Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , третя особа - Вишгородська районна державна нотаріальна контора про усунення від права спадкування. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що у 1988 році [PERSON] , [INFO] та [PERSON] уклали шлюб та від шлюбу у останніх народилася донька [PERSON] . В подальшому приблизно в 1994 році шлюб було розірвано, а в 1995 році на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області [PERSON] та [PERSON] були позбавлені батьківських прав відносно їх доньки [PERSON] та остання було передана на виховання бабусі [PERSON] , яка була призначена опікуном. Проживала відповідач з бабусею за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] весь час на ім`я опікуна дитини сплачував аліменти, проте не спілкувався з донькою та не підтримував ніяких відносин і не бачився. В подальшому у відповідача з`явилися батьки за кордоном, які нею опікувалися та допомагали. [INFO] [PERSON] загинув від нещасного випадку внаслідок ДТП. Померлий [PERSON] весь час та на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS] разом з рідним братом позивачем та племінниками і онукою брата. Саме родина позивача була родиною для померлого [PERSON] , якому допомагали та який останні п`ять років мав проблеми з серцем і п`ять років потому пережив інфаркт, деяким часом по стану здоров`я не працював, також дуже психічно та емоційно страждав, що життя його не склалося так, як він цього хотів. Померлий неодноразово намагався звернутися до відповідача за допомогою, оскільки він як батько, хоч і позбавлений батьківських прав, проте виплачував аліменти на утримання відповідача до повноліття та бажав отримувати хоч якусь допомогу і від відповідача, однак йому було повідомлено, що за адресою своєї реєстрації відповідач не проживає та переїхала до м. Бориспіль, як зв`язатися з нею померлий не знав. Відповідач не цікавилася його здоров`ям, не допомагала батькові по господарству, матеріально про, що можуть засвідчити свідки. Зазначив, що позивачу не було відомо про матеріальний стан відповідача та чи мала остання можливість допомагати батьку, на майно якого вона претендує. Відповідач ніколи не цікавилася, як її батько, навіть коли батько був після інфаркту чи хворів дома, ніколи не привітала його на день народження чи Різдво та ніколи не сказала доброго слова, а відплатила байдужістю до його життя, а тому не має право претендувати на майно після померлого батька, оскільки не була поруч з ним, в хвилини коли він потребував допомоги. Саме позивач здійснив поховання померлого, він та його сім`я понесли витрати на поховання [PERSON] . Відповідач прийшла на поховання [PERSON] на годину, її не цікавили витрати на поховання, кримінальна справа та притягнення винної особи до відповідальності, її цікавила лише спадщина, про яку вона приїхала поговорити в день поховання. Після смерті [PERSON] залишилися спадщина, а саме Ѕ частина нерухомого майна, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті брата позивач звернувся до Вишгородської районної державної нотаріальної контори щодо подання заяви про прийняття спадщини, однак нотаріус вказаної контори в усній формі відмовила у прийнятті заяви та повідомила, що все майно після померлого отримає донька, тобто відповідач. 09.04.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса, яка завірила заяву позивача про прийняття спадщини та направила поштою на адресу Вишгородської районної державної нотаріальної контори, будь-яку інформацію та відповідь на заяву відмовилась надавати. У зв`язку із чим, позивач посилаючись на вимогу статті 1224 ЦК України звернувся до суду та просив усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Судові витрати просив покласти на відповідача. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримували та просили їх задовольнити із викладених у позові підстав. Відповідач та її представник у судовому засіданні, щодо позовних вимог заперечували та просили відмовити у їх задоволенні з підстав не доведеності та необґрунтованості. Крім того, відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначила, що позов не ґрунтується на нормах права, пред`явлені до неї позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач у позові вказує, що рішенням Вишгородського районного суду [PERSON] було позбавлено батьківських прав. Однак, вказане рішення [PERSON] не оскаржувалося. В подальшому [PERSON] не звертався до суду (не реалізував право), а ні за відновленням позбавлених прав шляхом скасуванням рішення, а ні для встановлення судом права на побачення з дитиною, а тому видається досить комічним твердження позивача про те, що померлий «дуже психічно та емоційно страждав» з даного приводу. Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, серед іншого, не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування). Відповідно до ст. 75 КпШС (яка була чинна на момент позбавлення батьківських прав) батьки, позбавлені батьківських прав, втрачають всі права, що ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, відносно якої вони позбавлені прав, у тому числі права вимагати від неї в майбутньому надання їм утримання. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей. [PERSON] із позбавленням його батьківських прав був у тому числі позбавлений права на утримання, а відповідач відповідно не мала жодного обов`язку щодо утримання свого батька. Також зазначила, що твердження позивача про байдужість відповідача щодо батька [PERSON] не відповідають дійсності, оскільки відповідач провідувала батька, після народження власної дитини [PERSON] , вона приїздила до батька та знайомила з онуком, придбала телефон та сім-карту до нього і подарувала батьку на день народження, для того щоб мати з ним постійний зв`язок. Відповідач приїхавши на похорони до батька передала кошти на поховання батька дочці позивача - [PERSON] , а тому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В свою чергу представником позивача до суду було подано заперечення на відзив, згідно якого зазначив, що позивач не визнає доводи та міркування наведені у відзиві, вважає що позивач невірно розуміє норми права, а також невірно їх застосовує до даних правовідносин. Відповідач у поданому відзиві визнає той факт, що не опікувалася та не допомагала батькові, а тільки була декілька разів. Померлий неодноразово звертався до відповідача за допомогою, просив купити ліки, показати онука, допомагати фінансово, проте відповідач надала допомогу тільки на похорон після того, як поховання вже відбулося. Відповідач не заперечує, що не допомагала ніяким чином батькові, жодного разу не купувала ліки, не привітала на день народження, не допомагала по господарству. Відповідач визнає факт ухилення від надання допомоги та вважає, що була не зобов`язана допомагати батькові, а тому просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, представник позивача у судовому засіданні зазначив, що позивач є рідним братом померлого, а відповідач донькою померлого. Відповідач не допомагала батькові, на його звернення не відповідала, не допомагала по господарству. Позивач не бачив відповідача за життя брата та навіть не приїздить до нього на могилу. Відповідач та її представник у судовому засіданні зазначили, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності усунення відповідача від права на спадкування, не доведено перебування [PERSON] у безпорадному стані, а також того, що останній потребував сторонньої допомоги. Відсутні докази того, що у [PERSON] була необхідність саме у допомозі відповідача, а допомоги, яку йому надавав брат, було недостатньо для нього. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видним виконавчим комітетом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області, 12.12.2018 року. Згідно довідки про причину смерті № 326 від 10.12.2018 року [PERSON] помер [INFO] у віці 53 роки, причина смерті - закрита травма грудей та живота з пошкодженням внутрішніх органів. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. З долученого до матеріалів справи копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13.12.2004 року належить по Ѕ частині житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивач [PERSON] є братом померлого [PERSON] , відповідач [PERSON] є рідною донькою померлого. З довідки виданої Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області від 09.04.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 21.03.1965 року по день смерті [INFO] . У вказаному житловому будинку він проживав та був зареєстрований разом з братом [PERSON] , племінницею [PERSON] , племінником [PERSON] , онукою [PERSON] - [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] Лютізькою сільською радою не посвідчувався. З довідки виданої Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області від 17.04.2019 року № 328 вбачається, що [PERSON] дійсно проживав в Ѕ частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS] один. З витребуваної судом копії спадкової справи заведеної Вишгородською районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] гр. [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини 04.04.2019 року звернулася [PERSON] . Крім того, як вбачається з вказаної спадкової справи, 12.04.2019 року із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] гр. [PERSON] звернувся [PERSON] . Дана заява була посвідчена приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко О.В. З даної спадкової справи вбачається, що Вишгородською районною державної нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] не видавалися. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України, передбачено право на спадкування, яке відповідно, мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу Підстави усунення від права на спадкування передбачені статтею 1224 ЦК України, зокрема, відповідно до її частини третьої, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до частини шостої статті 1224 ЦК України положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02 березня 2020 року у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20), від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18), від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18). Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що знає двох братів [PERSON] з 1988 року, проживають по сусідству, допомагали йому у будівництві будинку, добрі порядні люди. [PERSON] не знає, не бачив жодного разу, із [PERSON] хоч і знайомий вже дуже давно, але не знав що в нього є донька. Здоров`я у [PERSON] було не дуже добре, ніхто не допомагав, жінок в його дворі ні разу не бачив, постійної роботи не було, заробляв виключно на підробітках, а взимку майже ніде не працював, ніхто окрім брата [PERSON] не допомагав. Всі затрати ніс [PERSON] , донька з`явилася тільки на похоронах, ніхто її не бачив і не знав. [PERSON] потребував допомоги від родичів, як фізичної так і матеріальної, жив не дуже добре, з братом перебував у дружніх відносинах, майже кожен день бачив і спілкувався з ними. Свідок [PERSON] суду пояснив, що був знайомий з [PERSON] та [PERSON] , років дванадцять спілкуються, разом працювали. [PERSON] проживав один, але поряд з [PERSON] , разом працювали, один одному допомагали, достатку не було, офіційно не працював, тому що хворів, визивали швидку допомогу, доньку бачив тільки на похоронах, донька не допомагала батьку, про доньку ніколи не говорив, допомогу надав виключно [PERSON] та [PERSON] . За останній місяць з померлим бачились чотири рази, у вечері. Свідок [PERSON] , суду пояснила, що знайома з [PERSON] та [PERSON] , дуже часто були у них в гостях, у [PERSON] були проблеми із здоров`ям, потребував допомоги, з дочкою [PERSON] не знайомі, перший раз побачили на похороні, нічим не допомагала, бачили [PERSON] постійно, знайомі років [NUMBER] , знає що був хворий, чим саме не знає, два рази викликали швидку допомогу, знає що були проблеми з ногою і животом. [PERSON] та [PERSON] завжди допомогли [PERSON] , оскільки [PERSON] офіційно не працював, а працював та заробляв виключно на підробітках, потребував допомоги. Стан будинку був жахливий, одягався погано, казав що є донька, але не допомагала нічим, з донькою не спілкувався, всі витрати несла [PERSON] , племінниця [PERSON] та [PERSON] , нікого більше у [PERSON] не було, казав що хотів побачити доньку, телефонна у нього не було. Сама [PERSON] казала що в неї є син. [PERSON] жив дуже погано, постійно перебував у свого брата [PERSON] , у якого і харчувався, купався та прався. Всі витрати, у тому числі і на поховання несла [PERSON] , племінниця [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] , суду пояснила, що позивач у даній справі є її батьком, а відповідач двоюрідною сестрою, яку вона бачила два рази. Померлий [PERSON] її дядько, який проживав з ними, мав проблеми зі здоров`ям (живіт, спина, тиск) та вони допомагали йому у придбанні продуктів харчування, сплачували комунальні платежі, у заготовці дров для опалювання будинку взимку. Донька вперше приїхала до батька коли їй виповнилося 18 років, з тим питанням, щоб батько продав свою половину будинку та переїжджав проживати до іншого житла. [PERSON] запрошували у гості, проте вона не приїжджала. [PERSON] за рішенням суду сплачував аліменти на утримання доньки. [PERSON] звертався до доньки за допомогою, вона дзвонила та повідомляла, що потрібні кошти, однак [PERSON] нічим не допомагала, [PERSON] їздив до доньки, але її опікуни не давали спілкуватися з донькою. Грошей в нього не було, допомогу надавала вона та її батько [PERSON] . Останній місяць ходив на підробітки, жалівся на стан здоров`я. Допомоги на поховання батька, [PERSON] не надавала. Відповідач заперечуючи, щодо наданих свідками пояснень, стверджувала, що спілкувалася з батьком та по можливості приїздила до нього. Зазначила, що коли їй виповнилося шість років, її батько був позбавлений батьківських прав, її опікуном на той час була бабуся. До неї батько навідувався лише один раз. Після того, як виповнилося їй 18 років ініціатором спілкування була вона, батько в гості не приїжджав. Однак не зважаючи на те, що батьки були позбавлені батьківських прав щодо неї, вона надавала матеріальну допомогу матері на операцію. У 2014 році подарувала батьку мобільний телефон із сім-картою, однак нажаль він був активний лише два тижні. Батько зловживав алкогольними напоями. Після переїзду до Бориспілького району приїжджала до батька один раз у два місяці, оскільки не працювала, проживали з малолітньою дитиною виключно за кошти чоловіка та з малолітньою дитиною не завжди було зручно їздити громадським транспортом. Про смерть батька повідомила сусідка. Приїхавши на похорони до батька [PERSON] передала кошти на поховання батька дочці позивача - [PERSON] у розмірі однієї тисячі. Необхідності в його утриманні та допомозі не було. Обов`язку по утриманню не було, оскільки померлий був позбавлений батьківських прав та ніколи не просив про допомогу, у разі його звернення вона допомагала. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач у позові вказує, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області [PERSON] було позбавлено батьківських прав. Дійсно батько відповідача був позбавлений батьківських прав. Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, серед іншого, не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування). Відповідно до ст. 75 КпШС (яка була чинна на момент позбавлення батьківських прав) батьки, позбавлені батьківських прав, втрачають всі права, що ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, відносно якої вони позбавлені прав, у тому числі права вимагати від неї в майбутньому надання їм утримання. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей. До матеріалів справи позивачем, додано лише довідку від 15.07.2003 року виданої Ново-Петрівської дільничною лікарнею, з якої вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 03.07.2003 року по 15.07.2003 року, з діагнозом «НЦД по гіпертонічному тиску». Позивач не навів переконливих доказів на підтвердження нагальної потреби спадкодавця в отриманні допомоги саме відповідача за умови її надання іншими особами, а також, що відповідач мала матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Матеріали справи не містять доказів, що померлий батько звертався до неї за наданням такої допомоги, а також не надано доказів, що він знаходився у безпорадному стані, враховуючи його вік, а відповідач умисно ухилялася від надання допомоги батькові. Крім того, як встановлено судом та вбачається з пояснень свідків [PERSON] до самої смерті проживав із братом та його сім`єю, які як, стверджує сам позивач і свідки, допомагали йому. Верховний Суд наголошує, що лише в разі одночасного існування таких обставин, як перебування спадкодавця у безпорадному стані, умисне ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві та існування потреби спадкодавця саме у допомозі спадкоємця, за умови доведеності зазначених фактів у сукупності, спадкоємець підлягає усуненню від спадкування. Враховуючи зазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності усунення відповідача від права на спадкування, не доведені підстави, які б давали можливість усунути відповідача, яка є спадкоємцем першої черги за законом, від права на спадкування після смерті батька, не доведено перебування [PERSON] у безпорадному стані, а також того, що останній потребував сторонньої допомоги. Відсутні докази того, що у [PERSON] була необхідність саме у допомозі відповідача, а допомоги, яку йому надавав брат, було недостатньо для нього, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про усунення відповідача від права на спадкування за частиною п`ятою статті 1224 ЦК України, оскільки позивачем не доведено, що відповідач, як спадкоємець мала можливість і свідомо ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, що могло бути підставою для усунення її від права на спадкування. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Outcome: dismissed