Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа - [PERSON] , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на його частину. В обґрунтування позову зазначалося, що позивач і [PERSON] 19 лютого 1989 року зареєстрували шлюб, від якого мають двоє дітей [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (третя особа). Під час шлюбу позивач і [PERSON] придбали житловий будинок з надвірними спорудами, однак 29 жовтня 1998 року шлюб між ними було розірвано. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] його спадщину прийняла відповідач, а третя особа відмовився від спадщини на користь відповідача. При цьому відповідач отримала у спадщину лише земельну ділянку. Вказаний житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу. На даний час у будинку проживають позивач із сином від іншого шлюбу, її чоловік та відповідач. За таких обставин, позивач посилаючись на приписи СК України, просила суд визнати вказаний житловий будинок з надвірними спорудами спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею права власності на 1/2 його частину разом з надвірними спорудами. У підготовче засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про проведення судового засідання без її та позивача участі, позов підтримала, просила задовольнити (а.с. 67). Від відповідача та третьої особи надійшли заяви, відповідно до змісту яких останні просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги визнали (а.с. 44, 46). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач та\~ [PERSON] \~29\~жовтня 1998року розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 9 грудня 1998 року серії [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (третя особа) є дітьми позивача і [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 21 листопада 1988 року серії [NUMBER] (а.с. 8), від 4 вересня 1991 року серії [NUMBER] (а.с. 9) відповідно, та свідоцтва про шлюб від 10 листопада 2007 року серії [NUMBER] (а.с. 10). 10 березня 1999 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] і набула прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 10 березня 1999 року серії [NUMBER] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 6 лютого 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] зареєстровано спадкову справу, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 6 лютого 2019 року № 55014290 (а.с. 20). До складу його спадщини, зокрема входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який останній придбав на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 1992 року (а.с. 21). Відповідно до довідки Богодухівського старостату Чорнобаївської селищної ради від 10 вересня 2021 року № 834 (а.с. 71) та доданої до неї копії книги за 1991-1992 року (а.с. 72), в журналі реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Богодухівської сільської Ради народних депутатів Чорнобаївського району Черкаської області за 1991-1992 роки за № 58 від 15 грудня 1992 року посвідчено договір купівлі-продажу будинку між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою Чорнобаївської селищної ради від 2 серпня 2021 року № 722, виданої на підставі погосподарської книги № 7 за 2021-2021 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ), за [PERSON] рахується житловий будинок за вказаною адресою, в якому на даний час зареєстровані [PERSON] (позивач), [PERSON] , [PERSON] (відповідач), [PERSON] (а.с. 70). Відповідно до листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 7 липня 2021 року № 160/01-16 (а.с. 47), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 35), після смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини подали відповідач, [PERSON] і третя особа (а.с. 48, 49). Крім того, відповідачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8631 га (а.с. 18), на яку остання оформила право власності, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 вересня 2020 року № 224093994 (а.с. 19). Зі змісту заяви [PERSON] (а.с. 48 на звороті) вбачається, що він є братом спадкодавця [PERSON] та відповідно до ст. 1262 ЦК України належить до другої черги спадкоємців за законом, а тому в силу вимог ч. 2 ст. 1258 ЦК України за наявності відповідача, як спадкоємця першої черги (ст. 1261 ЦК України), позбавлений права спадкування за законом. Згідно зі ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (в редакції на момент набуття спірного майна) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України (в редакції на момент набуття спірного майна) в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Схожі норми містить і діюче на теперішній час законодавство, зокрема у ч. 1 ст. 60 СК України зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). В п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Таким чином суд дійшов висновку що спірний житловий будинок з надвірними спорудами є спільною сумісною власністю позивача і [PERSON] , оскільки набуті ними під час шлюбу, а тому позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/2 його частину підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову у повному обсязі з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved