Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з заявою в якій просив встановити факт смерті свого зятя [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Луганську, Україна. На сьогодні це є тимчасово непідконтрольною територією українській владі, де не діють державні органи влади України. Заявник отримав лікарське свідоцтво про смерть та здійснив за власні кошти поховання [PERSON] . Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для державної реєстрації смерті в Державному реєстрі, отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка, з подальшим зверненням до Пенсійного фонду України для отримання допомоги на поховання. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині заяви просив розглядати справу за його відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 468 від 03.11.2021 та з довідкою про причину смерті до форми № 106/у № 468 від 03.11.2021, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , причина смерті - тромбоз дрібних та середніх гілок легеневої артерії, двостороння полісегментарна вірусна пневмонія COVID-19 негативна (ПЦР № 4115 від 25.10.2021). З копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.05.2000, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] . Її батьком зазначений [PERSON] . З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 10.05.2013 між [PERSON] і [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації прізвище дружини - [PERSON] , про що зроблено відповідний запис № 189. З довідки від 04.11.2021, яка видана установою, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території вбачається, що дійсно [PERSON] займався оформленням документів для проведення поховання [PERSON] , який помер [INFO] . Місце поховання - кладовище, розташоване у м. Кировка, про що проведена запис в книзі поховань, що є підтвердженням права заявника на звернення до суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного. стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причини смерті, слід вважати нелегітимними документами, адже вони видані органом, на тимчасово окупованій території, що створений, обраний чи призначений у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У контексті питання наявності у заявниці права на встановлення факту смерті [PERSON] , суд враховує, що у померлої особи може не бути родичів, які можуть звернутися із заявою про встановлення відповідного факту. Водночас відмова у задоволенні заяви з підстави, що заявник не був родичкою померлого, унеможливить реалізацію ним своїх майнових та немайнових прав, що є порушенням його конституційних прав, зокрема права звернення до Пенсійного фонду України для отримання допомоги на поховання. Дана правова позиція знаходить своє відображення в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04.02.2016р. №990-VIII «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України». Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON] .. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Луганська, який помер [INFO] у місті Луганську, Україна, причина смерті - тромбоз дрібних та середніх гілок легеневої артерії, двостороння полісегментарна вірусна пневмонія COVID-19 негативна (ПЦР № 4115 від 25.10.2021), на час смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved