overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 07.05.2018 р. сталась дорожньо - транспортна пригода ДТП на пішохідному переході за участі автомобілю Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] та пішохода [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2018 р. було встановлено, що своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які спричинили тимчасову непрацездатність та пошкодження належного позивачу гіроскутеру «Ninіbot mini». Матеріальний збиток становить 9 650,00 грн., що підтверджується проведеною сервісним центром експертною оцінкою визначення матеріального збитку. Відповідач відмовився добровільно відшкодувати завдану шкоду. Але крім матеріального збитку, позивачу було завдано і моральну шкоду, яка полягає у завданні негативних наслідків як безпосередньо під час пригоди так і після нього. О таких наслідків відносяться отримані забої, нервовий стрес. Для відновлення нормального душевного стану та працездатності позивачу знадобився певний час. Зважаючи на викладене, позивач оцінює завдану моральну шкоду на рівні матеріальних збитків у сумі 9 650,00 грн. За таких обставин [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9 650,00 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 9 650,00 грн. та здійснити розподіл судових витрат. 11.09.2020 р. на виконання вимог ст. 31 ЦПК України матеріали позову було передано до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю. Позивач просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов в адресу суду на виконання положень ст. 178 ЦПК України від [PERSON] також не надходив. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про виправлення описки у виконавчому листі, а саме не зазначено дату, місяць та рік народження боржника. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу- задоволено. 21.03.2018року [PERSON] було отримано один виконавчий лист. Згідно ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. При вивченні матеріалів справи суд виявив описку у виконавчому листі Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2017року, а саме не зазначено дату, місяць та рік народження боржника. Таким чином, у виконавчому листі допущена описка, яка підлягає виправленню, та належить правильним рахувати дату, місяць та рік народження боржника [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до державного виконавця ВДВС Оболонського ГТУЮ у м. Києві Кудрявцева Д.В., третя особа [PERSON], про скасування постанови про тимчасова обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 13.09.2018 року позовна заява залишена без руху, з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня отримання її копії для усунення недоліків вказаної заяви. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 17.10.2018 року позовна заява повернута позивачу та зобов'язано Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві повернути [PERSON] сплачений ним судовий збір. 15.02.2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про виправлення описки, допущеної в резотютивній частині ухвали, в частині написання номерів квитанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України учасники справи про день, час та місце розгляду питання про внесення виправлень не повідомлялись. Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява [PERSON] про виправлення описки в ухвалі Оболонського районного суду міста Києва від 17.10.2018 року підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2016 року. Перевіривши відповідність заяви вимогам ст. 425-426 ЦПК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення 545 125 грн. грошової компенсації вартості ? частини квартири [ADDRESS]. Разом з позовною заявою [PERSON] подано до суду заяву про його звільнення від сплати судового збору у відповідності до ч.3 ст. 82 ЦПК України з огляду на те, що йому лише наприкінці 2014 року виповнилося 18 років і він не має джерел заробітку. Частина 3 ст. 82 ЦПК України дає можливість суду з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов»язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. З аналізу ст. 82 ЦПК України вбачається, що ця норма стосується лише витрат, пов»язаних із розглядом справи, які чітко визначені ч. 3 ст. 79 ЦПК України і не застосовується до судового збору. З огляду на зазначене, враховуючи зміст ст.ст. 79, 82 ЦПК України, суд не знаходить підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з заявою про встановлення батьківства , пррохаючи суд встановити юридичний факт, що він є сином [PERSON], який помер 23.12.2015 року. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що його біологічними батьками являються мати - [PERSON] та батько [PERSON]. 23.12.2015 року його батько помер. Батьки проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Шлюб його батьки не реєстрували, так як не вбачали в цьому необхідності. Від цивільного шлюбу народився [PERSON], 09.12.1995 року. Під час реєстрації факту його народження зважаючи , що шлюб між його батьками не був зареєстрований , його мати - [PERSON] в графі «батько дитини» вказала замість прізвища батька - [PERSON] , - своє прізвище [PERSON], ім»я та по батькові у відповідних графах «відомості про батька» зазначила, - [PERSON]. Батьки виховували [PERSON] разом в любові та турботі. Окрім того ще за своє життя батько потурбувався про матеріальне благополуччя та заповів [PERSON] частину свого майна, відповідно до заповіту від 15.11.1999 року та заповіту від 01.03.2012 року, що вкотре підтверджує наявність між ними родинного зв»язку як сина та батька. Окрям заявника у його батька є ще один син [PERSON] а також рідні сестри, які після смерті батька не визнають [PERSON] як рідню та пригнічують його як особистість, чим завдають душевних ран, саме це змушує встановити факт родинних відносин. В судовому засіданні заявник та представник заявника вимоги заяви підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового процесу, свідків [PERSON], [PERSON] які підтвердили факт спільного проживання однією сім»єю як батька та сина [PERSON] та [PERSON], суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Стаття 130 СК України, а також п. 7 Постанови Пленому Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року № Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ про батьківство, материнство і стягнення аліментів» визначає, що у випадку смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір»ю дитини, або смерті жінки, яка вважалася матір»ю факт їх батьківства ( материнства) може бути встановлений за рушенням суду у окремому провадженні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що вимоги заяви є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме просив суд встановити факт належності правовстановлюючого документа - свідоцтво про народження ІІІ-ЯР №616108, виданого 11 лютого 1959 року Рудківським районним бюро запису актів громадянського стану Дрогобицької області, мені - [PERSON], 15 січня 1959 року народження;встановити факт належності правовстановлюючого документа - диплома ИВ-І №064842, виданого Харківським політехнічним інститутом 24 лютого 1982 року, мені - [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник на з»явився, надіславши до суду заяву в якій вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], народився 15 січня 1959 року в м.Рудки Рудківського району Дрогобицької області (за існуючим на той час адміністративно-територіальним поділом) в сімї [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 9 ), про що Рудківським районним бюро запису актів громадянського стану Дрогобицької області 11 лютого 1959 року було видане свідоцтво про народження III- ЯР №616108 (а .с. 4). При цьому у зазначеному свідоцтві про народження імя заявника вказане як «Євген». В подальшому, при оформленні паспорта громадянина колишнього СРСР та паспорта громадянина України працівниками паспортних служб в зазначених документах імя було вказане як «Євгеній» ( а. с. 5). До останнього часу у заявника не було потреби користуватися свідоцтвом про народження. Проте, в червні 2017 року у звязку з оформленням спадщини та вчиненням повязаних з цим правочинів виникла необхідність встановлення родинних звязків з матірю заявника, [PERSON] та братом, [PERSON], та визначення ступеня спорідненості між ними. Однак, [PERSON] не може цього зробити у звязку з тим, що в свідоцтві про народження та паспорті КН987140, виданому Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області вказані різні імена. В усіх документах, якими користується [PERSON] (військовий квиток, службове посвідчення, трудова книжка, документи з особової справи державного службовця) вказане йогоє імя «Євгеній» ( а. с. 10-34). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місцем і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування від 02 липня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за №3321 на праві приватної власності належить в рівних частинах ? частина житлового будинку з частиною надвірних будівель та споруд, який знаходиться в м.Полтава по вул.Монастирській 54, розташованого на земельній ділянці площе. 576 кв.м. При посвідченні договору дарування від 02 липня 2002 року нотаріусом допущено описку при зазначенні мого прізвища та помилково вказано, що обдарованим є «Борисевич» [PERSON] замість правильного написання «Капшук» [PERSON]. На даний час вказана помилка перешкоджає заявнику використати свою власність на свій розсуд, а саме посвідчити договір купівлі-продажу. Так як нотаріусом було відмовлено у посвідченні договору куплі-продажуі у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.06.2016 року ПН Полтавського нотаріального округу [PERSON] зазначила, що не може посвідчити договір у звязку з розбіжністю прізвища заявника у договорі дарування від 02 липня 2002 року - «Борисевич» [PERSON] та у поспорті «Капшук» [PERSON]. В судове засідання заявник на з»явився, надіславши до суду заяву в якій вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. ПН Полтавського нотаріального округу [PERSON] до суду не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності.. Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 02 липня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за №3321, [PERSON] є власником ? частини житлового будинку з частиною надвірних будівель та споруд, який знаходиться в м.Полтава по вул.Монастирській 54. При посвідченні вказаного договору було допущено помилку при написанні прізвища, а саме: замість правильного написання «Капшук» [PERSON] вказано «Борисевич» [PERSON]. Встановлення факту належності заявникові вказаного правовстановлюючого документа необхідно для розпорядження належним останньому майном. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місцем і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що ним було втрачено паспорт, який був виданий 18.06.1997 року в якому помилково було записано прізвище «[PERSON]», 26.02.2007 йому було видано новий паспорті прізвище було записано вірно «[PERSON]». За час користування паспортом на прізвище «[PERSON]» було видано свідоцтво [NUMBER] від 17.06.2003 року про право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS], який в цілому складається з: одного житлового будинку та допоміжних споруд. На час оформлення договору заявник не звернув уваги на помилку у написанні прізвища, але після втрати старого паспорта та оформлення нового виникла проблема у повноцінному користуванні власністю, а саме житловим будинком. Різниця у написанні прізвищ виникла внаслідок довільного перекладу прізвища з російської мови, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР на українську мову, з боку осіб, які заповнювали та видавали документи українською мовою. В судове засідання заявник на з»явився, надіславши до суду заяву в якій вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник зацікавленої особи Виконавчого комітету Полтавської міської ради до суду не зявився, про причини не явки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявником втрачено паспорт, який був виданий 18.06.1997 року в якому помилково було записано прізвище «[PERSON]», 26.02.2007 йому було видано новий паспорті прізвище було записано вірно «[PERSON]». (а.с.4-6) За час користування паспортом на прізвище «[PERSON]» було видано свідоцтво [NUMBER] від 17.06.2003 року про право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS], який в цілому складається з: одного житлового будинку та допоміжних споруд. (а.с.3) Встановлення факту належності прововстановлюючого документу заявникові [PERSON], а саме свідоцтва [NUMBER] від 17.06.2003 року про право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS], необхідно для повноцінного користування та розпорядження своєю власністю. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місцем і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що ним було втрачено паспорт, який був виданий 18.06.1997 року в якому помилково було записано прізвище «Тертишнік», 26.02.2007 йому було видано новий паспорті прізвище було записано вірно «Тертишник». За час користування паспортом на прізвище «Тертишнік» було видано свідоцтво №572 від 17.06.2003 року про право власності на житловий будинок за адресою м.Полтава вул.Монастирська 31, який в цілому складається з: одного житлового будинку та допоміжних споруд. На час оформлення договору заявник не звернув уваги на помилку у написанні прізвища, але після втрати старого паспорта та оформлення нового виникла проблема у повноцінному користуванні власністю, а саме житловим будинком. Різниця у написанні прізвищ виникла внаслідок довільного перекладу прізвища з російської мови, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР на українську мову, з боку осіб, які заповнювали та видавали документи українською мовою. В судове засідання заявник на з»явився, надіславши до суду заяву в якій вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник зацікавленої особи Виконавчого комітету Полтавської міської ради до суду не зявився, про причини не явки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявником втрачено паспорт, який був виданий 18.06.1997 року в якому помилково було записано прізвище «Тертишнік», 26.02.2007 йому було видано новий паспорті прізвище було записано вірно «Тертишник». (а.с.4-6) За час користування паспортом на прізвище «Тертишнік» було видано свідоцтво №572 від 17.06.2003 року про право власності на житловий будинок за адресою м.Полтава вул.Монастирська 31, який в цілому складається з: одного житлового будинку та допоміжних споруд. (а.с.3) Встановлення факту належності прововстановлюючого документу заявникові [PERSON], а саме свідоцтва №572 від 17.06.2003 року про право власності на житловий будинок за адресою м.Полтава вул.Монастирська 31, необхідно для повноцінного користування та розпорядження своєю власністю. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місцем і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свою заяву заявник обгрунтував тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1996 року виданого відділом приватизації житла Полтавської міської ради народних депутатів квартира по вул Грабчака 13 в м. Полтаві належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Державна реєстрація права власності проведена в КП ПБТІ «Інвентаризатор» у реєстрову книгу № 127-17124 від 10.01.1996 року. При оформленні вказаного правовстановлюючого документу посадовою особою, яка заповнювала бланк свідоцтва було неправильно записано прізвище заявниці, замість правильного «Малород» було зазначено «Малорід». В судове засідання заявник на з»явилася, представник заявниці надіслав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи управління майном комунальної власності виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з»явився, направивши до суду заяву про розгляд справи без участі представника. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1996 року виданого відділом приватизації житла Полтавської міської ради народних депутатів, квартира по вул. Грабчака 13 в м. Полтаві належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 4 ). Державна реєстрація права власності проведена в КП ПБТІ «Інвентаризатор» у реєстрову книгу № 127-17124 від 10.01.1996 року. При оформленні вказаного правовстановлюючого документу посадовою особою, яка заповнювала бланк свідоцтва було неправильно записано прізвище заявниці, замість правильного «Малород» було зазначено «Малорід». В подальшому після смерті чоловіка [PERSON] 30.01.2012 року, заявниця, як єдиний спадкоємець оформила право власності на спадкове майно ? частини квартири [ADDRESS]. У свідоцтві про право власності на спадщину за законом, зазначено, що спадкоємцями [PERSON] є його дружина [PERSON] [INFO] ( а. с. 5-6). Встановлення факту належності заявникові вказаного правовстановлюючого документа необхідно для розпорядження належним йому майном. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місцем і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу..

Outcome: approved