Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Верхньодніпровської міської ради про визнання права власності. В обґрунтування позову посилається на те, що 6 червня 2012 року помер його батько - [PERSON]. За життя він склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. Він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а саме на частку в житловому будинку по вул..Дидишка, 13, м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області у звязку з тим, що спадкодавець не зареєстрував право власності на це майно. Позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 14 жовтня 1992 року [PERSON] набув право власності на частку в будинку по вул..Дидишка, 13, м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, проте не зареєстрував його. 16 лютого 2009 року [PERSON] отримав рішення Верхньодніпровської міської ради про дозвіл на будівництво гаражу, літньої кухні, тамбуру, комплексного капітального ремонту житлового будинку із заміною зовнішніх стін (зі зміною площ в будинку), заміну даху, перевлаштування дверних пройомів. 22 лютого 2009 року було отримано акт розбивки господарчих будівель в натурі. 26 липня 2016 року Відділ житлово-комунального господарства, будівництва, містобудування та архітектури райдержадміністрації зробив висновок про те, що розміщення житлового будинку, будівель та споруд не суперечить вимогам Державних будівельних норм ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». 23 липня 2016 року НВП «Южспецхаммаш» проведено технічне обстеження житлового будинку та встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Після проведення цих робіт змінилося дольове співвідношення в садибному житловому будинку та частка [PERSON] становить 51/100 ідеальних часток. Інша частина житлового будинку належить [PERSON] та складає 49/100 ідеальних часток. На підставі вищевикладеного [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на 51/100 частину садибного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул..Дидишка, 13, м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги, суду пояснив, що дійсно батько за життя перебудував будинок, який придбав раніше, було отримано всі дозволи, проте він не встиг оформити всі документи та зареєструвати право власності. Окрім нього інших спадкоємців після батька не має. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, КП «Верхньодніпровське БТІ» в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] придбав частики у будинку по вул.. Дидишко, 13 у м.Верхньодніпровськ, а саме 3/10 частини та 1/10 частину за різними договорами купівлі-продажу. Потім, в 2009 році, він отримав дозвіл перебудову та фактично перебудував будинок, побудував господарські будівлі та споруди, проте не встиг зареєструвати право власності на це майно та помер. Було отримано всі необхідні висновки проте, що побудоване майно придатне для безпечної експлуатації, відповідає всім будівельним нормам. Також було проведено технічну інвентаризацію та встановлено, що частка [PERSON] становить 51/100 ідеальних часток, а частка іншого власника 49/100. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі договору купівлі-продажу від 23 вересня 1995 року [PERSON] придбав 1/10 частину житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими спорудами за адресою: вул.. Дидишко, 13 м.Верхньодніпровськ (а.с.23-24). Також на підставі договору купівлі-продажу від 14 жовтня 1992 року [PERSON] придбав 3/10 частини цього ж будинку з відповідною долею господарських будівель (а.с.25-26). Рішенням виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради № 55 від 16 лютого 2009 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво гаражу, літньої кухні, тамбуру, комплексного капітального ремонту житлового будинку з заміною зовнішніх стін (зі зміною площ в будинку), з заміною даху, перевлаштування дверних пройомів за адресою: вул..Дидишко, 13 м.Верхньодніпровськ (а.с.17). 20 лютого 2009 року районним архітектором було зроблено акт господарчих споруд в натурі (а.с.18). 6 червня 2012 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Після його смерті до нотаріуса звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на спадкове майно у виді частки житлового будинку за адресою: вул..Дидишко, 13 м. Верхньодніпровськ оскільки частки житлового будинку, які зазначені в документах, не відповідають фактичним. У звязку з чим позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 серпня 2016 року (а.с.13). Встановлено, що дійсно [PERSON] завершив перебудову житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: вул..Дидишко, 13 м.Верхньодніпровськ в 2010 році, що підтверджується технічним паспортом на будинок, який складений 20 червня 2016 року. У звязку з перебудовою змінилася загальна частка, яка знаходилась в користуванні [PERSON] та вона складає 51/100 ідеальних часток, що підтверджується інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна № 732 від 8 серпня 2016 року (а.с.15). Згідно з повідомленням Відділу житлово-комунального господарства, будівництва, містобудування та архітектури Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 26 липня 2016 року розміщення будівель та споруд, як показано в схемі не суперечить вимогам Державних будівельних норм ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с.19). Відповідно до звіту НВП «Южспецхіммаш» від 3 липня 2016 року за результатами обстеження садибного житлового будинку за адресою: вул..Дидишка, 13 м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області встановлено, можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.37-40). Таким чином, встановлено, що [PERSON] за життя набув право власності на 51/100 частку садибного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул..Дидишка, 13 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області з підстав не заборонених законом, проте не зареєстрував право власності на це майно, що не є підставою для припинення цього права. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя, 16 березня 2012 року, [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] (а.с.12). Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 11 червня 2012 року цей заповіт є чинним (а.с.50). Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, а тому до нього фактично перейшли права та обовязки спадкодавця, в тому числі право власності на 51/100 частину садибного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул..Дидишка, 13 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. Інших спадкоємців за законом або заповітом після смерті [PERSON] згідно зі спадковою справою не встановлено. [PERSON] (дружина померлого) та [PERSON] (донька померлого) на момент смерті з [PERSON] не були зареєстровані, із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, а тому у відповідності до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України вважаються такими, що не прийняли спадщину. Недієздатних, малолітніх, неповнолітніх спадкоємців, або ж спадкоємців, дієздатність яких обмежена після смерті [PERSON] не встановлено. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про можливість визнання за [PERSON] права власності на 51/100 частину садибного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул..Дидишка, 13 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька, [PERSON], оскільки його право не визнається, а тому заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved