Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] Після її смерті в родинному колі було вирішено, що майно померлої буде спадкувати брат позивача. Ніхто в родині не заперечував, позивач теж був згідний. Однак, коли вони прибирали в квартирі померлої [PERSON], то випадкового знайшли заповіт, згідно якого [PERSON] є єдиним спадкоємцем належної бабусі на праві власності квартири [ADDRESS]. З дня смерті спадкодавця на її майно відкрилась спадщина, спадкоємцем якого за заповітом являється позивач. На момент смерті бабусі [PERSON] проживав окремо від неї, заяви у встановлений строк про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подав у зв'язку з тим, що йому не було відомо про існування заповіту. За вказаних обставин, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом від 16 січня 1995 року за померлою [INFO] [PERSON] Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив суд їх задовольнити, визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] Представник відповідача Тернопільської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала що проти позову з тих підстав, що позивачем не доведено в судовому засіданні поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19 березня 2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Як вбачається із заповіту від 16 січня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй на праві особистої власності квартиру [ADDRESS] та все інше належне їй майно, в тому числі речі домашньої обстановки та вжитку заповідає [PERSON]. З довідки №60 від 29 січня 2015 року, виданої Житлово-експлуатаційною конторою №13 житлово-будівельних кооперативів, слідує, що [PERSON] проживала [ADDRESS]. Разом з нею не було зареєстровано членів її сім'ї, в тому числі позивача [PERSON] Згідно повідомлення Першої тернопільської державної нотаріальної контори №284/01-16 від 30 січня 2015 року, відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №39491363 від 30 січня 2015 року, спадкова справа після померлої [PERSON] не заведена, жоден із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини чи її відмову не звертався. Крім того, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №39491224 від 30 січня 2015 року вбачається, що від імені [PERSON] складений заповіт, посвідчений Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 16 січня 1995 року за реєстровим №2-528. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно положень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд приходить до переконання, що відсутність інформації в позивача про наявність заповіту, складеного спадкоємицею в його користь, може розцінюватися в якості поважної причини пропуску [PERSON] строку для прийняття ним спадщини за заповітом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у два місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. На підставі наведеного,

Outcome: approved