Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою у якій поставив питання про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, зокрема договору позики та договору застави майна, які були укладені ним та посвідчені приватним нотаріусом і у яких допущено розбіжності у написанні його прізвища та по батькові. Зокрема зазначає, що 26.03.1999 року уклав з [PERSON] договір позики, за умовами якого позичив їй 12870 грн., що за курсом НБУ станом на 26.03.1999 року становило 3300 дол. США терміном до 26.07.1999 року. Одночасно, того ж дня, ним було підписано з [PERSON] договір застави майна, з метою забезпечення виконання умов договору позики. За цим договором [PERSON] передала в заставу належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. При посвідченні обох договорів приватний нотаріус Богородчанського районного нотаріального округу [PERSON] вказала дані про його особу з його паспортного документу, у якому були допущені помилки. Зокрема, його прізвище значилось як «Палагів», а не «Полагів», а по батькові Ілліч, замість «Ількович». Пізніше, при заміні радянського паспорту на паспорт громадянина України, вказані помилки у написанні його анкетних даних були виправлені. Але виправлення в укладених договорах провести неможливо через те, що нотаріус [PERSON] померла. З цих же причин неможливо на даний час припинити обтяження речових прав на нерухоме майно, яке втратило свою актуальність, оскільки договір позики був виконаний у термін визначений договором. Виходячи з цього, просив встановити факт його належності як сторони договору до правовстановлюючих документів договору позики від 26.03.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №Д-74 та договору застави майна від 26.03.1999 року №Д-76. Крім того, просив визнати припиненим дію вказаного договору застави майна та зобовязати реєстраційну службу Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області виключити з державного реєстру обтяжень відомості про квариру №1 в будинку №138 по вул. Стуса в селищі Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області. В судове засідання позивач подав письмову заяву у якій клопотав про проведення розгляду справи у його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала. Вказала, що її мати [PERSON] в 1993 році дійсно позичила у [PERSON] кошти в сумі 3300 дол.США про що було укладено договір, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом [PERSON] З метою забезпечення виконання умов цього договору було укладено договір застави нерухомого майна квартири, що належить матері по вул. Стуса, 138/1 в смт. Солотвин. Свої зобовязання за договором мати виконала і кошти повернула вчасно, а тому вважала, що договір застави припинив свою дію автоматично. При зверненні до державного реєстратора з приводу перереєстрації права власності виявила, що реєстраційною службою у липні 2015 року перенесено до Державного реєстру відомості про реєстрацію обтяження на вказану квартиру відповідно до листа повідомлення від 30.06.1999 року приватного нотаріуса [PERSON] На даний час припинити дію договору застави в іншому, крім судового, порядку не вдається через смерть нотаріуса і помилки у написанні анкетних даних заставодержателя, які були допущені при посвідченні договору застави. Представник реєстраційної служби Богородчанського районного управління юстиції [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав частково. Вказав, що дійсно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відомості про обтяження на квартиру [ADDRESS]. Самостійно прийняти рішення про знаття обтяження, без рішення того органу чи посадової особи, яка наклала таке обтяження, реєстратор не вправі. Заінтересованими сторонами належних документів реєстратору не було подано. Якщо судом буде констатовано факт припинення договору застави, то таке рішення суду буде підставою для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав. Заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 26.03.1999 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики, за яким позивач позичив [PERSON] суму, що була еквівалентна 3300 дол. США на строк до 26.07.1999 року. Того ж дня між цими сторонами було укладено договір застави, за яким [PERSON] в порядку забезпечення виконання зобовязання за договором позики, передала в заставу квартиру №1 в будинку№138 по вул. Стуса в селищі Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області. Обидва договори були посвідчені приватним нотаріусом Богородчанського нотаріального округу [PERSON] і зареєстровані за номерами відповідно №Д-74 та №Д-76. В обох договорах прізвище позивача було вказано Палагів, а по батькові [PERSON]. Разом з тим, як зазначає позивач, у звязку із заміною радянського паспорта на паспорт громадянина України було виправлено помилки, зроблені попередньо у написанні його прізвища та по батькові, яке раніше транслітерувалось на російський лад. Водночас, вказаний договір стосується його особи, що підтвердила в судовому засіданні представник [PERSON] Виправлення у цих правовстановлюючих документах провести неможливо, оскільки нотаріус [PERSON] померла. Згідно ст. 181 ЦК Української РСР (1963 року), який був чинним на момент виникнення правовідносин, що є предметом судового розгляду, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає в силу договору чи закону. Заставою може буди забезпечена дійсна вимога. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. Оскільки [PERSON] заявив про те, що отримав повний розрахунок за договором позики на суму 3300 дол.США, що був посвідчений приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу [PERSON] №Д-74 від 26.03.1999 року і немає будь-яких претензій матеріального характеру до [PERSON], то зобовязання за договором позики слід визнати припиненими внаслідок його виконання. Відповідно з припиненням забезпеченого заставою зобовязання припиняється і саме право на заставу. Отже вимога позивача про визнання припиненим договору застави квартири [ADDRESS], що в смт. Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області від 26.03.1999 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON] і посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] №Д-76 підлягає задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що приймати рішення зобовязального характеру щодо реєстраційної служби Богородчанського районного управління юстиції підстав немає. Позивачем не подано суду жодних доказів на підтвердження неправомірності дій реєстраційної служби при здійсненні покладених на неї обовязків.

Outcome: partial