Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,1810 га. Від імені спадкодавця [INFO] було посвідчено заповіт на ім`я [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Позивач прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті. Коли [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просив суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка ще за життя, а саме - 28 листопада 2000 року посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5, 6). Із довідок виконавчого комітету Колківської селищної ради № 5 Четвертнянського старостинського округу Маневицького району № 444 від 15 червня 2020 року та № 480 від 7 липня 2020 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . 28 листопада 2000 від імені [PERSON] було посвідчено заповіт на ім`я [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. На підставі Сертифіката серії ВЛ № 0069607 від 12 жовтня 1996 року, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 9 жовтня 1996 року за номером 370, який був виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку, розміром 2,14 в умовних кадастрових гектарах, було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 663857 від 24 липня 2006 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку, розміром 1,1810 га (а.с.7, 8). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 663857 від 24 липня 2006 року [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,1810 га, що знаходиться на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області (а.с. 9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 440/02-31 від 14 травня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,1810 га, що знаходиться на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області (а.с. 14). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 742/01-16 від 24 вересня 2020 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа № 226 за 2020 рік. 14 травня 2020 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] звернувся [PERSON] (а.с. 26-28). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно та задоволення позову.

Outcome: approved