Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позову позивач зазначає, що на праві приватної власності з 2006 року вона володіє будинком [ADDRESS] . Відповідач є донькою позивача. Ще у 2006 році відповідач виїхала у невідомому напрямку і до цього часу не з`являється у будинку [ADDRESS] , не проживає, не веде спільного господарства та не несе жодних витрат, пов`язаних з утримуванням зазначеного житла. Позивач просить суд на підставі статті 405 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Позивач до суду не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Оскільки відповідач була повідомлена про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, в судове засідання не з`явилася без поважних причин, відзив на позов не надала, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1401717912238, номер запису про право власності 23251820, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.11.2017, виданим реєстраційною службою Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.11.2017, посвідченим приватним нотаріусом Петропавлівського нотаріального округу Свириденко Л.В., витягом про реєстрацію видачі свідоцтва про спадщину в Спадковому реєстрі за № 60492406. Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за вихідним № 739 від 13.09.2019. Згідно з актом обстеження матеріально - побутових умов від 19.08.2019, складеного депутатом Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області Правдою Л.В., відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з 2006 року за вказаною адресою не проживає. За приписами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового чи майнового права або інтересу. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно з статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності, користування чи розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням сукупності досліджених доказів, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, оскільки фактично відсутня в ньому понад рік і не встановлено домовленості між нею і власником житла про інше. Бездіяльністю відповідача, яка не звертається з заявою до органу міграційної служби про зняття з реєстрації місця проживання в будинку, власником якого є позивач, порушуються права власника майна, оскільки позивач не може ним розпорядитись. Ухвалою від 16.09.2019 позивач звільнена судом від сплати судового збору у розмірі 768,20 грн, відповідно до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь держави судові витрати на сплату судового збору в розмірі 768,20 грн. На підставі викладеного та ст.16, 317, 319, 386 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved