Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] селищної ради ОТГ Галицького району Івано-Франківської області і просить суд визнати за ним право власності на будівлю магазину за адресою: вул. Церковна, 27 «а», смт. Більшівці, Галицького району, Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 жовтня 2017 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно. За життя мати склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Після смерті матері прийняв спадщину, в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Однак, перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину, зокрема на магазин в нотаріальній конторі є відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на магазин. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримку позову. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] селищна рада ОТГ Галицького району Івано-Франківської області в судове засідання представника не скерувала. Заступником голови селищної ради [PERSON] подано заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розгляд справи проводити без участі представника селищної ради. Дослідивши здобуті докази, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що внаслідок смерті [PERSON] яка померла 26 жовтня 2017 року, відкрилась спадщина. За життя померла залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с. 10). Позивач прийняв спадщину, оскільки протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на будівлю магазину у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на вищезазначений магазин на ім'я померлої [PERSON] (а.с. 19). Згідно аб.3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину, суд приходить до висновку, що право власності на спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved