Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з заявою, в якій зазначив, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], яка була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS], але фактично тривалий час мешкала разом з заявником за адресою:. [ADDRESS]. Бабуся майже 30 років мешкала разом з його сім'єю, оскільки вона була похилого віку, хворіла та потребувала стороннього догляду, про що свідчить довідка вуличного комітету. Вказує, що він доглядав за бабцею, лікував її, поховав за свої кошти та вважав, що прийняв спадщину та отримає свідоцтво про право на спадщину за законом у будь який час. Бабця заповідала заявнику належне їй право на земельний пай, посвідчене сертифікатом серії [NUMBER] від 15.11.1996 р. Сватівською районною державною адміністрацією, зареєстровано 27.04.2001 р. № 457, склавши заповіт від 27 квітня 2001 року, посвідчений секретарем виконкому Новодружеської міської ради. На день смерті заповіт є чинним. 17 лютого 2017 року заявник звернувся до Лисичанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої бабусі. Державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори Золоторьова М.П. відмовила заявнику у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом постановою - у зв'язку з тим, що не надано доказу факту проживання до смерті спадкодавця. Заявник вказує, що факт постійного проживання позивача разом з [PERSON] підтверджується довідкою голови вуличного комітету, поясненнями свідків. Також зазначає, що він не заявляв про відмову від спадщини, навпаки, управляв спадковим майном, сплачує за комунальні послуги, проживає в будинку. Просив суд, встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав свою заяву, надав пояснення, аналогічні викладеним у ній, додатково пояснив, що [PERSON], хоча й була зареєстрована у Сватівському районі, Луганської області, приблизно з 1990 року мешкала за адресою: [ADDRESS] разом з їх родиною. За віком та станом здоров'я [PERSON] потребувала постійної сторонньої допомоги, догляд за нею здійснював він сам. Просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Новодружеської міської ради Ліщенець Н.П. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до його початку надала до суду письмову заяву, в якій не заперечувала проти задоволення заяви, судове засідання просила провести без її участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є батьком заявника, [PERSON], яка є бабусею заявника, близько 30 років мешкала за адресою [ADDRESS] разом з їх родиною, догляд за нею здійснював її онук - [PERSON], прав білизну, прибирав кімнату, купував ліки та інше. За віком та станом здоров'я [PERSON] потребувала постійної сторонньої допомоги. Свого онука - [PERSON] - [PERSON] дуже любила. Вислухавши заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з постановою державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріального контори Золоторьової М.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2017 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], оскільки заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін він не подав, а документально перевірити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини на території м. Лисичанськ, м. Привілля, м. Новодружеськ, тобто факт прийняття спадщини спадкоємцем, немає можливості. На підставі викладеного, суд встановив, що у [PERSON] дійсно виникло право на звернення з даною заявою до суду. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 13 квітня 2004 року Лисичанським МВУМВС України в Луганській області ГО УМВД України в Луганській області на ім'я [PERSON], [INFO], останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим 11 серпня 2014 року Виконавчим комітетом Новодружеської міської ради в м. Лисичанськ Луганської області, [PERSON] померла [INFO], про що зроблено актовий запис № 89. Місцем смерті вказано м. Новодружеськ, Луганської області. Згідно з довідкою Голови вуличного комітету від 26.12.2016 р., наданою [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], у тому, що він тривалий час фактично мешкав і вів спільне господарство за даною адресою із бабусею [PERSON] по день її смерті та провів її поховання. Згідно з відповіддю № 833/10-12 від 16.02.2017р., наданою Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради на запит № 76/02-14 від 16.02.2017 р., у відділі адміністративних послуг Лисичанської міської ради відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] відсутні. Згідно із копією заповіту від 27 квітня 2001 року, засвідченого у виконавчому комітеті Новодружеської міської ради міським головою Лещінець Н.П. за реєстраційним номером №231, [PERSON], на випадок своєї смерті своє право на земельну частину /пай/ засвідченого сертифікатом [NUMBER] від 15.11.1996 р. Сватівською районною державною адміністрацією, зареєстрованим 27.04.2001 р. № 457, заповідає [PERSON]. Згідно копії сертифікату Серії [NUMBER] від 15 листопада 1996 р. про право на земельну частку (пай), сертифікат видано громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства ім. Фрунзе с. Куземівка Сватівського району Луганської області [PERSON], на підставі рішення Сватівської районної державної адміністрації від 11 жовтня 1996 р. № 814, в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності. Згідно інформаційної довідки № 46916505 від 28.02.2017, наданої Лисичанською державною нотаріальною конторою, за параметрами запиту [PERSON] інформація у спадковому реєстрі відсутня. З пояснень свідка та досліджених в судовому засіданні матеріалів справи судом вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON] сумісно проживали з 1990 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку з чим суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви[PERSON] та встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved