Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 29.08.2011 року помер рідний брат його батька [PERSON]., який склав на його імя ([PERSON]) заповіт згідно якого на випадок своєї смерті заповів належну йому земельну ділянку для ведення сільського господарства площею 3,43 га розташовану на території Великолуцької сільської ради Тернопільського району. 23.04.2009р. він змінив своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. 06.05.2010р. він змінив прізвище та ім'я з [PERSON] на [PERSON]. Про наявність заповіту йому стало відомо у грудні 2016 року від його мами [PERSON]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14.04.2017року йому було визначено додатковий строк для прийняття спадщини. У вказаний строк він звернувся в Тернопільську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не надав витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки майна, що є перешкодою в оформлені права власності на спадкове майно. Просить суд позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. \~ \~ \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення\~ з наступних підстав: \~20.02.2001 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області згідно якого заповів належну йому земельну ділянку для ведення сільського господарства площею 3,43 га розташовану на території Великолуцької сільської ради Тернопільського району, [PERSON]. 23.04.2009 року [PERSON], [INFO] змінив своє прізвище\~ з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-ИД №004240. \~06.05.2010\~ року [PERSON], [INFO]\~ змінив прізвище та ім'я з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-ИД №005396. 29.08.2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №124487 виданим Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. 07.04.2017 р. державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з тим, що було виявлено, що відсутні витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, які необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спадкоємцем [PERSON] було надано довідки Головного управління держгеокадастру у Тернопільській області про надання інформації, в яких зазначено, що земельні ділянки площею 3,2340га за кадастровим номером 6125282200:01:001:0208 та 0,2053га за кадастровим номером 6125282200:01:001:0207 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва знаходяться за межами населеного пункту на території Великолуцької сільської ради та нормативна грошова оцінка на земельні ділянки не розробляється, о надання витягу з нормативної-грошової оцінки є неможливим.\~ Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ТР №003949 виданого Великолуцькою сільською Радою народних депутатів від 30.09.1999року, земельна ділянка площею 3,43 га для ведення сільського господарства (що складається із двох земельних ділянок площею 3,2340га за кадастровим номером 6125282200:01:001:0208 та площею 0,2053га за кадастровим номером 6125282200:01:001:0207) розташована на території Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області належала на праві приватної власності померлому [PERSON]. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст. 126 ЗК). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у відповідності до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 3,43 га для ведення сільського господарства (що складається із двох земельних ділянок площею 3,2340га за кадастровим номером 6125282200:01:001:0208 та площею 0,2053га за кадастровим номером 6125282200:01:001:0207), що розташована на території Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 29.08.2011 року.

Outcome: approved