Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.10.2008 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини припинення порозуміння та виникнення проблем у поглядах на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Примирення з відповідачем неможливо. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилися. Позивач надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач причини неявки суду не повідомила. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 03.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.10.2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 524. Прізвище чоловіка та дружини після укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в сумі 704,80 грн. підтверджується квитанцією № 0.0.1144587668.1 від 26.09.2018 року. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved