Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] , в якому просить надати йому дозвіл на виготовлення документів для виїзду за кордон [PERSON] , [INFO] без згоди матері - [PERSON] та надати дозвіл на виїзд за кордон, до Угорщини, Федеративної Республіки Німеччина та Єгипту, а також в`їзд на територію України неповнолітній [PERSON] , [INFO] , без згоди матері - [PERSON] , у супроводі батька - [PERSON] , або іншої уповноваженої ним особи, строком на 2 (два) роки. Позов обґрунтовує тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 18 листопада 2006 року, про що зроблено актовий запис № 252. За період шлюбу у них народилося двоє дітей - доньки [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу він з відповідачкою домовилися про порядок виховання і спілкування з дітьми. Донька [PERSON] проживає з ним та перебуває на його утриманні. Бабуся [PERSON] , його мати, проживає в Угорщині, також там проживають багато її друзів і знайомих. Донька все частіше ставить йому вимогу про виїзд за кордон на відпочинок. Крім того, зараз у нього з`явилася можливість купити путівку на море для оздоровлення дитини. Однак, відповідачка у зв`язку з особистими неприязними відносинами між ними, постійно ухиляється від надання дозволу на виїзд дитини за кордон та надання згоди на виготовлення документів для такого виїзду. Такі дії відповідачки є нічим іншим ніж зловживанням своїми батьківськими правами, що призводить до порушень прав дитини. Вважає, що виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню її світогляду, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, а також фізично та морально зміцнить та пристосує її до комунікабельності і вивченню мов. Досудове врегулювання спору не дало позитивних результатів, тому він змушений звертатися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про розгляд справи у її з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити позовну заяву. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини її неявки невідомі. Відповідно до ст.ст. 211, 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували в шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] розірвали 18 листопада 2006 року, про що відділом РАЦСу Хустського рай управління юстиції Закарпатської області зроблено актовий запис № 252. За час проживання у шлюбі в них народилося двоє дітей: доньки [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки № 436 від 18.02.2020 року, виданої виконкомом Вишківської селищної ради, неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні батька [PERSON] , мешканця [ADDRESS] . (а.с. 12). [PERSON] має матеріальну можливість для тимчасового виїзду за кордон в Угорщину, Німеччину та Єгипет його неповнолітньої дитини для відпочинку та оздоровлення. Дозвіл на виїзд дитини за кордон позивач отримати не може, так як відповідачка такого дозволу не надає, при цьому не наводить ніяких аргументованих причин такої відмови. Такі її дії порушують право дитини на необхідний відпочинок та оздоровлення за кордоном. Відповідачка зловживає своїми батьківськими правами та явно перешкоджає можливості доньці реалізувати її права. У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. За змістом положень ст. ст. 141, 150-152, 155, 157 СК України, батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, зобов`язані забезпечити її належні виховання, розвиток, матеріальне забезпечення. За загальним правилом питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Таким чином, той із батьків, який проживає окремо від дитини, вправі бути обізнаним щодо оформлення дитині паспорта громадянина України для виїзду за кордон, щодо часу, мети, місця призначення та тривалості виїзду дитини за кордон у супроводі іншого з батьків. Спір з приводу участі батьків у вихованні дитини, в т.ч., спір з приводу відсутності згоди одного з батьків дитини на тимчасовий її виїзд за кордон у супроводі іншого з батьків, вирішується судом (ст. 18 та інші норми СК України, ст. 4 ч. 2 абз. 2 Закону № 3857-XII). Згідно ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред`явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону. Законодавством передбачена необхідність подання у пункті пропуску через державний кордон України належно оформленого доказу надання згоди тим з батьків, який не супроводжує дитину, на виїзд дитини за кордон у конкретну країну та в конкретний проміжок часу, а у випадку відсутності такої згоди подання відповідного рішення суду про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п. п. 4, 7 підпункту 2 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою КМУ від 07.05.2014 року №152, паспорт для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли шістнадцятирічного віку, - на 10 років; оформлення, обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, - на підставі заяви-анкети одного з батьків. У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі (п. 5 Постанови КМ України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 р. N 57). Відповідно до принципів 4 та 6, викладених в Декларації прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина повинна користуватися всіма благами соціального забезпечення, їй належить право на здоровий ріст і розвиток, з цією метою соціальний догляд і охорона мають бути забезпечені, як їй так і матері, неповнолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір`ю. Питання про стягнення з відповідачки судового збору позивач у позові не ставить.

Outcome: approved