Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 25.03.1999 року № 140 «Про встановлення опіки над неповнолітніми [PERSON] та [PERSON]» його було призначено опікуном над онукою [PERSON], [INFO], оскільки вона залишалась без батьківського піклування. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 05.12.2001 року мати дитини - [PERSON], була позбавлена батьківських прав щодо дочки, [PERSON], [INFO]. Батько дитини - [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] вже тривалий час проживає з ним. Він самостійно забезпечує її всім необхідним відповідно до вікових потреб. Мати дитини не надає у добровільному порядку грошову допомогу на придбання дитячого одягу, взуття, харчування, засобів гігієни, тощо. Вона не турбується чи забезпечена її дитина шкільним приладдям, необхідним медичним лікуванням, чи оплачується вчасно харчуванням у школі тощо. У зв'язку з цим він вимушений просити вирішити питання стягнення аліментів на утримання дитини у судовому порядку. Відповідач не має постійного місця роботи та стабільного заробітку. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в сумі 386 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки до суду не повідомив, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлений позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляла, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи у її відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки до суду не повідомив, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Також встановлено, що рішенням суду 05 грудня 2001 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо [PERSON] (а.с. 3-5). Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 25.03.1999 року № 140 «Про встановлення опіки над неповнолітніми [PERSON] та [PERSON]» призначено [PERSON] опікуном над [PERSON] (а.с. 7). Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється матір'ю неповнолітньої [PERSON] - [INFO] (а.с. 2). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] немає постійного доходу, її дохід є нерегулярним, за станом здоров'я є працездатна і спроможна сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 643 гривні, що становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 12 років. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] не надає [PERSON] коштів на утримання дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та її реальна спроможність сплачувати аліменти, її повна працездатність, молодий вік, позволяють сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] - [INFO] у розмірі 643 гривні, що становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 12 років. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та її реальну спроможність сплачувати аліменти, її вік, повну працездатність, а також звичайні потреби неповнолітньої дитини. А також те, що будучи матір'ю дитини, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище по утриманню дитини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] - [INFO] у розмірі 643 гривні, що становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 12 років, починаючи з 31.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить становить 243,60 гривень. Судом при рзгляді справи встановлено, що ціна позову складає 2 316 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 23,16 гривень. Проте мінімальний розмір судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру становить 243,60 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору з позову майнового характеру становить 243,60 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved