Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] в якому просить встановити порядок користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] наступним чином : у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 17,9 кв.м. у квартирі [ADDRESS] ; у користування [PERSON] виділити житлові кімнати площами: 16,6 кв.м. 16.0 кв.м. у квартирі [ADDRESS] . В загальному користуванні залишити : кухню - 8,2 кв.м, ванну кімнату - 4,0 кв.м., туалет -1,3 кв.м., коридори - 8,70 кв.м, та 1, 5 кв.м., вбудовану шафу 0,5 кв.м.; стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [PERSON] , є власником 355/1000 частини квартири спільного заселення за адресою: [ADDRESS] . Співвласником квартири спільного заселення є [PERSON] . Оскільки сторони не досягли згоди у питанні щодо користуванні квартирою, а відповідач, як вважає позивач, чинить йому перешкоди у користуванні квартирою, останній змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 24 лютого 2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 08 квітня 2021 року. У судовому засіданні 08 квітня 2021 року позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач позовні вимоги про встановлення порядку користування житловим приміщенням визнав, не погодився зі стягненням судового збору, пояснив, що позивач усвідомлював, що квартира є комунальною, та що приміщенням загального користування користуються всі мешканці квартири. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до насутпного. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником 355/1000 частини квартири спільного заселення за адресою: [ADDRESS] . на підставі Договору купівлі-продажу №47 від 20.01.2016 року, посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В., реєстр. № 47. Співвласником вказаної квартири спільного заселення є [PERSON] , що не заперечує відповідач. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 1\~ст. 16 ЦК\~Ураїни кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.\~\~Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених\~ст. 16 ЦК Україниз\~урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Згідно ч. 1, 2 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ч. 1, 3, 4 ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. З урахуванням наданих суду доказів та пояснень сторін, суд вважає доцільним виділити у користування [PERSON] житлову кімнату площею 17,9 кв.м.; у користування [PERSON] виділити житлові кімнати площами: 16,6 кв.м., 16,0 кв.м; в загальному користуванні залишити: кухню - 8,2 кв.м., ванну кімнату - 4,0 кв.м., туалет - 1,3 кв.м., 2 коридори - 8,70 кв.м. та 1,5 кв.м., вбудовану шафу - 0,5 кв.м. З таким порядком користування погодився у судовому засіданні відповідач. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовний вимог позивача. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.\~15\~ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст.\~16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.\~11\~ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а ним сплачено при зверненні до суду 840,80 грн. судового збору, суд вважає доцільним та обґрунтованим стягнути ці грошові кошти з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved