overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 03.12.2005 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є неповнолітні доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З липня 2017 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Майновий спір відсутній. Діти, за домовленістю, проживають з матірю. Оскільки подальше збереження сімї суперечить його інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.12,13). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнала позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 03.12.2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 959 (а.с.5). Від шлюбу є неповнолітні доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). З липня 2017 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Діти, за домовленістю, проживають з матірю [PERSON]. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає доцільним повернути позивачу\~ з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 352,40 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] в сумі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 04.03.2015 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З серпня 2017 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішив, що сімю зберегти неможливо. Майнового спору на даний час немає. Дитина проживає з матірю. Оскільки подальше збереження сімї суперечить його інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач проти позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 04.03.2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 95 (а.с.5). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.6). З серпня 2017 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю, проживає з матірю. Спір щодо поділу майна подружжя не заявлений. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 04.12.2010 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З січня 2015 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішив, що сімю зберегти неможливо. Майновий спір на теперішній час відсутній. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матірю. Оскільки подальше збереження сімї суперечить його інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач проти позову не заперечує (а.с.14-15). Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 04.12.2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 788 (а.с.7). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.8). З січня 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю, проживає з матірю. Спір щодо поділу майна подружжя не заявлений. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 05.01.1994 року по 14.09.2007 року вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з ним, знаходиться на його повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що він вимушений звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, матері, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 05.01.1994 року по 14.09.2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Дитина мешкає з батьком, знаходиться на його повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивач просить стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини її заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідачки відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з неї у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідачки мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 05.03.2011 року він перебуває із [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. З перших днів подружнього життя вони жили та працювали в м. Києві. Згодом виникли матеріальні труднощі, що стало передумовою непорозумінь. З 15.02.2013 року подружнє життя та ведення господарства припинено. [PERSON] забрала дитину та переїхала до м. Нікополя. Налагодити сімейне життя не вдалося. Спору щодо поділу спільного сумісного майна немає. Дитина проживає з матір'ю. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 05.03.2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 22 (а.с.5). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Подружнє життя не склалося через матеріально-побутові проблеми, що призвели до втрати почуття поваги та кохання одне до одного. З 15.02.2013 року сторони повністю припинили сімейні відносини. Спроби відновити шлюб позитивного результату не принесли. Шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу спільно нажитого майна не виникає. Дитина проживає з матір'ю. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Судові витрати по справі, за клопотанням позивача, покласти на сторін порівну.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 05.08.2006 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З січня 2018 року сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Діти проживають з матір'ю. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить його інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує та просить залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с.14,15). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнала позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 05.08.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 536 (а.с.7). Від шлюбу є малолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8,10). З січня 2018 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Діти проживають з матір'ю - [PERSON]. Спорів щодо їх утримання та поділу спільного майна подружжя на даний час немає. Після розірвання шлюбу відповідач прізвище змінювати не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 06.09.2014 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, дітей від якого немає. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через нерозуміння один одного, різні характери та погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З квітня 2017 року вони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Оскільки подальше збереження сімї суперечить його інтересам, а відповідачка ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, він вимушений звертатися до суду. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.10-11). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 06.09.2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 126 (а.с.3). Від шлюбу дітей немає. З квітня 2017 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі не заявлений. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 06.10.1982 року вони із [PERSON] перебувають у шлюбі, діти від якого повнолітні. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З жовтня 2010 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішив, що сімю зберегти неможливо. Враховуючи, що перебування у шлюбі із [PERSON] суперечить інтересам позивача, він вимушений звертатися до суду. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 06.10.1982 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у міському відділі ЗАГС м. Нікополь Дніпропетровської області за актовим записом № 1152 (а.с.6). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. З жовтня 2010 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Кожен живе своїм життям. Шлюб носить формальний характер. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі не заявлений. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1-2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 07.05.2008 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З серпня 2014 вони остаточно припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивач твердо вирішив, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина, за домовленістю, проживає з матір'ю. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.8-9). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 07.05.2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 09 (а.с.5). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.6). З серпня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю, проживає з матір'ю. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення відповідачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.3).

Outcome: approved