Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 листопада 2003 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. [INFO] у відповідачки народився син. У зв'язку з непорозумінням з різних питань сімейного життя, вони неодноразово припиняли подружні стосунки, хоча проживали в одному будинку. В 2008 році припинили шлюбні стосунки і в 2009 році дружина звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина. Проте за його проханням вони примирилися. Однак все одно не змогли порозумітися у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та різницею у віці. Не було довіри один до одного, кожний розпоряджався власними доходами, були сумніви у вірності дружини. Тому на початку грудня 2012 року було припинено шлюбні відносини і вони їх не поновлювали. Також позивач зазначає, що у нього є нові відносини з іншою жінкою, з якою він бажає укласти шлюб. За таких обставини вважає, що відновлювати сімейні стосунки з відповідачем не має сенсу. Син залишиться проживати з відповідачем. Спору про поділ майна не має. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги. Підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Також додав, що більше року вони не підтримують відносини, за рішенням суду їхнє спільне майно було поділено. Вважав збереження сім'ї неможливим. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Підтвердила, що стосунки з відповідачем не підтримує, не веде спільне господарство, спору про місце проживання сина не має. Просила суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 листопада 2003 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 67 (а.с. 5). У шлюбі, [INFO], народилася дитина - [PERSON]. Судом встановлено, що сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, не мають спільних інтересів. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та взаємне небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Отже, вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Подружжя досягло згоди про те, що дитина буде проживати разом з матір`ю. Спір про поділ майна вирішено в судовому порядку. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки від відповідача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved