Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його бабуся, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] 06.12.1990 року від імені [PERSON] було залишено заповіт, згідно якого остання заповіла все належне їй на день смерті майно [PERSON]. У даний час він звернувся до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивача /а.с. 18/. Представник відповідача від Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи у їх відсутності /а.с. 26/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 28.12.1998 року Цуманською слищною радою Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] померла [INFO] /а.с. 8/. Таким чином, на момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Згідно довідки виконавчого комітету Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області №263 від 23.02.2016 року, після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] /а.с. 6/. Належність вищезгаданого майна померлій [PERSON] підтверджується витягом з по господарської книги № 1 за 2016 рік №222/01-20 від 19.07.2016 року та довідки №658 від 21.04.2016 року виданих Цуманською селищною радою Ківерцівського району Волинської області /а.с. 10-11/. Статтею 527 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області 06.12.1990 року, [PERSON] заповіла житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] [PERSON] /а.с. 9/. Згідно рішення Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області №4/35 від 18.02.2016 року про найменування та перейменування вулиць та провулків смт. Цумань та с. Кадище Ківерцівського району Волинської області вулицю «Радянська» була перейменовано на вулицю «Рудочка» /а.с. 7/. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1961/01-16 від 22.11.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 45872677 від 22.11.2016 року, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №491/2016. Із заяво про прийняття спадщини за заповітом 03.11.2016 року звернувся [PERSON] Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися та свідоцтва про право на спадщину не видавалося /а.с. 23-25/. Разом з тим, постановою державного нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1838/02-31 від 03.11.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно /а.с. 14/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved