Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради про визнання за позивачем та її дітьми права користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], визнання позивача та її дітей наймачами за раніше укладеним договором найму вказаного житлового приміщення замість попереднього наймача [PERSON] у звязку з його смертю, а також про зобовязання укласти договір найму зазначеного житлового приміщення. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.10.2018 року у даній справі відкрито провадження та призначено її до розгляду. 04.10.2018 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08.10.2018 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено. 09.10.2018 року позивачем надано до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.10.2018 року заява позивача про забезпечення позову задоволена та накладено арешт на житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач фактично проживає у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], разом із своїми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Вказана квартира, є неприватизованою та перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Сєвєродонецьк. Раніше у вказаній квартирі проживав її батько [PERSON], який помер 20.09.2018 року. З травня 2016 року вона разом з дітьми фактично проживає у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Вона вчасно сплачує комунальні платежі, зробила поточний ремонт в квартирі, замінила вхідні двері. Позивач є повною сиротою та багатодітною матірю, розлучена, отримує допомогу як малозабезпечена сімя. Її син має інвалідність, з ним позивач відвідує центр реабілітації, тому не має можливості працювати. Іншого житла позивач не має, тому звернулася з даним позовом до суду. Учасники справи в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, в якому зазначила, що процесуальна позиція Сєвєродонецької міської ради щодо позовних вимог на розсуд суду. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження серії IV-ЕД №446571 від 24.07.1989 року [PERSON] народилася 01.09.1988 року. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла 23.09.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №377896 від 24.09.2013 року. [PERSON] помер 20.09.2018 року. Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №523944 від 21.09.2018 року. У відповідності до копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ №390208 від 10.02.2015 року [PERSON] народилася 20.03.2009 року. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД №260574 від 26.12.2012 року [PERSON] народилася 17.12.2012 року. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 390137 від 30.01.2015 року [PERSON] народився 16.01.2015 року. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00021058417 від 25.09.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 17.04.2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON]. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.02.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], зареєстрований 17.04.2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області. Згідно копії довідки Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради №508 від 29.09.2015 року [PERSON] внесена до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, як багатодітна мати. 05.08.2016 року [PERSON] звернувся до житлово-побутової комісії Сєвєродонецької міської ради з заявою про надання дозволу на реєстрацію його доньки [PERSON] та онуків [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З листа Сєвєродонецької міської ради №2962 від 16.08.2016 року вбачається, що питання про надання дозволу на вселення і реєстрацію [PERSON] у неприватизовану квартиру [ADDRESS] розглянуте на засіданні житлово-побутової комісії при виконкомі 05.08.2016 року у присутності [PERSON] з чим надані роз'яснення. У відповідності до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину (чоловіка), дітей, батьків, а також інших осіб наймач має право за наявності двох умов: дотримання встановленого порядку вселення і одержання письмової згоди всіх мешкаючих з ним членів сім'ї. Під вселенням в установленому порядку слід розуміти вселення в жиле приміщення з дотриманням законодавства про прописку (реєстрацію). Можливість прописки (реєстрації) в державному та громадському житловому фонді обумовлена розміром жилої площі і допускається, якщо при вселенні осіб розмір жилої площі, який припадає на кожну особу, що мешкає в квартирі, не був менше встановленої норми жилої площі. Друга необхідна умова вселення в жиле приміщення є письмова згода всіх мешкаючих з наймачем членів сім'ї і тимчасово відсутніх осіб, в тому числі і неповнолітніх в особі їх законних представників. Наразі, [PERSON] в зазначеній квартирі не мешкає, а мешкає із дружиною за іншою адресою. Його донька [PERSON], вселення якої він просить дозволити, перебуває у шлюбі, має свою сім'ю і також мешкає із дітьми та чоловіком за іншою адресою, де забезпечені жилою площею в квартирі чоловіка [PERSON]. При вселенні ще чотирьох осіб до зазначеної квартири розмір жилої площі на одну особу буде менше мінімального встановленого рівня (6,0 кв.м на одну особу). І нарешті відсутня письмова згода законного представника неповнолітнього [PERSON], [INFO], який теж зареєстрований в даній квартирі. Зважаючи на вищевикладене, житлово-побутова комісія при виконкомі Сєвєродонецької міської ради відмовила у вселенні і реєстрації в квартиру [ADDRESS] гр. [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 2009 р.н, [PERSON] [INFO] Згідно копії акту, затвердженого 09.03.2017 року головою ОСББ «Кут Агафонова-Першотравневої, 6» [PERSON], при опитуванні сусідів підтверджено, що у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], крім [PERSON] з вересня 2016 року з ним фактично проживає його донька [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Окрім вказаних осіб за даною адресою ніхто не мешкає. У відповідності до копії акту, затвердженого 25.09.2018 року головою ОСББ «Кут Агафонова-Першотравневої, 6» [PERSON], при опитуванні сусідів підтверджено, що у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], проживають [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Окрім вказаних осіб за даною адресою ніхто не мешкає. Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради № 1/4024 від 22.08.2018 року [PERSON] значиться на обліку в Сєвєродонецькому УПтаСЗН та отримує соціальну допомогу малозабезпеченій сімї з дітьми. Період призначення з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не можу бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно до ч. 1, 4 ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У відповідності до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Згідно ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Статтею 64 ЖК України визначено, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї. У відповідності до ст. 106 Житлового кодексу України, повнолітній член сімї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сімї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сімї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Суд звертає увагу на те, що відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.* Таким чином, умовою виникнення підстав для визнання члена сімї наймача новим наймачем, у тому випадку коли сам наймач помер, повинні бути такі ознаки, як постійне місце проживання у жилому приміщенні, ведення з померлим наймачем спільного господарства, тривалість спільного проживання. Судом встановлено, що у вересні 2016 року позивач разом зі своїми дітьми вселилася у квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], як член сімї квартиронаймача - [PERSON], який помер 20.09.2018 року. Після його смерті у спірній квартирі залишилася проживати позивач разом зі своїми дітьми, вона несе витрати повязані з утриманням квартири, сплачує комунальні послуги, тобто є постійним її користувачем. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved