Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 листопада 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір №002-19501-101114 про банківський строковий вклад (депозиту) у доларах США на суму 15000,00 доларів США, процентна ставка по вкладу встановлюється в розмірі 12,00 %, строк дії вкладу 90 днів по 08 лютого 2015 року включно. Згідно Договору Банку відкриває Вкладнику вкладений (депозитний) рахунок №26300112612213. Після завершення дії договору (депозиту) 08 лютого 2015 року банку перерахував відсотки та повну суму з депозитного рахунку на поточний рахунок №26200700314238, відкритий в установі банку. 09 лютого 2015 року позивач звернувся до установи банку про повернення йому суми вкладу у розмірі 17232,15 доларів США, проте працівники банку повідомили, що, починаючи з січня 2015 року. банку припинив розрахунки з вкладниками, мотивуючи це відсутністю коштів, тому позивач просить суд стягнути із ПАТ «Дельта Банк» на користь [PERSON] суму заборгованості на поточному рахунку №26200700314238 у розмірі 17232,15 доларів США. В січні 2016 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій, у звязку із виплатою йому 22 липня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб гарантованої суми відшкодування 200\~000 грн., що еквівалентно 8\~741 долар США, просить зменшити позовні вимоги, стягнути із ПАТ «Дельта Банку» Тернопільське відділення на користь [PERSON] суму заборгованості на поточному рахунку №26200700314238 у розмірі 8\~491,15 доларів США. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступне. 10 листопада 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» (Банк) та [PERSON] (Клієнт) було укладено договір №002-19501-101114 про банківський строковий вклад (депозиту) у доларах США на суму 15000,00 доларів США, процентна ставка по вкладу встановлюється в розмірі 12,00 %, строк дії вкладу 90 днів по 08 лютого 2015 року включно. Відповідно до умов договору депозитні кошти були розміщені Банком на відкритому на імя [PERSON] депозитному рахунку №26300112612213. Після завершення дії договору (депозиту) Банк перерахував відсотки та повну суму з депозитного рахунку на поточний рахунок №26200700314238, відкритий в установі банку. На підставі постанови Правління НБУ від 2 березня 2015 року за №150 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 березня 2015 року прийнято рішення про запровадження з 3 березня 2015 року у ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В судовому засіданні також встановлено, що 22 липня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачеві сплачено 200000 грн. заборгованості за даними угодами. Частиною 1 статті 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона ( банк), що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму ( вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з п.16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Отже, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону передбачено наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Відповідно до п.1,2 ч.5 даної норми під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті, не поширюється на зобовязання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунка вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті ( ч.6 ст. 36 Закону). За правилами ч.2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Враховуючи те, що з 3 березня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку, що, в свою чергу, позбавляє можливості стягувати кошти у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 січня 2016 року ( справа №6-2001 цс15).

Outcome: dismissed