Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Акціонерної компанії «Харківобленерго», Комунального підприємства «Дергачікомунсервіс», треті особи: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про поновлення порушеного права власності та про усунення перешкод у його здійсненні. В підтвердження позову позивач [PERSON] посилається на те, що йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2010 року належить житловий будинок літ. А-2 у цілому за адресою: [ADDRESS]. Державна реєстрація його права власності проведена комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» 12.11.2010 року, реєстровий № 118. У кімнатах № 27 та 28 належного позивачу житлового будинку фактично мешкають відповідачі - громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON] та користуються цими кімнатами, без будь-яких правових підстав. Ці кімнати відповідачам ніколи та ніким не надавалися у користування, що підтверджується довідкою попереднього власника ТОВ «Галлан ЛТД». Будь-які зобов'язання у позивача перед відповідачами відсутні. Ніяких договорів та угод між позивачем та відповідачами не укладалося. Відповідачі свавільно захопили належні позивачу кімнати та оселилися там. Ці дії відповідачів порушують право власності позивача. Позивач не бажає, щоб відповідачі користувалися його майном та мешкали у належному йому житловому будинку. Відповідачами АК «Харківобленерго» та КП «Дергачівський комунальник» без згоди власника будинку було незаконно укладено договори з відповідачем [PERSON] на постачання йому до кімнат [ADDRESS] своїх послуг на постачання електричної енергії та води. Ці дії є комерційною діяльністю у позивача приватному житловому будинку, здійснення якої без його згоди є незаконним, неприпустимим та порушує його право приватної власності. Позивач вважає це агресивною підприємницькою діяльністю та вимагає негайного її припинення. Діями відповідачів у справі, які мешкають у належному позивачу на праві приватної власності будинку, порушуються всі складові позивача права власності: - Володіти своєю власністю, тобто безпосередньо мати можливість проживати у належному позивачу будинку, приходити туди у будь-який час та взагалі там знаходитись. - Користуватися своєю власністю, тобто отримувати від своєї власності грошові доходи або іншу користь. - Розпоряджатися своєю власністю, тобто визначати: хто, коли та як буде використовувати позивача власність та чи буде це робити взагалі. Будь-яких підстав для користування відповідачами майном позивача без його згоди не існує. Відповідачі на позивача вимоги про звільнення належних позивачу житлових приміщень зазначають, що вони мають зареєстроване місце проживання у належному позивачу житловому будинку, яке було здійснено ще під час права власності попереднього власника. З огляду на це, вважають, що на підставі штампу у своєму паспорті про реєстрацію місця проживання у належному позивачу на праві приватної власності житловому будинку, вони мають пожиттєве право безоплатно користуватися позивача приватним житловим будинком та ще й будуть передавати це уявне право своїм нащадкам. Ця позиція відповідачів не ґрунтується на діючому законодавстві та протирічить правовому режиму приватної власності і суті адміністративного акту реєстрації місця проживання фізичної особи. Крім того, з довідки попереднього власника будинку вбачається, що відповідачі оселилися та зареєстрували своє місце проживання без згоди власника будинку, без рішення про надання житлової площі та без спеціального ордеру. Факт наявності у відповідачів зареєстрованого місця проживання у належному позивачу будинку не надає відповідачам жодних прав, в тому числі не надає пожиттєвого права безоплатно користуватися позивача приватним будинком (проживати у будь-яких кімнатах позивача приватного будинку), і з іншого боку, не обмежує позивача у здійснені ним прав власника та не зобов'язує позивача безоплатно надавати своє майно у безстрокове користування відповідачів. Договір між позивачем як власником будинку та відповідачами, які фактично користуються (володіють) кімнатами № 27 та 28 належного особисто позивачу житлового будинку про користування його майном не укладався. Не укладався такий договір з відповідачем і попередніми власниками будинку. Будь-яких інших підстав для володіння його майном у відповідачів немає. Тобто, відповідачі є недобросовісними володільцями його майна, які заволоділи ним та утримують його в своєму володінні (безпосередньому користуванні) без будь-яких правових підстав. 03.02.2012 року позивачем направлена на адресу відповідачів вимога про звільнення займаних ними житлових приміщень у строк до 16.02.2012 року. У вказаний строк та аж дотепер позивача законні вимоги відповідачами повністю ігноруються. Ця вимога була виконана лише громадянкою [PERSON], яка у добровільному порядку звільнила кімнати № 27 та 28 позивача будинку, при цьому самовільно захопила кімнату № 30 та оселилась там. Таким чином, з 16.02.2012 року будь-яке уявне право володіння відповідачами кімнатами [ADDRESS] припинилось. Відносини з АК «Харківобленерго» регулюються «Правилами користування електричною енергією для населення», які були затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року. Весь будинок належить на праві приватної власності особисто позивачу. Таким чином, інших об'єктів споживача у будинку [ADDRESS], крім його будинку в цілому немає. Тому постачання електричної енергії відповідачам за відсутності об'єктів цих споживачів є незаконним та безпідставним. У цьому разі повинен бути встановлений єдиний лічильник електричної енергії та відкритий особистий рахунок на його ім'я. Замість цього, АК «Харківобленерго» позивачу, як єдиному власнику будинку, відмовляє в постачанні електричної енергії, а продає її іншим особам у позивача будинку, що є протиправним та незаконним. Відносини з КП «Дергачікомунсервіс» регулюється Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 року. Будинок [ADDRESS] перебуває у позивача приватній власності, а тому укласти договір про водопостачання може тільки позивач. Відповідачі такого права не мають. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив позов задовольнити. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] .- адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнала, так як даний будинок за адресою [ADDRESS] є гуртожитком. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала і пояснила, що її зареєстрували батьки за своїм місцем проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача АК «Харківобленерго» Бондаренко Д.В. в судове засідання не з'явився, повідомлявся 16.04.2014 року про час і місце розгляду справи належним чином, про що в явочному листі справи мається його підпис. Про поважні причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача КП «Дергачікомунсервіс» Жейков Ю.Г. в судове засідання не з'явився, повідомлявся 16.04.2014 року про час і місце розгляду справи належним чином, про що в явочному листі справи мається його підпис. Про поважні причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що в справі мається поштове повідомлення про отримання судової повістки 28 квітня 2014 року. Про поважні причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дергачівської РДА Харківської області в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що в справі мається поштове повідомлення про отримання судової повістки 24 квітня 2014 року. Про поважні причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON] - [PERSON], представника відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] - адвоката [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 09.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], продавець - товариство з обмеженою відповідальністю «Галлан ЛТД» передало, а покупець - [PERSON] прийняв у власність гуртожиток літ. «А-2» загальною площею 886,20 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав за № 27986478 від 12.11.2008 року, Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» зареєстровано право власності за [PERSON] на гуртожиток, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно до акту № 2 від 04 квітня 2013 року (а.с. 14) у кімнатах № 27, 28 належного [PERSON] будинку літ. «А-2» фактично мешкають громадяни [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. За довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до ст. 311 ч. 4 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України, а саме відновлення становища, яке існувало до порушення. На підставі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд приходить до висновку щодо правомірності заявлених вимог в частині поновлення порушеного права власності [PERSON] шляхом витребування [ADDRESS] із чужого незаконного володіння та усунення перешкоди у здійсненні права власності [PERSON] шляхом виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] з [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Відповідачем АК «Харківобленерго» 05 лютого 2013 року був укладений договір № 9216 з [PERSON] на постачання до будинку [ADDRESS] електричної енергії. Відповідачем КП «Дергачікомунсервіс» 01 серпня 2013 року був укладений з [PERSON] договір забезпечення холодної води, вивезення побутових відходів та водовідведення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] просить зазначені договори визнати недійсними, так як ч. 3 ст. 215 ЦК України закріплене право власника майна звернутися до суду із позовом про визнання правочинів, які стосуються його майна або його прав, недійсним. Відносини з АК «Харківобленерго» регулюються «Правилами користування електричною енергією для населення», які були затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року. Відносини з КП «Дергачікомунсервіс» регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. Стаття 19 ч. 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» містить вичерпний перелік споживачів, які мають право на укладення договорів про надання послуг з водопостачання, цим контрагеном може бути тільки власник будинку, який перебуває у приватній власності. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази також повинні бути належними та допустимими (ст.ст. 58, 59 ЦПК України). Відповідачі не надали суду доказів, а саме правових документів, на підставі яких була проведена їх реєстрація в Дергачівському РВ ГУМВС України в Харківській області. Тобто доказів про набуття відповідачами права на вселення та проживання у гуртожитку не мається. У відповідності до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Суд вважає, що оскільки відновлено порушене право власності [PERSON] шляхом виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] з [ADDRESS], то договір про надання послуг електропостачання та договір забезпечення холодної води, вивезення побутових відходів та водовідведення, має бути розірваний, тому підстав для визнання правочину недійсним не вбачається.

Outcome: partial