Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON]. (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] [INFO] і до повноліття дитини, так як відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, не працює та отримує нерегулярний і мінливий дохід, зазначила, що стягнень по виконавчим листам з відповідача не проводиться, інших осіб та неповнолітніх дітей які знаходяться у нього на утриманні не має. В судове засідання позивач не прибула, подала заяву згідно якої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не прибув, згідно поданої письмової заяви позов визнав частково, справу просив розглядати у його відсутність, подав довідку про доходи та довідку з місця роботи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Як зазначила позивач, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, не працює та отримує нерегулярний і мінливий дохід, зазначила, що стягнень по виконавчим листам з відповідача не проводиться, інших осіб та неповнолітніх дітей які знаходяться у нього на утриманні не має, а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] [INFO] і до повноліття дитини. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, враховуючи те, що згідно письмової заяви відповідача встановлено, що останній позов визнав частково при цьому не зазначивши в якій частині, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до вимог ст. 180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення для справи, зокрема те, що відповідач по справі офіційно працює (підтверджується довідкою №556 від 16.04.2014 року) та отримує стабільний дохід (підтверджується довідкою про доходи №951 від 16.04.2014 року), а також часткове визнання ним позову, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно встановити на користь позивачки по справі має сплачуватись у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, суд критично відноситься до заявленого до стягнення позивачем розміру аліментів (2000 грн.) оскільки останній належним чином не обґрунтований. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 243, 60 грн. судового збору. На підставі зазначеного,

Outcome: partial