Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеною заявою, покликаючись на те, що після смерті матері [PERSON], [INFO] відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS] Позивач звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини, нотаріусом роз»яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно надати документи для підтвердження в нотаріальному порядку факту належності спадкового майна спадкодавцю, а саме житлового будинку, матері позивача. За життя, остання, не виготовила правовстановлюючих документів на такий. Позивач [PERSON], до початку судового засідання, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задоволити. Представник відповідача Олеської селищної ради Триндюк А.П., подав лист № 44 від 15.02.2017 р., з проханням справу слухати у відсутності їх представника, позов визнають, заперечень щодо такого, не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали даної справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом [NUMBER], повторно виданим 20.05.2016 року Буським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 5 від 09.03.2016 року. Згідно заповіту (дублікат) від 21.07.2000 року, посвідченого секретарем Олеської селищної ради Буського району Львівської області за реєстровим № 64, [PERSON] заповіла все своє майно позивачу. Судом встановлено що позивач звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини, йому відмовлено, оскільки спадкодавцем, за життя, не виготовлено правовстановлюючих документів на будинок. До спадкового майна, належить житловий будинок [ADDRESS] 1962 року забудови, інвентаризаційна вартість якого, згідно технічного паспорту, виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» станом на 27.09.2016 р., становить 239116 гривень, відповідає технічним нормам забудови та придатний для проживання. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження спадковим майном, проживає у даному житловому будинку, несе витрати по його утриманню. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, ні за заповітом, ні за законом немає. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок за вище згаданою адресою, після смерті спадкодавця, на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved