Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 29.01.2008 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.01.2008 року, на ім'я [PERSON] було придбано земельну ділянку площею 0,15 га., що розташована в [ADDRESS], (кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]) та отримано в зв'язку з цим Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] виданого управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області 05 серпня 2008 року. Частина грошових коштів при купівлі зазначеної вище земельної ділянки (розміром 0,055 га) були сплачені позивачем. В зв'язка з тим, що на той час позивач не хотів на себе оформлювати частину вищевказаної земельної ділянки площею 0,055 га (за сімейними обставинами), позивач домовився з відповідачем, що всю землю буде оформлено на нього, та коли у позивача виникне потреба, відповідач переоформить на позивача частину земельної ділянки розміром 0,055 га. Відповідач для підтвердження його фактичного права власності на 0,055 га вказаної вище земельної ділянки, надав позивачу власноручно написану розписку (складена 10 листопада 2008 року). Даною розпискою відповідач підтверджує юридичний факт того, що частина вищевказаної земельної ділянки площею 0,055 га належить фактично позивачу, що без його дозволу відповідач не має право здійснювати жодної правової дії з вказаною земельною ділянкою (продаж, застава тощо), та що відповідача не заперечує в майбутньому (коли стане потреба) переоформити її на позивача, як на фактичного власника земельної ділянки. Для цього відповідач навіть склав та надав позивачу дугу розписку, в якій передбачив можливий спосіб переоформлення права власності на земельну ділянку на позивача, шляхом укладення договору дарування (оскільки грошові кошти за земельну ділянку позивачем вже сплачені) та порядок підготовки необхідних документів для укладення договору дарування, та про те що всі витрати по переоформленню земельної ділянки будуть сплачені позивачем. В надій відповідачем розписці від 10 листопада 2008 р. не було вказано строк виконання зобов'язання щодо переоформлення права власності на земельну ділянку на позивача, тому в серпні 2015 року позивач усно звернувся до відповідача з проханням реалізувати домовленість між ними про переоформлення на позивача, як фактичного власника, права власності на вказану земельну ділянку. Але всупереч наданій обіцянки, відповідач ніяких дій не вчинив. В зв'язку з цим, позивач письмово звернувся до відповідача 07 листопада 2015 року, направивши за відомим позивачем адресом його реєстрації відповідного листа. У вказаному листі позивач просив відповідача виконати надані зобов'язання в розписці від 10.11.2008 р. та в усній домовленості здійснено в серпні 2015 року. Але, на жаль, обидва листи не було отримані відповідачем та повернуті поштою, в зв'язку з закінченням терміну зберігання (повідомлення Укрпошти від 09.12.2016 року та 19.12.2016 року). На даний час відповідач не здійснив жодних дій щодо виконання взятого на себе зобов'язання по розписці від 10.11.2008 року, а також усної домовленості досягнутої влітку 2015 року та перешкоджає позивачу в «юридичному» набутті (переоформленні) права власності на земельну ділянку, чим порушує права позивача як фактичного власника земельної ділянки. Тому позивач просив зобов'язати [PERSON] (продавець) укласти з [PERSON] (покупець) попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки 0,055 га., що розташована в [ADDRESS], в якому передбачити укладання в майбутньому основного договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки за наступними умовами: замовлення [PERSON] або [PERSON] (за відповідною нотаріально посвідченою довіреністю) у землевпорядної організації виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (виділення) існуючої ділянки площею 0,15 га., з виділенням в натурі 0,055 га оспорюваної Земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] (кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]). Звернення [PERSON] або [PERSON] (за відповідною нотаріально посвідченою довіреністю) до державного кадастрового реєстратора територіального органу Держеземагенства щодо реєстрації вже двох земельних ділянок (в тому числі 0,055 га) що розташована в [ADDRESS] у Державному земельному кадастрі з отримання Витягів із Державного земельного кадастру про кожну земельну ділянку із зазначенням у ньому їх кадастрових номерів. Реєстрацію про право власності на земельну ділянку 0,055 га що розташована в [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в Реєстраційній службі або у приватного нотаріуса за вибором [PERSON]. Укладення основного договору купівлі-продажу земельної ділянки (0,055 га.) на користь [PERSON] протягом 6 місяці з дня отримання всіх необхідних документів відповідно до діючого законодавства для укладення договору купівлі-продажу, за ціною 1/100 від ринкової вартості Земельної ділянки, яка буде вказана в звіті про оцінку земельної ділянки площею 0,055 га. Витрати які пов'язані з земельною ділянкою 0,055 га: оформленням попереднього договору на земельну ділянку (0,055 га.), довіреності на ім'я [PERSON] або його довіреної особи, оцінки земельної ділянки (0,055 га), виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку (0,055 га), реєстрацію право власності на земельну ділянку (0,055 га) у державного реєстратора (або приватного нотаріуса) то оформлення основного договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки (0,055 га), будуть сплачені [PERSON]. В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, просили в позові відмовити. Представником відповідача була також подана заява про застосування строків позовної давності та заява про стягнення з позивача судових витрат. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 29.01.2008 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON]. Предметом договору є земельна ділянка площею 0,1500 га, розташовану на території [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.01.2008 року, на ім'я [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] виданого управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області 05 серпня 2008 року. 10 листопада 2008 року [PERSON] склав розписку, в якій вказав, що частина належної йому земельної ділянки площею 0,055 га., належить [PERSON] і він зобов'язується не здійснювати будь-яких дій щодо відчуження без попереднього письмового погодження з [PERSON] В даній розписці, зазначається що відповідач зобов'язується не відчужувати ділянку без погодження із позивачем та сприяти у її переоформленні, однак в тексті розписки відсутні будь-які зобов'язання відповідача щодо майбутнього укладення попереднього договору купівлі-продажу. Право власності відповідача на спірну земельну ділянку також підтверджена рішенням Апеляційного суду Київської області від 31 січня 2013 року. Стаття 627 ЦК України визначає що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 4 ЦПК України передбачає що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. З наведеного, суд вбачає, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача укласти попередній договір купівлі-продажу, не відповідають способам захисту цивільних прав, є безпідставними та суперечать вимогам цивільного законодавства України що стосується свободи договору та порядку укладання попереднього договору. А отже, з наявних матеріалів справи судом порушень прав позивача встановлено не було. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в позові. Враховуючи, що у вимогах позову відмовлено, суд

Outcome: approved