Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON], заінтересована особа: Якимівська районна державна адміністрація Запорізької області звернувся до Якимівського районного суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій зазначив, що 03 червня 2002 року, на підстав рішення Якимівської районної державної адміністрації Ради народних депутатів №197 від 15 травня 2002 року, нею було отримано державний акт серії ІП-ЗП номер 035786 на право приватної власності на земельну ділянку, яка розташована на території Радивонівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Сам акт було видано на ім'я [PERSON]. На той час, вона перебувала у шлюбі з [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії II-ЖС номер 395019 від 3 травня 1998 року, виданий Родивонівськкою сільською радою Якимівського району Запорізької області. У зв'язку з тим, що після зміни радянських паспортів на паспорти громадян України, та у зв'язку з тим, що її прізвище було записано як [PERSON], а її чоловіка, як [PERSON], відділом реєстрації актів цивільного стану Якимівського району Запорізької області, було відмовлено у видачі свідоцтва про розлучення. Через це, мені довелося звертатися до Якимівського РВ УМВС України в Запорізькій області з метою зміни прізвища з «Глинки» на «Глінку», через те, що інакше отримати свідоцтво про розлучення було неможливо. І вже після такої зміни прізвища було отримано свідоцтво про розірвання шлюбу №159967 від 24.06.2004 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Якимівського району Запорізької області. Однак, вона не звернула уваги на, те, що прізвище у паспорті почало відрізнятися від прізвища у державному акті на право приватної власності на землю. У лютому 2017 року, вона вирішила скористатися своїм правом, передбаченим статтею 1234 цивільного кодексу України та скласти заповіт, з приводу земельної ділянки, що належить їй на праві приватної власності, відповідно до Державного акту серії ІІІ-ЗП номер 035786. Однак, звернувшись до приватного нотаріуса, для складання та посвідчення заповіту, останній повідомив їй в усній формі, про те, що, відповідно до статті 182 цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Також, відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 331 цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Окрім цього, приватний нотаріус повідомив, що будь-які операції, пов'язані із земельною ділянкою, як то оренда, емфітевзис можливі лише після реєстрації права власності на земельну ділянку. Тож, у зв'язку з цим, вона вирішила зареєструвати право власності на земельну ділянку. Так, відповідно до статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності проводиться, зокрема, на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. Однак, Державним реєстратором було мені відмовлено в усній формі, про проведення процедури реєстрації, у зв'язку з тим, що прізвище у правовстановлюючому документі не збігається з прізвищем, зазначеним у паспорті громадянина України. Тож, для того, щоб внести відомості до державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, яка належить мені на підставі державного акту серії ІІІ-ЗП №035786, мені необхідно виправити прізвище, зазначене у цьому державному акті. Нормативно-правовим актом, який би регламентував відповідне питання, була Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затверджена Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам №43 від 04.05.1999 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року за номером 354/3647. Так, відповідно до п.2.9. цієї Інструкції виправлення до записів у державному акті не допускалися. Тож єдиним можливим способом, було отримати новий державний акт. Однак, Наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України №404 від 03.07.2013 року Про визнання такими, що втратили чинність деяких наказів визнав відповідний наказ, що затверджував зазначену вище інструкцію таким, що втратив чинність. Окрім цього, відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Із набранням чинності 01.01.2013 вказаного Закону, який запровадив новий порядок реєстрації речових прав на нерухоме майно, державні акти на право власності на землю не видаються. Ураховуючи викладене, можна дійти висновку, що у зв'язку з відсутністю установленого законодавством порядку, позивачка позбавлена можливості вирішити у позасудовому порядку питання про внесення виправлень у державний акт на право приватної власності на землю в частині правильного написання її прізвища відповідно до паспорту Громадянина України: В цій ситуації, єдиним можливим засобом визнання свого право є звернення до суду у порядку окремого провадження, з метою встановлення факту, що має-юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, що зазначене в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним в паспорті. Установлення факту їй необхідно для державної реєстрації права власності на належну їй земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що розбіжності у написанні прізвища у її паспорті та державному акті перешкоджають здійснити. Відповідно до ч. І ст.257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Таким чином просить встановити факт належності Громадянину України [PERSON] державного акту серії ІП-ЗП номер 035786, на право приватної власності на земельну ділянку, яка розташована на території Радивонівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. До судового засідання заявниця [PERSON] надала письмову заяву, в якій вимоги, викладені в заяві підтримує в повному обсязі та просить розглянути дану справу за її відсутності. В судове засідання заінтересована особа, представник Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області не прибув, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить слухати справу за відсутності представника зацікавленої особи і прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні були вивчені наступні докази по справі: копія паспорту заявниці та довідка про присвоєння ідентифікаційного коду ( а.с. 3-4), що підтверджує особу заявниці [PERSON]; копія державного акту на право приватної власності на землю ( а.с. 5), де прізвище заявниці зазначено українською мовою як «Глинка»; копія свідоцтва про укладення шлюбу ( а. с. 6); копія свідоцтва про розірвання шлюбу із зазначенням прізвища заявниці як « Глінка» (а.с.7); письмові заяви. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту заявниці Серіїї СВ №864741, виданого Якимівським РВ УМВС України в Запорізькій області від 16.04.2004 року, прізвище заявника зазначено, як «Глінка». Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, прізвище заявника зазначено, як «Глінка». Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, прізвище заявниці зазначено українською мовою як «Глинка». У свідоцтві про розірвання шлюбу, прізвище заявниці також зазначено через кратку «І», та записано прізвище заявниці як «Глінка», що підтверджує технічну описку у державному акті на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЗП № 035786, виданого на підставі рішення Якимівської районної державної адміністрації Ради народних депутатів за №197 від 15 травня 2002 року, щодо передачі їй у приватну власність земельної ділянки, розташованої на території Радивонівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,85 га, датованому 03 червня 2002 року. Дослідивши матеріали справи, письмові пояснення учасників процесу, суд вважає, що вимоги, які вказані в заяві, законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі та підтверджуються матеріалами справи. У звязку з наведеним суд вважає, що позасудовим порядком зазначений факт заявника встановити неможливо. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Враховуючи, що у відповідності до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved