Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з 29.05.1993 року перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №37. Під час шлюбу в них народилася дочка - [PERSON], 1994 року народження. Спільним сімейним життям вони прожили до 2007 року. Починаючи з 2007 року і по теперішній час, шлюб між ними фактично припинений, шлюбних відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Крім цього, відповідачка створила нову сім'ю та проживає з іншим чоловіком. Шлюб розпався по тій причині, що за період спільного проживання, вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного. Миритися не бажає та вважає, що їхній шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явився, направивши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його присутності та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її присутності не подавала, хоча була належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Так, з наведених у позовній заяві обставин встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.05.1993 року, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого повторно, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №37 від 23.04.2015 року. На даний час, сторони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, миритися не бажають. Окрім цього, відповідачка створила нову сім'ю та проживає з іншим чоловіком. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я остаточно розпалась і зберегти її не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і їх слід задовольнити.

Outcome: approved