Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом, в якому просив зняти арешт з усього його майна накладеного постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Цимбалюк Н.Ю. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №576069 від 13.08.2009 та постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Гордійчук Я.В. про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2010 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи від 13.09.2009 за № 8963653 та від 15.03.2010 за №9619600 про арешт усього майна, що належить [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що у позивача на даний час відсутня будь-яка заборгованість, виконавчі провадження, за якими виносились вищевказані постанови на виконанні не перебувають, документи вказаних виконавчих проваджень знищені, а отже відсутні будь-які особи (стягувачі), в інтересах яких було накладено арешт на майно позивача. Станом на сьогодні відсутні будь-які виконавчі провадження, у яких позивач є боржником. Також відсутні будь-які невиконані зобов`язання фінансового характеру перед іншими третіми особами в межах іншого цивільного, адміністративного чи кримінального судочинства. При цьому, арешт (обтяження) накладений на майно, порушує право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Посилаючись на те, що у позасудовому порядку вирішити питання щодо зняття арешту не має можливості, позивач звернувся до суду. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] в заяві від 12.10.2020 просила розгляд справи здійснювати у її відсутність та у відсутність позивача. Позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в клопотанні від 06.10.2020р. просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника Корольовського відділу виконавчої служби у місті Житомирі Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Право власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , та її арешт підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №208451379 від 07.05.2020 (а.с.5-7). Зі змісту відповіді Корольовського відділу виконавчої служби у місті Житомирі Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 18.05.2020 №18.22/21/2020/14/63199 вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 18.05.2020 виконавчі документи, за якими боржником є [PERSON] в Корольовському відділі ДВС у м.Житомирі на виконанні не перебувають (а.с.10). Також зазначеного, що згідно спецрозділу автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що на виконані у відділі перебували наступні виконавчі провадження: - ВП 23521423 з виконання постанови №232516 від 29.01.2010, виданої ВДАІ про стягнення з [PERSON] на користь держави 850 грн. 30.11.2011р. державним виконавцем винесено постанову про направлення виконавачого документа за належністю до іншого відділу ДВС у відповідності до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на момент прийняття рішення); - ВП 30917059 з виконання постанови № 031871 від 10.09.2010, виданої ВДАІ про стягнення з [PERSON] на користь держави 520 грн. 28.04.2012 державним виконавцем винесено постанову про направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС у відповідності до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на момент прийняття рішення); - ВП 51305247 з виконання постанови № ВДАІ 564393 від 01.05.2016 виданої ВДАІ про стягнення з [PERSON] на користь держави 850 грн. 24.06.2016 державним виконавцем винесено постанову про направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС у відповідності до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на момент прийняття рішення); - ВП 30917254 із виконання постанови № ВДАІ 121325 від 10.06.2010, виданої ВДАІ про стягнення з [PERSON] на користь держави 340 грн. 28.04.2012 державним виконавцем винесено постанову про направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС у відповідності до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на момент прийняття рішення). У листі Богунського відділу виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 20.02.2020 №48137 зазначено, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень, про стягнення заборгованостей з [PERSON] на виконанні у відділі не перебувають (а.с. 27). З відповіді Житомирського районного відділу виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 17.03.2020 №18.5-25/8/2020/23/29454 вбачається, що станом на 17.03.2020 виконавчі документи за якими боржником є [PERSON] до Житомирського районного відділу ДВС не пред`являлись та на виконанні не перебувають (а.с.28). Розглядаючи питання на предмет задоволення позову, суд враховує наступне. Нормами статті 41 Конституції України, статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику. Згідно зі статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» кожна особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 4 статті 59 Закону «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав за яких виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна. В усіх інших випадках, як вбачається з часитини 5 статті 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Встановлено, що між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу зняття арешту з майна, що належить позивачу. Як встановлено судом, наявність накладеного арешту на 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , перешкоджає позивачу здійснювати належним чином розпорядження та володіння майном, чим порушуються його права та інтереси. Крім того, заборгованість у позивача відсутня, виконавчі провадження, в яких виносились постанови на виконанні не перебувають, документи виконавчих проваджень знищені, а отже відсутні будь-які особи (стягувачі), в інтересах яких було накладено арешт на майно позивача. Також відсутні будь-які виконавчі провадження, у яких позивач є боржником. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку про наявність правових підстав для зняття арешту із зазначеного майна. Рішення про зняття арешту з майна є підставою для виключення його з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під №8963653 та №9619600. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved