Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], Прокуравської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позивач – [PERSON], в судове засідання не з’явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити. Із змісту позовних вимог [PERSON] вбачається, що 03 січня 2010 року у с. Прокурава Косівського району Івано-Франківської області помер [PERSON]. [PERSON] до дня смерті проживав у належному йому житловому будинку по вул. Потік у с. Прокурава Косівського району Івано-Франківської області. За життя [PERSON] заповітного розпорядження щодо належного йому майна не залишив. Позивач є сином померлого. Про це свідчить актовий запис в книзі реєстрації актів про народження за № 7, зроблений 22 лютого 1968 року у Шешорській сільській раді Косівсівського рай бюро ЗАГС Івано-Франківської області. Позивач, щодо майна належного на день смерті його батька за законом є спадкоємцем першої черги. Також спадкоємцями першої черги за законом на це майно є також і його брат та сестра, які є відповідачами у справі. Позивач фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки проживав на день смерті його батька в цьому господарстві, а також проживає в цьому господарстві до даного часу. Між спадкоємцями досягнуто згоди, що це майно має перейти позивачу. У лютому 2014 року позивач звернувся до державного нотаріуса Косівського нотаріального округу із заявою про оформлення його права на спадщину після смерті батька і представив підтверджуючі документи. Йому було запропоновано представити правовстановлюючі документи на майно належне померлому на день смерті, і в тому числі на господарство № 375А по вул Потік у с. Прокурава Косівського району. При зверненні позивачем до Прокуравської сільської ради про те, чи видавалось свідоцтво про право власності на це господарство, дано відповідь, що таке свідоцтво не видавалося. При зверненні позивачем до Коломийського МБТІ щодо видачі витягу з реєстру прав на нерухоме майно щодо цього господарства дано відповідь, що право власності на це господарство в реєстрі прав на нерухоме майно не зареєстровано. У зв’язку з цим постановою нотаріуса Косівської державної нотаріальної контори від 19 лютого 2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно. Ці обставини призвели до неможливості оформлення права власності позивача на спадкове майно та необхідності звернення з цього приводу до суду. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Відповідач у справі, [PERSON], в судове засідання не з’явився. Подав да суду письмову заяву зареєстровану в реєстрі за № 14 у виконкомі Будилівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, відповідно до якої на майно: житловий будинок, земельна ділянко, що знаходиться в с. Прокурава Косівського району, відповідач не претендує, від нього відмовляється і претензій ні до кого не має. Просить розглянути справу без його присутності. Відповідач у справі, [PERSON], в судове засідання не з’явилася. Подав да суду письмову заяву, відповідно до якої позов визнає. Просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача у справі Прокуравської сільської ради, сільський голова [PERSON] в судове засідання не з’явився. Подав да суду письмову заяву, відповідно до якої сільська рада позов визнає. Справу просить розглянути без участі представника сільської ради. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що 03 січня 2010 року у с. Прокурава Косівського району Івано-Франківської області помер [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] до дня смерті проживав у належному йому житловому будинку по вул. Потік у с. Прокурава Косівського району Івано-Франківської області. За життя [PERSON] заповітного розпорядження щодо належного йому майна не залишив (а.с. 7). Позивач є сином померлого. Про це свідчить актовий запис в книзі реєстрації актів про народження за № 7, зроблений 22 лютого 1968 року у Шешорській сільській раді Косівсівського рай бюро ЗАГС Івано-Франківської області (а.с. 6). Позивач, щодо майна належного на день смерті його батька за законом є спадкоємцем першої черги. Також спадкоємцями першої черги за законом на це майно є також і його брат та сестра, які є відповідачами у справі. При зверненні позивачем до Коломийського МБТІ щодо видачі витягу з реєстру прав на нерухоме майно щодо цього господарства дано відповідь, що право власності на це господарство в реєстрі прав на нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 8). У зв’язку з цим постановою нотаріуса Косівської державної нотаріальної контори від 19 лютого 2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно (а.с. 12). Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Зі ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Ст. 380 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння перешкоджає позивачу в оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку. Із вищенаведених підстав суд вважає підставними та доведеними в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] і вважає, що його позов слід задовольнити. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 316, 317, 328, 380, 392, 1216, 1218 ЦК України, та

Outcome: approved