Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким визначити місце проживання їхньої дочки [PERSON], [INFO] за його місцем проживання, а саме: за адресою [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірителя, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак, подала суду письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутності, так як вона 15 квітня 2018 року виїжджає на роботу за кордон на тривалий час, позов [PERSON] про визначення місця проживання дітей визнає, просить його задовольнити. Представник третьої особи без самостійних позовних вимог служби у справах дітей Бродівської РДА Львівської області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак, подала суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов [PERSON] про визначення місця проживання дітей підтримує. Суд розглянув справу у відсутності учасників судового засідання на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяви сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 14 червня 2012 року народилася [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.07.2012р. ( а. с. 8). Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 20.11.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). На даний час дочка [PERSON], [INFO] року проживає з відповідачкою [PERSON], хоча офіційно зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 04.04.2018 року № 187/2995 (а.с.9). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що йому стало відомо від відповідачки по справі, що вона в кінці квітня 2018 року хоче на тривалий період часу виїхати за кордон на заробітки і залишити на виховання їх дочку своїй матері. На його усне прохання, як батька дитини, залишити доньку проживати зі ним, вона відмовилася. Він категорично проти, щоб при живому і здоровому батьку вихованням дитини займалися інші особи, а не він. Також зазначив, що за його місцем проживання є всі умови для проживання, відпочинку і навчання їх дочки, дитина буде забезпечена всім необхідним для нормального навчання і відпочинку. На даний час він проживає в приватному будинку, має постійне місце роботи і фіксований дохід, що дозволяє йому належним чином утримувати і виховувати свою дочку. Згідно Акту від 03.04.2018 року обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] комісії з питань захисту прав дитини, взаємовідносини дитини з батьком і родиною доброзичливі, дитині створені належні умови для проживання, навчання та розвитку (а.с.11). Згідно ст. 19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Враховуючи вищезазначене, позицію представника органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з батьком, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки і піклування Бродівської РДА про визначення місця проживання малолітньої доньки слід задоволити.

Outcome: approved