Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошової компенсації, посилаючись на те, що заочним рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 08.12.2014 року позивача вселено в квартиру [ADDRESS], в користування відповідача виділено житлову кімнату «4» площею 12,7 кв.м. та житлову кімнату «5» площею 8,8 кв.м., в спільне користування виділено «З» - кухня площею 11,6 кв.м., «6» - санвузол площею 5,2 кв.м., «1» - коридор площею 10,2 кв.м., лоджія 4,9 кв.м., відповідача зобовязано виплатити позивачу грошову компенсацію в розмірі, що еквівалентно 23 200 гривень по курсу НБУ на дату оцінки. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.04.2015 року заочне рішення Малиновського районного суду міста [PERSON] від 08.12.2014 року скасоване в частині зобовязання виплати грошової компенсації, оскільки [PERSON] не ставив питання про стягнення грошової компенсації в своїх позовних вимогах. Оскільки на теперішній час, відповідач відмовляється в добровільному порядку сплатити позивачу грошову компенсацію за перевищення реальної долі в майні, що виділено їх в користування, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, просять суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 1800,00 доларів США, що за курсом НБУ на час звернення з позовом до суду складає 38\~133,79 гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на їх необґрунтованість. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками, кожний по ? частині, квартири [ADDRESS]. Заочним рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 08.12.2014 року [PERSON] вселено в квартиру [ADDRESS], в користування [PERSON] виділено житлову кімнату «4» площею 12,7 кв.м. та житлову кімнату «5» площею 8,8 кв.м., в спільне користування виділено «З» - кухня площею 11,6 кв.м., «6» - санвузол площею 5,2 кв.м., «1» - коридор площею 10,2 кв.м., лоджія 4,9 кв.м., [PERSON] зобовязано виплатити [PERSON] грошову компенсацію в розмірі, що еквівалентно 23 200 гривень по курсу НБУ на дату оцінки. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.04.2015 року заочне рішення Малиновського районного суду міста [PERSON] від 08.12.2014 року скасоване в частині зобовязання виплати грошової компенсації, оскільки [PERSON] не ставив питання про стягнення грошової компенсації в своїх позовних вимогах. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3315 від 29.09.2014 року, квартира [ADDRESS] є неподільною. Враховуючи, що поділ квартири с неможливим, експертом запропоновано порядок користування квартирою, а саме: І співвласнику [PERSON] з часткою ? в особисте користування запропоновано виділити житлову кімнату «4» пл. 12.2 кв.м. та житлову кімнату «5» пл. 8.8 кв.м. Виділена доля складає 21,5 кв.м. Реальна доля складає 55/100 частин. II співвласнику [PERSON] з часткою 1/2 в особисте користування запропоновано виділити житлову кімнату «2» пл. 17,5 кв.м. Виділена доля складає 17.5 кв.м. В спільне користування сторонам виділяються «З» - кухня площею 11,6 кв.м., «6» - санвузол площею 5,2 кв.м., «1» - коридор площею 10,2 кв.м., лоджія 4,9 кв.м. Грошова компенсація II співвласнику від І співвласника складає 1800 у.о., що еквівалентно 23 200,00 гривень по курсу НБУ на дату оцінки. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3315 від 29.09.2014 року, при визначенні вартості грошової компенсації, експертом застосовувались умовні одиниці, які дорівнюють доларам США. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно ст. 364 ЦК України Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 1800,00 доларів США, що за курсом НБУ на час звернення з позовом до суду складає 38\~133,79 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved