Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом та в обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2012 року з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1/ 4 частки з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до повноліття дитини, починаючи з 01 листопада 2012 року. Неповнолітня донька зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак фактично з 03 червня 2016 року дитина проживає з ним в [ADDRESS] . Позивач піклується про дитину та несе витрати по її утриманню. Відповідач жодних витрат по утриманню дитини не несе, веде аморальний спосіб життя, її розшукують кредитори. Кошти, які відповідач отримує від позивача як аліменти, витрачає на власні потреби. Позивач вважає, що відповідач втратила право на отримання аліментів від позивача на утримання дитини, просить суд припинити стягнення з нього аліментів. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.38). Судом ухвалено про розгляд справи без участі позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем проживання останньої, зареєстрованим у встановленому законом порядку. Про причини неявки остання суду не повідомила, відзив на позов не подала. На підставі наявних у справі доказів, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.21). Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). На підставі виконавчого листа від 05 грудня 2012 року, виданого Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та згідно постанови Інгулецького відділу ДВС Криворізького МУЮ ВП №35926728 від 05 березня 2014 року із заробітної плати [PERSON] за період з 01 листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року здійснюються утримання аліментів в розмірі 25%. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/ 4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 листопада 2012 року і до повноліття дитини (а.с.39). Із копії акту про фактичне місце проживання від 05 червня 2019 року слідує, що [PERSON] , 2008 року народження зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] , дідусем та бабусею (а.с.9). Також встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» розміщено оголошення про розшук [PERSON] , [INFO] , за противоправні дії щодо повернення боргу (а.с.13). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та випливають з обов`язку батьків утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття та з права сторін шляхом пред`явлення нового позову вимагати звільнення від сплати аліментів. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Виходячи з вищевказаних положень Сімейного кодексу України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного із батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Отже, з урахуванням предмета даного спору, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина - з одержувачем аліментів чи з їх платником. Встановлено судом, що аліменти на утримання дитини сторін, були стягнуті з батька - позивача у справі [PERSON] на користь відповідача у справі - [PERSON] . Однак, донька з матір`ю не проживає. Остання не займається вихованням та утриманням дитини, отримані аліменти не витрачає в інтересах неповнолітньої доньки. Таким чином, підстави для стягнення аліментів на користь [PERSON] відсутні, оскільки фактично дитина проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно з приписами ч.1 ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. При цьому, суд враховує, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача аліментів на свою користь на утримання неповнолітньої доньки. Також суд враховує, що відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву на позов та не надала жодного доказу проти вимог позивача. Згідно з положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з батьком і перебування на його повному утриманні - свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача, оскільки змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, що має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів. Враховуючи встановлені судом обставини та загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення аліментів на користь матері дитини - відповідача у справі. Оскільки однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, у виді судового збору, у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved