Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] з1/4 частини на 1/6 частину. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає наступне. З 16.12.2006 року позивачем перебував у шлюбі з відповідачем. На підставі заочного рішення Краснолиманського міського суду Донецької облаті від 11.11.2015 року шлюбу було розірвано. Від сумісного життя сторони по справі мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом із матір`ю. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.08.2018 року з позивача на користь відповідача на утримання дитини стягнуто аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2015 року та до досягнення дитиною віку повноліття. В період після винесення рішення про стягнення аліментів, а саме 24.03.2016 року позивач одружився вдруге, з [PERSON] . [INFO] у них народилась спільна донька [PERSON] . На теперішній час позивач, його дружина, дитина, дитина дружини від окремого проживання [PERSON] , а також батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] , проживають в квартирі [ADDRESS] . Позивач зазначає, що він зобов`язаний утримувати не тільки сина, але і доньку та теперішню дружину, яка ніде не працює, а доглядає за дитиною. Позивач зазначає, що його батьки кожен окремо є інвалідами 2 групи, потребують періодичної сторонньої допомоги та лікування, що також відображається на доході позивача. Крім того, позивач сплачує вартість комунальних послуг та має заборгованість за теплоенергією та у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем ним було отримано споживчий кредит в ПАТ «ПУМБ». В матеріалах справи наявний відзив [PERSON] на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає, оскільки вони є безпідставними з огляду на наступне. Позивач не приймає участі у вихованні їх спільного неповнолітнього сина, при цьому він має заборгованість по сплаті аліментів. Позивач фізично здоровий, має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, не є інвалідом. Дитина позивача від другого шлюбу проживає разом із позивачем, позивач має можливість надавати їй більше батьківської уваги та піклування, нести додаткові витрати на її утримання, більше дбати про її духовний та фізичний розвиток, ніж здійснювати аналогічні дії відносно їх сина, який проживає окремо. Відповідач зазначає, що позивачем не доведено про зміну свого матеріального стану, який би слугував підставою для зменшення розміру аліментів на утримання їх неповнолітнього сина. Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 08 квітня 2019 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Справа надійшла до Мар`їнського районного суду Донецької області 04 квітня 2019 року з Краснолиманського міського суду Донецької області за підсудністю. Позивач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьками вказано: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 8). Копією заочного рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 11 листопада 2015 року підтверджується, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 9). Як вбачається з копії рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Згідно копії заочного рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 листопада 2017 року [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] про зменшення розміру аліментів у зв`язку з істотними обставинами, у зв`язку з відсутністю підстав (а.с. 11-13). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 березня 2016 року, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 16). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьками вказано: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , батьками вказано: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 17). Як вбачається з посвідчення серії 0528, виданого [PERSON] , останній є інвалідом праці 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для Інвалідів праці (а.с. 19). Копією пенсійного посвідчення № 677420 серії [NUMBER] , виданого 20.10.2010 року [PERSON] підтверджується, що остання є пенсіонером по інвалідності 2 грн. загальне захворювання, термін дії посвідчення довічно (а.с. 22). \~ \~ \~ \~Відповідно до копії довідки серії ДОН-04 №001230 [PERSON] є інвалідом другої групи (а.с. 22). Згідно копії акту голови правління ОСББ «65-й Центральний» про проживання від 15 січня 2018 року за адресою: [ADDRESS] , проживають, але не зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Розмір доходів позивача підтверджується копією довідки про доходи від 12 січня 2018 року за № 224 з якої вбачається, що з вересня 2017 року по грудень 2017 року позивачу нарахований дохід 104638 гривень, до сплати 84233,85 гривень (а.с. 24). Як вбачаються з копії заяви № 300927754801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб [PERSON] отримав 04 грудня 2017 у ПАТ «ПУМБ» споживчий кредит у розмірі 21597,62 гривні на строк 20 місяців (а.с. 25). Відомості про погашення кредиту у матеріалах справи відсутні. \~ \~ \~ \~Згідно копії Рахунку-повідомлення № 21561 за комунальні послуги за грудень 2017 року вартість за надання послуг за адресою: [ADDRESS] становить: за опалення 23157,53 грн., вода, стоки 352,47 грн., Тбо 2,90 грн (а.с. 26). Як вбачається з копії квитанції від 2018.01.05 за надання комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] ., було сплачено 3196, 84 грн., вказана сума була сплачена на рахунки наступних служб: вивіз мусора Павлограда 2,90 грн., Павлоградське ПУВКХ 352, 47 грн., газ Павлограду 2039 грн., Міськенерго Павлограду 802, 47 грн (а.с. 27). \~ \~ \~ \~Згідно копії Рахунку на сплату внеску та інших платежів за січень 2018 року [PERSON] за утримання будинку та прибудинкової території нараховано до сплати 3465 грн. (а.с. 26). \~ \~ \~ \~За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру Прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна [PERSON] є власником двох квартир, розташованих за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с. 81). \~ \~ \~ \~Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру Прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна [PERSON] є власником квартир за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Також, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить Ѕ частка квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 103-104). Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 8, 9\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 1 статті 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Зі змісту ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Водночас, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Відповідно до приписів ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Аналіз положень ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: суттєві зміни матеріального та сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Така зміна обставин має настати після того, як суд або батьки (за домовленістю) визначили первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення ст. 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182, 183 СК України). При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, виходячи з встановлених обставин справи, враховуючи, що позивач офіційно працевлаштований в ВСП ШУ «Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», обіймає посаду начальника дільниці, отримує заробітну платню, розмір якої, як вбачається з наданої довідки про доходи, з моменту працевлаштування з 18 вересня 2017 року збільшується майже кожного місяця, має на праві приватної власності нерухомість, а саме 2 квартири у м. Павлограді, відсутність відомостей про погіршення стану здоров`я платника аліментів, суд приходить до висновку, що розмір аліментів зменшенню не підлягає. Суд зазначає,\~що обставини,\~які наводить\~позивач в\~обґрунтування та\~на підтвердження\~заявлених вимог,\~в розумінні\~вищезазначених норм\~матеріального права\~ (ст.\~192\~СК України)\~та позиції\~Верховного Суду\~України,\~на думку\~суду,\~не є\~істотними та\~достатніми для\~зменшення визначеного\~за рішенням\~суду первісного\~розміру аліментів,\~адже факт\~наявності у\~позивача дружини\~та дітей,\~яких він\~утримує,\~з урахуванням\~того,\~що розмір\~стягуваних аліментів\~на дитину,\~яка проживає\~окремо від\~батька,\~за судовим\~рішенням не\~є завищеним\~та відповідає\~розміру,\~передбаченому нормами\~діючого Сімейного\~кодексу України,\~не може\~слугувати самостійною\~підставою для\~зменшення розміру\~аліментів. Суд вважає, що усі діти потребують однакового піклування батьків, а тому дитина, що проживає окремо від батька повинна отримувати не менше забезпечення, ніж діти, що з проживають разом із ним та утримувати яких в розумінні ст. 180 СК України, зобов`язані як батько дитини, так і їх матір. Суд відхиляє доводи позивача про те, що його обов`язок утримувати батьків, які є інвалідами, є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказана обставина, а саме наявність у обох батьків позивача інвалідності, виникла ще до встановлення первісного розміру аліментів рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у зв`язку з чим не може бути прийнята судом до уваги з огляду на приписи ст. 192 СК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed