overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить, відповідно до ст. 405 ЦК України, визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS], оскільки [PERSON] з дня її реєстрації - 15 січня 2009 року у вищевказаному будинку не проживала. Позивач позов підтримав, про що надав суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явилась. У зв'язку з цим суд розглядає справу відповідно до вимог ст. ст. 224-233 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач з 15.01.2009 року зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 6-8), який належить позивачу на праві приватної власності (а.с. 3). Згідно довідки Малинської міської ради № 711 від 28.11.2014 році [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживала (а.с. 9). Будь-яких доказів, які б свідчили про поважність причин непроживання у вищевказаному будинку, відповідач не надала. У зв?язку з цим суд визнає відповідача такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS]. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь держави витрати на сплату судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить, відповідно до ст. 405 ЦК України, визнати відповідача такою, що втратила право користування ? часткою будинку № 12 по вул. Кармелюка в м. Малині Житомирської області, у зв?язку з тим, що вона не проживає у вказаному будинку без поважних причин понад 1 рік. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і відповідач зареєстрована у належній йому частині будинку № 12 по вул. Кармелюка в м. Малині Житомирської області. Однак 8 травня 2014 року відповідач покинула будинок і більше в ньому не проживає. За таких обставин просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнала та пояснила, що позивач вигнав її з будинку разом з дітьми, а тому весь цей час вона вимушена була проживати у своїх батьків. Крім того вважає, що частка будинку належить і їй, оскільки вона разом з позивачем здійснила прибудову до його будинку. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 1999 року, який рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 02 червня 2014 року був розірваний (а.с. 8). Згідно будинкової книги сторони зареєстровані в [INFO], ? частина якого належить позивачу на підставі договору дарування (а.с. 4-6). Відповідно до довідки депутата Малинської міської ради відповідач в будинку № 12 по вул. Кармелюка в м. Малині Житомирської області з 08 травня 2014 року не проживає (а.с. 7). Однак суд не враховує дану довідку як доказ, оскільки депутат місцевої ради не наділений повноваженнями видавати будь-які довідки. Крім того дана довідка, як в ній зазначено, складена зі слів сусідів, клопотання про допит яких в судовому засіданні позивач не заявляв. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач не довів того, що відповідач не проживає в [INFO] понад 1 рік без поважних причин, а тому суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю. Суд не відшкодовує позивачу судові витрати, оскільки йому відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], на час його смерті; - визнати за ним право власності на грошові вклади на ім?я [PERSON] на рахунках [NUMBER] в сумі 856 гривень 38 копійок та № [NUMBER] в сумі 3838 гривень 14 копійок з належними процентами в Андрушівській філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ 10005/074, як на спадщину за законом. Відповідач позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Відповідно до статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить зменшити розмір аліментів та стягувати з нього щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів (заробітку). Відповідач позов визнала, про що надала суду відповідну заяву. Згідно з частинами 4 та 5 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача за рішенням Малинського районного суду Житомирської області № 2-263/09 від 01 квітня 2009 року, та стягувати з нього щомісячно аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 100 щомісячно. Відповідач позов визнала, про що надала суду відповідну заяву. Згідно з частинами 4 та 5 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить змінити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 400 гривень до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що згідно рішення суду позивач повинен сплачувати на користь відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки всіх видів заробітку. Однак у грудні 2012 році позивач отримав травму ноги і у зв?язку з цим втратив роботу. На даний час у зв?язку із травмою він не має змоги працювати та сплачувати аліменти у присудженому розмірі. За таких обставин просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнала та пояснила, що позивач як до травми так і після травми сплачував аліменти у мізерному розмірі, а тому просить в позові відмовити. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками сина [PERSON] [INFO] (а.с. 10). Згідно рішення Малинського районного суду Житомирської області від 12 травня 2003 року з позивача повинні стягуватись аліменти на користь відповідача на утримання їх сина в розмірі ? частки всіх видів заробітку [PERSON] (а.с. 4). Виконавчий лист був поданий до виконавчої служби 04 березня 2005 року (а.с. 5-6). З довідки Малинського міськрайонного територіального медичного об?єднання вбачається (а.с. 8), що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 17.12.2012 року по 09.01.2013 року з приводу закритого перелому зовнішньої кістки правої гомілки зі зміщенням. Після виписки проходив амбулаторне лікування. 20 березня 2013 року йому було проведене часткове видалення металоконструкцій з правої гомілки. Після проходження фізіотерапевтичного лікування 01 квітня 2014 року проведене повне видалення металоконструкцій з правої гомілки. Це свідчить про те, що позивач відновив свій стан здоровя і на даний час є працездатним. Крім того з наданих довідок про заборгованість по аліментах вбачається (а.с. 9-13), що позивач не сплачував аліменти ще задовго до травми, та не сплачував їх і після відновлення свого здоров?я. Таким чином позивач не надав доказів того, що існують підстави для зміни розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання дитини, а тому суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю. Судові витрати позивачу суд не відшкодовує, оскільки йому відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на підставі судового наказу Малинського районного суду Житомирської області № 283/2519/18 від 13 листопада 2018 року на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку [PERSON] , та стягувати щомісячно з позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень щомісячно. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі Відповідач в судове засідання також не з`явилась. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. У зв`язку з цим справа розглядається за правилами статей 280-284 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі судового наказу Малинського районного суду Житомирської області № 283/2519/18 від 13 листопада 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З трудової книжки позивача вбачається, що після винесення судового наказу про стягнення аліментів він звільнився з роботи, а тому його матеріальне становище погіршилось. За таких обставин суд позов задовольняє, змінює встановлений розмір аліментів і стягує з позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - зобов?язати відповідача не чинити йому перешкоди у користуванні житловим будинком з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] ; - вселити його в будинок за адресою: [ADDRESS] ; - виділити [PERSON] та її сину для проживання кімнату площею 23 м2 в будинку [ADDRESS] ; - зобов?язати [PERSON] виплатити йому моральну шкоду в розмірі 42000 гривень. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання також не з?явилась, про причини неявки суд не повідомила та відзив на позовну заяву не надала. У зв?язку з цим справа розглядається за правилами ст. ст. 280-284 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 17-22). В даному будинку зареєстрована [PERSON] та її син [PERSON] (а.с. 23). Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Також відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин суд зобов?язує відповідача не чинити позивачу перешкоди у користуванні житловим будинком з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] ; вселяє відповідача в цей будинок та виділяє в ньому [PERSON] і її сину [PERSON] для проживання кімнату площею 23 м2. У виплаті позивачу моральної шкоди суд відмовляє за безпідставністю, оскільки позивачем не доведено, що діями відповідача йому завдана моральна шкода. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевказане,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить поділити між ними домоволодіння № 15 по вул. Пісківка в с. Українка Малинського району Житомирської області, яке є їх спільною частковою власністю. В судовому засіданні позивач і його представник позов підтримали та пояснили, що позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності належить домоволодіння № 15 по вул. Пісківка в с. Українка Малинського району Житомирської області. Позивачу належить 13/16 часток вищевказаного домоволодіння, а відповідачу 3/16 частки. Сторонами не досягнуто згоди щодо порядку користування домоволодінням, а тому просить позов задовольнити. Відповідач і його представник вважають за необхідне здійснити поділ домоволодіння за 2 варіантом розподілу, який зазначений у висновку експерта. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності належить домоволодіння № 15 по вул. Пісківка в с. Українка Малинського району Житомирської області (а.с. 8-11, 15, 94, 95). Позивачу належить 13/16 часток цього домоволодіння, а відповідачу 3/16 частки. Згідно технічного паспорту (а.с. 3-7) дане домоволодіння складається з: житлового будинку, веранди, двох ганків, двох сараїв, літньої кухні, погреба, огорожі і криниці. Житловий будинок складається з: веранди площею 6,3 м2, коридору площею 6,5 м2, коридору площею 8,0 м2, кухні площею 20,9 м2, кімнати площею 13,0 м2, кімнати площею 8,4 м2, кімнати площею 8,0 м2, кладовки площею 4,7 м2. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Для визначення можливих варіантів розподілу домоволодіння № 15 по вул. Пісківка в с. Українка Малинського району Житомирської області судом була призначена будівельно-технічна експертиза. У своєму висновку (а.с. 49-74) експерт вказав, що провести розподіл вищевказаного домоволодіння неможливо, оскільки на площі, яка припадає на ідеальну частку власника 3/16 часток, не можливо влаштувати ізольовану однокімнатну квартиру, яка б відповідала вимогам існуючих будівельних норм. Разом з тим експерт запропонував 2 варіанти розподілу, які судом до уваги не приймаються, оскільки вони передбачають виділ частин будинку, що значно перевищують частку відповідача у спільній частковій власності та передбачають виділ приміщення, якого в будинку не існує. За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю. Суд не відшкодовує позивачу судові витрати, оскільки йому повністю відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить поділити належний їм на праві спільної часткової власності житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] наступним чином: - Виділити [PERSON] 39/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , які складаються з наступних приміщень: коридору 1-1 площею 2,1 м2, коридору 1-2 площею 4,4 м2, прихожої 1-3 площею 8,9 м2, кімнати 1-4 площею 21,9 м2, кімнати 1-5 площею 11,0 м2, кухні 1-6 площею 9,3 м2, ванної 1-7 площею 4,7 м2 - загальною площею 62,3 м2, житловою площею 32,9 м2; сараю «В» площею 17,1 м2, сараю «Д» площею 11,3 м2, гаражу «Г» площею 17,6 м2. - Виділити [PERSON] 61/100 частку житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , які складаються з наступних приміщень: прихожої 2-1 площею 14,5 м2, санвузла 2-2 площею 2,3 м2, ванної 2-3 площею 5,5 м2, комори 2-4 площею 1,8 м2, коридору 2-5 площею 3,6 м2, кімнати 2-6 площею 11,1 м2, кімнати 2-7 площею 7,6 м2, кімнати 2-8 площею 14,5 м2, кімнати 2-9 площею 18,8 м2, веранди 2-І площею 7,7 м2 - загальною площею 87,4 м2, житловою площею 52,0 м2; сараю «Б» площею 46,0 м2. Позивач позов підтримав, про що надав суду відповідну заяву. Відповідач позов визнав, про що також надав суду відповідну заяву. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить поділити належний їм на праві спільної часткової власності житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] наступним чином: - Виділити [PERSON] 61/100 частку житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , які складаються з наступних приміщень: коридору 2-1 площею 8,4 м2, котельні 2-2 площею 3,8 м2, суміщеного санвузла 2-3 площею 2,1 м2, кухні 2-4 площею 11,9 м2, кімнати 2-5 площею 8,1 м2, коридору 2-6 площею 11,7 м2, комори 2-7 площею 3,6 м2, кімнати 2-8 площею 18,4 м2 - загальною площею 68,0 м2, житловою площею 26,5 м2; сараю «Б1» площею 23,0 м2, вбиральні «Т1» площею 1,0 м2. - Виділити [PERSON] 39/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , які складаються з наступних приміщень: коридору 1-1 площею 2,5 м2, комори 1-2 площею 1,9 м2, кухні 1-3 площею 7,5 м2, кімнати 1-4 площею 9,2 м2, кімнати 1-5 площею 11,4 м2. Позивач позов підтримав, про що надав суду відповідну заяву. Представник відповідача позов визнав, про що також надав суду відповідну заяву. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - поновити його у батьківських правах стосовно його малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]; - припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач позов підтримав, про надав суду відповідну заяву. Відповідач позов визнала, про що також надала суду відповідну заяву. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє в повному обсязі.

Outcome: approved