Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . Відповідачі вибули з належного позивачу будинку (господарства): - [PERSON] більше 10 років у зв`язку з виїздом за кордон; - [PERSON] у 2018 році у зв`язку з переїздом в м. Чернівці, де проживає на даний час. Відповідачка [PERSON] проживає та працює за кордоном, до позивача не поверталась, в будинку власних речей на зберігала і не зберігає, допомоги в утриманні будинку та господарства в цілому, не приймає. Відповідач [PERSON] має власне житло - квартиру [ADDRESS] , яку позивач з дружиною від другого шлюбу подарував йому 20.12.2018 року, в будинку позивача власних речей не зберігала і не зберігає, допомоги в утриманні будинку та господарства в цілому, не приймає. На даний час у господарстві (будинку) позивача зареєстровані: позивач - [PERSON] , його дружина від другого шлюбу [PERSON] , донька від другого шлюбу [PERSON] та відповідачі (діти позивача від першого шлюбу): [PERSON] та [PERSON] , які в будинку не проживають. Відповідачі жодної участі в утриманні господарства не приймали і не приймають, однак при отриманні будь-яких довідок в сільській раді для подання в органи соціального захисту, Пенсійного фонду, Центру зайнятості тощо, включаються до складу сім`ї позивача, що значно обмежує його права і можливості на отримання соціальної допомоги, оформлення субсидії та іншого. Тому просить суд, визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням - будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив обставини, що викладені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Вiдповiдачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомили і не просили суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослiдивши матерiали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко врахувати правовідносини, які виникають між власником та колишніми членами його сім`ї. Згідно довідки виданої старостою села Червона Діброва Глибоцького району Чернівецької області від 09 вересня 2019 року №399, відповідач [PERSON] , зареєстрована але не проживає в [ADDRESS] . Свідки [PERSON] та [PERSON] , в судовому засіданні підтвердили обставини викладенні в позовній заяві. Наведені докази підтверджують те, що відповідач [PERSON] , не проживає у вказаному будинку більше 10 років, а відповідач [PERSON] , з 2018 року, тому суд вважає, що вони втратили право користування вказаним житлом. На підставі наведеного, ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved