overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилався на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 1967 року. Причиною розпаду сімї вказував неможливість спільного проживання, зазначив, що подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, пояснив, що через постійні сварки між подружжям втрачено почуття поваги один до одного, що робить подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 29, 34). Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, ухваливши заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 16 квітня 1967 року зареєстрували шлюб у Палаці реєстрації шлюбів м.Ленінграда (а.с. 35). Сторони неповнолітніх дітей не мають. На даний час сімя фактично розпалася, шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року, надання судом трьохмісячного строку для примирення до позитивного результату не привело, позивач наполягає на розірванні шлюбу, стверджує що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідач не заявила про намір скористатися правом на відновлення свого дошлюбного прізвища, що передбачене ст. 113 СК України, суд не вбачає підстав для зміни прізвища відповідача після розірвання шлюбу. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилався на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2012 року, від цього шлюбу подружжя має дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Причиною розпаду сімї вказував втрату почуття кохання одне до одного, в звязку з чим подальше сумісне проживання стало неможливим, шлюбні відносини не підтримуються з жовтня 2017 року, подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. В судове засідання позивач не зявився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглянути справу у його відсутність (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву, в якій позов визнала, справу просила розглянути у її відсутність (а.с.16). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановлено, що сторони 17 листопада 2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 346 (а.с.3). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час сімя фактично розпалася, шлюбні відносини припинені з жовтня 2017 року, отже сім'ю зберегти неможливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зміну прізвища, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2001 року, від цього шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Причинами розпаду сім'ї вказував постійні сварки та неповага один до одного, що призвело до припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з початку 2015 року. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглянути справу у його відсутність (а.с. 14). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу погодилася, просила розглянути справу у її відсутність та залишити після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]» (а.с. 15). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 07 березня 2001 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 57 (а.с. 3). Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). На даний час сім'я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені, отже сім'ю зберегти не можливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачка не бажає скористатися правом на відновлення свого дошлюбного прізвища, що передбачено ст. 113 СК України, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне немає. В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2011 року і проживав з нею разом до липня 2014 року. Подружжя має дітей [PERSON] та [PERSON], обоє [INFO], які проживають з відповідачкою Причиною розпаду сімї вказував подружню зраду відповідачки. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.18, 29). Відповідачка в судове засідання не зявилася, у поданій до суду заяві просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.21). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 15 квітня 2011 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 333 (а.с.4). Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], обоє [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5, 6), які проживають з відповідачкою. На даний час сімя фактично розпалася, сторони проживають за різними адресами, сім'ю зберегти неможливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2008 року, подружжя має неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Причиною розпаду сім'ї вказував припинення шлюбних відносин з вересня 2014 року, зазначив, що спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив шлюб розірвати з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу погодилася, підтвердила, що примирення та збереження сім'ї неможливе, спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Повідомила, що змінювати своє прізвище на дошлюбне не бажає. Враховуючи визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 17 червня 2008 року зареєстрували шлюб у виконкомі Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 1 (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.13). На даний час сім'я фактично розпалася, сторони з вересня 2014 року не підтримують шлюбних відносин, проживають у різних населених пунктах, отже сім'ю зберегти неможливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачкою не заявлено про бажання скористатися своїм правом на відновлення дошлюбного прізвища, що передбачено ст.113 СК України, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне немає. В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1997 року, подружжя має дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї вказував несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого виникають сварки, які негативно впливають на виховання неповнолітньої дочки. Позивач в судове засідання, не з'явився направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність (а.с. 13). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, заперечень проти позову не висловила (а.с. 12). Дослідивши матеріали справи суд вважає що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 26 вересня 1997 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Антрацитівського міськвиконкому Луганської області, актовий запис № 301 (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). На даний час сім'я фактично розпалася, підстав для подальшого спільного життя та збереження шлюбу немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачкою не заявлено про бажання скористатися своїм правом на відновлення дошлюбного прізвища, що передбачено ст.113 СК України, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне немає. В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 червня 2002 року. Від спільного сімейного життя подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї вказував несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та втрату почуття кохання і поваги, що призвело до припинення шлюбних відносин з вересня 2014 року та лише формального існування сім'ї. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Москаленко М.П. позовні вимоги підтримали повністю, просили шлюб розірвати. Позивач повідомив, що в даний час спору про місце проживання дитини між сторонами немає, дочка проживає з відповідачкою. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, в якій на розірвання шлюбу погодилася, просила справу розглянути у її відсутність (а.с.38). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 28 червня 2002 року зареєстрували шлюб у Відділі РАГС Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 103 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). На даний час сім'я фактично розпалася, сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, проживають за різними адресами, отже сім'ю зберегти неможливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачкою не заявлено про бажання скористатися своїм правом на відновлення дошлюбного прізвища, що передбачено ст.113 СК України, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне немає В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2 грудня 2006 року і проживав з нею разом до 04.04.2013 року. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї вказував нерозуміння один одного. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив шлюб розірвати. Повідомив, що спору про місце проживання дитини між сторонами немає, син проживає з відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, на розірвання шлюбу погодилася. Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 2 грудня 2006 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 428 (а.с.32, 34). Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). На даний час сімя фактично розпалася, сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, проживають за різними адресами, отже сім'ю зберегти неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачкою не заявлено про бажання скористатися своїм правом на відновлення дошлюбного прізвища, що передбачено ст.113 СК України, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне немає. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 1999 року, подружжя має неповнолітню дитину сина [PERSON]. Причиною розпаду сімї вказував те що сторони не зійшлися характерами та втрату почуттів до дружини. З липня 2014 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та негативно впливатиме на виховання дитини, тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив шлюб розірвати. Повідомив, що в даний час син проживає з ним. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу погодилася, просила змінити її прізвище на дошлюбне. Враховуючи визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 31 серпня 1999 року зареєстрували шлюб у Комишнянській селищній раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 19 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). На даний час сімя фактично розпалася, сторони з липня 2014 року не підтримують шлюбних відносин, отже сім'ю зберегти неможливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому заяву відповідачки про зміну прізвища на дошлюбне слід задовольнити. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 3 листопада 2006 року, подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї вказував те що вони з дружиною не проживають разом більше 3 місяців, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, шлюб практично не існує, є лише його формальна реєстрація, яка йому не потрібна, тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив шлюб розірвати. Повідомив, що в даний час спору про місце проживання дитини між сторонами немає, дочка проживає з відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, на розірвання шлюбу погодилася, просила її прізвище на дошлюбне не змінювати, підтвердила відсутність спору щодо місця проживання їх з позивачем дитини. Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 3 листопада 2006 року зареєстрували шлюб у Відділі РАЦС по м.Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 361 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). На даний час сім'я фактично розпалася, сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, проживають за різними адресами, отже сім'ю зберегти неможливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачкою не заявлено про бажання скористатися своїм правом на відновлення дошлюбного прізвища, що передбачено ст.113 СК України, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне немає В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 7 травня 2011 року, від цього шлюбу подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. Причиною розпаду сім'ї вказував матеріально-побутові труднощі, несумісність характерів та щоденні сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з жовтня 2013 року. В судове засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглянути справу у його відсутність (а.с. 14). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу погодилася, просила розглянути справу у її відсутність (а.с. 15). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 7 травня 2011 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 82 (а.с. 3). Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На даний час сім'я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені з жовтня 2013 року, отже сім'ю зберегти не можливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачка не заявила про намір скористатися правом на відновлення свого дошлюбного прізвища, що передбачено ст. 113 СК України, суд не вбачає підстав для зміни її прізвища після розірвання шлюбу. В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 7 червня 2014 року і проживав з нею разом до серпня 2016 року. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї вказував несумісність характерів та втрату поваги один до одного. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.25). Відповідачка в судове засідання не зявилася, у поданій до суду заяві позовні вимоги визнала повністю, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.26). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 7 червня 2014 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 120 (а.с.4, 27). Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). На даний час сімя фактично розпалася, сторони проживають за різними адресами, сім'ю зберегти неможливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачкою не заявлено про бажання скористатися своїм правом на відновлення дошлюбного прізвища, що передбачено ст.113 СК України, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне немає. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved