Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача відповідно до судового наказу Бородянського районного суду Київської області від 05.10.2017 по справі № 360/2008/17 на користь відповідача на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , до розміру 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до судового наказу Бородянського районного суду Київської області від 05.10.2017 по справі № 360/2008/17 з позивача на користь відповідача на утримання спільної дитини стягуються аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно. Проте вказаний розмір аліментів ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Крім того, погіршився стан здоров`я родини позивача, що потребує додаткових витрат. Вказує, що 30.07.2016 уклав шлюб з [PERSON] , від якого подружжя має спільну доньку, [PERSON] , [INFO] . При цьому судом при винесенні судового наказу не враховані сімейні обставини позивача, зокрема те, що дружина позивача є інвалідом ІІІ групи, станом на день звернення з позовом до суду перебуває на 7 тижні вагітності. І дружина, і спільна дитина перебувають на утриманні позивача. Також суд не врахував те, що до винесення судового наказу позивач в добровільному порядку сплачував аліменти, а також ту обставину, що позивачем сплачуються комунальні послуги. З врахуванням наведеного, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідач в своєму відзиві на позовну заяву просила залишити без задоволення позовні вимоги, оскільки та обставина, що у позивача на утриманні перебувають донька та вагітна дружина не свідчать про зміну матеріального становища останнього, так як донька у позивача народилась в 2013 році, а шлюб було укладено в 2016 році - тобто до моменту видачі судом судового наказу. Крім того, позивач в своєму позові просить фактично змінити спосіб стягнення аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму, разом з тим, зміна способу стягнення аліментів його платником не передбачена положеннями Сімейного кодексу України. Також аліменти на утримання їх спільного з позивачем сина відповідач просила стягнути у мінімальній сумі. При цьому, дитина наразі навчається у навчально-виховному закладі освіти школі-ліцеї «Обдаровання», вартість навчання дитини становить 1300, 0 грн. на місяць, при цьому відповідач додатково несе витрати на харчування дитини, а відтак зменшення розміру аліментів до 50 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку вочевидь не буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку спільного з позивачем сина. 26.12.2017 ухвалою судді Бородянського районного суду Київської області Унятицького Д.Є. вказану справу передано на розгляд за підсудністю до шевченківського районного суду м. Києва. 07.02.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. справу прийнято до свого провадження та залишено без руху. 22.10.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. по справі відкрито провадження та призначено до розгляду в загальному позовному порядку з проведенням підготовчого засідання. Встановлено сторонам строки на надання заяв по суті справи. 02.01.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 29.01.2019 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів. 31.01.2019 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. підготовче засідання закрито, призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В своєму відзиві справу просила розглядати за її відсутності, а в задоволенні позовних вимог - відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до судового наказу Бородянського районного суду Київської області від 05.10.2017 по справі № 360/2008/17, виданого на підставі заяви [PERSON] , з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно. Позивач просить зменшити розмір аліментів, визначених у вказаному рішенні суду, оскільки стягнення аліментів в такому розмірі ставить останнього в скрутне матеріальне становище, оскільки на його утриманні є діти від нового шлюбу та дружина, яка є інвалідом ІІІ групи. При цьому, зазначає, що судом під час винесення судового наказу та присудження аліментів у зазначеному розмірі, не було враховано вказані вище обставини, а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач станом на день звернення з вказаним позовом до суду, обіймав посаду заступника начальника відділу в Апеляційному суді Київської області, його заробіток з січня 2017 року по вересень 2017 року склав 112 850, 69 грн./Довідка Апеляційного суду Київської області №05/28/65 від 12.10.2017/. При цьому розмір сплачених аліментів за вказаний час становить 7 200, 00 грн. (по 800 грн./місяць) З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2018р. відповідач, [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] , актовий запис № 1109), прізвище після держаної реєстрації шлюбу обох з подружжя « [PERSON] ». Так, статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який покладається рівною мірою на обох батьків. При цьому, відповідно до положень ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. При цьому, положеннями статті 192 СК України визначено умови для зміни розміру аліментів, зокрема, у зв`язку із: 1.) зміною матеріального стану платника або одержувача аліментів; 2.) зміною сімейного стану платника або одержувача аліментів, 3.) погіршення здоров`я платника або одержувача аліментів; 4.) поліпшення здоров`я платника або одержувача; 5.) в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, позивачу в рамках вказаного позову необхідно довести наявність обставин, які свідчать саме про те, що на момент подачі вказаного позову у останнього відбулись зміни матеріального чи сімейного стану, або його здоров`я, або довести наявність інших підстав для зменшення розміру присуджених до стягнення аліментів на утримання свого сина. На підтвердження своїх вимог надає копію Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис № 146, відповідно до якого позивач 30.07.2016 уклав шлюб з громадянкою [PERSON] , [INFO] . Також, як вбачається з матеріалів справи, до реєстрації шлюбу у позивача та [PERSON] народилась донька, [PERSON] , [INFO] (копія Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 541). Крім того, в шлюбі у позивача та його дружини народилась друга дитина, донька, [PERSON] , [INFO] /Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] /. Також, на підтвердження додаткових витрат позивачем надано копії повідомлень про необхідність оплати житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] за період з січня 2017 року по липень 2017 року на загальну суму 9 181, 34 грн. В матеріалах справи наявна копія пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого [PERSON] , з якого вбачається, що остання отримує пенсію по інвалідності, ІІІ група, з дитинства та копія пенсійного посвідчення [NUMBER] , виданого [PERSON] (група інвалідності не вказано). Позивач, разом з дружиною та двома дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] (Довідка про фактичне місце проживання від 03.01.2019 № 01/01-19). Позивач надав до матеріалів справи довідки від 03.01.2019 ЖБК «ІРПІНЬМАШ-2» та від 03.01.2019 № 01 ПКП «ТКС», що свідчать вказують на суму оплачених комунальних послуг за вказаною адресою. З врахуванням наведеного, в судовому засіданні встановлено, що на момент видачі Бородянським районним судом Київської області судового наказу від 05.10.2017 по справі № 360/2008/17 вже існували ті обставини, на які позивач посилається як на підставу для зменшення розміру аліментів. Відтак, та обставина, що на момент винесення судового наказу, позивач мав дружину та дитину, ніс витрати по оплаті комунальних послуг не свідчить про те, що матеріальний стан позивача на момент звернення останнього з вказаним позовом до суду змінився, що саме по собі вже унеможливлює застосування до вказаних вимог положень ч. 1 ст. 192 СК України, згідно з якими розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, надані до матеріалів справи докази лише підтверджують певні факти, зокрема, факт одруження позивача, народження дитини, факт наявності групи інвалідності в дружини позивача, разом з тим не підтверджують ту обставину, що вся родина перебуває на його утриманні. Також, як вбачається з матеріалів справи, присуджений до стягнення розмір аліментів за судовим наказом Бородянського районного суду Київської області від 05.10.2017р. є мінімальним, а відтак його зменшення до 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку спільного з відповідачем сина. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, спільний з відповідачем син, [PERSON] , проживає разом з відповідачем, більшу частину витрат на його харчування, утримання та розвиток несе відповідач. Крім того, спільний з відповідачем син також навчається за контрактом в Навчально-виховному закладі освіти школа-ліцей «Обдаровання», вартість навчання за період з вересня 2017 року по листопад 2018 року склала та була оплачена в розмірі 1300, 00 грн./місяць (Копія Контрактів від 03.09.2018, від 01.09.2017, Довідка № 63 від 30.11.2018, копії квитанцій про оплату навчання на суму 1300, 00 грн.). Вказані витрати несе саме відповідач. Так, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. В той же час, позивачем суду не було надано належних та достовірних доказів, в розумінні Цивільного процесуального кодексу України, на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я позивача та в інших випадках, передбачених цим Кодексом для зміни розміру аліментів, присуджених до стягнення з позивача на утримання спільного з відповідачем сина. Крім того, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, фактично просить переглянути судовий наказ, прийнятий Бородянським районним судом Київської області 05.10.2017р. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed