Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просив: розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, який зареєстрований Чутівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 05.06.2018 р. (актовий запис № 16). В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він з відповідачем перебуває у шлюбі з 05.06.2018 р. Шлюб зареєстровано Чутівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що 05.06.2018 р. складено актовий запис № 16. Протягом останніх декількох місяців стосунки в них розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Також позивач зазначає, що вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Сім'я фактично припинила своє існування. На даний час сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Дітей у них немає, однак, спільної згоди для розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК вони не досягнули. За таких обставин позивач вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно, а їхнє спільне проживання з відповідачем є неможливим та суперечить його інтересам. Тому він бажає шлюб з відповідачем розірвати. На примирення він не згоден. Спору про поділ майна у них немає. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена, через канцелярію суду від відповідача надійшла заява, в якій вона позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення та просила розглянути справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити дошлюбне прізвище [PERSON]. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 05.06.2018 р. між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було зареєстровано шлюб Чутівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (актовий запис № 16), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 05.06.2018 року (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спір щодо поділу майна - відсутній. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved