Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про тлумачення змісту заповіту. Посилається на те, що Його батько - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. За життя 08 серпня 2013 року батьком складено заповіт на його ім'я, яким йому батько заповів житловий будинок по [ADDRESS], земельну ділянку площею 2,84 га, яка знаходиться на території Івангородської сільської ради Христинівського району та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], та майновий пай, який належав померлому згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії [NUMBER], виданого Івангородською сільською радою 10.07.2001 року, посвідчений секретарем Івангородської сільської ради Христинівського району Черкаської області 08.08.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №12. 05.09.2013 року батьком складено ще один заповіт на ім'я його брата - [PERSON], яким спадкодавець заповів належний йому житловий будинок на праві особистої власності з усім його майном, який знаходиться в [ADDRESS] Після смерті [PERSON]. позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Але нотаріусом відмовлено у оформленні спадкового майна та рекомендовано звернутись до суду із даною заявою, у зв'язку із тим, що в заповіті складеному на ім'я брата батьком вказано що, останній заповідає йому житловий будинок з усім майном. Разом з тим, виходячи із системного аналізу речення у заповіті, його смислового навантаження можна прийти до висновку про заповідання батьком [PERSON] будинку по [ADDRESS] із майном, яке знаходиться у цьому домоволодінні, а не належного йому всього майна. Своє волевиявлення щодо передачі його брату житлового будинку по [ADDRESS], а йому по [ADDRESS], із земельною ділянкою та майновим паєм спадкодавець повідомляв ще за життя. Складені заповіти фактично підтверджують його наміри розділити наявне у нього майно між двома синами. Проте через невірне формулювання речення у заповіті від 05.09.2013, зареєстрованого в реєстрі за №14, я позбавлений можливості оформити права на спадкове майно у нотаріальному порядку. В попереднє судове засідання позивач не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій він позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В попереднє судове засідання відповідач [PERSON], не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій він не позов визнає та не заперечує проти його задоволення. В попереднє судове засідання представник Івангородської сільської ради не з'явився, проте від них до суду надійшла заява в якій просять справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги визнають. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами існують цивільні правовідносини, пов'язані із спадкуванням. Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] свідчить, що [PERSON] помер [INFO]. Із копій заповіту реєстраційний № 12 від 08.08.2013 та заповіт за реєстраційним № 14 від 05.09.2013 встановлено, що в заповіті складеному на ім'я [PERSON] його батьком, яким він заповів належний йому житловий будинок на праві особистої власності з усім його майном, який знаходиться в [ADDRESS], що суперечить заповіту складеного його батьком на [PERSON] в якому спадкодавець заповів земельну ділянку площею 2, 84 га, що знаходиться на території Івангородської сільської ради Христинівського району Черкаської області та майновий пай на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] виданого Івангородською сільською радою Христинівського району Черкаської області 10.07.2001 року. Складені заповіти фактично підтверджують його наміри розділити наявне у нього майно між двома синами. Проте через невірне формулювання речення, а саме «належний йому житловий будинок на праві особистої власності з усім його майном» у заповіті від 05.09.2013, зареєстрованого в реєстрі за №14, [PERSON], позбавлений можливості оформити права на спадкове майно у нотаріальному порядку. Згідно статті 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Враховуючи наведене, а також те, що складені [PERSON] заповіт від 08.08.2013 року на [PERSON] та заповіт від 05.09.2013 року складений на [PERSON], викликають питання у спадкоємців, оскільки їх зміст має суперечливий характер,тому суд вважає, що в даному випадку, необхідно розтлумачити зміст з метою встановлення точної волі заповідача, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved