Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), третя особа - Відділ опіки та піклування Шевченківської державної адміністрації в м. Києві (третя особа 1) про визначення місця проживання дитини, відповідно до вимог якої просила визначити місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON]. Позовна заява мотивовна тим, що сторони з 23 червня 2012 року перебували у шлюбі та [INFO] року у них народився син - [PERSON]. Позивач вказує, що має намір розірвати шлюб з відповідачем, а їх спільна дитини проживає та буде проживати разом з нею. Зазначає, що займається вихованням дитини, піклується про здоров'я сина, має змогу утримувати дитину та вказує, що за її місцем проживання, де на даний час проживає дитина організовані належні матеріально-побутові умови для її проживання та розвитку. Не погоджуючись з первісним позовом, [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, відповідно до вимог якого просив визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] з його баткьом [PERSON]. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] подано до суду позов про розірвання шлюбу після розірвання якого, остання вважає, що спільна дитина сторін залишиться проживати разом з нею. З зазначеним позивач за зустрічним позовом не погоджується, вважає, що син має проживати разом із ним, так як він має належні умови для проживання дитини, має змогу забезпечити його усім необхідним, стабільний дохід. Вказує, що постійно слідкує за здоров'ям сина, його розаитком, хоче займатись його вихованням та споглядати на його ріст, приймати участь у його житті. Вказує, що в інтересах дитини проживати разом з батьком, у зв'язку з чим просив визначити місце проживання дитини разом з ним. В процесі розгляду справи судом на підставі ст. 35 ЦПК України(в редакції, яка діла на момент розгляду питання)було залучено Службу у справах дітей Солом'янської в м. Києві державної адміністрації в якості третьої особи (далі по тексту - третя особа 2). В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом просив первісний позов задовольнити та визначити місце проживання дитини з матір'ю, в задоволенні зусчтріного позову відмовити. Відповідач за первісним позовом просив у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов підтрима та просив задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник третьої особи 1 пітримала первісний позов та зазначила доцільним визначити місце проживання дитини з матір'ю. Третя особа 2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Направила до суду листа, відповідно до якого просила розглядати справу за відсутності представника служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2012 року. В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO] ( а.с. 13, 16). Судом встановлено, що сторони проживають окремо та спільний син сторін після проживає разом з позивачем за первісним позовом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] працює на посаді головного юрисконсульта відділу правовового забезпечення фінансового моніторингу упраління правового забезпечення банківського нагляду та ринків капіталів юридичного департаменту Національного банку України (а.с. 14). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1, 2 і ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 160 , ч.1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно листа та висновку Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 14.11.2017 року № 108-19155, первісний позов Орган опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації підтримує, проти задоволення зустрічного позову - заперечує. Вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього - [PERSON], 2014р.н. з матір'ю [PERSON] За змістом ч. 4-6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959р., зокрема у принципі 6, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за № 789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 2 ст. 161 СК України передбачено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв'язку з цими обставинами загострились взаємовідносин між ними, така ситуація в їх особистих відносинах не дала можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення місця проживання їх дитини, що стало підставою для подачі первісного та зустрічного позову до суду. Враховуючи, що на даний час дитина проживає разом з позивачем за первісним позовом, має особисту прихильність до матері, яка не чинить перешкод у спілкуванні сина з батьком, Орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації надав суду висновок про доцільність проживання [PERSON] з матір'ю [PERSON], суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини дитини - [PERSON] з матір'ю. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Outcome: approved