Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] міської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.10.2015 року померла його мати [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Ківерці, пров. Миру, 15, Волинської області. Він є спадкоємцем майна померлої за заповітом. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Тому просить в судовому порядку визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в м. Ківерці, пров. Миру, 15, Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявилися. До суду подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.10.2015 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 178760 від 08.10.2015 року (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 16.03.1990 року [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстровим № 366, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.03.1990 року [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстровим № 364, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Ківерці, пров. Миру, 15, Волинської області (а.с.7,8). Як вбачається із заповіту, посвідченого 23.03.1990 року [PERSON] державною нотаріальною конторою, [PERSON] розпорядилася належним їй майном, заповівши його сину [PERSON] Заповіт не змінено і не скасовано. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач у справі, [PERSON], будучи спадкоємцем майна померлої за заповітом, прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем до дня смерті. Відповідачі також не заперечують проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом. Постановою № 1238/02-31 від 22.07.2016 року державний нотаріус [PERSON] державної нотаріальної контори Волинської області відмовив гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно на ім'я спадкодавця. Як вбачається з повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори № 2225/01-16 від 16.12.2016 року, після смерті [PERSON], яка померла 08.10.2015 року заведена спадкова справа № 123/2016 рік. 21.03.2016 року із заявами про відмову від прийняття спадщини звернулися дочки спадкодавця [PERSON], [PERSON] Інших спадкоємців не встановлено. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Ківерці, пров. Миру, 15, Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 08.10.2015 року.

Outcome: approved