Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що його брат [PERSON], що проживає разом з ним, з дитинства страждає на тяжке психічне захворювання - шизофренію, не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, не може самостійно себе доглядати та приймати їжу. З 04.01.1989 року брат перебуває на обліку у Київському міському психоневрологічному диспансері №3. З 23.02.2000 року брат є інвалідом другої групи безстроково. [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, а отже потребує опіки. Заявник просить визнати його брата [PERSON] недієздатним, встановити над братом опіку та призначити його опікуном над братом. В судове засідання заявник не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що підтримує заяву про визнання брата недієздатним, просив справу розглядати за його відсутності. Представник зацікавленої особи - органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації Кураш О.В. в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій зазначила, що підтримує заяву [PERSON], просила справу розглядати за її відсутності. Прокурор Іванова О.П. в судове засідання також не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] народився [INFO] у м. Києві (а. с. 13 - копія сторінки паспорту), зареєстрований і проживає за адресою - [ADDRESS] (а.с. 10 - довідка КП «Вітряні гори» від 12.07.2013 року за №970). [PERSON] є безстроково інвалідом другої групи з дитинства (а.с. 7 -копія довідки МСЕК). Заявник [PERSON] є братом [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 10, 44). В заяві [PERSON] зазначив, що його брат [PERSON] з дитинства хворіє на шизофренію, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, не може самостійно себе доглядати та приймати їжу, а з 04.01.1989 року перебуває на обліку у Київському міському психоневрологічному диспансері №3. З виписки з карти хворого від 12.12.2008 року Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 (а.с. 6) та медичного висновку №283 від 30.04.1991 року (а.с. 9) вбачається, що [PERSON] поставлений діагноз - хронічне психічне захворювання. Згідно з актом амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №1024 від 17.12.2013 року (а.с. 35-36) [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді параноїчної шизофренії, безперервно-прогредієнтний перебіг, виражений апато-дисоціативний дефект (F20.00), за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, потребує встановлення над ним опіки. Відповідно до ст. 39 ч. 1 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З урахуванням наведеного вище суд вважає, що [PERSON] має бути визнаний недієздатним. Відповідно до ст. 241 ч. 1 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Тому суд вважає, що над [PERSON] має бути встановлена опіка. Щодо призначення заявника опікуном, то в цій частині заява задоволена бути не може, оскільки опікун призначається за поданням органу опіки та піклування відповідно до ст. 241 ч.1 ЦПК України, а таке подання до суду не надходило. Таким чином, заява [PERSON] підлягає задоволенню частково. На підставі наведеного ст. ст. 39, 40, 41, 58 ЦК України,

Outcome: partial