Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Новомиколаївської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 8 травня 2012 року померла [PERSON] мати позивача. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 2/3 частини квартири під номером 7 в буд. № 1 по вул..Шкільна, сел..Новомиколаївска Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та земельної ділянки на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області площею 5,080 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після її смерті єдиним спадкоємцем є позивач. За життя мати позивача не встигла оформити право власності на 2/3 частини квартири проте 1/3 частку цієї спірної квартири вона прийняла після смерті батька. 13 вересня 2013 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру та земельну ділянку після смерті [PERSON], проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що у правовстановлюючому документі на квартиру було виправлення, а також у звязку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. На підставі вищевикладеного позивач просив суд визнати за ним право власності на 2/3 частини квартири № 7 в буд.№ 1 по вул.. Шкільна, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та на земельну ділянку, яка розташована на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області площею 5,080 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 8 травня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). [PERSON] є матір'ю позивача, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.13). За життя [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДП № 068277 від 27 липня 2001 року мала у власності земельну ділянку площею 5,080 га на території Новомиколаївської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15-16). Ця ж обставина підтверджується довідкою Управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 10 вересня 2013 року (а.с.18). Проте у вказаному державному акті помилково зазначено прізвище власника земельної ділянки замість правильного «Шмельова» помилково зазначено «Шмелева». Проте факт належності вищевказаної спірної земельної ділянки саме [PERSON] підтверджується довідкою Новомиколаївської селищної ради від 28 травня 2010 року № 718 (а.с.19) та довідкою про присвоєння кадастрового номера земельній ділянці від 30 грудня 2010 року № 169 (а.с.20). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 квітня 2017 року право власності або ж інше речове право на вказану земельну ділянку (кадастровий номер 1221055800:01:006:0145) ні за ким не зареєстровано (а.с.61). Окрім того, встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 січня 1996 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.21). Проте вказаний правовстановлюючий документ містить виправлення, а саме викреслено [PERSON] Отримати нове свідоцтво про право власності на житло позивач не має можливості, оскільки інші співвласники цього майна, а саме, [PERSON] та [PERSON], померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с.10-11). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 квітня 2017 року право власності на спірну квартиру не зареєстровано за жодною особою (а.с.62). Також згідно з матеріалами справи [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.79). [PERSON] помер 16 лютого 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). На день смерті [PERSON] проживав разом з дружиною [PERSON], що підтверджується довідкою Новомиколаївської селищної ради від 6 вересня 2013 року (а.с.75). Згідно з довідкою Новомиколаївськї селищної ради № 1043 від 6 вересня 2013 року заповіти від імені [PERSON] у виконкомі селищної ради не зареєстровано (а.с.76). Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Першої камянської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 3 травня 2017 року спадкові справи після померлого [PERSON] не відкривалися, спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Отже, після смерті [PERSON], його дружина, [PERSON] фактично прийняла спадщину у виді 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] в сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у відповідності до ст.549 ЦК Української РСР, проте спадкові права не оформила, що не є підставою для припинення її права на це майно. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] набула право власності на 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] в сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з підстав не заборонених законом (в порядку приватизації житла та в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка). Після смерті матері [PERSON] звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на земельну ділянку та частку квартири йому було відмовлено у звязку з тим, що надані документи не підтверджують право власності спадкодавця, про що було винесено відповідні постанови від 13 вересня 2013 року та від 29 вересня 2016 року (а.с.7, 12). Згідно з матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON] інші спадкоємці до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Згідно з довідкою Новомиколаївської селищної ради № 1041 від 6 вересня 2013 року на день смерті [PERSON] проживала разом із сином [PERSON] (а.с.78). Відповідно до довідки Новомиколаївської селищної ради № 1042 від 6 вересня 2013 року та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 10 вересня 2013 року заповіти від імені [PERSON] не зареєстровано. Неповнолітніх, малолітніх, недієздатних спадкоємців, або ж спадкоємців, цивільна дієздатність яких обмежена, після смерті [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що на день смерті [PERSON] мала у власності земельну ділянку на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області загальною площею 5,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 1221055800:01:006:0145), та 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS], сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області), [PERSON] прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, то до позивача перейшло право власності на це нерухоме майно, проте його право не визнається, а тому заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved