overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] (далі - відповідач). Підставою для розірвання шлюбу зазначає фактичне припинення шлюбних відносин з 2017 року. Позивачка [PERSON] , з`явившись до суду, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Зазначила, що строк для примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] , з`явившись до суду, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Зазначив, що строк на примирення не потрібен. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне. 08.07.2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харків, актовий запис № 678, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінене на [PERSON] . Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, суд після розірвання шлюбу залишає позивачу прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Свої вимоги мотивувала тим, що 19 грудня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі у них народився син [PERSON] . Життя з відповідачем не склалось, тому з січня 2020 року вона з сином переїхала жити до батьків в м. Первомайськ Миколаївської області. З цього часу син перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання сина в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутись із позовом до суду. Відповідач працює на будівництві зварювальником без оформлення трудових відносин, його заробітна плата складає 20000,00 грн. На підставі викладеного позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 5000,00 грн. щомісячно. Зазначену суму обґрунтовує сплатою коштів за дитячий садок у розмірі 700,00 грн. щомісяця та витратами на продукти харчування, засоби гігієни, одяг. Після отримання інформації щодо місця реєстрації відповідача, ухвалою судді від 01 червня 2020 р. було відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено на 01.07.2020 р. 01 липня 2020 року у зв`язку із неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 16.07.2020 року. 16 липня 2020 року за заявою позивачки з підстав можливого примирення з відповідачем, розгляд справи було відкладено на 04.08.2020 року. 04 серпня 2020 року позивачка надала телефонограму про залишення позову без розгляду у зв`язку із примиренням із відповідачем. Ухвалою суду від 04 серпня 2020 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] (далі Позивачка) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві зазначає, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], 27.12.2012 народження, яка проживає разом з Позивачкою та перебуває на її утриманні. Матеріальне становище Позивачки не дає їй змоги повністю забезпечити дитину, тому вона просить стягнути з Відповідача, на її користь аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON], 27.12.2012 народження в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення цього позову і до повноліття дитини. Позивачка до початку розгляду справи по суті, подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю посилаючись на підстави викладені в позовній заяві, просила суд задовольнити позов, справу розглядати за її відсутності. Відповідач до початку розгляду справи по суті, подав заяву про те, що позовні вимоги визнає повністю, справу просив розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], 27.12.2012 народження, її матірю є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР №171785 виданим повторно 27.12.2012 та свідоцтвом про шлюб серії І-СР №108843 виданим 14.06.2014. Відповідно до довідки про склад сімї №5594 виданої виконавчим комітетом Тальнівської міської ради, до складу сімї [PERSON] входять: дочка [PERSON] - [INFO], чоловік [PERSON]. Відповідно до ст. 180, 183 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи наведене, аналізуючи досліджені докази, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивачки на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], 27.12.2012 народження, аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 09.11.2016 і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму в місяць на дитину відповідного віку. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивачка) звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), посилаючись на те, що 02.06.1993 між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області; неповнолітніх дітей Позивачка та Відповідач не мають; шлюбні відносини припинили через постійні сварки та відсутність порозуміння, різні погляди на сімейні життя. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін і зумовили звернення Позивачки до суду з даним позовом, оскільки через органи РАЦС Відповідач розривати шлюб відмовляється. Згідно з ухвалою суду від 15.01.2021 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 15.02.2021. Сторони, будучи належним чином сповіщеними про виклик до суду, у судове засідання не з`явилися. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлений позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи, після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище « [PERSON] ». Відповідач причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. З письмової згоди Позивачки Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачка та Відповідач 02.06.1993 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконкомом Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області за актовим записом №10 (а.с.11). На даний час Позивачка та Відповідач подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, неповнолітніх дітей, сумісних інтересів та спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною власністю не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, шлюб буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивачка) звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), посилаючись на те, що 10.06.2017 між сторонами був укладений шлюб, у якому у них народилась донька [PERSON] , [INFO] ; однак, на даний час Позивачка та Відповідач припинили шлюбні відносини та проживають за різними адресами через різні погляди на життя. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін, тому Позивачка просить шлюб розірвати. Згідно з ухвалою суду від 12.08.2021 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30.08.2021. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі; Позивачка заявлений позов підтримує та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище « [PERSON] »; Відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, відзиву на позов не подав. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачка та Відповідач 10.06.2017 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом №60 (а.с.5). Сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] (а.с.7). На даний час Позивачка та Відповідач подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, проживають за різними адресами, сумісних інтересів та спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною власністю та щодо визначення місця проживання дитини не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, шлюб буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з Відповідача на користь Позивачки підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого при подачі позову судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивачка) звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), посилаючись на те, що 15.06.2013 між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського МУЮ у Житомирській області; дітей від шлюбу подружжя не має і з 2019 року припинило фактичні шлюбні відносини через постійні сварки, відсутність порозуміння, різні погляди на сімейні життя та ведення спільного господарства. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін і зумовили звернення [PERSON] до суду з даним позовом, оскільки через органи РАЦС Відповідач розривати шлюб відмовляється. Після розірвання шлюбу Позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 28.05.2020 було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому Позивачка просить позов задовольнити, Відповідач позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачка та Відповідач 15.06.2013 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом №169. Спільних дітей сторони не мають, подружніх відносин з 2019 року не підтримують, ведуть окреме господарство, проживають за різними адресами, в різних населених пунктах, спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною власністю не мають, примиритися не бажають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивачка) звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), посилаючись на те, що 22.07.1995 між сторонами був укладений шлюб, який на даний час існує лише формально. Причиною припинення стосунків між сторонами стали постійні сварки, взаємні образи, різні погляди на життя, неможливість знайти спільне рішення сімейних проблем. Неповнолітніх дітей Позивачка та Відповідач не мають. Вищевказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін і зумовили звернення Позивачки до суду з даним позовом, оскільки через органи РАЦС Відповідач розривати шлюб відмовляється. Згідно з ухвалою суду від 29.09.2020 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 20.10.2020. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому Позивачка заявлений позов підтримує та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище « [PERSON] »; Відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, відзиву на позов не подав. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачка та Відповідач 22.07.1995 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Бахмацького райвиконкому за актовим записом №85. На час звернення до суду сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. На даний час Позивачка та Відповідач подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, сумісних інтересів, спору щодо поділу спільного майна подружжя не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, шлюб буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивачка) звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), посилаючись на те, що 26.09.2009 між сторонами був укладений шлюб, у якому у них народилась донька [PERSON] , [INFO] ; з 2019 року Позивачка та Відповідач припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть та проживають за різними адресами. Причиною припинення стосунків стали різні погляди сторін на життя. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін, тому Позивачка просить шлюб розірвати. Згідно з ухвалою суду від 29.09.2020 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 20.10.2020. Сторони, будучи належним чином сповіщеними про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлений позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи, після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище « [PERSON] ». Відповідач причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. З письмової згоди Позивачки Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачка та Відповідач 26.09.2009 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №133. Сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована разом з батьками в [ADDRESS] (а.с.6). На даний час Позивачка та Відповідач подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, сумісних інтересів та спору щодо визначення місця проживання дитини і розподілу спільного майна не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, шлюб буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved