Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що він являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], та матері [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті батька [PERSON] мати позивача - [PERSON] у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Переоформити спадкове майно на себе вона не встигла. Спадкоємців за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON], немає. Спадкоємцями за законом на це майно є позивач [PERSON] та його брати [PERSON], [PERSON], сестра [PERSON] Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкоємці за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON] не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини, на спадкове майно не претендують, що підтвердили нотаріально посвідченими заявами. Інших спадкоємців за законом на вказане спадкове майно немає. Після смерті матері [PERSON] позивач своєчасно у встановленому законом порядку прийняв спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0.1041 га, вартістю 35716 гривень 71 копійка, що призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться по [ADDRESS], які належали [PERSON] Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON], представник відповідача - Маневицької селищної ради Левко Я.І. в судове засідання не з'явилися, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Маневицької селищної ради Левко Я.І. подав до суду заяву, в якій вказав, що із заявленими позивачем [PERSON] позовними вимогами селищна рада згідна у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують, просив справу розглядати у його відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника Маневицької селищної ради Левка Я.І. Проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], земельної ділянки, площею 0.1041 га, вартістю 35716 гривень 71 копійка, що призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті мати позивача - [PERSON] у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Переоформити спадкове майно на себе вона не встигла, померла [INFO]. Після смерті матері [PERSON] позивач своєчасно у встановленому законом порядку прийняв спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Спадкоємців за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON], немає. Спадкоємцями за законом на це майно є позивач [PERSON] та його брати [PERSON], [PERSON], сестра [PERSON] Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкоємці за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON] не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини, на спадкове майно не претендують, що підтвердили нотаріально посвідченими заявами. Інших спадкоємців за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначене не оспорюється сторонами, встановлено з досліджених судом письмових доказів, а саме: свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 10.06.2011 року та серії [NUMBER] від 8.05.2013 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 2.10.1969 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.01.1980 року, довідки Маневицької селищної ради № 130 від 11.01.2014 року, висновку від 13.01.2014 року про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 028553 від 18.11.2009 року та витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 34/3.17 від 15.01.2014 року, нотаріально посвідчених заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відмову від спадщини, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1110/02-31 від 27.12.2013 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 135/01-16 від 12.02.2014 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0.1041 га, вартістю 35716 гривень 71 копійка, що призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться по [ADDRESS], які належали [PERSON], фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON]

Outcome: approved