Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] діючи на захист своїх прав та інтересів неповнолітньої дитини- інваліді [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказуючи на те, що 02 червня 2013 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 2/3 частки чотирьохкімнатної квартири №118 будинку №62 по пр-ту. Будівельників у м. Маріуполі. Спадкоємцями першої черги є вона, як дружина померлого та їх спільна дитина - [PERSON] У встановлений законодавством шестимісячний термін звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини від свого імені та імені неповнолітнього сина, в якості законного представника. 25.07.2013 року за повідомленням нотаріуса, їй стало відомо, що через припинення нотаріальної діяльності у м. Маріуполі через зміну місця мешкання, спадкова справа після смерті [PERSON] передана у Донецькій обласний нотаріальний архів. Одночасно, було розяснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно звернутись до приватного нотаріуса [PERSON] При зверненні до останньої, 11.08.2017 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з причин того, що спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] перебуває на окупованій території, що виключає можливість її витребування. В судове засідання позивачка та її представник [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача - [PERSON] не заперечував проти задоволення позову, також надав заяву про розгляд справи за відсутністю сторони. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проведено судом за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши правову позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО №706655, виданого Жовтневим відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, 03 червня 2013 року помер чоловік позивачки [PERSON] [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО №357148, виданого відділом РАКС Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області 22.03.2004 року, померлий є батьком - [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді: 2/3 частки чотирьохкімнатної квартири №118 будинку №62 по пр-ту. Будівельників у м. Маріуполі, що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.05.2008 нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], після смерті матері спадкодавця - [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний термін позивачка звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 17 червня 2013 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] було зареєстровано спадкову справу № 54619561 до спадкового майна спадкодавця [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Листом №336/01-16 від 25.07.2013 року приватний нотаріус [PERSON] повідомила позивачів, щодо припинення своєї діяльності в м. Маріуполі у звязку з чим, спадкова справа до майна померлого [PERSON] передана до Донецького обласного нотаріального архіву, який розташований за адресою: м. Донецьк, вул. Ніжнєудинська буд.3. 14 квітня 2014 року указом в.о. Президента України [PERSON] № 405/2014, обнародуваному на сайті в.о. глави держави, було оголошено про початок антитерористичної операції на сході України. Звернувшись до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про спадщину, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.08.2017 року через відсутність доступу до документів спадкової справи, оскільки Донецький обласний державний нотаріальний архів знаходиться на території проведення АТО. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до норм ЦК України заповіт є особистим розпорядженням і складається від імені однієї фізичної особи. Згідно зі ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, відповідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р. Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, м. Донецьк (Донецька міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Донецький обласний державний нотаріальний архів, знаходиться у м. Донецьку, тому з метою забезпечення реалізації права на спадкування на період проведення антитерористичної операції, позивачка має право звернутися до суду за захистом свого майнового права,через знаходження спадкового майна в Центральному районі м. Маріуполя суд вважає належним відповідачем у справі Маріупольську міську раду. Таким чином, враховуючи те, що позивачка позбавлений можливості оформити права власності на спадкове майно шляхом вчинення нотаріальних дії, тобто отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом на себе та неповнолітнього сина, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] та [PERSON], як за спадкоємцями першої черги, у рівних частках право власності на спадкове майно за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved