Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, заінтересовані особи - [PERSON] ,\~ [PERSON] , посилаючись на наступне. Заявник [PERSON] є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , ощадні книжки та інше рухоме та нерухоме майно. 14.02.2002 року [PERSON] було складено заповіт на користь невістки [PERSON] (матері заявника) та дочки [PERSON] . 07.08.2019 року заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після його батька [PERSON] (сина [PERSON] ). Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] йому було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між ним та померлою бабою [PERSON] , оскільки їхні прізвища українською у документах різні, в нього [PERSON] а у померлої баби [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин потрібно заявнику для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його баби [PERSON] . Заявник в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Додатково заявник пояснив, що його баба [PERSON] була матір`ю його батька [PERSON] , розбіжності у їх прізвищах виникли при неправильному переведенні прізвищ на українську мову. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Новоайдарським РВ УМВС України в Луганській області 12.12.1996 року, [PERSON] , [INFO] , була громадянкою України. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.06.1957 року Смолянинівською сільською радою Новоайдарського района, [PERSON] (російською) народився [INFO] у с. Н. Охтирка Новоайдарського района Ворошиловградської області, про що в книзі записів актів громадянського стану\~ про народження 26 травня 1957 року зроблено відповідний запис № 26. Батьком записаний [PERSON] (російською), матір`ю [PERSON] (російською). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 17.02.1979 року Новоохтирською сільською радою Новоайдарського району, [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською) уклали шлюб 17 лютого 1979 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 6. Прізвище чоловіка після укладення шлюбу [PERSON] (російською), прізвище дружини [PERSON] (російською). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25.02.1994 року Сєвєродонецьким відділом ЗАГС, Луганської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 22 лютого 1994 року зроблено запис № 153. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому [PERSON] , їй [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 05.05.2000 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [PERSON] та [PERSON] одружились 05 травня [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 165. Прізвище чоловіка після одруження [PERSON] , прізвище дружини [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.10.1987 року Сєвєродонецьким міськ. РАЦС Ворошиловградської області, [PERSON] (російською) народився [INFO] у місті Сєвєродонецьк Ворошиловградської області УРСР, про що в книзі реєстрації актів про народження 19 жовтня 1987 року зроблено запис № 1706. Батьком записаний [PERSON] (російською), матір`ю [PERSON] (російською). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 вересня 2001 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 1126. Згідно із копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області Білобородько Н.В. 14.02.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 24, [PERSON] заповіла грошові внески в Ощадбанку порівну своїй невістці [PERSON] ? частину та своїй дочці\~ [PERSON] - ? частину; житловий будинок, який розташований у [ADDRESS] , заповіла таким чином - невістці [PERSON] дві жилих кімнати: зал і суміжна спальня зліва, а дочці [PERSON] дві кімнати: спальня і прихожа, де знаходиться опалювальна піч за схемою, а також кладова кімната. Вхідним коридором користуватися разом. Із майна заповіла новий шкаф і телевізор невістці [PERSON] , а другий шкаф (старий) і холодильник - дочці\~ [PERSON] та інше нерухоме та рухоме майно порівну за їх згодою. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом Новоохтирської сільської ради вбачається, що [PERSON] \~ померла [INFO] у селі Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 10. З копії відповіді Приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко Марини Сергіївни № 482/01-16 від 07.08.2019 року вбачається, що [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин між ним та померлою [PERSON] , оскільки в документах по різному записано їх прізвища. Згідно із копією спадкової справи, яка заведена державним нотаріусом Новоайдарського нотаріального районного нотаріального округу Кузьменко Мариною Сергіївною під № 33/2019 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , 04 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Крім того, 04 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . В цей же день, 04 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] на користь онука спадкодавця [PERSON] . Також, 04 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Крім цього, 04 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . При цьому раніше, 09 березня 2019 року, [PERSON] подавала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні заявник та заінтересовані особи підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] були онуками померлої [PERSON] . З вищевикладених обставин вбачається, що обидва спадкоємці за заповітом, складеним [PERSON] , відмовилися від прийняття спадщини. Прийняти спадщину за законом виявили бажання дві особи, які є онуками спадкодавця та, відповідно, спадкоємцями п`ятої черги - [PERSON] та [PERSON] . Проте, спадкоємець першої черги за законом (донька померлої [PERSON] ) [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь онука спадкодавця [PERSON] . На користь [PERSON] ніхто з інших спадкоємців від спадщини не відмовлявся. Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261, 1265 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно із ч. 1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно із ч. 1, 2, 3, 5 ст. 1275 ЦК якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно із ч. 7 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповіно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Системний аналіз вищевикладених норм ЦПК дає суду підстави для висновку про те, що справам окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, притаманні такі ознаки, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження, конкретна мета встановлення факту, а також його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Тобто, заявник повинен надати докази того, що станом на час розгляду справи встановлення певного факту має юридичне значення для його суб`єктивних матеріальних прав. У цій справі заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте не надав суду доказів того, що він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину і нотаріусом з будь-яких причин було відмовлено у видачі такого свідоцтва. Отже, заявник не довів, що встановлення факту родинних відносин станом на час розгляду цієї справи матиме для нього юридичне значення та спричинить виникнення у нього будь-яких суб`єктивних прав. Посилання заявника на лист нотаріуса від 07.08.2019 є неспроможними, адже вказаний лист не є відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину, а являє собою рекомендацію нотаріуса, що видно з його змісту. Цей лист не стосується і не може стосуватися виконання нотаріусом вимог ст. 1297, 1298 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 66 Закону України «Про нотаріат», адже станом на час видачі цього листа жоден із спадкоємців не звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Крім того, як вказано судом вище, спадкоємець першої черги за законом (донька померлої [PERSON] ) [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь онука спадкодавця [PERSON] . На користь [PERSON] ніхто з інших спадкоємців від спадщини не відмовлявся. Тобто, [PERSON] за правилами ст. 1258 та ч. 3 ст. 1275 ЦК отримав право на спадщину, яке мала спадкоємець першої черги [PERSON] . У зв`язку із цим, заявник [PERSON] як спадкоємець п`ятої черги за законом став спадкоємцем тієї черги, яка не має права на спадкування. Вказана обставина також є самостійною підставою для відмови у задоволенні цієї заяви, адже в такому випадку встановлення факту родинних відносин немає для заявника юридичного значення та не спричиняє виникнення у нього права на спадкування. Таким чином, у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами належить відмовити.

Outcome: dismissed