Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 15.10.1988 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, оскільки шлюбні відносини припинені, у зв`язку з несумісністю характерів, різними поглядами на шлюб і сім`ю, спільне господарство не ведеться, спору щодо нажитого майна не має. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представник позивача надала заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно відповіді наданої начальником Комунарського районного у м.Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) встановлено, що 15.10.1988 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюбу між [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис 2367. Сторони є батьками дітей дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved