Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа [PERSON] міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якій зазначив, що 17 листопада 2015 року померла його мати [PERSON] в м. Алчевськ Луганської області. На сьогодні це є непідконтрольною територією українській владі, де не діють державні органи влади України. При його зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою отримання свідоцтва про смерть, він отримав письмову відмову. Встановлення зазначеного факту йому необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Просив суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 17 листопада 2015 року в м. Алчевськ Луганської області, України, причина смерті геморагічний інфаркт правої скронево-потиличної області з проривом під оболонки і шлуночки головного мозку, на час смерті була зареєстрована за адресою [INFO], Україна. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині заяви просив розглядати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи [PERSON] міського\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Луганській\~області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою про причину смерті № 586 від 18 листопада 2015 р., [PERSON], [INFO], померла 17 листопада 2015 року, причина смерті - геморагічний інфаркт правої скронево-потиличної області з проривом під оболонки і шлуночки головного мозку. \~ \~ \~ \~Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 446748, виданого 01 грудня 2015 року, [PERSON] померла 17 листопада 2015 року, про що складено актовий запис № 1129. Згідно з свідоцтвом про народження серії ІІІ- УР № 095341 від 14 квітня 1961 р., виданого міськ. ЗАГСом м. Ворошиловськ, Луганської області, [PERSON] народився 14 квітня 1951 року, про що складено актовий запис № 506. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з відмовою у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 402/17.2-106 від 03.07.2018 р., предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, відмовити у державній реєстрації смерті. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного. стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, довідку про смерть, слід вважати не легітимними документами, адже вони видані органами, на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 17 листопада 2015 року в м. Алчевськ Луганської області, України, причина смерті геморагічний інфаркт правої скронево-потиличної області з проривом під оболонки і шлуночки головного мозку, на час смерті була зареєстрована за адресою [INFO], Україна. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved