Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. В позовній заяві вказав, що у червні 2009 року між ТОВ «Монтана Груп Ко» в особі його учасників, а саме його та [PERSON] та [PERSON] проводилися перемови, про те, що останній поставить йому торгове та виробниче обладнання для відкриття ресторана під торговою маркою «Burger CLUB» у м. Києві. Дана торгова марка належить ТОВ «Солі Плюс», в якому відповідач є директором. 16.06.2009 року на підтвердження своїх намірів передати йому торгове та виробниче обладнання для ресторану, відповідач склав відповідну розписку про те, що він особисто отримав від позивача, від імені якого виступали його учасники [PERSON] та [PERSON] 360 000 грн. 19.06.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги згідно якого позивачу було передано право вимоги по розписці, складеній [PERSON] 16.06.2009 року в частині прав [PERSON] До сьогоднішньго дня торгового та виробничого обладнання відповідач не передав. Вважає, що відповідач безпідставно набув грошові кошти. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно набути майно, а саме грошові кошти у розмірі 360 000 грн., а також відсотки у розмірі 91 908,00 грн. та судовий збір - 3219,00 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, в судове засіданя свого представника не направив. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідичши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 16.06.2009 року між ТОВ «Солі Плюс» в особі директора [PERSON] і ТОВ «Монтана Груп Ко» в особі директора Костенка Д.А. уклали договір ліцензійний, згідно умов якого ліцензіар зобов»язується надати Ліцензіату для здійснення ним півдприємницької діяльності на території України за винагороду й на визначений у договорі термін комплекс прав згідно зі стандартами ведення бізнесу Ліцензіара. Як вбачається з оригіналу розписки від 16.06.2009 року, наданої в судовому засіданні відповідачем, [PERSON] отримав 360 000 грн. від ТОВ «Монтана Груп Ко» в особі засновників [PERSON] та [PERSON]за торгове та виробниче обладнання для ресторану «Burger CLUB» у м. Києві. Також з розписки вбачається, що на ній наявна печетка ТОВ «Солі Плюс». Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 10 ЦПК України на сторони покладено обов»язки довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із розписки від 16.06.2009 року та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON], передаючи кошти [PERSON] діяли в інтересах ТОВ «Монтана Груп Ко», тобто в інтересах юридичної особи. Також судом встановлено, що звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення коштів [PERSON] як фізична особа. В поданій до суду позовній заяві та в судовому засіданні позивачем не зазначено не доведено факту порушення відповідачем його прав як фізичної особи. ТОВ «Монтана Груп Ко», в інтересах якого діяли [PERSON] та [PERSON], з вимогами про стягнення коштів не зверталося. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини та вирішуючи справу в межах заявлених позивачем позовних вимог до відповідча, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення коштів відсутні. Відповідачем жодні права чи інтереси [PERSON] як фізичної особи щодо спірних коштів не порушені, тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed