Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.06.2008 року помер дідусь позивача [PERSON], останнє місце проживання якого було с.Черна, вул.Дружби, 47 Виноградівського району. На день смерті [PERSON] разом з ним проживала його дружина [PERSON], [INFO] За життя [PERSON] було залишено заповіт, яким належний йому житловий будинок в с.Черна по вул.Дружби, 47 та грошовий вклад в ощадбанку №7289/04 на рахунку №9155/1-6849 заповідав у власність своєму внуку [PERSON], позивачу по справі. Позивач постійно проживав разом з дідусем, хоч і був прописаний за іншою адресою. Після смерті дідуся позивач відразу вступив в управління і володіння спадковим будинком. 17.06.2014 року помер батько позивача [PERSON], який за життя не прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], до нотаріуса не звертався. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок йому було відмовлено. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в с.Черна, вул. Дружби, 47 Виноградівського району. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просить суд розглянути справу без його участі, підтримує заявлені позовні вимоги та просить такі задовольнити. Відповідачка [PERSON], будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явилася і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань не надходило. Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та вимоги позову підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини, на які посилається позивач в своїй заяві. В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. 11.06.2008 року в с.Черна Виноградівського району помер дідусь позивача [PERSON]. На день смерті [PERSON] разом з ним проживала його дружина [PERSON], [INFO] За життя [PERSON] було залишено заповіт, яким належний йому житловий будинок в с.Черна по вул.Дружби, 47 та грошовий вклад в ощадбанку №7289/04 на рахунку №9155/1-6849 заповідав у власність своєму внуку [PERSON], позивачу по справі. 17.06.2014 року в с.Черна Виноградівського району помер [PERSON] батько позивача. Дана обставина стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №214444 від 06.08.2016 року. Відповідно до виготовленого БТІ технічного паспорту та довідки КП «Виноградівського районне БТІ» №617 від 06.08.2016 року житловий будинок з надвірними будівлями в с.Черна по вул.Дружби, 47 будівництвом завершений, рахується за [PERSON] на підставі довідки Чернянської сільської ради №603 від 27.07.2016 року. У зв'язку з необхідністю отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, як спадкоємець першої черги, позивач звернувся до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу для подачі документів на оформлення спадщини. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.). Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved