Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог вказав, що до 2009 року перебував з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках та проживали однією сім`єю. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . У 2009 році фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинилися і з цього часу позивач разом із сином [PERSON] проживають окремо від відповідача та дитина перебуває повністю на його утриманні. Відповідач постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовки до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина, не спілкується з сином. Власне з 2009 року відповідач перестала проявляти будь-який інтерес до сина, втратила бажання з ним спілкуватись та піклуватись про нього та з цього часу відповідач більше не бачилася із сином, не спілкувалася та не спілкується з ним, не виявляє будь-якого інтересу цього робити. Фактично всі батьківські обов`язки щодо сина позивач здійснює самостійно. 13.11.2019 року Опікунською радою при виконкомі Вищедубечанської сільської ради ухвалено рішення № 77, яким визнано вважати за доцільне позбавити батьківських прав відповідача щодо дитини [PERSON] . Зазначене рішення та підстави його ухвалення також були предметом розгляду органу опіки та піклування Вишгородської РДА, внаслідок чого останнім прийнято висновок № 7-20/305 від 03.02.2020 року, яким визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідача щодо її сина [PERSON] як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина. У зв`язку із чим, позивач звернувся до суду та просив позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно сина [PERSON] , [INFO] , як таку, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.09.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.03.2021 року замінено третю особу Орган опіки та піклування Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області її правонаступником Службою у справах дітей Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.03.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у ньому. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, судом неодноразово вживалися заходи щодо її виклику, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечує та просить їх задовольнити. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Судом встановлено та як вбачається з матеріалів справи, батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24.05.2008 року Виконкомом Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 8. З довідки від 13.09.2019 року № 02-33/280 виданої Вищедубечанською сільською радою Вишгородського району Київської області вбачається, що [PERSON] , 1985 року народження, дійсно зареєстрований та проживає в [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , 2008 року народження. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб вбачається, що за адресою: [ADDRESS] за реєстровані [PERSON] , [INFO] (мати), [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (онук). З акту обстеження умов проживання від 18.05.2019 року складеного комісією в складі голови Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області Березинець Т.І., голови опікунської ради Бендик Н.С., члена опікунської ради Дума Л.А., встановлено, що [PERSON] проживає разом зі свої сином [PERSON] . Матір - [PERSON] , з дитиною не спілкується та разом не проживають, вихованням та матеріальних забезпеченням дитини не займається протягом дев`яти років. Вихованням дитини займається батько та бабуся. Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , учня 6 -20 класу Вищедубечанської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вишгородської РДА, що проживає в [ADDRESS] , [PERSON] , проживає разом з батьком, бабусею та дідусем, матеріально забезпечений, доглянути, допомагає сім`ї по господарству, працелюбний. 13.11.2019 року Виконавчим комітетом Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області розглянувши та вивчивши документи надані [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , прийнято рішення № 77 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Клопотати перед Вишгородським районним судом про позбавлення їх батьківських прав. Органом опіки та піклування Вишгородської районної державної адміністрації складено висновок від 03.02.2020 року № 7-20/305 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. В ст.155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У ч.1 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. В ч.1 п.2 ст.164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаються дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Станом на день розгляду справи, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про виявлення відповідачем батьківських обов`язків по вихованню, піклуванню та утриманню неповнолітньої дитини належним чином. З долучених до матеріалів справи рішення, висновку органу опіки підтверджується, що відповідач протягом тривалого часу не піклуються про свою дитину, не спілкується з дитиною, не цікавляться її життям, участі у вихованні не приймає. Аналізуючи наведені обставини, слід прийти до висновку, що дійсно поведінка відповідача вказує на те, що вона не виявляє батьківського піклування та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо свого неповнолітнього сина, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав, як такої що ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач не надала суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, а також прояву з її боку щонайменшої батьківської турботи. Своєю поведінкою та своїм особистим життям [PERSON] , об`єктивно не сприяє вихованню своєї дитини. Таким чином, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що відповідно до п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved