Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої злочином. Позивач позов обґрунтував тим, що вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.06.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Встановлено, що [PERSON] шляхом обману та зловживання довірою заволодів автомобілем ЗІЛ-138 А, д.н.з. [NUMBER], який належав йому на праві власності, чим спричинив матеріальну шкоду в розмірі 22797,63 грн. В добровільному порядку відшкодувати завдані збитки відповідач відмовляється. Крім того, вчиненням злочину йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь шкоду завдану злочином в розмірі 22797,63 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток рекомендованим листом із повідомленням на адресу його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу. Способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути, в тому числі відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і полягає, в тому числі, у фізичних та душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, або у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода , завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами та доповненнями, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до вироку Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.06.2013 року по справі № 524/3828/13-к, [PERSON] визнано винним за ч.1 ст. 190 КК України. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 29.08.2013 року вирок Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.06.2013 року щодо [PERSON] скасовано в частині призначення та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. З змісту вироків Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.06.2013 року та Апеляційного суду Полтавської області від 29.08.2013 року вбачається, що у вересні 2011 року [PERSON] ввівши в оману гр. [PERSON], який є пасинком потерпілого [PERSON], шляхом обману та зловживання довірою заволодів вантажним автомобілем ЗІЛ-138А, 1982 року випуску, бортовий - д.н.з [NUMBER] та документами на нього, який згідно довідки Кременчуцького ВРЕР від 18.12.2012 року перебуває у власності [PERSON], чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 22797,63 грн. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вирок Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.06.2013 року суду на момент розгляду справи набрав чинності, тому суд приходить до висновку про те, що позивач звільнений від доказування обставин події, що стала приводом для звернення до суду з цим позовом. За таких обставин, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути матеріальну шкоду завдану злочином в розмірі 22797,63 грн. Вирішуючи питання щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд виходив з характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та тяжкості вимушених змін у його життєвому укладі, та вважає що вони підлягають задоволенню в обсязі 1000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. за позовні вимоги майнового характеру та 243,60 грн. за позовні вимоги немайнового характеру.

Outcome: partial