Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом, зміненим 17.12.2014 року, до Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, треті особи: [PERSON], товарна біржа «Новомосковська», про визнання права власності на нерухоме майно, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,2115 га, розташовану на території Піщанської сільської ради, за адресою: [ADDRESS], надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, у зв'язку з втратою ним документу, що засвідчує право власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 21.02.2003 року між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2115 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], за реєстраційним № 000024 від 21.02.2003 року. Сторони досягли усіх істотних умов договору, позивачем було сплачено [PERSON] за купівлю спірної земельної ділянки суму у розмірі 1 023,00 грн. Втім, звернувшись до Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області з метою приведення технічної документації у відповідність до діючого законодавства і оформлення права власності на земельну ділянку, [PERSON] відмовлено у здійсненні реєстрації права власності у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації за місцем розташування об'єкта нерухомості. В ході розгляду справи представниками Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області було надало відомості, про те, що 30.04.2003 року у книзі запису державних актів за [PERSON] зареєстровано Державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] за № 19708, однак архівний примірник вищезазначеного Державного акту в управлінні відсутній. За час проведення земельної реформи, форми державних актів мінялися кілька разів, а отже технічно неможливо видати дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку. Дана обставина позбавляє його можливості здійснити державну реєстрацію земельної ділянки. За таких обставин [PERSON] вимушений звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх невизнаних прав. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Разом з тим, представник відповідача подав до суду письмові пояснення з приводу позовних вимог, якими вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку на підставі ст. 392 ЦК України. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явився. Представник третьої особи - товарної біржі «Новомосковська», будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Суду надано копію договору купівлі-продажу від 21.02.2003 року, зареєстрованого на товарній біржі «Новомосковськ» за реєстраційним № 000024, укладений між [PERSON] та [PERSON], згідно якого останній купив у [PERSON] земельну ділянку, площею 0,2115 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-12). Дана земельна ділянка належала продавцю [PERSON] на підставі державного акту [NUMBER], який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 17199 (а.с.13-14). Суду надано рішення № РВ-1200084682013 про відмову у внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, згідно якого відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про внесення відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру від 16.12.2013 року, у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу від 21.02.2003 року не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації за місцем розташування об'єкта нерухомості (а.с.5-6). У відповідності зі ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на час укладення угоди, договір купівлі-продажу житлового будинку чи іншого нерухомого майна повинний бути нотаріально засвідчений. Між тим, згідно ст. 47 ч. 2 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона відмовляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі визнати угоду дійсною, визнавши за позивачем право власності на спірний будинок. Судом встановлено, що 21.02.2003 року [PERSON] отримав від [PERSON] кошти у розмірі 1 023,00 грн. за продаж земельної ділянки, що стверджується договором купівлі-продажу від 21.02.2003 року посвідченого Українською товарною біржею (а.с.11-12). Тобто сторони досягли згоди та виконали всі істотні умови зазначеного вище договору. Суду надано також копію технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, яка належить [PERSON], надана для будівництва і обслуговування житлового будинку на території Піщанської сільської ради за адресою: [ADDRESS], пояснювальну записку щодо переоформлення державного акту на право власності на земельну ділянку, замовлення № 5 та технічне завдання (а.с.7-10). Все вищевикладене дає підстави стверджувати, що сторони при укладання договору купівлі-продажу нерухомості досягли усіх істотних умов договору, виконали його умови. Крім того, на запит суду Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області повідомило, що за даними Книги записів державних актів на право приватної власності на землю земельна ділянка площею 0.2115 га , яка розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстрована на праві власності за [PERSON] (а.с.39). Крім того, в ході розгляду справи представниками Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області було надано відомості, про те, що 30.04.2003 року у книзі запису державних актів за [PERSON] зареєстровано Державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] за № 19708, однак архівний примірник вищезазначеного Державного акту в управлінні відсутній. За час проведення земельної реформи, форми державних актів мінялися кілька разів, а отже технічно неможливо видати дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку. Дана обставина позбавляє позивача можливості здійснити державну реєстрацію земельної ділянки. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та мають бути задоволені, за [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0,2115 га, розташовану на території Піщанської сільської ради за адресою: [ADDRESS], надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, у зв'язку з втратою ним документу, що засвідчує право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved