Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовними вимогами до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області по цивільній справі №1227/7915/2012 від 19.12.2012 року, на користь відповідачки [PERSON] на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з 1/3 частини на 1/4 частину всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області по цивільній справі №1227/7915/2012 від 19.12.2012 року з позивача на користь відповідача стягнені аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 16.10.2012 року. В процесі розгляду справи про стягнення аліментів позивач особисто заявив, що буде сплачувати саме таку частину від своїх доходів, оскільки на той час мав гарну зарплатню. На сьогодні, у звязку з тим, що умови оплати праці на підприємстві, де працює позивач значно погіршились, він став отримувати заробітну плату в рази меншу від тієї, яка була в нього на час прийняття рішення Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, можливість щодо надання матеріальної допомоги на утримання своєї дитини стала обмеженою, у звязку з чим позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову, оскільки їй не вистачає грошових коштів на утримання доньки. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Позивач надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач причини неявки суду не повідомила. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. Вказане підтверджується копією паспорта серії ЕК №156373, виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 10.04.1996 року. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.12.2012 року у справі №1227/7915/2012 з [PERSON], [INFO], були стягнені аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 16.10.2012 року, до досягнення дитиною повноліття 21 лютого 2025 року. З копії довідки № 73, виданої 10.10.2017 року ТОВ «НВО «Сєвєродонецький Склопластик», вбачається, що [PERSON] дійсно працює у ТОВ «НВО «Сєвєродонецький Склопластик» та його загальна сума доходу за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року, за виключенням аліментів становить 46 679,70 грн. З копії довідки № 12, виданої 24.01.2017 року ТОВ «НВО «Сєвєродонецький Склопластик», вбачається, що [PERSON] дійсно працює у ТОВ «НВО «Сєвєродонецький Склопластик» та його загальна сума доходу за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, за виключенням аліментів становить 93 602,31 грн. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд звертає увагу на те, що позивач на даний час отримує меншу заробітну плату, а отже обставини, викладені позивачем щодо зміни його матеріального стану, підтвердились наданими суду доказами. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (ред. від 17.05.2017 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved