Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що він з відповідачем у справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 17 серпня 1991 року міським відділом ЗАГС м. Лисичанськ, Луганській області, актовий запис № 636. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з лютого 2014 року, через численні непорозуміння та несумісність характерів. На примирення не згоден та переконаний, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не має. Просив розірвати шлюб, зареєстрований 17 серпня 1991 року міським відділом ЗАГС м. Лисичанськ, Луганській області, актовий запис № 636 між позивачем та [PERSON] . Позивач [PERSON] до суду не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати за його відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 17 серпня 1991 року, [PERSON] та [PERSON] , 17 серпня 1991 року у міському відділі ЗАГС м. Лисичанська, Луганській області уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 636. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, сторони мешкають окремо, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, а також визнання позову відповідачем, що не суперечить законодавству і не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved