ДП «ІМТП» №131 від 16.07.2007 р. він був прийнятий на роботу в ДП «ІМТП» на посаду токаря. 07.12.2009 року було створено бригаду ділянки верстатної обробки №15 у портових майстернях ДП «ІМТП», до складу якої, зокрема, він і увійшов. Наказом керівника ДП «ІМТП» №1512 від 18.12.2009 року було затверджено Положення «Про застосування коефіцієнта трудової участі при розподілі відрядного заробітку бригади між її членами в Портових ремонтних майстернях». Так, Позивач зазначає, що вказане Положення, з часу прийняття та до втрати чинності, у відповідності до наказу №188 від 04.03.2016 р., прямо суперечило п.2 ст.252-7 КЗпП України, в частині порядку визначення та застосування КТУ, оскільки відповідно до п.6 вказаного Положення розмір КТУ кожному члену бригади встановлюється Радою бригади і затверджується начальником ПРМ, тоді як, зазначена норма законодавства встановлює, що коефіцієнти членів бригади затверджуються колективом бригади за поданням бригадира (ради бригади). У зв`язку з чим, позивач вважає, що з 18.08.2007 р. до моменту виведення його з бригади - 01.10.2014 р., відповідно до наказу №532-О від 21.10.2014 р., він фактично отримував заробітну плату суттєву нижчу за ту, яку мав би отримувати за умови відповідності вказаного Положення діючому законодавству, оскільки розмір його КТУ, визначений радою бригади, з членами якої у нього не склалися стосунки, вочевидь не відповідав дійсному його вкладові в колективний заробіток бригади. З урахуванням наведеного, Позивач вважає за необхідне перерахувати розмір заробітної плати, що був нарахований та виплачений йому під час дії незаконного пункту вказаного Положення, відповідно до базового КТУ, який дорівнює одиниці, згідно п. 9 вказаного Положення. Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, у якому зазначено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29.06.2016 р. у справі №501/264/16-ц вимога позивача про визнання незаконним п.6 Положення «Про застосування коефіцієнта трудової участі при розподілі відрядного заробітку бригади між її членами в Портових ремонтних майстернях», затвердженого наказом начальника ДП «ІМТП» №1512 від 18.12.2009 року, була розглянута судом, у позові відмовлено, вказане рішення позивачем не оскаржувалось та набрало законної сили, тому з цих підстав та

Outcome: dismissed