Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратила право користування жилим приміщенням. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.04.1998 року, виданого органом приватизації Кураховокомуненерго на підставі розпорядження № 100 від 15.04.1998 року. За вказаною адресою зареєстровані [PERSON] , дружина [PERSON] , донька [PERSON] . Також в будинку зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Курахівської міської ради № 719 від 22.04.2019 року за вказаною адресою зареєстрований, але не мешкає по теперішній час [PERSON] . Позивач вказує, що зареєстрував [PERSON] та її чоловіка [PERSON] на своїй житловій площі на їх прохання, у зв`язку з проведенням у Донецькій області АТО. [PERSON] з моменту реєстрації 07.08.2015 року за вказаною адресою не мешкав взагалі. Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. За статтею 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.\~71\~ЖК Українипри тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.\~72\~ЖК Україниособа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно\~ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Факт непроживання відповідача по справі за вказаною адресою понад шести місяців підтверджується документами, доданими до позовної заяви. Таким чином, позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved