Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО», в якій просить скасувати арешт, накладений ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області по справі №2-203/09 від 27.07.2009 на все майно, яке на праві власності належить йому та виконану Відділом державної виконавчої служби Близнюківського районного управління юстиції Харківської області правонаступником якого є Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.07.2009 за №8925790. В обґрунтування позову зазначив, що 30.07.2009 року відділом державної виконавчої служби Близнюківського районного управління юстиції Харківської області, на виконання ухвали Близнюківського районного суду Харківської області по справі № 2-203/09 від 27.07.2009 року з метою забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО» до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором купівлі-продажу було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області по справі № 2-203/09 від 19.10.2009, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО» до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором купівлі-продажу залишено без розгляду. Разом з тим, при залишенні позову без розгляду не було вирішено питання про скасування арешту (обтяження) накладеного на все його майно, згідно ухвали Близнюківського районного суду Харківської області по справі № 2-203/09 від 27.07.2009 року. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є у наявності обтяження, реєстраційний номер обтяження: 8925790 від 30.07.2009 року. З метою зняття арешту позивач звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), який є правонаступником Відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області з відповідною заявою. Згідно листа від 29.12.2020 року за вих. № 77554/19.10-79/4, йому було надано роз`яснення, що дане обтяження може бути вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі судового рішення Близнюківського районного суду Харківської області. Таким чином, арешт нерухомого майна, який накладено в межах судової справи, провадження, якої закрито, являє собою перешкоду у реалізації законного його права на розпорядження власним майном. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позивача у заяві зазначив, що не заперечує проти прийняття рішення на підставі наявних у справі документів та не заперечую проти винесення заочного рішення. Представник відповідача Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання, не з`явився, надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі. Щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Представник відповідача ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» у судове засідання, повторно, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме: відповідно до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причин неявки відповідач суду не повідомив. Враховуючи викладене суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] на підставі ухвали Близнюківського районного суду Харківської області від 27.07.2009 по цивільній справі №2-203/09. Відповідно до ухвали Близнюківського районного суду Харківської області від 19.10.2019 по цивільній справі №2-203/09 позовну заяву ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором купівлі продажу залишено без розгляду. Дана ухвала суду набрала законної сили 25.10.2009 року. Відповідно до клопотання від 24.12.2020 на ім`я старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Розиган О.В., [PERSON] звертався з клопотанням про скасування арешту майна та скасування заборони на відчуження земельних ділянок. На що йому надано було відповідь від 29.12.2020 №77554/19.10-79/4 про те, що 30.07.2009 на підставі ухвали Близнюківського районного суду Харківської області від 27.07.2009 №2-203/09 накладено арешт на все майно [PERSON] з метою забезпечення позову, обтяження за №8925790 внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Дане обтяження може бути вилучене з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі відповідної ухвали Близнюківського районного суду Харківської області. Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України від 18.03.2004 в редакції, яка діяла на час винесення ухвали Близнюківського районного суду Харківської області від 27.07.2009 №2-203/09, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Відповідно до ч. 3, 4, 5, 6 ст. 154 ЦПК України від 18.03.2004 в редакції, яка діяла на час винесення ухвали Близнюківського районного суду Харківської області від 27.07.2009 №2-203/09, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Отже, для зняття заходу забезпечення у вигляді накладення арешту на все майно [PERSON] Близнюківський районний суд Харківської області повинен був винести ухвалу, проте така ухвала про зняття арешту з усього майна судом не була постановлена. На відміну від алгоритму скасування заходів забезпечення за ЦПК України від 18.03.2004, ч. 9 та 10 ст. 158 чинного ЦПК України передбачає, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням чи ухвалою суду. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦПК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України зміст права власності складають право володіння, користування та розпорядження. Таким чином, неможливість здійснення однієї із цих складових означає порушення права власності та наявність перешкод у його реалізації. Разом з тим ст. 321 ЦПК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, наявність арешту щодо всього майна, що належить [PERSON] , перешкоджає позивачу здійснювати своє право власності, а саме: право розпорядження, та порушує його конституційне право, передбачене частиною 1 статті 41 Конституції України. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України: позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Тому належним способом захисту прав позивача є скасування судом арешту та припинення обтяження від 30.07.2009 реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 8925790 відносно всього майна [PERSON] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved