Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свій позов обґрунтовує тим, що 15.11.2020 року позичив [PERSON] кошти в розмірі 350000,00 грн. з умовою їх повернення до 01.04.2021 року, про що останній написав відповідну розписку і зобов`язався повернути борг. Однак, станом на день звернення до суду позичальник кошти йому не повернув. Покликаючись на викладені обставини, просив суд стягнути з відповідача на його користь 350000,00 грн. До початку розгляду справи по суті позивач подав суду заяву про слухання справи у його відсутності та позивача, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Відповідач також подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України). Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року №6-63цс13. Згідно з ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом з`ясовано, що 15.11.2020 року [PERSON] отримав в борг від [PERSON] 350000,00 грн. з умовою їх повернення до 01.04.2021 року, про що свідчить відповідна письмова розписка (а.с. 4). Однак, на час звернення до суду з даним позовом боржник свої зобов`язання не виконав, кошти позивачу не повернув. Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики в сумі 350000,00 грн. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 1048-1050 ЦК України,

Outcome: approved