Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 10500 гривень та моральну шкоду в розмірі 50000 гривень, які завдані йому неправомірними діями відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що 01 липня 2012 року відповідач завдав йому легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров?я. Після завдання тілесних ушкоджень позивач виявив, що у нього зник золотий ланцюжок вагою 16 грам з золотим хрестиком вагою 5 грам. Їх вартість становить 10500 гривень. Оскільки ланцюжок з хрестиком зникли внаслідок дій відповідача, то з нього належить стягнути їх вартість у вищевказаному розмірі. Крім того пояснив, що внаслідок спричинення легких тілесних ушкоджень йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в 50000 гривень. За таких обставин просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав та пояснив, що позивач не надав ніяких доказів того, що у нього існували золотий ланцюжок та хрестик, а тому у стягненні їх вартості необхідно відмовити. Крім того позивач також проявив відносно нього протиправні дії, заподіявши і йому тілесні ушкодження. У зв?язку з цим просить в позові відмовити. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.06.2014 року відносно [PERSON] була порушена кримінальна справа за ч. 1 ст. 125 КК України у зв?язку з заподіянням [PERSON] легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров?я (а.с. 9). Постановою цього ж суду від 16.07.2014 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальна справа закрита у зв?язку із закінченням строків давності, оскільки тілесні ушкодження позивачу були заподіяні 01.07.2012 року (а.с. 10). Відповідно до висновку експерта № 195 від 10.12.2012 року у [PERSON] малися тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в міжбровній області, в правій підоковій області, в надвуховій області справа і в потиличній області, а також на передній поверхні шиї справа та по лівій боковій поверхні шиї. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких без короткочасного розладу здоров?я (а.с. 72-76). Оскільки кримінальна справа відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України закрита з нереабілітуючих підстав, то він вважається винним в умисному заподіянні [PERSON] вищевказаних легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров?я. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд керується ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України. Відповідно до цих статей особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Також згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди і бере до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала потерпіла, їх глибину, характер немайнових втрат та враховує інші обставини. Оцінюючи заявлений позивачем розмір моральної шкоди, суд вважає, що він є явно завищеним, оскільки позивачу спричинені незначні тілесні ушкодження, які навіть не потягли за собою короткочасного розладу здоровя. У звязку з цим, виходячи з засад розумності та справедливості, а також враховуючи значний час, який необхідний був позивачу для захисту свого порушеного права, суд стягує з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 гривень. В стягненні решти частини моральної шкоди суд відмовляє за безпідставністю. Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди, суд враховує, що згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав доказів того, що відповідач заподіяв йому матеріальну шкоду, а також доказів на підтвердження розміру матеріальної шкоди. За таких обставин суд відмовляє позивачу у стягненні матеріальної шкоди повністю за безпідставністю. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктами 2, 6 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» відповідно до яких він звільнений від сплати судового збору. У зв?язку з цим стягує судовий збір з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial