Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від учасників процесу \~ до суду надійшли заяви \~ про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у звязку з чим \~ в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-АМ №213212 від 14.06.2012 року 13.06.2012 року в с. Лопатинка Оратівського району Вінницької області померла мати позивача [PERSON]. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії І-АМ №306574 від 29.04.2015 року матір'ю [PERSON] є [PERSON]. [PERSON] залишила заповіт від 17.11.2011 року, який посвідчено секретарем Лопатинської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №143, згідно із яким все своє майно заповідає сину - позивачу [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які згідно ст. 1241 ЦК України мають право на обов'язкову долю у спадщині немає. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,4904 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН №004793 від 16.03.2004 року. Відповідно до довідки №56 від 12.03.2015 року виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в по господарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради №1, особовий рахунок №5 житловий будинок №5 по вул. Жовтнева в с. Лопатинка Оратівського району Вінницької області відноситься до суспільної групи колгоспників. Станом на 15.04.1991 року склад двору слідуючий: [PERSON], [INFO], помер 17.04.2001 року, [PERSON], [INFO], померла 13.06.2012 року. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлений можливості, оскільки у визначені законодавством строки для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з браком коштів і у зв'язку з відсутністю поважності причин пропуску шестимісячного строку, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346, 130, 174, 1216, 1218, 1225, 1235 ЦК України,

Outcome: approved