Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник, [PERSON] ) звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, заінтересовані особи - Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Пенсійний фонд України, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), є двоюрідним онуком [PERSON] , [INFO] (місце народження - село Серники Пустомитівського району Львівської області). Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , є двоюрідним онуком [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Макіївка Донецької області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить невиплачена пенсія, яка була нарахована за життя, проте не була нею отримана. Заявник є єдиним спадкоємцем померлої за заповітом. Однак, в документах, які підтверджують родинні зв`язки заявника зі [PERSON] існують розбіжності, а саме: прізвище померлої у всіх документах зазначено « [PERSON] », а у її рідної сестри, яка є рідною бабою заявника - « [PERSON] »; у свідоцтві про народження [PERSON] прізвище батька зазначено « [PERSON] », прізвище та по батькові матері зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно, а у свідоцтві про народження її рідної сестри, яка є рідною бабою заявника - прізвище батька зазначено « [PERSON] », прізвище та по батькові матері зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. Такі помилки, що були допущені у документах рідної баби та двоюрідної баби заявника, не дозволяють простежити родинні зв`язки заявника зі [PERSON] , що не дає процесуального права заявнику на встановлення факту смерті [PERSON] , а в подальшому отримання свідоцтва про смерть [PERSON] та оформлення права на спадщину. Ухвалою від 25.06.2021 суд відкрив провадження у справі за даною заявою та призначив справу до судового розгляду. До початку судового засідання представник заявника - адвокат Самойленко Марина Сергіївна подала заяву про розгляд справи за відсутності заявника та представника заявника. Заінтересовані особи - Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Пенсійний фонд України повідомлялись про день, час та місце розгляду справи, проте їх представники в судове засідання не з`явилися без повідомлення причин неявки, будь-які заперечення, заяви чи клопотання від заінтересованих осіб не надходили / подали письмові пояснення по справі з проханням розглядати справу без участі їх представників. Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані заявником докази, суд дійшов до таких висновків. У статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до положень ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Як вказав заявник у поданій заяві, звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне йому для набуття процесуального права встановлення факту смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Макіївка Донецької області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, подальшого отримання свідоцтва про її смерть та оформлення права на спадщину. Згідно із пунктами 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 3 наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України наказано тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області та Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. 14.04.2021 заявник звернувся до Дарницького районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , однак отримав відмову, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, видані органами на території Донецької області свідоцтво про смерть, а також довідка про причини смерті не засвідчують у встановленому порядку факту смерті [PERSON] , що створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрації її смерті та оформлення свідоцтва про смерть. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом абзацу 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику, зокрема, для набуття процесуального права встановлення факту смерті [PERSON] , подальшого отримання свідоцтва про її смерть та оформлення права на спадщину. Відповідно до рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27.01.2021 у справі № 753/281/21 судом встановлено, що [PERSON] є онуком [PERSON] . З копії свідоцтва про народження (повторно) [NUMBER] , виданого 21.10.2003, [PERSON] вбачається, що ім`я батька в ньому зазначено [PERSON] , ім`я матері - [PERSON] . З копії свідоцтва про народження (повторно) [NUMBER] , виданого 19.07.1964, [PERSON] вбачається, що ім`я батька в ньому зазначено [PERSON] , ім`я матері - [PERSON] . Таким чином, у документах [PERSON] та [PERSON] міститься розбіжність у останній літері прізвища - « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. Окрім цього, у свідоцтві про народження [PERSON] прізвище батька зазначено « [PERSON] », прізвище та по батькові матері зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно, а у свідоцтві про народження [PERSON] ці ж дані відрізняються - прізвище батька зазначено « [PERSON] », прізвище та по батькові матері зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. Зі свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] прослідковується, що вони обидві народилися у селі Серники Львівської області, обидві мають батька [PERSON] та матір [PERSON] . Окрім цього, з копії паспорта [PERSON] та копії паспорта [PERSON] вбачається, що зареєстроване місце проживання [PERSON] та [PERSON] було за однією адресою - [ADDRESS] . Таким чином, суд приходить до висновку, що вищевикладені розбіжності в документах [PERSON] та [PERSON] , є технічною помилко, яка була допущена у зв`язку з давністю актових записів про їх народження, що призвело до подальших помилок у документах [PERSON] та [PERSON] . Отже, наведеними вище документами підтверджується, що баба заявника [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . Тому, [PERSON] , будучи рідним онуком [PERSON] , є двоюрідним онуком [PERSON] . Оскільки факт родинних відносин заявника зі [PERSON] знайшов своє підтвердження, суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved