Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпроптеровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є дядьком та опікуном малолітнього [PERSON], [INFO]. Батько дитини, [PERSON], помер, а мати дитини - [PERSON], позбавлена батьківських прав. Племінник знаходиться на утриманні позивача. На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на дитину, [PERSON], у розмірі не менше ніж 385 грн. 80 коп. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснив, що відповідач жодним чином не приймає участі в утриманні сина. В нього на утриманні також є двоє малолітніх дітей. Просив суд визначити аліменти в твердій грошовій сумі, якої буде достатньо для участі відповідача в утриманні дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти стягнення з неї аліментів в твердій грошовій сумі не заперечувала. Суду пояснила, що вона не працює, тому не надає матеріальної допомоги на сина. Коли він до неї приходить, вона йому дає кошти. Інших дітей вона не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 23 квітня 2004 року народився [PERSON], батьками якого записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). [INFO] року помер батько дитини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Мати дитини -[PERSON] на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року позбавлений щодо свого сина батьківських прав. Розпорядженням голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 16 липня 2015 року № Р-210 [PERSON] було встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено його піклувальником [PERSON] (а.с.2). Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Зазначену обставину у судовому засіданні сторони визнали, тому згідно з ч.1 ст. 61 ЦПК України вона не потребує доказування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 2 ст. 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, тощо, а також право власності дитини на ці виплати. Оскільки ч. 4 ст. 67 Цивільного кодексу України визначено обов'язок опікуна вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, а малолітня дитина не може самостійно звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що вимоги опікуна про стягнення аліментів на його користь на утримання неповнолітньої дитини є правомірними. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.ст. 182, 184 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що відповідач ніде не працює, має нерегулярний дохід. У зв'язку з цим суд приходить висновку про те, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини необхідно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., який на думку суду, буде достатнім для участі відповідача в утриманні дитини. А тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ставки, визначеною ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial