Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позов мотивовано тим, що 23 квітня 2015 року гр. [PERSON], [INFO] (паспорт серії [NUMBER], виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 03.11.1999 року, РНОКПП: [NUMBER], зареєстрований за адресоою: [ADDRESS]) позичив під розписку у [PERSON] (паспорт серії [NUMBER], виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в [ADDRESS]) грошові кошти в сумі 2 600 (дві тисячі шістсот) доларів США для власних потреб. На день написання позовної заяви за офіційним курсом НБУ 100 (сто) доларів США дорівнює 2 534, 36 (дві тисячі п'ятсот тридцять чотири гривні) 36 коп. А отже сума позики складає 65 893, 36 грн. (шістдесят п'ять тисяч вісімсот дев'яносто три гривні) 36 коп. Кінцевий строк повернення позики - 23 квітня 2016 року. Також як зазначено у розписці, у разі прострочення повернення боргу у встановлений строк, [PERSON] зобов'язується сплатити [PERSON] відсотки, з розрахунку 0, 05 % від суми боргу за кожний день прострочення. На підставі уточненого розрахунку позивач просить стягнути суму основного боргу в сумі 65 893, 36 грн., суму відсотків - 2 668, 95 грн., а також суму сплаченого судового збору - 659, 59 грн. Позивач до судового засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи неодноразово. Враховуючи ту обставину, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, за згодою позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору позики від 23 квітня 2015 року, [PERSON], [INFO] дав [PERSON] розписку про те, що отримав від нього в борг гроші в розмірі 2 600 доларів США. Зобов'язався повернути зазначену позику [PERSON] протягом одного року, а саме до 23.05.2016 року. У разі прострочення повернення боргу у встановлений строк, зобов'язується сплатити [PERSON] відсотки, з розрахунку 0,05 % від суми боргу за кожен день прострочення (а.с.8). З розрахунку заборгованості за договором суд встановив, що станом на 13.07.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 68 562, 31 грн., з яких: 65 893, 36 грн. - сума основного боргу за договором позики, 2 668, 95 - сума відсотків . Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач позичені кошти в належний термін позивачу не повернув, на переконання суду є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача суми боргу. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 257, 525, 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved