Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб між ним та відповідачкою зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горденківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 86 від 29.11.2011. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим між ними виникали сварки. Сторони фактично не проживають з квітня 2019 р., тому позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливе, просить шлюб розірвати, сина [PERSON] залишити проживати з ним. Ухвалою від 02 червня 2020 р. до участі в справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася із невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується оголошенням про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, розміщеним на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідачки до суду не надходило, також нею не подано відзив на позовну заяву. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Служба у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації подала до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, висновок органу опіки та піклування підтримує в повному обсязі. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 29 листопада 2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за № 86, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 листопада 2011 р. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідачка, будучи повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася для надання особистих пояснень, а також не подала до суду письмової заяви/пояснення з приводу розірвання шлюбу, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка не з`явилася в судове засідання та не подала до суду заяву, в якій би зазначила, яким прізвищем бажає іменуватися після розірвання шлюбу, тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища відповідачки. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується позовної вимоги про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, суд приходить до наступного. У шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON] , актовий запис № 21 від 20 лютого 2013 р., що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 травня 2020 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Висновком органу опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації № 01-29/239 від 26.06.2020 вирішено визначити місце проживання малолітньої дитини сторін [PERSON] , [INFO] , біля батька [PERSON] , [INFO] . Приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Городенківської РДА, який є обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини, враховуючи думку позивача, а також те, що відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не бажала висловити своєї думки з приводу визначення місця проживання дитини, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] , з батьком - позивачем. На підставі ст.ст. 3, 19, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114, 141, 157, 160, 161, Сімейного Кодексу України, ст. 29 ЦК України,

Outcome: approved