Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що він на підставі договору купівлі-продажу є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказує, що в даному будинку також зареєстровані [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], [PERSON], які тривалий час в ньому не проживають, оскільки в 2007 році разом з дітьми виїхала на постійне місце проживання до республіки Польща. Вказує, що реєстрація відповідача з дітьми в будинку створює йому перешкоди в розпорядженні належним йому майном. Враховуючи наведене, просить визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком, що знаходиться в [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача подала заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, не заперечує щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих на те суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, зокрема через розміщення оголошення в пресі. Представник третьої особи в судове засідання подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. За погодженням представником позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 жовтня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] та реєстраційного посвідчення на об'єкт нерухомого майна, які належать фізичним особам серія № 09343, виданого 12 листопада 2002 року, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 2-3). Відповідно до копії будинкової книги № 19977 та довідки № 1018, виданої 09 грудня 2014 року Піддубцівської сільської ради Луцького району в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10-12, 16). Крім того, з довідки № 1018, виданої 09 грудня 2014 року Піддубцівської сільської ради Луцького району вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] не проживають з грудня 2007 року. (а.с. 16). Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З врахуванням вищенаведеної норми закону та аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач та її неповнолітні діти тривалий час не проживають в будинку, що знаходиться в [ADDRESS],, а тому їх слід визнати такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням.

Outcome: approved