Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON]\~звернувся в\~суд із\~позовом до\~[PERSON]\~сільської ради\~про визнання\~права на\~спадкове майно\~посилаючись на\~те,\~що 10 січня 2007 року померла його баба, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 -СГ № 093001. За життя [PERSON] заповіту не складала. Позивач є єдиним спадкоємцем майна за законом після її смерті. Родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про народження його матері - доньки спадкодавця, та її свідоцтвом про укладення шлюбу. На момент смерті [PERSON], їй належав житловий будинок № 44 на вул. І.Франка у с. Рогізно Самбірського району, Ѕ частка якого належала як частка в майні колишнього колгоспного двору та Ѕ частка - в порядку спадкування після смерті її чоловіка, [PERSON], який помер 22 лютого 2006 року та з яким вона проживала на момент його смерті, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії 1 -СГ № 044599. Згідно довідки виданої [PERSON] сільською радою від № 1026 від 16 травня 2017 року [PERSON] до дня смерті проживав у [INFO] та з ним проживала дружина, [PERSON] Згідно свідоцтва про право особистої власності житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по вул. Івана Франка, 44 у с. Рогізно, належав селянському двору, головою якого був [PERSON], який помер 22 лютого 2006 року. Згідно виписки з по-господарської книги № 11 по с. Рогізно в період з 1989 року по 1990 року в господарстві № 44 по вул. І.Франка були зареєстровані такі особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка померла 25 травня 1989 року. Як зазначає позивач, після смерті [PERSON] він доглядав за будинком, оплачував за послуги електропостачання та час від часу ремонтував його, обробляв присадибну ділянку. 12 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом і була заведена спадкова справа № 61377213. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки житловий будинок № 44 по вул. Івана Франка в селі Рогізно належить колишньому колгоспному двору, головою якого є [PERSON], який помер 22 лютого 2006 року, спадкоємцем якого була його дружина, [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. [PERSON]\~сільська рада\~подала до\~суду заяву,\~в якій\~повністю визнає\~позов,\~не заперечує проти його задоволення та просить розглянути справу у відсутності її представника. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши справу в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому необхідно визнати за [PERSON], в порядку спадкування майна за законом після смерті [PERSON], яка померла 10 січня 2007 року, право на житловий будинок № 44 на вул. [PERSON] в с. Рогізно Самбірського району Львівської області.

Outcome: approved