Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Воловецького ДВПТІ, Нижньоворітської сільської ради, треті особи: Воловецька державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Воловецького районного управління юстиції про визнання права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свою заяву мотивував тим, що у 1994 році придбав у [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 20.09.2002 року між позивачем та [PERSON] було укладено угоду, згідно якої позивач передав йому 12000 грн. на придбання теплоносіїв, поліпшення житлових умов квартири, яка пізніше мала перейти у власність позивача, оскільки [PERSON] часто хворів, не мав змоки купити ліки, тому вирішив продати квартиру позивачу. [INFO] [PERSON] помер. З того часу, по теперішній час, позивач [PERSON] на правах власника, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користуються квартирою, доглядає за нею, утримує її. Раніше неодноразово звертався до відповідача з приводу оформлення право власності на дану квартиру, оскільки понад 10 років безперервно користується нею, однак відповідач рекомендував йому звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Нижньоворітський сільський голова Рябінчак М.М. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечує. Представник відповідача - начальник ДВПТІ по Воловецькому району Мельник М.І. та представник третьої особи - реєстраційної служби Воловецького районного управління юстиції в суд не з'явилися, причини їх неявки невідомі, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Представник третьої особи - державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання повторно не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначено, що договір купівлі - продажу квартири укладений між сторонами по справі нотаріально не посвідчений, оскільки продавець помер, то не може підтвердити чи він мав намір продати квартиру, або взагалі чи підписувався цей договір. Заслухавши та обміркувавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із договору укладеного між позивачем [PERSON] та [PERSON] 20.09.2002 року (а.с. 6), [PERSON] продав свою квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. позивачу [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2004 року ( а.с.7). Як встановлено в судовому засідання, по теперішній час, позивач [PERSON] на правах власника, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користуються квартирою, доглядає за нею та утримує, підтвердженням чого є довідка виконкому Нижньоворітської сільської ради №1261 від 25.07.2011 року, згідно якої [PERSON] дійсно постійно проживає у квартирі що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.10 ). Претензій щодо його проживання в даній квартирі ніхто не заявляв. Ст.344 ч.1 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Як встановлено у судовому засіданні позивач добросовісно володіє майном, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] більше 10 років. У відповідності до вимог ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно із ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває права власності на це майно (набувальна давність). Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2004 року, а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 01 січня 2011 року. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безперервного володіння чужим майном. Для набуття права власності на таке майно володілець має звернутися у суд із заявою про визнання за ним права власності, що виникло внаслідок спливу набувальної давності. В разі винесення судового рішення, яким така заява задоволена, та набранням таким рішенням законної сили і є підставою для виникнення права власності на таке майно. Слід зазначити, що право власності на нерухоме майно виникає саме з моменту державної реєстрації. Так, згідно із ст.344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Право власності (ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України) набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням всього вищевикладеного, суд приходить до переконання, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачем [PERSON] права власності на вище вказане нерухоме майно.

Outcome: approved