Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який під час судового розгляду уточнив (а.с. 124-128) в якому просив: визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER], паспорт [NUMBER] виданий Біляївським РВ ГУМВСУкраїни в Одеській області 06.11.2008р.) право власності у порядку спадкування за законом на 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,15 гектарів, в тому числі сільськогосподарських угідь - 0,15 гектарів, з них: ріллі -0,15 гектарів, що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю 8 826 (вісім тисяч вісімсот двадцять шість) грн 34 коп., наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); закрити провадження по справі № 496/2654/14-ц в частині вимог до Реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області за основною позовною заявою [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, як таких, що не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, належним чином був сповіщений про день час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 131,141). Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, але надали заяви про розгляд справи за їх відсутність (а.с. 123,132) Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області від 08.07.2004р. (а.с.9), який є батьком позивача (а.с. 10) Після смерті батька позивача відкрилася спадщина, яка складалася з: ? частини житлового будинку з надвірними спорудами під [ADDRESS]; земельної ділянки площею 4,68 га, що знаходиться на території Маяківської сільської Ради, Біляївського району, Одеської області; земельної ділянки площею 0,15 га, що знаходиться на території Маяківської сільської Ради, Біляївського району, Одеської області. Спадкоємцями за законом в рівних частинах на майно померлого [PERSON] на час відкриття спадщини були його малолітній (на той час) син від першого шлюбу [PERSON], [INFO], жінка [PERSON] та малолітній син від другого шлюбу [PERSON], [INFO]. Між спадкоємцями померлого [PERSON] було досягнуто домовленості щодо розподілу спадкового майна (а.с. 11). Державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] 14 грудня 2004 року було складено Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого на той час, малолітній [PERSON], [INFO], є спадкоємцем майна свого батька - [PERSON], померлого [INFO]. Вказане Свідоцтво про право на спадщину за законом було зареєстроване державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальной контори Одеської області [PERSON] в реєстрі за номером - №7101 (а.с.12). Спадковим майном, на яке видавалося вищевказане Свідоцтво про право на спадщину за законом, складалося з 1/3 (однієї третьої) частини земельної ділянки загальною площею 0,15 гектарів, в тому числі сільськогосподарських угідь - 0,15 гектарів, з них: ріллі -0,15 гектарів, що знаходиться на території Маяківської сільської Ради, Біляївського району, Одеської області, наданої для ведення особистого підсобного господарства. Вищевказане Свідоцтво про право на спадщину за законом підлягає реєстрації у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та є підставою для видачі спадкоємцю Державного акту на право приватної власності на землю. 08 листопада 2013 року позивачем було подано заяву з необхідними документами до Управління Держземагентсва у Біляївському районі про внесення відомостей (змін до них) до Держаного земельного кадастру (реєстраційний № ЗВ-5100726362013) - для реєстрації успадкованої земельної ділянки (отримання кадастрового номеру) для подальшого отримання Свідоцтва про право власності на вищевказану земельну ділянку в Реєстраційній службі України. Управлінням Держземагентсва у Біляївському районі Одеської області було прийнято рішення про відмову позивачу у внесені відомостей (змін до них) до Держаного земельного кадастру на підставі невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру (а.с.13) Також, державним кадастровим реєстратором було роз'яснено, що у правовстановчому документі - у Свідоцтві про право на спадщину за законом - вказано цільове призначення успадкованої земельної ділянки «для ведення особистого підсобного господарства», що кардинально відрізняється від цільового призначення, зазначеного в інших документах, а саме - «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» (а.с. 15-24). Факт цільового призначення успадкованої земельної ділянки «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» підтверджується: «Проектом отвода земельных участков гражданам в частную собственность бесплатно для строительства и обслуживания жилых домов и хозяйственных построек…», від 1994 роком (а.с. 18), та «Выпискою из протокола №17 от 17 марта 1994г. Маяковского сельского Совета народных депутатов Беляевского района Одесской области» (а.с. 19), у списку громадян, яким надано земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських будівель і споруд, під № 74 є ім'я мого померлого батька [PERSON], спадкоємцем якого є позивач (а.с. 20-21);випискою із рішення № 25-2009 виконавчого комітету Маяківської сільської Ради від 14 квітня 2009 року про присвоєння адреси земельним ділянкам та житловим и не житловим будівлям, в якій п.1.6. вказано - «присвоїти адресу земельній ділянці в розмірі 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Біляївською державною нотаріальною конторою 14 грудня 2004 року….. [ADDRESS]…» (а.с. 22); актом від 11 червня 2011 року «Відновлення в натурі меж земельної ділянки, переданої у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) [PERSON] в [ADDRESS]» за підписом інженера-землевпорядника ТОВ «Базис Плюс» [PERSON] та представником Маяківської сільської ради [PERSON], в якому вказано землевпорядником ТОВ «Базис Плюс» [PERSON] цільове призначення земельної ділянки площею 0,15га - «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» (а.с.23); довідкою Управління Держземагенства у Біляївському районі Одеської області вих.№6-6-10/2663 від 2013 року «Перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути», в якому також вказане цільове призначення успадкованої земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], - «…для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» (а.с.24); матеріалами спадкової справи №765/2004 (а.с. 46-86);технічною документацією (а.с. 88-116). Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільного прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З огляду на подані реєстраційною службою Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області заперечення на позов (а.с. 117,118), суд вважаю за доцільне закриття провадження в частині позовних вимог до реєстраційної служби, як таких, що не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, відповідно до вимог ст. 17 КАС України.

Outcome: approved