Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з цим позовом до [PERSON], за яким просить стягнути з останнього аліменти на його утримання в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для непрацездатної особи, починаючи з дня подання заяви на період інвалідності сина. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області було відкрито провадження від 07.08.2018 року, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу було надано строк 15 днів з дня отримання ним даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачу [PERSON], відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації та місцем останнього відомого місця проживання, були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. В матеріалах справи містяться відомості про отримання [PERSON] судових документів. Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від відповідача не надійшло, відзив відповідач не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та з урахуванням клопотання позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчив письмові пояснення позивача, дослідив матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування і спростування вимог, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач народився [INFO] року в селищі Володарка Володарського району Київської області. Батьком в свідоцтві про народження записаний відповідач - [PERSON], а матір'ю - [PERSON].(а.с.7) Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи з 01.07.2012 року безстроково, причина інвалідності - інвалідність з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК серія [NUMBER] (а.с.6) і у звя'зку із цим отримує пенсію по інвалідності, інших доходів не має, оскільки не може працевлаштуватись, не має професії. На сьогоднішній день розмір пенсії складає 1452 грн.(а.с.6,10) Позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] з 06.03.2004 року, яка також є особою з інвалідністю по зору, повноцінно працювати не може, отримує лише пенсію в розмірі 1452 грн. Інших доходів не має.(а.с.8,13) Мати - [PERSON], пенсіонерка, розмір її пенсії становить 1373 грн. Мати хворіє на цукровий діабет, тому потребує додаткових витрат на спеціальне харчування та лікування.(а.с.11,12) До досягнення позивачем повноліття відповідач сплачував аліменти на на його утримання на користь матері з якою він проживав, однак після досягнення ним 18 років виплати припинилися. На даний час, будучи повнолітнім та маючи інвалідність, він позбавлений можливості працювати, тому потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач добровільно допомогу не надає. Добровільно між сторонами угоди про сплату аліментів не досягнуто. Тому, позивач звернувся до суду та просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі однієї пятої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для непрацездатної особи. Відповідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зіст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свого повнолітнього непрацездатного сина в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), відповідачем до суду не надано. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання свого повнолітнього непрацездатного сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище сторін. Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не надав суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров'я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. З урахуванням зазначеного та враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходів) на утримання повнолітнього сина, який має ІІ групу інвалідності, є непрацездатним, в примусовому порядку з дня пред'явлення позову до суду та безстроково, оскільки інвалідність [PERSON] встановлена безстроково. При цьому суд не визначає мінімальний розмір аліментів, як просить позивач, що становить 50% від прожиткового мінімум для непрацездатної особи, оскільки положення ч. 2 ст. 182 СК України стосуються аліментів на дитину, а повнолітній [PERSON] є непрацездатним сином відповідача, а не дитиною в розумінні положеньСК України. Відповідно до ч. 1ст. 430 ЦПК Українисуд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: partial