Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ), в якому просить визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є його сином та зареєстрований у вказаному житловому будинку, однак понад рік не проживає у зазначеному будинку, оплату комунальних платежів не здійснює, додаткових витрат на утримання будинку не несе, чим порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном та створює перешкоди в оформлені субсидії. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 09.07.2020 року відкрито провадження у справ та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 18.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Також, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надав. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 25.10.1993 року, посвідченого заступником голови Ради народних депутатів Валківського району Малафей В.В., а також інформаційною довідкою Комунального підприємства «Валківське бюро технічної інвентаризації» № 02-08/509 від 20.08.2020 року (а.с. 7-8). Відповідно до довідки Костівської сільської ради Валківського району Харківської області № 147 від 16.06.2020 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , його дружина - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно акту від 16.06.2020 року, складеного депутатом, секретарем Костівської сільської ради Бутко Наталією Олексіївною, депутатом Костівської сільської ради Антонюк Людмилою Дмитрівною, [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , який є сином [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак фактично за вказаною адресою не проживає тривалий термін (а.с. 10). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сусідкою позивача. [PERSON] є сином позивача та зареєстрований за місце мешкання останнього, однак близько дванадцяти років у зазначеному будинку не проживає, оскільки виїхав на постійне місце проживання до м. Харкова. Також свідок зазначила, що вона не бачила щоб позивачем чинились перешкоди відповідачу у користуванні вказаним будинком. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання, що він проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сусідом позивача. [PERSON] є сином позивача та зареєстрований за місце мешкання останнього, однак близько десяти років у зазначеному будинку не проживає, оскільки виїхав на постійне місце проживання до м. Харкова. Також свідок зазначив, що він не бачив щоб позивачем чинились перешкоди відповідачу у користуванні вказаним будинком. Відповідно до листа Валківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області № 6270/119-73/04/20-2020 від 19.08.2020 року, станом на 18.08.2020 року до Валківського відділу поліції заяви щодо вчинення перешкод у користуванні будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , не надходили. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Оскільки відповідач доводиться сином позивачу та відповідно є членом його сім`ї у розумінні статті 64 ЖК УРСР, у даних правовідносинах підлягає застосуванню положення статті 405 ЦК України, статтей 150, 156 ЖК України, що регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Зазначена позиція кореспондується із правовою позицією Верховного Суду України, наведеною в постанові від 16 листопада 2016 року (справа № 6-709цс16). Частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майна. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Враховуючи, що [PERSON] у житловим будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , що належить позивачу на праві приватної власності, не проживає понад один рік, встановлює перешкоди у користуванні власником своєю власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved