Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] та поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Ухвалою суду від 28.05.2020 року роз`єднано позови [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна, що є спільною сумісною власністю; за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, поділ майна подружжя; за позовом [PERSON] як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності, виділивши в окреме провадження позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 11.12.2020 року матеріали справи розподілені судді Цвірюку Д.В. В обґрунтування позовних вимог в частині розірвання шлюбу позивач посилається на те, що з 05.03.2005 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі. Під час шлюбу у них народилась донька [PERSON] , 2005 року народження. Шлюбні відносини не склались у зв`язку з різними поглядами на життя. З 2017 року сторони живуть окремо. Вважає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем неможливе та суперечитиме його інтересам. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилась, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.03.2021 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Згідно ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 05.03.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції 05.03.2005 року, актовий запис № 341. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.11.2009 року. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, шлюб між сторонами повинен бути розірваний. На підставі викладеного, ст.ст.55, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved