Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», про визнання кредитного договору та зобов`язання за ним припиненими. Позовна заява обґрунтована тим, що 16.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 11078124000, відповідно до умов якого позивач як позичальник отримав кредит у розмірі 70000 євро. Позивач зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням ним умов кредитного договору, 24.12.2014 року Банком було направлено вимогу про погашення заборгованості. Сума заборгованості [PERSON] перед Банком станом на 17.12.2014 року становила 24935 євро 89 євроценти. Відповідно до вищевказаної вимоги Банк вимагав усунення порушень протягом 31 календарного дня з дня отримання позичальником цієї Вимоги. А у випадку непогашення заборгованості протягом вказаного строку, Банк визнає термін повернення кредиту таким, що настав, та вимагає від позичальника дострокового погашення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит з 32 календарного дня з дня одержання позичальником цього повідомлення. При цьому у разі неотримання позичальником цього повідомлення, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення про дострокове повернення кредиту. 29.04.2015 року Банк звернувся з позовом до Червонозаводського районного суду м. Харкова про стягнення заборгованості з [PERSON] . У зв`язку з тим, що позивач так і не усунув порушення умов кредитного договору та враховуючи те, що доказів отримання вимоги про дострокове погашення заборгованості [PERSON] немає, позивач виходить з того, що строк виконання зобов`язання настав на 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення про дострокове повернення кредиту, тобто 03.02.2015 року. Відтак, позивач вважає, що Банком було змінено строк виконання зобов`язання на 03.02.2015 року, і після цієї дати будь-які взаємні права та обов`язки сторін припинялись. За таких обставин, позивач просить суд визнати кредитний договір № 11078124000 від 16.11.2006 року укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (наразі - ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] та зобов`язання за ним припиненими 03.02.2015 року. В судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, до суду подав відзив, в якому проти задоволення позову заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 16.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 11078124000, відповідно до умов якого позивач як позичальник отримав кредит у розмірі 70000 євро. (а.с. 5-8) У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе договірних зобов`язань [PERSON] , у нього перед Банком виникла заборгованість. Цей факт констатує позивач у поданому позові. 24.12.2014 року Банком на адресу [PERSON] направлено вимогу про усунення порушень виконання умов кредитного договору. (а.с. 9) Згідно вищевказаної вимоги Банк вимагав усунення порушень протягом 31 календарного дня з дня отримання позичальником цієї Вимоги. А у випадку непогашення заборгованості протягом вказаного строку, Банк визнає термін повернення кредиту таким, що настав, та вимагає від позичальника дострокового погашення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит з 32 календарного дня з дня одержання позичальником цього повідомлення. При цьому у разі неотримання позичальником цього повідомлення, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення про дострокове повернення кредиту. Позивач виходить з того, що йому невідомо чи наявні докази отримання ним вищевказаної вимоги, а відтак Банком було змінено строк виконання зобов`язання на 03.02.2015 року, і після цієї дати будь-які взаємні права та обов`язки сторін припинялись. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Суд не вбачає позовні вимоги доведеними, з огляду на те, що в даному випадку строк виконання зобов`язання настав достроково з підстав порушення умов кредитного договору, однак воно не було виконано позичальником. Відтак, позичальник порушив зобов`язання, що не є підставою вважати зобов`язання припиненим. Більше того, таке порушення зобов`язання позивачем є правовою підставою для застосування до зобов`язання положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed