Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», третя особа - Голова Правління Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Бугайов Леонід Сергійович, про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з 17 листопада 2017 року працював у ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот». Наказом ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 0085-КП (зв) від 13.06.2019 року позивача було звільнено з посади майстра зміни відділення упаковки Цеху виробництва аміачної селітри, у зв`язку з появою на роботі у нетверезому стані, згідно з п. 7 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає, що його звільнення здійснено з порушенням чинного законодавства про працю і є незаконним з таких підстав. Підставами звільнення, як зазначено в наказі, є пояснювальна записка [PERSON] , акт медичного огляду № 11 від 04.05.2019 року, протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 04.05.2019 року, службова записка директора департаменту з режиму та безпеки, службова записка начальника цеху виробництва аміачної селітри. З наказом № 0085-КП від 13.06.2019 року він не погоджується та вважає, що наказ винесений з мотивів особистої неприязні до нього з боку керівництва ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», оскільки позивач не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та належним чином і в повному обсязі виконував всі свої посадові обов`язки, визначені Посадовою інструкцією. Позивач вважає, що наказ підлягає скасуванню, оскільки винесений всупереч вимогам Кодексу законів про працю України, а вказані підстави звільнення є незаконними та такими, що не відповідають дійсним обставинам, оскільки він не з`являвся на роботі у нетверезому стані. У своїй пояснювальній записці позивач повідомив, що перебував на роботі у тверезому стані, алкоголь до роботи та під час роботи не вживав. Напроти, зазначив, що 03.05.2019 року, близько 18 год. 00 хв. відчув себе погано - артеріальний тиск, різкі болі в області серця, запаморочення. Все це пов`язується з тим, що зовсім недавно він поховав батька і доглядає хвору, лежачу мати. Так як йому необхідно було виходити на роботу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. з 03 травня 2019 року на 04 травня 2019 року, він прийняв серцеві краплі «Корвалол» і « Валеріани » в рідкому вигляді на спирту. На роботі самопочуття трохи налагодилося, але десь о 22 год. 00 хв. позивач відчув біль в області серця і щоб зняти біль, знову прийняв ті ж препарати. Після 23 год. 00 хв. ночі [PERSON] віддав відвантажувальні документи і продовжив виконувати свої посадові обов`язки. Через деякий час прибули працівники охорони підприємства з вимогою пройти тест на алкогольне сп`яніння. Позивач погодився пройти тест, так як вважав, що він не покаже знаходження у нетверезому стані. Згідно з протоколом та актом медичного огляду № 11 від 04.05.2019 року проведена перевірка фельдшером показала, що у [PERSON] був стан нормальний, мова не порушена, дихання не прискорене, міміка звичайна, рух без хитання, поза Ромберга стійка, пальце-носова проба виконана точно. Те, що відчувався запах алкоголю у повітрі, що видихається з порожнини рота, не дають підстав робити висновок, що він знаходився в нетверезому стані, а тільки можуть свідчити про вживання лікарських препаратів, які виготовлені на спирту. Біологічне середовище (сеча, слина, кров) не досліджувалося. Представники колективу, які були присутні на огляді, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] також підтверджують, що [PERSON] не був в стані алкогольного сп`яніння і запаху, крім лікарських засобів, від нього не чули. Медичний огляд, який проходив [PERSON] , відбувався в кабінеті медичного пункту підприємства, який не є спеціалізованим кабінетом наркологічного диспансеру та не має права на проведення медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння. Позивач вважає висновок огляду упередженим, стан алкогольного сп`яніння (рівень алкоголю в крові) визначено на підставі внутрішнього переконання і таким, що не був визначений спеціальними засобами та особою, яка повинна пройти спеціальну медичну підготовку. Щодо службової записки директора департаменту з режиму та безпеки та службової записки начальника цеху виробництва аміачної селітри, [PERSON] вважає, що вони не є належним доказом, який би підтверджував факт перебування позивача в нетверезому стані, оскільки обстеження, відповідно до вимог проведення медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння, вказаними особами не проводилося, особи, що підписали та склали службові записки, не є фахівцями в галузі медицини. Також відповідачем було порушено вимоги ст. 43 КЗпП України. Відповідно до положень статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Так як позивач є членом Профспілки, то роботодавець повинен був отримати згоду виборного органу первинної профспілкової організації, але звільнення відбулося без згоди профспілки. 29.05.2019 року Головою Правління на адресу голови профспілки підприємства було відправлено подання № 01/ПП-123 про розірвання з позивачем трудового договору з проханням надати згоду на звільнення на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із появою на роботі у нетверезому стані. Перше засідання Президії Профспілкового комітету було заплановане на 31 травня 2019 року, але Президія Профспілкового комітету відклала розгляд Подання Правління на дачу згоди на звільнення за п. 7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані [PERSON] , у зв`язку з відсутністю [PERSON] на засіданні з поважної причини - хвороби. Друге засідання було заплановане на 11 червня 2019 року. На засідання прийшли з особистої ініціативи представники трудового колективу цеху виробництва аміачної селітри з колективним зверненням до Профспілкового комітету. Представники трудового колективу, які брали участь в обговоренні питання, одноголосно звернулися до членів Президії не давати згоди на звільнення [PERSON] . Враховуючи звернення 68 членів трудового колективу цеху виробництва аміачної селітри, що становить 35 відсотків від загальної кількості працюючих в цеху, Президія Профспілкового комітету зняла з розгляду Подання Правління і звернулася до адміністрації підприємства з пропозицією розглянути дане питання в трудовому колективі відповідно до ст. 152 КЗпП України та направила в терміни, передбачені законодавством України, листа та рішення Голові Правління Бугайову Л.С . Лист та рішення Президії Профспілкового комітету Бугайову Л.С. були направлені 14.06.2019 року в термін, передбачений законодавством. Відділ кадрів за згодою директора департаменту з управління персоналом та соціальних питань Лєбєдєва С.І. , не враховуючи думку трудового колективу цеху, не звертаючи уваги на рішення Президії Профспілкового комітету, викликав позивача і в присутності начальника відділення Нагорного П.В. видав йому трудову книжку та копію наказу про звільнення. Обхідний лист [PERSON] не здав, з військового і профспілкового обліку не знімався. В порушення ст. 116 КЗпП в день його звільнення повного розрахунку зроблено не було. Неправомірними діями відповідача відносно порушень трудового законодавства позивачу була завдана моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 54 085,50 грн., яка полягає у наступному. Незаконні дії відповідача призвели до переживань позивача, які негативно вплинули на його фізичний стан. Через погане самопочуття був вимушений звернутися до медичних закладів: 17 травня 2019 року на пункт швидкої допомоги МСЧ ЗТ та на машині швидкої допомоги доставлений в кардіологічне відділення, де був госпіталізований з підозрою на передінсультний стан; 30 травня 2019 року звернувся до міської швидкої допомоги, де було надано першу медичну допомогу та видано направлення до лікаря терапевта Сєвєродонецької міської лікарні через погіршення стану, знаходився тривалий час на лікарняному. Під час огляду терапевт з`ясував, що позивачу потрібно звернутися до лікаря-кардіолога та виписано направлення. Позивач звернувся до лікаря-кардіолога через погіршення стану, який направив позивача на «УЗД». У подальшому проходив курс лікування. Також [PERSON] утримує членів своєї сім`ї, в тому числі неповнолітню дочку, свою матір, інваліда ІІ групи, яка потребує щоденного догляду через свій похилий вік. Внаслідок відсутності заробітної плати, позивач не міг утримувати членів сім`ї. Заробітної плати позивача не вистачало ані на продукти, ані на одяг, тому він був вимушений постійно звертатися за допомогою до своїх рідних та знайомих, хоча сам може працювати. Внаслідок цього [PERSON] не міг достатньо приділяти уваги своїй сім`ї та утримувати її, чим йому було завдано моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і це вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя та життя родини. Позивач просить визнати наказ Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 0085-КП (зв) від 13.06.2019 року про звільнення [PERSON] з посади майстра зміни відділення упаковки Цеху виробництва аміачної селітри за появу на роботі в нетверезому стані за п. 7 ст. 40 КЗпП України неправомірним та скасувати; поновити [PERSON] на посаді майстра зміни відділення упаковки Цеху виробництва аміачної селітри ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» з 14 червня 2019 року; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 червня 2019 року до поновлення на роботі; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на користь [PERSON] заподіяну моральну шкоду в розмірі 54 085 грн. 50 коп.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на користь [PERSON] судові витрати. На виконання ухвали суду від 15.07.2019 року представником відповідача Селіховою Г.А. було подано відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає у повному обсязі на підставі наступного. [PERSON] працював на ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» з листопада 2017 року та був прийнятий на роботу на посаду майстра зміни цеху виробництва аміачної селітри, де пропрацював до 13.06.2019 року. Відповідно до наказу Голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 0085-КП (зв) від 13.06.2019 року, [PERSON] був звільнений з роботи за появу на роботі в нетверезому стані (п. 7 ст. 40 КЗпП України). Підставою для звільнення позивача слугував той факт, що у свій робочий час на місці виконання своєї роботи - відвантаження аміачної селітри в цеху виробництва аміачної селітри, [PERSON] знаходився в нетверезому стані. Знаходження [PERSON] в стані сп`яніння було помічене охоронцем сектору охорони департаменту з режиму та безпеки підприємства [PERSON] , який 03 травня 2019 року о 23 год. 40 хв. знаходився в цеху виробництва аміачної селітри неподалік від нього та здійснював контроль за відвантаженням хімічної продукції. Охоронець [PERSON] , почувши запах алкоголю від [PERSON] , запропонував йому здійснити перевірку на предмет вживання алкоголю із застосуванням приладу «Алкофор 307», який вимірює кількість алкоголю в організмі. Вказаний прилад показав, що в крові [PERSON] знаходилося алкоголю 1,35 проміле. Працівниками сектору охорони ДРБ: охоронцем [PERSON] , старшим охоронцем [PERSON] та начальником зміни [PERSON] 04.05.2019 року був складений Акт встановлення факту порушення, в якому було зафіксовано знаходження на своєму робочому місці та у свій робочий час майстра зміни цеху виробництва аміачної селітри [PERSON] в нетверезому стані. В подальшому працівниками сектору охорони ДРБ [PERSON] був доставлений до медсанчастини ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» та 04.05.2019 року о 01 год. 30 хв. й повторно о 01 год. 50 хв. оглянутий фельдшером [PERSON] . При огляді [PERSON] був встановлений запах алкоголю з порожнини роту, прискорене серцебиття, а вимірювальний прилад «Алкофор 307» показав, що в його організмі знаходилося алкоголю 1,11-1,10 проміле. Вимірювальний прилад «Алкофор 307» за № 1807160247 був повірений Державним підприємством «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації», про що 12.12.2018 року видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 2-6157-18, яке чинне до 12.12.2019 року. 04.05.2019 року, на підставі медичного огляду [PERSON] , фельдшером [PERSON] був складений Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижають увагу та швидкість реакцій № 11, а також Протокол № 11 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння й зроблено висновок, що у [PERSON] «стан алкогольного сп`яніння в зв`язку з вживанням алкоголю». Зазначені медичні документи затвердив лікар [PERSON] , яка має свідоцтво Луганського обласного наркологічного диспансеру МОЗ України про допущення до проведення медичних оглядів для встановлення факту сп`яніння, а також їх підписали сам [PERSON] та працівники підприємства, що були присутні при його обстеженні - апаратник цеху виробництва аміачної селітри [PERSON] та начальник команди сектору охорони ДРБ [PERSON] , що доставив [PERSON] до медустанови на огляд. В пояснювальній записці [PERSON] повідомив, що алкоголь вживав 02.05.2019 року о 21 год. 00 хв., а 03.05.2019 року - близько о 18 год. 00 хв. та 22 год. 00 хв. вживав лікарські препарати - краплі корвалолу та валеріани. Втім, таке пояснення викликає сумнів, оскільки навряд майже через 4 години від людини, яка вживала декілька капель ліків на спирту, буде йти стійкий запах алкоголю з ротової порожнини. Пояснення [PERSON] також спростовують результати дослідження за допомогою алкотестора шляхом вимірювання вмісту парів алкоголю. Сам [PERSON] , не погоджуючись з висновками медичного огляду, не вжив відповідних заходів щодо спростування факту знаходження в стані алкогольного сп`яніння. 28 травня 2019 року на ім`я директора департаменту по управлінню персоналом та соціальним питанням надійшла службова записка від начальника цеху виробництва аміачної селітри [PERSON] з проханням розглянути питання про звільнення [PERSON] за появу на роботі в нетверезому стані, а також повідомленням про те, що зазначений робітник у 2012 року затримувався службою охорони підприємства на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, після чого звільнився з роботи за власним бажанням. Пункт 7 статті 40 КЗпП України передбачає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення терміну його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння. Звільнення допускається і у випадку одноразового порушення трудової дисципліни. Оскільки в свою робочу зміну на місці виконання своєї роботи - відвантаження аміачної селітри в цеху виробництва аміачної селітри, майстер зміни [PERSON] знаходився у нетверезому стані, що підтверджується Актом встановлення факту порушення, складеним працівниками сектору охорони ДРБ 04.05.2019 року, та Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижають увагу та швидкість реакцій № 11, а також Протокол № 11 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, складеними того ж числа. 29 травня 2019 року Голова Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» направив на ім`я Голови профспілкової організації ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Подання за № 01/ПП-123, відповідно до якого просив надати згоду на звільнення [PERSON] за п. 7 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до частини першої статті 43 КЗпП України розірвання з працівником трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути проведено лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, зокрема, у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння (п. 7 ст. 40 КЗпП). 31 травня 2019 року Профспілковим комітетом ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» розгляд Подання Голови Правління був відкладений на іншу дату у зв`язку зі знаходженням [PERSON] на лікарняному. 11 червня 2019 року Профспілковим комітетом подання Голови Правління було знято з розгляду і, відповідно до витягу з протоколу № 88-1, було постановлено наступне рішення: «враховуючи звернення 68 членів трудового колективу цеху виробництва аміачної селітри, що становить 35 відсотків від загальної кількості працюючих в цеху, звернутися до адміністрації підприємства розглянути дане питання у трудовому колективі, відповідно до ст. 152 КЗпП України». Втім, стаття 152 КЗпП України надає право саме роботодавцю передавати питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу, якщо роботодавець замість накладання дисциплінарного стягнення має мету застосувати до порушника заходи громадського впливу. Проте ніхто не має права змусити роботодавця це робити, якщо він вважає, що за такий проступок працівника треба звільнити. Отже, вищевказане рішення профспілкового комітету не є наданням згоди, або відмови в розумінні статті 43 КЗпП України та статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Відповідач вважає, що на подання роботодавця про надання згоди на звільнення працівника, профспілковий комітет мав надати згоду або обґрунтовану відмову, а не перебирати на себе вирішення питань, що належать виключно до компетенції роботодавця. Відповідно до ч. 7 ст. 43 КЗпП України, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. Таким чином, Голова правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» наказом № 0085-КП (зв) від 13.06.2019 року звільнив з роботи майстра зміни цеху виробництва аміачної селітри [PERSON] за появу на роботі в нетверезому стані за п. 7 ст.40 КЗпП України. Отже, звільнення позивача [PERSON] здійснено відповідно до норм трудового законодавства України, а розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця без надання згоди на те профспілкового комітету ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» не суперечить нормам діючого законодавства про працю. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, то слід зазначити, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України така шкода відшкодовується у випадку порушення власником законних прав працівника. Однак, ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», звільняючи [PERSON] , його права не порушило, отже й не мало змоги заподіяти працівникові моральної шкоди. Крім того, стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте, позивачем суду не надано жодних об`єктивних доказів, що підтверджують перенесення ним моральних страждань. 01 жовтня 2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив позивача [PERSON] , в якій зазначено, що заперечення щодо позовних вимог, викладені відповідачем у письмовому відзиві на позов, він вважає необґрунтованими та безпідставними. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, суду пояснив, що останній раз він приймав алкоголь 02.05.2019 року за вечерею, прийняв 200 грам алкоголю, він нього запаху з порожнини ніхто не чув, окрім охоронця [PERSON] , інші охоронці від нього запаху не чули. Позивач був на лікарняному три рази, щодо нього відбувався тиск з боку керівництва ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» з метою звільнення з підприємства за власним бажанням, його було звільнено після того, як він вийшов з лікарняного. 11 червня 2019 року було засідання профспілки ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот». 13 червня 2019 року позивача викликали до відділу кадрів ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» і повідомили про звільнення, а вже потім було рішення профспілки. Моральна шкода позивачу завдана, тому що він знаходився на лікуванні, про що є виписка з кардіологічного відділення, два місяці не працював, у нього стара мати, він має допомагати своїй дитині, він не мав грошей через втрату роботи. 14 серпня 2019 року позивач прийнятий на роботу до Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» робочим. Весь цей час у нього не було грошових коштів. Начальник цеху запропонував позивачу два варіанти: або він звільняється з підприємства за власним бажанням, або його звільнять за п. 7 ст. 40 КЗпП (поява на роботі у нетверезому стані). Це було після того, як його затримали в стані алкогольного сп`яніння та відсторонили від роботи в той же день після медичного обстеження. В судовому засіданні представник відповідача Селіхова Г.А. позовні вимоги не визнала у повному обсязі та просила суд відмовити у задоволенні позову. Підтвердила обставини, викладені у відзиві на позов. В судове засідання третя особа Голова правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Бугайов Л.С. не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що начальник зміни направив його перевірити відвантаження. Заходячи в кімнату, він відчув запах спиртного, а [PERSON] уникав спілкування. В травні 2019 року, приблизно о 23 год. 00 хв., але точного часу не пам`ятає, він доповів начальнику зміни, а через деякий час зайшов [PERSON] та приніс алкотестор. Вони запропонували позивачу [PERSON] пройти алкотест, результат якого - 1,35 проміле, через півгодини - 1,14 проміле у присутності свідків. Вони доповіли про це начальнику караулу, потім [PERSON] склав Акт знаходження на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння. Свідок виконав свою функцію й надалі не був присутнім. Показники вмісту алкоголю були на табло приладу. Свідкам показали прилад. Окрім вираженого запаху алкоголю інших ознак не було. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що начальник зміни направив його з алкотестом з метою встановити, чи знаходився позивач в стані алкогольного сп`яніння. У [PERSON] виникла підозра, що [PERSON] знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Дана подія відбулася 03 травня 2019 року о 00 год. 50 хв. він прибув в цех № 3 з виробництва аміаку, піднявся в кімнату майстра зміни, почув запах спиртного, в кімнаті знаходився охоронець [PERSON] та позивач [PERSON] . Вони запропонували позивачу [PERSON] пройти алкотест, результат якого - 1,35 проміле, одночасно запросивши двох апаратників [PERSON] та [PERSON] в якості свідків. У їх присутності алкотест показав 1,14 проміле. Вони повідомили начальника зміни [PERSON] про результат алкотеста. Вони знаходилися разом з позивачем [PERSON] до прибуття його змінника, потім його було супроводжено до медичної частини підприємства. Свідок до МСЧ ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» не поїхав, поїхав начальник команди [PERSON] та апаратник [PERSON] , який був на зміні в цьому цеху. Акт складав свідок в кімнаті майстра зміни цеху № 3, [PERSON] та [PERSON] теж були присутні при складанні Акту. Був характерний запах алкоголю, від приймання ліків такого запаху не може бути. Свідок не може сказати, саме коли позивач [PERSON] вживав алкоголь, всі чекали на результат медичного обстеження. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 03 травня 2019 року в караульне приміщення [PERSON] та [PERSON] прибули приблизно о 01 год. 00 хв., він в той день був на роботі за графіком. Коли доставили до караульного приміщення майстра зміни [PERSON] , від нього було чути запах алкоголю. Потім, у супроводі людини, яку він направив, вони пішли до медичної частини підприємства. Після того, в поліклініці як зробили медичний висновок дослідження на вживання алкоголю, всі прибули до караульного приміщення, ознайомились з медичним висновком, потім провели [PERSON] за межі ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот». В даному випадку складається документ певного зразка. В Акті все було вказано, свідок його підписав. Почали складати акт в цеху № 3 в кімнаті майстра зміни, поетапно продовжували його складати та закінчили в медичній частині підприємства. Отже, запропонували позивачу [PERSON] пройти алкотест, результат якого - 1,35 проміле о 23 год. 40 хв., 1,14 проміле - в медичному закладі ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» приблизно о 01 год. 00 хв. Він при особистому спілкуванні чув запах алкоголю з ротової порожнини позивача [PERSON] , запах ліків інший. Окрім запаху алкоголю, жодних інших запахів не було. Позивач [PERSON] цей факт не заперечував. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що у неї була нічна зміна з 03 травня 2019 року по 04 травня 2019 року, позивача [PERSON] привели на медичний огляд приблизно о 01 год. 00 хв. та супроводжували представники охорони та свідки. Їй повідомили, що позивача [PERSON] підозрюють в тому, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Вона провела опитування, взяла проби та провела тест. Проби позивач виконав нормально, але був присутній запах алкоголю, він спочатку дихав у алкотестор, який показав 1,11 проміле, потім - 1 проміле, можливо, позивач вжив 200-300 грам горілки. У людей по різному виводиться алкоголь з організму. Те, що алкоголь не вивітрювався - це точно. Було складено Акт, протокол та здійснені записи до журналу (по три копії). Копії відповідних документів видаються охороні, керівництву цеха. Спочатку складається Акт, а потім протокол. Позивач [PERSON] мав підвищений пульс, інших ознак сп`яніння не було. З 2004 року вони проходили підвищення кваліфікації в місті Луганськ, де їм видавалися свідоцтва та довідки, а з 2018 року достатньо диплому, зараз пропонують самоосвіту. Ліки «Барбовал» та « Валеріана » через 20 хвилин вивітрюються. За 1 годину 25 хвилин «Барбовал» визначити складно, а за 1 годину 50 хвилин запах ліків вивітрюється. Вони проходять курси навчання один раз на три роки, тому протягом трьох років свідок має право проводити тести на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння. За останніми даними біологічні дослідження не проводяться, біологічний матеріал може братися, коли людина знаходиться без свідомості, вона не має права брати такий аналіз. Свідки підписали акт та протокол, де відображені всі дати події. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що їх зміна була на початку травня 2019 року, зміна була з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. Позивач [PERSON] був майстром зміни, охорона приїхала після 24 год. 00 хв. до них в цех. Поросили її та [PERSON] бути присутніми в якості свідків, позивача [PERSON] поросили дихнути в алкотестор - прилад, яким перевіряють наявність алкоголю, цифри вона не пам`ятає, тому що було більше 0 проміле, їм це показали, потім вони розписались у документі та позивача повели до медпункту. При цьому ще був присутнім [PERSON] , який поїхав з [PERSON] до медпункту. Поводив себе позивач [PERSON] на зміні адекватно, запаху алкоголю вона не чула, хвилин за 10 до цієї події позивач заходив в кімнату прийому їжі, робив собі чай, знаходився від свідка на відстані 3-х метрів. Коли охорона покликала їх в кімнату майстрів, вона не чула від позивача запах алкоголю. Їй показали тільки алкотестор й результат, більше нічого не показували, серійний номер приладу не показували. Свідок точно бачила покази на приладі, які співпадали з даними, занесеними в Акт. Заслухавши пояснення позивача, представник відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією Витягу з наказу по Приватному акціонерному товариству «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» «Про прийом на роботу» № 0061-КП (прийом) від 15.11.2017 року, прийнято до штату підприємства [PERSON] на посаду майстра зміни відділення упаковки Цеху виробництва аміачної селітри ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (р.м. № 023). Згідно з копією Акту встановлення факту порушення, складеного сектором охорони ДРБ Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від 04 травня 2019 року, 03.05.2019 року о 23 год. 30 хв. в цеху № 3 охоронець [PERSON] , прийшовши на завантаження «біг бегів», почув запах перегару від [PERSON] , [INFO] . Покази приладу «Алкофор»: о 23 год. 40 хв. - 1,35 проміле, повторно о 00 год. 30 хв. покази приладу провадились у присутності апаратника [PERSON] та апаратника [PERSON] - 1,14 проміле. При освідченні в МОЦ в присутності апаратника [PERSON] покази приладу склали 1,11 проміле. Висновок МОЦ - не тверезий. Пояснення правопорушника [PERSON] - спиртні напої вживав 02.05.2019 року перед роботою та на роботі в зміні з 20 год. 00 хв. 03.05.2019 року-04.05.2019 року не вживав. З копії Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижають увагу та швидкість реакції № 11 від 04.05.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , 04.05.2019 року о 01 год. 30 хв. був оглянутий фельдшером [PERSON] в будівлі МСЧЗТ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та встановлено наступне: зовнішній вигляд обстежуваної особи - без ушкоджень; поведінка обстежуваної особи - адекватна; стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості - орієнтований; мовна здатність - не порушена; дихання - не змінене; зіниці - не змінені; ністагм при погляді вбік - -; хода - хода без хитання, в позі Ромберга стійкий. Згідно з копією Протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, підписаного фельдшером [PERSON] та лікарем [PERSON] № 11 від 04 травня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , 04.05.2019 року о 01 год. 30 хв. був оглянутий фельдшером [PERSON] в будівлі МСЧЗТ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та встановлено наступне: причина огляду - знаходився на робочому місці в нетверезому стані; зовнішній вигляд обстежуваної особи - без ушкоджень; поведінка обстежуваної особи - адекватна; стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості - орієнтований; мовна здатність - не порушена; вегетативно-судинні реакції - видимі шкіряні покрови, слизиста очей без змін; дихання - не змінене; зіниці - не змінені; ністагм при погляді вбік - -; міміка - звичайна; хода - хода нормальна, без хитання, в позі Ромберга стійкий, точні рухи виконані точно; ознаки нервово-психічних захворювань - відсутні; відомості про останнє вживання алкоголю - 02.05.2019 року о 21 год. 00 хв. вживав 250 грам горілки; запах алкоголю - наявний; час та результати дослідження - 01 год. 30 хв. (1,11 проміле), 01 год. 50 хв. (1,1 проміле). Висновок огляду: стан алкогольного сп`яніння. Згідно з копією свідоцтва, виданого Луганським обласним наркологічним диспансером на ім`я [PERSON] від 03 вересня 2010 року, [PERSON] пройшла курс навчання по проведенню методичних оглядів для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння на базі Луганського обласного наркологічного диспансеру. Цикл занять - 35 годин (з 30.08.2010 року по 03.09.2010 року). Допущена до проведення медичних оглядів для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння. З копії свідоцтва про проходження інформаційно-тематичного семінару «Медичне забезпечення безпеки дорожнього руху. Організація та порядок проведення щозмінних передрейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобів», виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортний навчальний центр підвищення кваліфікації та професійної компетенції» від 04 червня 2018 року вбачається, що [PERSON] , медичний працівник по проведенню передрейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв, склала залік та може проводити передрейсові (післярейсові) медичні огляди водіїв транспортних засобів. Свідоцтво дійсне до 03.06.2021 року. Згідно з копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданого Державним підприємством «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації» № 2-6157-18 від 12 грудня 2018 року, вимірювальний прилад «Алкофор 307» за № Q1807160247 був повірений Державним підприємством «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації», про що 12.12.2018 року видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 2-6157-18, яке чинне до 12.12.2019 року. Згідно з копією пояснювальної записки майстра зміни відділу упаковки [PERSON] на ім`я начальника цеху Рибалки Р.В. від 28 травня 2019 року, [PERSON] повідомив, що алкоголь вживав 02.05.2019 року о 21 год. 00 хв., а 03.05.2019 року - близько 18 год. 00 хв. та 22 год. 00 хв. вживав лікарські препарати - краплі корвалолу та валеріани. З копії службової записки начальника цеху виробництва аміачної кислоти Рибалко Р.В. на ім`я директора Департаменту з управління персоналом та соціальним питанням Лєбєдєва С.І. № 73/АС-172 від 28 травня 2019 року вбачається, що 03.05.2019 року о 23 год 40 хв. охоронцем сектору охорони підприємства був затриманий майстер зміни відділення упаковки цеху виробництва аміачної селітри [PERSON] , який знаходився на робочому місці в нетверезому стані. Факт знаходження [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння підтверджується Актом та Протоколом медичного огляду, а також Актом встановлення факту порушення, складеними 04.05.2019 року. Раніше [PERSON] вже затримувався службою охорони за подібне правопорушення (14.12.2012 року знаходився на робочому місці в нетверезому стані. З території підприємства був видалений. Був звільнений з підприємства). Отже, просить розглянути питання про звільнення [PERSON] за п. 7 ст. 40 КЗпП України. Згідно з копією Подання Голови Правління Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Бугайова Л.С. на ім`я голови профспілки профспілкової організації Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Черниша В.С. № 01/ПП-123 від 29 травня 2019 року, 03.05.2019 року о 23 год 40 хв. охоронцем сектору охорони підприємства був затриманий майстер зміни відділення упаковки цеху виробництва аміачної селітри [PERSON] , який знаходився на робочому місці в нетверезому стані. Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» просить надати згоду на звільнення за п. 7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані [PERSON] , майстра зміни відділення упаковки цеху виробництва аміачної селітри. Згідно з копією Витягу з протоколу засідання Президії Профспілкового комітету Профспілкової організації Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 87-1 від 31 травня 2019 року, Президія Профспілкового комітету Профспілкової організації ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» постановила відкласти розгляд Подання Правління № 01/ПП-123 від 29.05.2019 року на дачу згоди на звільнення за п. 7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані [PERSON] , майстра зміни відділення упаковки цеху виробництва аміачної селітри в зв`язку з відсутністю [PERSON] на засіданні з поважної причини - хвороби. З копії листа колективу відділення упаковки цеху виробництва аміачної селітри Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на ім`я голови профспілки профспілкової організації Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Черниша В.С. вх. № 231/1 від 11 червня 2019 року вбачається, що трудовий колектив відділення упаковки цеху виробництва аміачної селітри ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» звернувся до голови профспілки профспілкової організації ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Черниша В.С. з листом та вважав, що обвинувачення [PERSON] в тому, що він знаходився в нетверезому стані з 03.05.2019 року на 04.05.2019 року в зміну з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. є помилкою. Він весь час знаходився «на очах» колективу та ознак алкогольного сп`яніння помічено не було. Даний лист був підписаний 68 членами трудового колективу цеху виробництва аміачної селітри. Згідно з копією Витягу з протоколу засідання Президії Профспілкового комітету Профспілкової організації Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 88-1 від 11 червня 2019 року, Президія Профспілкового комітету Профспілкової організації ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» постановила, що, враховуючи звернення 68 членів трудового колективу цеху виробництва аміачної селітри, що становить 35 відсотків від загальної кількості працюючих в цеху, зняти з розгляду Подання Правління і звернутися до адміністрації підприємства розглянути дане питання в трудовому колективі відповідно до ст. 152 КЗпП України. Згідно з копією наказу по Приватному акціонерному товариству «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» «Про припинення трудового договору з працівниками (звільнення)» № 0085-КП (зв) від 13 червня 2019 року, 13.06.2019 року звільнено [PERSON] з посади майстра зміни відділення упаковки Цеху виробництва аміачної селітри ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» за появу на роботі у нетверезому стані за п. 7 ст. 40 КЗпП України (р.м. № 023). Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем своїх трудових прав, який вважає своє звільнення за п. 7 ст. 40 КЗпП України незаконним. Вказані правовідносини регулюються нормами трудового законодавства. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Частиною першою статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п. 7 ст. 40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановлену його загальну тривалість вважається робочим. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів (ст. 27 ЦПК (1501-06)), яким суд має дати відповідну оцінку. Щодо законності звільнення позивача з роботи, суд виходить з такого. Як роз`яснено у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи позови поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку. Визначаючись з правовідносинами, які виникли між сторонами, та їх змістом на підставі наданих сторонами доказів, суд має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як вбачається з матеріалів справи Акт встановлення факту порушення від 04 травня 2019 року (з яким позивач [PERSON] був ознайомлений під підпис), Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 11 від 04 травня 2019 року, протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 11 від 04 травня 2019 року (з яким позивач [PERSON] був ознайомлений під підпис) стали підставою для внесення запису у журнал форми № 137-2/0 (журнал щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв), який є додатком № 4 до пункту 5.3 Положення про медичний огляд кандидатів у водії і водіїв транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України від 05 червня 2000 року. Форма № 137-2/0 заповнюється медичним працівником, що проводить передрейсовий та післярейсовий медичні огляди. Висновок у журналі має чітко визначити придатність або непридатність водія до керування засобом протягом даної робочої зміни. Позивач працював на посаді майстра зміни відділення упаковки Цеху виробництва аміачної селітри ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», а тому суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин аналогію права та керуватись Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. За змістом п. 3.15 вищевказаної Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного обстеження (п. 3.16). Відповідно до п. 3.20 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосереднього огляду особи у трьох примірниках. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 3.21). Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 3.22). З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи та показань свідків судом встановлено, що після виявлення [PERSON] у нетверезому стані на робочому місці працівниками охорони підприємства був проведений огляд та тестування вимірювальним приладом «Алкофор 307», який визначив вміст алкоголю в організмі позивача. Після цього [PERSON] був доставлений до медсанчастини ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» та оглянутий фельдшером [PERSON] , якою був складений Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 11, а також Протокол № 11 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, які затверджені лікарем [PERSON] , та зроблено висновок, що у [PERSON] «стан алкогольного сп`яніння в зв`язку з вживанням алкоголю». Крім того, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , медичний працівник по проведенню передрейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв, склала залік та може проводити передрейсові (післярейсові) медичні огляди водіїв транспортних засобів, про що видане відповідне свідоцтво, яке дійсне до 03.06.2021 року; [PERSON] пройшла курс навчання по проведенню методичних оглядів для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння на базі Луганського обласного наркологічного диспансеру та допущена до проведення медичних оглядів для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, про що також видане відповідне свідоцтво, тобто вказані особи мали право проводити медичний огляд й складати відповідний Акт та протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння. Отже, медичний огляд позивача з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції був здійснений з дотриманням процедури наведеної в Інструкції, особою, яка мала право на проведення такого огляду, а тому суд не вбачає порушень при виявленні та фіксації стану алкогольного сп`яніння у позивача під час перебування на робочому місці. Посилання позивача [PERSON] на те, що вимірювальний прилад «Алкофор 307», який засвідчив факт його знаходження на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, не сертифікований, а також той факт, що фельдшер [PERSON] не мала права проводити відповідний огляд на увагу не заслуговують з огляду на таке. Вимірювальний прилад «Алкофор 307» за № Q1807160247, яким встановлено факт знаходження позивача [PERSON] на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, був повірений Державним підприємством «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації», про що 12.12.2018 року видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 2-6157-18, яке чинне до 12.12.2019 року, як того вимагає п. 3.19 Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених Міністерством охорони здоров`я України. Щодо тверджень позивача про його звільнення без згоди Президії профспілкового комітету, суд зазначає наступне. Частиною 1 та 7 ст. 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). 29 травня 2019 року Голова Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» направив на ім`я Голови профспілкової організації ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» подання за № 01/ПП-123, відповідно до якого просив надати згоду на звільнення [PERSON] за п. 7 ст. 40 КЗпП України. 11 червня 2019 року Профспілковим комітетом подання Голови Правління було знято з розгляду і, відповідно до витягу з протоколу № 88-1, було постановлено наступне рішення: «враховуючи звернення 68 членів трудового колективу цеху виробництва аміачної селітри, що становить 35 відсотків від загальної кількості працюючих в цеху, звернутися до адміністрації підприємства розглянути дане питання у трудовому колективі, відповідно до ст. 152 КЗпП України». Втім, суд зауважує, що стаття 152 КЗпП України надає право саме роботодавцю передавати питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу, якщо роботодавець замість накладання дисциплінарного стягнення має мету застосувати до порушника заходи громадського впливу. Проте ніхто не має права змусити роботодавця це робити, якщо він вважає, що за такий проступок працівника треба звільнити. Отже, суд доходить висновку, що вищевказане рішення профспілкового комітету не є наданням згоди або відмовою в розумінні статті 43 КЗпП України та статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Відповідно до ч. 7 ст. 43 КЗпП України, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. Суд вважає, що таке вирішення Профспілковим комітетом подання Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про надання згоди на звільнення [PERSON] за п. 7 ст. 40 КЗпП України, не відповідає вимогам закону, оскільки Профспілковим комітетом не надано чіткої обґрунтованої відповіді на поставлене питання, що дає право власнику або уповноваженому ним органу звільнити працівника без згоди профспілкової організації. За таких обставин суд вважає, що відповідач правомірно звільнив позивача без попередньої згоди профспілкової організації, членом якої він є. Таким чином, Голова правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» наказом № 0085-КП (зв) від 13.06.2019 року звільнив з роботи майстра зміни цеху виробництва аміачної селітри [PERSON] за появу на роботі в нетверезому стані за п. 7 ст. 40 КЗпП України. Отже, суд вважає, що звільнення позивача [PERSON] здійснено відповідно до норм трудового законодавства України, а розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця без надання згоди на те профспілкового комітету ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» не суперечить вимогам закону. Ураховуючи наведене вище, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача [PERSON] , у зв`язку з чим вважає, що позовні вимоги про визнання наказу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 0085-КП (зв) від 13.06.2019 року про звільнення [PERSON] з посади майстра зміни відділення упаковки Цеху виробництва аміачної селітри за появу на роботі в нетверезому стані за п. 7 ст. 40 КЗпП України неправомірним та його скасування, а також поновлення на роботі задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди суд зазначає, що оскільки дані позовні вимоги є похідними від позовної вимоги про поновлення на роботі, суд вважає, що вони не можуть бути задоволені, оскільки звільнення позивача за п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України було визнано судом законним і судом не встановлено порушення законних прав позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено повністю і відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Outcome: dismissed