Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2) відповідно до якого просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зняття вказаних осіб з обліку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником частини квартири [ADDRESS]. 18 вересня 2004 р. між позивачем та відповідачем 1 було укладено шлюбу, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ м. Києва. 04.09.2004р. відповідачі були зареєстровані до комунальної квартири [ADDRESS]. З 2009 року відповідачі у вказаній квартирі не проживають, оскільки подружнє життя між відповідачем 1 та позивачем не склалось. 15.06.2010р. шлюб між відповідачем 1 та позивачем було розірвано. 02.09.2011р. між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, від шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Відповідачі не проживають у вказаному жилому приміщенні понад шість місяців, їх особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг та квартплати відповідачі не приймають, у зв'язку з чим, позивач був змушений звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач 1 у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідач 1 у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивача та представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником приміщення квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що складає 21/100 площі квартири, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 23 січня 1996 року, виданого Радянською районною державною адміністрацією. 15 червня 2010 року шлюб між позивачем та відповідачем 1 розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 293. 02 вересня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві. актовий запис № 704. Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають у квартирі [ADDRESS], протягом тривалого часу. Вищевказаний факт підтверджується Актом від 08.02.2011р., Актом від 11.04.2011р., Актом від 08.06.2011р., Актом від 03.08.2012р.,Актом від 13.08.2012р.,Актом від 21.10.2012р., Актом від 21.12.2012р.,Актом від 06.04.2015р., відповідно до яких під час перевірки на предмет паспортного режиму за адресою: квартири [ADDRESS] було встановлено, що колишня дружина позивача [PERSON], [INFO], донька колишньої дружини - [PERSON], [INFO] у вказаній квартирі відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання Відповідача в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього. Згідно статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає доведеним відсутність Відповідача 1 - [PERSON] та Відповідача 2 - [PERSON] в спірному жилому приміщенні більше шести місяців без поважних причин, а тому визнає відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б обґрунтовували позовні вимоги в частині зобов'язання зняття відповідачів з реєстрації. Крім того, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації. Крім того, відповідно до п.34 постанови №5 Пленуму ВССУ від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Зазначене свідчить про те, що питання зняття особи з реєстраційного обліку є похідним від вирішення питання про позбавлення права власності на жиле приміщення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial