Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] заявила позов до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсними та скасування пункту 2.4 розділу 2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам \\ розстрочка \\, \\стандарт\\, які є складовою частиною кредитного договору від 23.06.2006 р., укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та її чоловіком [PERSON], оскільки вказані норми Умов… порушують її права, як дружини однієї із сторін в договорі, так як [PERSON] та банк не повідомили її про укладення кредитного договору для придбання товарів, вказаних в заяві, а кошти по кредиту стягуються з пенсії [PERSON], також вважає, що, оскільки її права укладеним договором порушені, вона не згідна і з тим, що позичальник доручає банку списувати кошти також в іноземній валюті в розмірі, еквівалентному сумі заборгованості, крім того, товар, який є заставним майном, відсутній в їхній квартирі. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала суду пояснення, вказавши, що про порушення своїх прав дізналась в листопаді 2014 р., коли отримали документи з банку про сплату кредиту, так як чоловік їй раніше про кредит нічого не повідомляв. Суд залучив третьою особою без самостійних вимог [PERSON], який вважав, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка не надавала своєї згоди на укладення ним кредитного договору, який, в свою чергу, був ним укладений під певним тиском [PERSON] та інших осіб і він не зовсім розумів, що робить; грошей по договору він не отримував, товару, за який він має сплачувати кошти, у нього немає, всі усунулись від допомоги виконати кредитний договір. Представник відповідача Лукашин Є. В. позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що [PERSON] не є стороною у даних правовідносинах, її права ніяким чином не порушені, обов»язкової згоди дружини при укладені такого кредитного договору закон не вимагає, [PERSON] мав право укладати кредитний договір на власний розсуд. Вислухавши сторони та третю особу без самостійних вимог, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до Заяви Позичальника № DNH4КР65110376 від 23.06.2006 р., яку надав представник відповідача і в якій є підпис [PERSON], він цього числа уклав з відповідачем кредитний договір, за яким банк надав йому кредит в розмірі 19500 грн. для купівлі ТНС в торгівельно - сервісному підприємстві, а саме, у ПП [PERSON] строком на 24 місяці по 23.06.2008 р. з умовами сплати відсотків та щомісячною сплатою по 1044.94 грн. суми кредиту; предметом застави в заяві вказані деревообробні матеріали та вироби вартістю 20000 грн., в заяві вказано, що [PERSON] діє за згодою дружини. Додатком до заяви є Умови надання споживчого кредиту, що, разом із заявою, є кредитним договором. В пункті 2.4 розділу 2 Умов… є посилання на те, що при укладанні Договору Позичальник діє за згодою, в даному разі, дружини, забезпеченням зобов»язання є застава товару, який знаходиться у володінні і користуванні Позичальника ; відповідно до пп. 3.2.5 п. 3.2 розділу 3 Умов… Позичальник доручає банку списувати кошти із своїх поточних рахунків, як у валюті України так і в іноземній валюті. Представник відповідача підтвердив, що кошти по кредиту списуються з пенсійних коштів [PERSON], що підтвердила позивачка та [PERSON] Відповідно до ст. 61 Сімейного кодексу України об»єктом права спільної сумісної власності подружжя є, крім іншого, пенсія, одержана одним із подружжя і внесена до сімейного бюджету, або внесена на його особистий рахунок у банківську установу. А, відповідно до ст. 65 цього Кодексу, один із подружжя має право укласти договір і вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, якщо цей договір не виходить за межі дрібного побутового. Договір укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов»язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім»ї. Отже, за кредитним договором, укладеним між Приватбанком та [PERSON], [PERSON] отримав майно, що є деревообробними матеріалами та виробами з дерева, призначеними для будівництва або ремонту, в т.ч. і квартири. Кошти для погашення кредиту утримуються з пенсійного рахунку [PERSON] і ця пенсія є спільним сумісним майном подружжя [PERSON]. Суд вважає, що кредитний договір не є дрібним побутовим, оскільки його сума становить 19500 грн., а вартість товару 20000 грн., в свою чергу позивачка та [PERSON] є пенсіонерами. При таких обставинах, кредитний договір міг бути укладений лише за згодою позивачки, якої, як встановлено, не було. Тому, відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України п.2.4 та п.п. 3.2.5 п. 3.2 Умов…, в т.ч. і кредитний договір в цій частині, суперечать Сімейному кодексу і, відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, кредитний договір у вказаній частині є недійсним. Суд також встановив, що про порушення своїх прав позивачка дізналась в листопаді 2014 р., коли з Приватбанку надійшли документи про необхідність погашення кредиту. На підставі ст.ст. 203, 215, 217, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 61, 65 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved