Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим , що будинок №57 по вул. Некрасова с. Сиротине м. Сєвєродонецька Луганської області належить на праві приватної власності позивачу [PERSON]. На даний час у вищевказаному домоволодінні зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], колишній власник домоволодіння. З листопада 2010р. відповідач [PERSON] перестав мешкати у вищевказаному домоволодінні, але залишився зареєстрована у ніьому і на нього, як на мешканця домоволодіння, нараховуються комунальні платежі. Тому, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком №57 по вул. Некрасова с. Сиротине м. Сєвєродонецька Луганської області. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошення в газеті «Урядовий курєр» №90 (5710) від 14.05.2016р., про причини неявки до суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивач [PERSON] не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 17.05.2016р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому відповідно до ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.10.2008р. по цивільній справі №2-2576/08 за позовом [PERSON] до сиротинської селищної ради про визнання права власності, позов задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння №57, розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, сел. Сиротине, вул. Некрасова. Рішення набрало чинності 21.10.2008р.. Відповідно до копії витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно №20849006, видане 07.11.2008р. Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації», реєстраційний №25338478, домоволодіння, розташоване за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, смт. Сиротине, вул. Некрасова, 57 належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до копії довідки Сиротинської селищної ради м. Сєвєродонецька №893 від 19.11.2015р., у домоволодінні за адресою: смт. Сиротине, вул. Некрасова, 57 зареєстрований [PERSON], 1960р.н. з 14.11.1982р. по теперішній час. Відповідно до копії довідки Сиротинської селищної ради м. Сєвєродонецька №904 від 23.11.2015р., [PERSON] дійсно являється власником будинку домоволодіння, розташованого за адресою: смт. Сиротине, вул. Некрасова, 57. За даною адресою зареєстрований [PERSON], однак з 2010р. за даною адресою не мешкає. Таким чином , у судовому засіданні було встановлено , що позивач [PERSON] на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.10.2008р. набув у власність домоволодіння, розташоване за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, смт. Сиротине, вул. Некрасова, 57. За даною адресою залишився зареєстрований колишній власник домоволодіння відповідач [PERSON], який за даною адресою не мешкає з 2010р.. Оскільки у відповідності до чинного законодавства України припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла має похідним втрату права користування даним житловим приміщенням колишнього власника житла, то суд приходить до висновку, що обставини, викладені позивачем [PERSON] в обгрунтуваня свого позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved