Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що його батьку [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,50 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території до Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області. Після смерті батька, померлого [INFO], відкрилася спадщина у вигляді зазначеного вище майна, яку він у встановленому законом порядку прийняв, так як на момент його смерті проживав разом з батьком, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину його батька немає. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не представилося можливим, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, викладені в позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи судом встановлено, наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 474, від 23.05.1979 року, батьком [PERSON], [INFO], являється [PERSON]. [PERSON], померлому [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 41, виданого [INFO] Перелітською сільською радою Балтського району Одеської області, на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,50 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території до Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. У зв'язку зі смертю [PERSON]І, [INFO] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного майна - земельної ділянки, яку позивач прийняв у встановленому законом порядку, так як, відповідно до довідки № 759 від 25.09.2018 року, яка видана старостою Перелітського старостинського округу Балтської міської ради Одеської області, [PERSON] на день смерті батька [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS]. Однак, документально оформити спадкове майно не представилося можливим по відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить довідка за вихідним № 2026/01-16 від 22.10.2018 року приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. Згідно довідок державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. від 27.11.2018 року № 1907/01-16, приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 22.11.2018 року № 2279/01-16, приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. від 30.11.2018 року № 814/01-16, після смерті [PERSON], померлого [INFO], спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилась. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). В першу чергу, за правилами ст. 1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved