Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Вікторія» про зобовязання відповідача привести орендовану ним земельну ділянку в попередній стан згідно акту прийому-передачі від 01.01.2011 року В обґрунтування вимог позивач вказує, що він є власником земельної ділянки пл. 5,0705 га для ведення сільського господарства, яка розташована на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району. Вказана земельна ділянка передана в оренду відповідачу для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва. У липні 2014 року йому стало відомо, що на його земельній ділянці здійснено насадження лісосмуги із ялинок пл. 0,0789 га, чим змінено цільове використання земельної ділянки. Посилаючись на наведене та те, що згоди на здійснення зелених насаджень на належній йому земельній ділянці не надавав та заперечує щодо використання земельної ділянки не за призначенням, просить позов задовольнити. У ході судового розгляду справи до участі у справі в якості третьої особи було залучено Шляхтинецьку сільську раду. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, зіславшись на доводи викладені у позові. Представник ТОВ «Вікторія» суду пояснив, що з 2011 року орендують у позивача земельну ділянку пл. 5,0705 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На земельній ділянці вздовж дороги невідомою особою здійснено насадження ялинок пл. 0,0789 га, чим змінено цільове використання земельної ділянки та перешкоджає їм використовувати її за призначенням. Щодо задоволення позову не заперечив. Представник сільської ради надав суду аналогічні пояснення. Вказав, що у вирішенні даного питання покладається на думку суду. Судом встановлено та визнається сторонами спору, що [PERSON] є власником земельної ділянки пл. 5,0705 га, призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхтинецької сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії І-ТР №017862, виданим Шляхтинецькою сільською радою від 12.11.1999 року та витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6100665202013 від 31.10.2013 року. 01 січня 2011 року між [PERSON] та ТОВ «Вікторія» укладено договір оренди земельної ділянки пл. 5,07 га., з яких рілля - 5,07 га. Згідно умов договору оренди [PERSON] надав, а ТОВ «Вікторія» прийняло у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхтинецької сільської ради, строком на 10 років з 01.01.2011 року по 01.01.2021 року. Даний договір зареєстрований в державну реєстр речових прав, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 27500314 від 01.10.2014 року, виданим реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції. З акту обстеження земельної ділянки від 18.07.2014 року проведеного комісією Шляхтинецької сільської ради вбачається, що при обстеженні земельної ділянки виявлено факту самовільного насадження лісосмуги вздовж дороги, яка проходить по границі земельної ділянки [PERSON], чим змінено цільове призначення земельної ділянки. З характеристики земельної ділянки [PERSON] наданої ТОВ «СМП «Геодезія» вбачається, що земельна ділянка пл. 5,07 га складається із: рілля - 4,7800 га, зелені насадження 0,0789 га, дорога 0,00729 га, інші угіддя 0,1387 га. У той час, коли згідно акту прийому-передачі та договору оренди в оренду відповідачу передавалась земельна ділянка пл. 5,07 га., з яких рілля - 5,07 га. Згідно експлікації геодезичної зйомки проведеної ТОВ «СМП «Геодезія» встановлено, що на спірній земельній ділянці вздовж дороги пл. 0.0789 га знаходяться зелені насадження, які перешкоджають використовувати земельну ділянку за призначенням. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно із вимогами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що в судовому засіданні доведено факт використання земельної ділянки пл. 0,0789 га не за цільовим призначенням, а тому позов слід задовольнити. Зобовязання сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Вікторія» привести орендовану ним земельну ділянку пл. 5,07 га на території Шляхтинецької сільської ради, що належить на праві приватної власності [PERSON] в попередній стан згідно договору оренди земельної ділянки від 01.01.20111 року та акту прийому-передачі від 01.01.2011 року, шляхом зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку від зелених насаджень (ялинок), які насадженні на даній земельній ділянці.

Outcome: approved