Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач свої вимоги обґрунтовують тим, що 03.05.2010 року померла його баба, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,75 га, до складу якої входить земельна ділянка (рілля) площею 1,67 га, кадастровий номер 0721884800:03:000:0050 та земельна ділянка (сіножать) площею 1,08 га, кадастровий номер 0721884800:03:000:0051, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіла належне їй земельну ділянку своєму сину [PERSON], який вступив у фактичне володіння спадковим майном, однак не оформив його, так як помер 25.12.2016 року. Спадщину після смерті дядька він прийняв шляхом подачі відповідної заяви до Ківерцівської державної нотаріальної контори. У даний час він звернувся до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за законом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за законом, після смерті дядька [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 091660, актовий запис № 7, виданого [PERSON] сільською радою Ківерцівського району Волинської області 05.05.2010 року, [PERSON] померла 03.05.2010 року /а.с.11/. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №016037, виданого Ківерцівською державною адміністрацією 22.02.2005 року та довідки для оформлення спадщини № 352 від 27.04.2017 року земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,75 га, до складу якої входить земельна ділянка (рілля) площею 1,67 га, кадастровий номер 0721884800:03:000:0050 та земельна ділянка (сіножать) площею 1,08 га, кадастровий номер 0721884800:03:000:0051, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області належить померлій [PERSON] Спадкодавець до дня смерті проживав у власному будинку зі своїм сином [PERSON] /а.с.16-17/. Відповідно до заповіту від 04.08.2008 року [PERSON] заповіла державний акт на право на земельну ділянку серії ВЛ №016037 виданий Ківерцівською райдержадміністрацією 22.02.2005 року за №10, площею 2,75 га своєму синові [PERSON] /а.с.13/. [PERSON] вступив у фактичне володіння спадковим майном, але не оформив його так, як помер 25.12.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №197878 від 05.01.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Родинні відносини спадкодавця [PERSON] з позивачем [PERSON] а саме, що останній приходиться племінником померлому по лінії батька, підтверджується наявними в матеріалах справи документами: свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕГ № 264186 від 19.12.1981 року, ІІІ-ЯР №531110 від 02.04.1959 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00019086725 від 22.11.2017 року. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської Державної нотаріальної контори № 1878/01-16 від 08.12.2017 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50210049 від 08.12.2017 року, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №243 за 2017 рік. Із заявою про прийняття спадщини 12.06.2017 року звернувся [PERSON] Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися і свідоцтва про право на спадщину не видавалося. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори від 22.11.2017 року № 1798/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дядька, [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця /а.с.19/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених вимог.

Outcome: approved