Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів про скасування арешту з нерухомого майна. Свій позов обґрунтовує тим, що згідно інформаційної довідки №251477719 від 07.04.2021 року вбачається чинний арешт на майно в рамках виконавчого провадження № 48284703\~ про стягнення з нього 4 411 114,26 грн.\~ Дані виконавчі провадження проводились з виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 30 квітня 2015 року\~ у справі № 161/17770/14 за позовом [PERSON] до нього та [PERSON] про відшкодування шкоди. Разом з тим, постановою Волинського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі № 161/17770/14 задоволено його заяву про перегляд рішення апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами та в подальшому рішення апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року у справі за\~ позовом [PERSON] до нього та [PERSON] про відшкодування шкоди скасовано.\~ Крім того, заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в позові [PERSON] до нього та [PERSON] про відшкодування шкоди відмовлено.\~ Зазаначає, що оскільки рішення було винесено на його користь, виконавець у листопаді 2015 року був зобов`язаний зняти арешт з майна боржників, разом з винесенням ухвали про повернення виконавчих проваджень, однак на даний час арешт не знятий. У зв`язку з чим, просить зняти арешт з належного йому нерухомого майна, накладений постановами державних виконавців Луцького районного відділу ДВС та ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Представник відповідача відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, однак подав суду відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так,\~згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №251477719 від 07.04.2021 року сліду, що наявний арешт на майно (номер запису про обтяження: 10621494 (спеціальний розділ), в рамках виконавчого провадження № 48284703\~ виданого 30.07.2015 року; видавник Державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценя Ганна Геннадіївна, особа на чиє майно накладено арешт - [PERSON] , в межах суми звернення стягнення 4 411 114,26 грн.\~\~\~ Крім того, наявні арешти, накладені в рамках виконавчого провадження № 54372995\~ виданого 25.07.2017 року; видавник старший\~державний виконавець Луцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області Будь С.Л.; накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0948 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, котра знаходиться у [ADDRESS] . (а.с. 17-18). Судом з`ясовано, що дані виконавчі провадження проводились з виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 30 квітня 2015 року\~ у справі № 161/17770/14 за позовом [PERSON] до нього та [PERSON] про відшкодування шкоди, а також в рамках справи кримінальної справи № 161/18755/13к. Разом з тим, постановою Волинського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі № 161/17770/14 задоволено його заяву про перегляд рішення апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами та в подальшому рішення апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року у справі за\~ позовом [PERSON] до нього та [PERSON] про відшкодування шкоди скасовано.\~Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в позові [PERSON] до нього та [PERSON] про відшкодування шкоди відмовлено (а.с. 4-10). Крім того, Верховний суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду своєю постановою від 16 січня 2020 року у справі №161/18755/13 касаційні скарги засуджених [PERSON] , [PERSON] - задовольнив, вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.08.2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 30.08.2018 року щодо \~ [PERSON] , [PERSON] скасував та закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину в діях [PERSON] та [PERSON] \~(а.с. 12-16). Згідно із ч. 1 ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст.\~319\~ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного. Відповідно до положень статей 391, 396\~ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно ч. 4 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Як вбачається з матеріалів справи, за результатами пошуку виконавчих проваджень в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні відкриті провадження стосовно боржника [PERSON] (а.с ). Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що права позивача як власника нерухомого майна порушені, доказів того, що він є боржником у будь-якому виконавчому провадженні суду не представлено та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в рівних частинах на користь позивача 2724,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved