overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 липня 2009 року Боровичівською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 5. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Фактично їх сімя розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча завчасно була повідомлена про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив розглядати справу у відсутності позивача [PERSON], відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 24 липня 2009 року Боровичівською сільською радою Маневицького району Волинської області зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис № 5. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненим, що їх сімя розпалась, відповідач байдуже поставилася до заявленого позову, не подала до суду жодних заперечень на позовні вимоги, не зявилася в судове засідання, будучи завчасно повідомленою про місце та час розгляду справи, та не повідомила про причини неявки. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 640 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 24 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області зареєстрував з нею шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї і збереження шлюбу є недоцільним. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив строк для примирення не надавати, оскільки в їхніх відносинах, які склалися між ними, примирення вже неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, просила строк для примирення не надавати, шлюб розірвати і при розірванні шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 24 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 52. Під час перебування сторін в шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, з серпня 2014 року проживають окремо в різних населених пунктах, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовився, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 лютого 1990 року Будківською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 1. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. З її вини подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. [PERSON] та [PERSON] більше трьох років проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи ДРАЦСу відповідач відмовляється, а тому він був змушений звернутись до суду. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що з вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими, їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча завчасно була повідомлена про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку. Враховуючи думку позивача [PERSON], який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання між ними немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненим, що їх сім'я розпалась, відповідач байдуже поставилася до заявленого позову, не подала до суду жодних заперечень на позовні вимоги, не з'явилася в судове засідання, будучи завчасно повідомленою про місце та час розгляду справи, та не повідомила про причини неявки. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 105. Від даного шлюбу вони спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу мають бути вирішені лише після поділу між ними майна, оскільки саме з цього питання у них виник спір. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімя між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача на розірванні шлюбу, а також те, що [PERSON] та [PERSON] вже більше року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання між ними немає. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи ДРАЦСу відповідач відмовлялася, а тому позивач був змушений звернутись до суду. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам. За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище Кондратюк. Від стягнення з відповідача сплаченого при зверненні до суду судового збору позивач відмовився.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26 жовтня 2011 року Красновільською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 16. Вони мають одну спільну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати, малолітню дитину залишити на проживанні у відповідача. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просив малолітню дитину залишити на проживанні у відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча завчасно була повідомлена про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Враховуючи думку позивача [PERSON], який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача на розірванні шлюбу, а також те, що вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання малолітньої дитини між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Виходячи із інтересів малолітньої дитини і враховуючи її вік та бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у відповідача [PERSON] За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 243 гривень 60 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 26 червня 2006 року вони зареєстрували шлюб у Хоростківській міській раді Гусятинського району, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №19, від даного шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO], подальше спільне життя стало неможливим, оскільки вони не знаходять взаєморозуміння, останніх два роки проживають окремо, вони перестали розуміти один одного, за таких обставин позивач вважає, що їхнє з відповідачем подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, в добровільному порядку відповідачка не має наміру розлучатися, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримує, просить задовільнити та не заперечує проти прийняття рішення при заочному розгляді справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18.06.2006 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26.06.2006 року.(а.с. 5) Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.09.2014 року (видане повторно) [PERSON] народилась [INFO].(а.с. 6) З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між сторонами. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28.05.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 842. В шлюбі в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим через протилежні погляди подружжя на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини в даний час між ними припинені. Позивач вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе, тому звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. В своїх письмових заявах сторони просять не надавати їм термін для примирення. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 28.05.2010 року та зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 842, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 6). В шлюбі в сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.07.2012 року (а.с. 7). Причинами розпаду сім'ї, згідно позовної заяви, є протилежні погляди сторін на шлюб та сім'ю, що призвело до припинення в даний час шлюбних відносин між ними. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що дає законні підстави для задоволення позову. Сторони примиритися не бажають. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 травня 1994 року Піщанською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 6. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати, неповнолітню дитину залишити на проживанні у відповідача. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просив неповнолітню дитину залишити на проживанні у відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, пояснивши, що спільне життя з позивачем у них не склалося. Вони більше двох років проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання та місце проживання неповнолітньої дитини між ними немає. Проти задоволення позову не заперечує, оскільки переконана, що їх сім'я розпалася і заходи щодо примирення ніякого результату не дадуть. Разом з тим, вважає, що спільне життя з позивачем не склалося саме з його вини, оскільки він став підтримувати відносини з іншою жінкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання неповнолітньої дитини між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Виходячи із інтересів неповнолітньої дитини і враховуючи її вік та бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у відповідача [PERSON] За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved