Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,22 га, яка розташована на території Гораймівської сільської ради Маневицького району. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] шляхом спільного проживання, проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [INFO] помер. По смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 га; право на земельну частку (пай), площею 1,28 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності КСП «Кормін», а також майно, успадковане по смерті дружини [PERSON] . 20 лютого 2009 року від імені [PERSON] було посвідчено заповіт на ім`я свого сина [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у встановленому законом строк. Іншим спадкоємцем є [PERSON] , яка спадщину не прийняла та не претендує на неї. Для оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю у спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на спадкове майно на ім`я спадкодавця. Разом з тим, у позивача виникли труднощі зі встановленням факту родинних відносин між ним та спадкодавцем - батьком [PERSON] , оскільки від незалежних від [PERSON] обставин у свідоцтві про народження у графі батько вказано прочерк. Батьки позивача уклали шлюб лише 25 червня 1980 року, тобто після його народження. У зв`язку з наведеним та відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, [PERSON] було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а також визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане майно. Ухвалою Маневицького районного суду від 9 листопада 2020 року до участі в розгляді вказаної справи в якості співвідповідача залучено [PERSON] . Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 16 січня 2021 року у даній справі замінено відповідача Гораймівську сільську раду Маневицького району Волинської області на Колківську селищну раду Маневицького району Волинської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду подав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , кожного зокрема, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують щодо задоволення позову. Відповідачі - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв її чоловік [PERSON] шляхом спільного проживання, проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [INFO] помер. Ще за життя, а саме 20 лютого 2009 року від імені [PERSON] було посвідчено заповіт на ім`я сина [PERSON] (а.с. 9, 10, 13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 2 січня 1964 року, позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Гораймівка Маневицького району Волинської області. В графі мати вказано [PERSON] , а в графі батько - відомості відсутні (а.с. 12). Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25 червня 1980 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 25 червня 1980 року уклали шлюб, який зареєстрований Гораймівською сільською радою Маневицького району, актовий запис № 12 (а.с. 11). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 5 листопада 2020 року комісією проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , [INFO] , який з дня народження проживає та зареєстрований в [ADDRESS] . Його батьками є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сім`я з 1963 року по 1980 року проживали в цивільному шлюбі, а 25 червня 1980 року офіційно уклали шлюб. З 1963 року і по момент смерті [PERSON] проживав постійно з [PERSON] та вели спільне господарство (а.с. 65). Із витягу з погосподарської книги № 2 за 2016-2020 роки та довідки Гораймівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 200 від 5 лютого 2020 року вбачається, по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] ; земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,23 га; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,60 га, а також земельна частка (пай), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0179497 від 14 травня 1997 року, належить [PERSON] , який помер [INFO] . Разом із [PERSON] проживала його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , та у власності якої була земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,22 га, яка розташована на території Гораймівської сільської ради Маневицького району. 20 лютого 2009 року від імені [PERSON] було посвідчено заповіт на ім`я сина [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Іншим спадкоємцем є [PERSON] (а.с. 14, 15). Згідно витягу з рішення Гораймівської сільської ради Маневицького району № 11/6 від 31 січня 1998 року [PERSON] надано у приватну власність земельні ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,23 га, та для особистого підсобного господарства, площею 0,60 га (а.с. 16). Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0179497 від 14 травня 1997 року та довідки відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № М-203/0.-0.25-157/133-20 від 4 серпня 2020 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Кормін», розміром 1,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 17-18). Із Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 000089 від 28 червня 2002 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,22 га (а.с. 19). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 538/02-31 від 23 червня 2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Гораймівською сільською радою Маневицького району Волинської області 20 лютого 2009 року, зареєстрованого у реєстрі за № 3, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] ; земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,2300 га; земельну ділянку для ведення підсобного господарства, площею 0,6000 га; право на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП «Кормін» Гораймівської сільської ради; земельну ділянку для ведення підсобного господарства, площею 1,2200 га, що належала дружині спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання, проте не оформив своїх прав (а.с. 47). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 811/1-16 від 19 жовтня 2020 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 292 за 2009 рік. 22 вересня 2009 року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (а.с. 56-58). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 14 вересня 2020 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 44). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а також доцільністю визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1225, 1233, 1235, 1236, 1261, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved