Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Прудянська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, домоволодіння [ADDRESS] в цілому зареєстроване на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В. від 16.04.2019 року № 1435. Відповідач по справі його колишня дружина, шлюб з якою було розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 17.03.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачі та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), з 10.02.2005 року і до теперішнього часу зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З лютого 2020 року по теперішній час [PERSON] за вищезазначеною адресою, а саме: [ADDRESS] не проживає, особистих речей у житловому будинку не має, поштова кореспондент на її ім`я не надходить, тобто вона змінила місце свого проживання, вибувши в інше місце та з цього приводу втратила право користування належним йому житловим будинком. У зв`язку з тим, що відповідач по справі у добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації по вищевказаній адресі, а тому з метою вирішення цього питання змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, в наданій суду заяві з позовними вимогами згоден, проти задоволення позову не заперечував. Просив розглядати справу без його участі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином та своєчасно, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, при цьому не надала відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання та не подала відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, домоволодіння [ADDRESS] в цілому зареєстроване на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В. від 16.04.2019 року № 1435. Відповідач по справі його колишня дружина шлюб з якою було розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 17.03.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачі та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), з 10.02.2005 року і до теперішнього часу зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З лютого 2020 року по теперішній час [PERSON] за вищезазначеною адресою не проживає, особистих речей у житловому будинку не має, поштова кореспондент на її ім`я не надходить. У зв`язку з тим, що відповідач по справі у добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації по вищевказаній адресі, а тому з метою вирішення цього питання позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Оскільки, відповідач протягом тривалого часу без поважних причин не проживає у житловому будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , то відповідно до ст.72 ЖК України він втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved