Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що згідно записів погосподарської книги № 11, особового рахунку № 421 Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області станом на 15.04.1991 р. в с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області по вул. Шевченка, 118, були зареєстровані та проживали позивач, її чоловік [PERSON] та син [PERSON]. Оскільки будинок належав сімї на праві спільної власності в майні колгоспного двору, кожен із них мав право на 1/3 частини житлового будинку, виходячи із рівності часток членів колгоспного двору. 12 грудня 2010 р. помер чоловік позивачки [PERSON] Його частку у спадковому майні прийняла позивачка та її син [PERSON] у рівних частках шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці першої черги діти спадкодавця спадщину не прийняли. Не встигнувши документально переоформити свою частку успадкованого майна син позивачки [PERSON] помер, його частку у вищевказаному майні прийняла позивач. Однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на викладене, позивач просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно, а саме житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами, що розташований в с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області по вул. Шевченка, 118 та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку, «Б» - літньої кухні, «в» - прибудови до сараю, «В» - сараю, «Г» - літнього душу, «Д» - сараю, «Е» - сараю, «Є» - убиральні, «№ 1» - водогону, «№ 2» - огорожі, «№ 3» - воріт, «№ 4» - 1/2 частини колодязю. Сторони та треті особи у судове засідання не зявились, подали заяви, згідно яких просять розглядати справу без їх участі. При цьому позивач вказала, що підтримує позовні вимоги, а відповідач та треті особи заперечень не мають. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 4 статті174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії 1-КЕ за № 174119 встановлено, що [PERSON] помер 12 грудня 2010 року (а.с. 33). Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України 12 грудня 2010 року на усі права та обовязки, що належали йому на цей момент відкрилась спадщина. Згідно довідки, виданої виконкомом Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області за № 82\\02-33 від 05.02.2015 р., останнім місцем проживання [PERSON] було с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області по вул. Шевченка, 118. На час його смерті з ним проживали дружина [PERSON], [INFO] (як вбачається із свідоцтва про одруження серії ЯС № 370966, паспорта серії КН № 183470 позивач по справі) та син спадкодавця [PERSON], який помер 09.02.2012 року. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, на підставі зазначеного та як вбачається із розяснення нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори за № 91/01-16/91/15 від 19.02.2015 р. (а.с. 42) судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла позивач та [PERSON] Як встановлено судом із свідоцтва про смерть серії I-КЕ за № 205762 (а.с. 34) [PERSON] помер 09 лютого 2012 року. При цьому ним не було оформлено прав на частку нерухомого майна, що знаходиться за адресою с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області по вул. Шевченка, 118. На підставі вищевикладеного та з розяснення нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори за № 244/01-16 від 24.04.2015 р. судом встановлено, що спадкоємцем майна померлого [PERSON] є позивач. Однак згідно вказаного розяснення нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, зокрема, щодо житлового будинку, який розташований за адресою вул. Шевченка, 118, с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області. З довідки комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 18 від 06.02.2015 р. встановлено, що станом на 29.12.2012 р. житловий будинок, що знаходиться в с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області по вул. Шевченка, 118 в комунальному підприємстві «Лубенське МБТІ» не зареєстрований. Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Відповідно до частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Згідно технічного паспорта на обєкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області по вул. Шевченка, 118, відповідний будинок, господарські будівлі та споруди збудовані відповідно у 1960, 1974, 1975, 1980 роках. Згідно Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року набуття права власності у період чинності Переліку не повязувалось із реєстрацією відповідного права. Згідно абз. 2 п. 4 Переліку будинки, що підлягають реєстрації, повинні були бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих. П. 7 Переліку встановлював, що реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів). Суд критично оцінює витяг з погосподарської книги № 05 особового рахунку № 0438-1, у якому Майорщинська сільська рада вказала, що будинок та господарські будівлі, які знаходяться за адресою с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області по вул. Шевченка, 118, є спадковим майном [PERSON], який помер 12.12.2010 р. (а.с. 30). Оскільки в погосподарській книзі не містяться дані про спадщину, крім того вказане спростовується витягом з погосподарської книги № 16/02-35 від 11.02.2015 р. в будинку за адресою вул. Шевченка, 118, с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області, згідно якої станом на 15.04.1991 р. було зареєстровано та проживали три особи: [PERSON], який помер 12.12.2012 р., [PERSON] помер 09.02.2012 р., [PERSON] [INFO], що проживає в будинку і на даний час (а.с 32). Таким чином, вказаний обєкт нерухомості перебував у спільній власності вказаних осіб, зокрема кожен мав право на 1/3 частини. Зважаючи на вищезазначене, частку, що належала за життя [PERSON] у рівних частинах успадкували позивач та [PERSON], а після смерті останнього його частку успадкувала також позивач. Таким чином, позивач має право власності на 1/3 частини спірного майна, а 2/3 частини успадкувала після смерті [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 381 ЦК України земельна ділянка разом із розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями є садибою. Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за позивачем в порядку спадкування і по праву власності відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ч. 1 ст. 381, ч.ч. 1 та 2 статті 1220, ч. ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями, Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року,

Outcome: approved