Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.03.2011 року уклав з відповідачем договір позики, згідно якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 3000 доларів США, 01.04.2011 року відповідач від позивача отримав 500 доларів США. Відтак, за період 09.03.2011 року по 01.05.2011 року відповідач отримав у борг від позивача грошові кошти на загальну суму в розмірі 3500 доларів США, яку останній зобов'язувався повернути 15.04.2011 року. Проте, до цього часу відповідач зобов'язання не виконав. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з [PERSON] в користь позивача суму боргу в розмірі 3841,37 доларів США, з яких: 3500 доларів США - сума основного боргу, 341,37 доларів США - 3% річних за прострочення виконання зобов'язання, що згідно офіційного курсу валют становить 44 890 грн. 80 коп. та судові витрати у справі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи за місцем його реєстрації, і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 610, 625, 625, 655, 692 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, 09.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 3000 доларів США та 01.04.2011 року повторно отримав грошові кошти в розмірі 500 доларів США строком до 15.04.2011 р. (а.с. 4,5). Станом на 28.07.2014 року відповідач не повернув заборгованість позивачу в розмірі 3500 доларів США, тобто умови договору не виконав. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із договору позики вбачається, що відповідач зобов'язаний був повернути кошти 15.04.2011 року. Оскільки, на час звернення до суду зобов'язання не було виконано, то кількість прострочення виконання зобов'язання становить 1196 днів. А тому, суд погоджується із проведенням позивачем розрахунків 3% річних на суму 343,39 доларів США (а.с. 8). Отже, відповідач порушив вимоги ст.ст. 610, 625, 625, 655, 692 ЦК України, оскільки позику вчасно не повернув належні [PERSON] кошти. Зі змісту ст.533 Цивільного кодексу України вбачається, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 3841,37 доларів США, що за офіційним курсом валют становить 44 890 грн. 80 коп. та судові витрати в розмірі 449 грн. 00 коп.

Outcome: approved