Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказував, що 03.02.1996 року уклав шлюб з [PERSON] і вона прийняла його прізвище [PERSON]. Шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №3. В шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають у їх спільному будинку і будуть проживати надалі. Посилався на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, сімейне життя з нею не склалось по причині різних та несумісних характерів, між ними не було взаєморозуміння, не створено нормальних сімейних стосунків, з цього приводу між ними часто виникали сварки. Все це привело до припинення сімейно-шлюбних відносин та ведення спільного господарства і в даний час фактично як подружжя разом не проживають. Питань поділу майна, придбаного за час спільного проживання, на даний час немає. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 03.02.1996 року у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №3. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, на примирення не згідна. Просила відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 03.02.1996 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №3, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серія І-МИ №273242 від 03.02.1996 року, виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. В шлюбі є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія 1-МИ №082648 від 06.10.2008 року, виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено, спільного господарства сторони не ведуть. Сторони на примирення не згідні, позивач зазначив, а відповідач визнала, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved