Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] «Ньюз Тревел», [PERSON] «ТАСС Тревел» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої порушенням прав споживача. В судовому засіданні представник позивача. [PERSON]-[PERSON] позов підтримав в повному обсязі, який просить задоволити та стягнути з відповідачів по справі [PERSON] «Ньюз Тревел», [PERSON] «ТАСС Тревел» в солідарному порядку відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судові витрати. Представник відповідача [PERSON] «Ньюз Тревел» в судове засідання повторно не прибув, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений вчасно належним чином рекомендованою кореспонденцією. Представник відповідача [PERSON] «ТАСС Тревел» в судове засідання не прибув, однак був допитаний згідно окремого доручення Надвірнянського районного суду, від них поступило заперечення в якому позов не визнають і просять в позові відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення позову, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню всіх обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В судовому засіданні встановлено, що 10.01.2015 року між [PERSON] «Ньюз Тревел»-туроператор, та позивачем по справі [PERSON] за посередництвом туристичного агента [PERSON] «ТАСС Тревел»-турагент, який діє на підставі агентської угоди, було укладено договір про туристичне обслуговування №1. Предметом договору була організація [PERSON] та членам його родини відпочинку згідно наданого до договору на туристичне обслуговування замовлення. Відповідно до п.2.2 Договору на туристичне обслуговування від 10.01.2015 року №1, вичерпний перелік замовлених послуг, які туроператор [PERSON] «Ньюз Тревел» зобовязується надати, визначається у замовленні. Замовлення оформляється за формою встановленою туроператорм додатком №1 до договору та є невідємною частиною договору. За умовами договору про надання туристичних послуг №1 від 10.01.2015 року [PERSON] «Ньюз Тревел»-туроператор взяло на себе зобовязання з організації туристичного продукту, а саме туристичної подорожі до о.Шрі-Ланка на сім осіб з 18.01.2015 року по 29.01.2015 року строком 12 днів, 11 ночей із розміщенням у готелі з харчуванням, на бронювання послуг особам авіаперельоту «Киів-Шарджа-Коломбо-Шарджа-Київ», індивідуального трансферу: аеропорт-готель-аеропорт. Згідно п.5.1 договору №1 вартість туристичного продукту складає 185\~250 грн. та у звязку з цим позивач разом з дружиною 12.01.2015 року здійснили оплату всієї суми за подорож. 15.01.2015 року представником [PERSON] «ТАСС Тревел» -турагентом в телефонному режимі позивачу було повідомлено, що через фінансові проблеми [PERSON] «Ньюз Тревел»-туроператор виліт відміняється, а тур зривається. 16.01.2015 року на офіційному сайті [PERSON] «Ньюз Тревел» зявилася інформація, що компанія призупиняє свою діяльність і відправку туристів по усіх напрямках без зазначених причин на невизначений термін. У звязку з цим позивачем по справі у звязку з невиконанням умов договору №1 на туристичне обслуговування від 10.01.2015 року, а саме 27.01.2015 року було направлено [PERSON] «ТАСС Тревел» заяву в якій останній від імені туристів, які подорожують разом з ним просив повернути сплачені кошти в сумі 185\~250 грн. 09.02.2015 року позивачем було отримано відповідь згідно якої повідомлялося про те, що [PERSON] «Ньюз Тревел» повернуло на його рахунок в сумі 50% сплачених коштів в сумі 83\~736 грн. 15 коп., а [PERSON] «ТАСС Тревел» повернуло комісійну винагороду в сумі 17\~777 грн. 73 коп. Крім того, повідомлено, що [PERSON] «ТАСС Тревел»-турагент проводить переговори щодо повернення другої половини коштів згідно договору позивачу по справі.. Тобто неповернута сума коштів становить 83\~736 грн. 12 коп., яка не оспорюється представником позивача. Згідно з ст. 20 ч.ч.1, 2 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона(туроператор, турагент) за встановлену винагороду зобовязується забезпечити надання за замовленням іншої сторони(туриста) комплексу туристичних послуг(туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачене законом та не суперечить суті зобовязання. Згідно з ст.901 ч.1 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона(виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання(неналежне виконання). За змістом ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст.653 ч.5 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у звязку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до ст.30 ч.2 Закону України «Про туризм» порушенням законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і субєктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Згідно з ст.20 ч.10 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів. Так, ст.10 ч.4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі(послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Також ст.33 ч.1 Закону України «Про туризм» встановлено, що субєкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобовязаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ст.32 ч.ч.1, 2 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобовязань туроператор, тур агент, інші субєкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого субєкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Отже, майнову відповідальність несе субєкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і субєктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та з вини якого замовнику завдано збитків. Відповідно до ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно із ст.20 ч.13 Закону України «Про туризм» права й обовязки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено між ними, а також цим Законом. Агентські відносини регулюються главою 31 ГК України, відповідно до ст.297 ч.ч.1, 2 якого за агентським договором одна сторона(комерційний агент) зобовязується надати послуги другій стороні(субєкту, якого представляє агент) в укладенні угоди чи сприяти їх укладенню(надання фактичних послуг) від імені цього субєкта за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обовязки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. З аналізу вищенаведених умов закону вбачається, що майнову відповідальність несе субєкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичних послуг, порушив умови договору між туристом і субєктом туристичної діяльності з нданння туристичних послуг, та з вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Згідно п.6.4 Договору на туристичне обслуговування у випадку , коли туроператор не має можливості надати заброньований та підтверджений тур, він зобовязаний повідомити про це сторону -2 через Сторону-2 у письмовій формі або телефоном, з обовязковою фіксацією тексту повідомлення і може запропонувати альтернативний варіант надання комплексу туристичних послуг(альтернативний тур). Відповідно до п.8.1 Договору сторони несуть відповідальність за виконання та неналежне виконання зобовязань за договором у відповідності до умов даного договору. Згідно п.8.2 Договору передбачено, що у випадку ненадання позивачу (стороні-2) належно оплачених туристичних послуг, [PERSON] «ТАСС Тревел» зобовязується відшкодувати йому вартість ненаданих послуг, за винятком випадків, передбачених даним договором. Як зазначено вище, умови договору порушив саме туроператор «Ньюз Тревел», який має нести майнову відповідальність перед позивачем, як споживачем послуг, а також і співвідповідач турагент «ТАСС Тревел» в повному обсязі, а саме в солідарному порядку відповідно до умов укладеного між ним та позивачем договору За змістом ст.ст. 20.ч.ч.1, 2, 10 , 30 ч.2, 32 ч.ч.1,2 , 33 ч.1 Закону України «Про туризм», ст.10 ч.4 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.610, 611, 653 ч.5, 901 ч.1 ЦК України майнову відповідальність несе субєкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і субєктом туристичної діяльності з наданння туристичних послуг та за вини якого замовнику(туристу) завдано збитків. А тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Суд, приходить до висновку, що позивачу по справі [PERSON] слід відмовити в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди»(із наступними змінами) про те, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла за умови, що дії останньої були протиправними, між ними і шкодою \\є безперервний причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Однак, безспірних, достовірних та достатніх доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 57, 58 ЦПК України в судовому засіданні з цього приводу позивачем по справі не надано. З цих підстав, суд вважає, що вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди з відповідачів по справі не підлягає до задоволення. А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі, прийшов до висновку про часткове задоволення позову. На підставі ст.ст. 901, 902 ЦК України,ст.ст. 20, 32, 33 Закону України «Про туризм»,

Outcome: dismissed