Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Соснова, б. 11. У вищезазначеному житовому будинку разом з ним зареєстровані відповідачі, які в спірному житловому будинку не проживають з 2012 року. Наявність реєстрації відповідачів у житловому будинку порушує його\~ права та інтереси, як власника, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач звернувся з цим позовом до суду і просить визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], неповнолітнього [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Соснова, б. 11. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Не заперечував проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялись\~ належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та заперечувала в частині задоволення позовних вимог щодо визнання неповнолітнього [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Позивач [PERSON] у письмовій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у звязку з чим судом 19.03.2019 року на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним\~ (нею)\~ для\~ особистого проживання і проживання членів\~ їх\~ сімей\~ і\~ мають\~ право розпоряджатися цією власністю\~ на\~ свій\~ розсуд:\~ продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Соснова, б. 11, належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-8616 від 26.12.1995 року, реєстраційним написом Сєвєродонецького міського бюро технічної інвентаризації № 1563 від 26.08.1997 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 090393, виданого 11 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився 03 жовтня 2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 807. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. З довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 38083 від 26.11.2018 року, виданою відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку вбачається, що за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Соснова, б. 11, зареєстровані, крім позивача, колишня дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], стороння людина [PERSON], [INFO], син позивача [PERSON], [INFO].\~ Згідно з актом про встановлення факту проживання (не проживання), затвердженого Управлінням житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради Луганської області за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Соснова, б. 11, зареєстровані, але не проживають понад 17 років [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; зареєстровані, але не проживають понад 6 років [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В матеріалах справи відсутні докази того, що зазначені відповідачі беруть участь в оплаті витрат на комунальні послуги, з вимогами про вселення до спірного житлового будинку відповідачі не зверталися та будь-якої спеціальної домовленості між сторонами щодо тривалості проживання не було, а також відсутні докази того, що існували будь-які перешкоди у проживанні відповідачів в спірному житловому приміщенні.\~ Таким чином, враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], за місцем реєстрації не проживають більше одного року без поважних причин, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про визнання цих осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Щодо вимоги визнати неповнолітнього сина позивача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом, належним на праві власності його батькові - позивачу [PERSON], суд відзначає наступне. Відповідно до ст. 176 СК України батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Суд вважає, що неповнолітній [PERSON], [INFO], має право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Соснова, б. 11, нарівні з його батьком [PERSON]. Крім того, доказів того, що неповнолітня дитина має інше житло суду надано не було. Також суд, враховує висновок Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 29.01.2019 року №572, який вважає недоцільним позбавлення неповнолітнього [PERSON], [INFO], спірним житловим будинком. За\~ таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині, що має наслідком відмову в їх задоволенні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] окремо з кожного на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 234,93 грн.\~

Outcome: partial