Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що 01.03.2016 року він під розписку передав відповідачу грошові кошти в сумі 2500 дол.США. Згідно даної розписки [PERSON] зобовязався повернути грошові кошти до 01.06.2016р.. Зобов'язання за вказаною розпискою відповідач виконав частково. Заборгованості за позикою становить 500 дол.США., яка на даний час не повернута. Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики у розмірі 12955 грн.. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився. Від його представника, [PERSON], надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України \~У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до таких висновків. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.. Відповідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися\~\~належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 01.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується копією розписки підписаною [PERSON] Відповідно до умов договору [PERSON] отримав у [PERSON] у борг кошти в сумі 2500 дол.США та зобов'язався їх повернути до 01.06.2016р.. На виконання договору позики відповідачем було сплачено 2000 дол.США., що підтверджується розпискою від 05.07.2016р. підписаною [PERSON]. 17.08.2016р. позивачем на адресу відповідача направлена вимога про повернення залишку боргу сумі 500 дол.США. Вказана вимога була отримана [PERSON] 30.08.2016р., про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Станом на день розгляду справи [PERSON] борг за договором позики від 01.03.2016 [PERSON] не повернув. Доказів, які б спростували позовні вимоги [PERSON] відповідач суду не надав. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором позики від 01.03.2016 року в розмірі 12955 грн., що станом на 30.09.2016 еквівалентно 500 дол.США. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved