Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Комунального закладу «Ківерцівське районне територіальне медичне об'єднання» про оскарження дій. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що він отримує пенсію по інвалідності ІІ групи за загальним захворюванням. Однак вважає, що встановлена йому ІІ група інвалідності за загальним захворюванням не відповідає дійсності, так як його захворювання є насамперед професійне. У 1962 році він був прийнятий на посаду слюсара-каркасника АТ «Павлодартрактор», а в подальшому переведений на посаду робітника - вибивщика деталей. Внаслідок роботи у шкідливих умовах він отримав професійне захворювання - вібраційну хворобу І ступеня, що підтверджується актом гігієни праці міської СЕС від 1973 року. Факт того, що інвалідність виникла внаслідок професійного захворювання неодноразово підтверджувалась актами освідування. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.12.2009 року встановлено факт причинного зв'язку між отриманням ним під час роботи на Павлоградському тракторному заводі професійного захворювання та настанням у нього інвалідності. Він звертався до КЗ «Ківерцівське районне територіальне медичне об'єднання» та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення йому медико-соціальну експертну комісію для перегляду категорії інвалідності, однак йому було відмовлено. Тому просить визнати незаконним рішення КЗ «Ківерцівське районне територіальне медичне об'єднання» щодо відмови направлення позивача на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) та зобов'язати відповідача направити його на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК). Відповідачем КЗ «Ківерцівське районне територіальне медичне об'єднання» було подано заперечення на позовну заяву, згідно якого в задоволенні позову просять відмовити в повному обсязі, оскільки позивач [PERSON] мав контакт із вібрацією з 05.03.1962 року по 24.07.1967 року. У 1973 році при його освідуванні в НДІ крайової патології у м. Алма-Ата йому встановлено діагноз: вібраційна хвороба І ступеня. Відповідно до листа Донецького науково-дослідного інституту гігієни праці від 22.04.1987 року хворі з вібраційною хворобою І ступеня виліковні при раціональному працевлаштуванні, хвороба має здатність зникати при відсутності контакту із вібрацією. При обстеженні хворого [PERSON] в цьому ж інституті у 1984 році діагноз вібраційна хвороба І ступеня не був підтверджений. Позивач неодноразово звертався до органів державної влади зі скаргами про неправильне визначення категорії інвалідності. [PERSON] був обстежений комісією у складі головного лікаря обласного бюро МСЕ, головою обласної психоневрологічної МСЕК, заступника облпсихлікарні № 1, лікаря профпатолога обласної клінічної лікарні, котра зробила висновок про відсутність підстав для зміни категорії інвалідності. Неодноразове обстеження позивача у Волинській обласній клінічній лікарні проявів вібраційної хвороби не виявило, а тому будь-яких підстав для направлення на МСЕК позивача немає. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Суду пояснили, що звернулись до суду із позовною заявою в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідач не є особою публічного права. Представник відповідача Ліпіч А.С. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, наведених у запереченні на позовну заяву. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.12.2009 року встановлено факт причинного зв'язку між отриманням [PERSON] під час роботи на Павлодарському тракторному заводі професійного захворювання та настанням у нього інвалідності (а.с. 4). Відповідачем відмовлено позивачу у направленні на пересвідчення МСЕК для зміни категорії інвалідності на підставі наявної медичної документації про відсутність у позивача професійного захворювання (а.с. 5). Відповідно до повідомлення Донецького НДІ гігієни праці і профзахворювань від 22.04.1987 року (а.с. 15) [PERSON] мав контакт з вібрацією з 05.03.1962 року по 24.07.1967 року. У 1973 році при обстеженні [PERSON] в НДІ крайової патології м. Алма-Ата поставлено діагноз: вібраційна хвороба І ступеня. Хворі з вібраційною хворобою І ступеня при раціональному працевлаштуванні виліковні. При обстеженні останнього у Донецькому НДІ гігієни праці і профзахворювань у 1984 році діагноз вібраційна хвороба І ступеня підтверджено не було. Як вбачається із повідомлення ВОПЛ № 1 м. Луцька № 2519 від 28.05.2002 року (а.с. 14) позивач [PERSON] з 1967 року страждає на хронічний тяжкий психічний розлад - шизофренію, з приводу якого є інвалідом ІІ групи і неодноразово лікувався. 04.04.2002 року був обстежений комісією лікарів, яка зробила висновок про відсутність підстав для зміни категорії інвалідності, рекомендовано районному психіатру провести психіатричний огляд [PERSON] та надати йому психіатричну допомогу, порушити питання про визнання останнього недієздатним. Згідно з повідомлення Волинської обласної клінічної лікарні від 30.11.2007 року (а.с. 16). Неодноразове обстеження [PERSON] у Волинській обласній клінічній лікарні клінічних проявів вібраційної хвороби не виявило. Аналогічний висновок зробила ЛКК 05.11.2008 року (а.с. 17). Згідно п. 3, 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03 грудня 2009 року, із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ № 752 від 18.08.2010, № 762 від 20.07.2011 , № 485 від 31.05.2012 р., медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», огляд потерпілого для визначення ступеню втрати працездатності проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури. Позачергова експертиза проводиться МСЕК за заявою потерпілого, інших заінтересованих осіб, суду чи прокуратури. Пунктом 11 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою КМУ від 03 грудня 2009 року №1317, ступінь втрати професійної працездатності працівників (у відсотках), ушкодження здоров'я яких пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків, та потреба у медичній і соціальній допомозі визначаються на підставі направлення лікувально-профілактичного закладу, роботодавця або уповноваженого ним органу чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, суду чи прокуратури. Огляд потерпілого проводиться комісією за участю представника Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами та висновку спеціалізованого медичного закладу про професійний характер захворювання. Пунктом 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого, передбачено, що повторний огляд інвалідів, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такого інваліда, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров'я і працездатності або за рішенням суду чи прокуратури. Дослідженням медичної документації позивача, доказів та рішень відповідача у виді відмови у направленні для огляду МСЕК для зміни виду інвалідності на відповідність чинним нормативним актам, не встановлено на підставі достовірних доказів неправомірних дій відповідача, неврахування відображений в медичній документації захворювань, а саме вібраційної хвороби І ступеня, оскільки із досліджених в судовому засіданні документів про медичне обстеження позивача вбачається, що з 1984 року діагноз вібраційна хвороба підтверджено не було, враховуючи, що позивач [PERSON] будь-якого контакту з вібрацією з 1967 року не мав, вібраційна хвороба І ступеня є виліковною, будь-яких доказів про зміну стану здоров'я позивача з моменту встановлення групи інвалідності за загальних захворюванням суду надано не було, а тому позовні вимоги [PERSON] до задоволення не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed