Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Мощенської сільської ради Ковельського району про визнання недійсним рішення Мощенської сільської ради №2/13 (25) від 09 грудня 2015 року та зобовязання повернути кошти. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що він, працюючи на посаді Мощенського сільського голови в період з листопада 2010 року по квітень 2012 року, на виконання ухвали апеляційного суду Волинської області від 14.02.2012 року, сплатив власні кошти в сумі 1250 грн. судового збору від імені Мощенської сільської ради у цивільній справі, яка переглядалась в апеляційній інстанції і у якій Мощенська сільська рада була стороною. Позивач вказує, що звертався до сільської ради, а в подальшому і до апеляційного суду Волинської області з заявами про повернення сплачених ним, як судовий збір, від імені Мощенської сільської ради коштів в сумі 1262,50 грн., однак рішенням сесії сільської ради від 09.12.2015 року йому було відмовлено у задоволенні такої заяви. Просив визнати недійсним рішення Мощенської сільської ради №2/13 (25) від 09 грудня 2015 року та зобовязати відповідача повернути кошти. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги та просить зобовязати Мощенську сільську раду повернути сплачений ним у 2012 році судовий збір. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення, суду пояснив, що дійсно [PERSON], працюючи на посаді сільського голови Мощенської сільської ради сплатив власні кошти, як судовий збір на виконання вимог ухвали Апеляційного суду Волинської області від 14.02.2012 року за подання апеляційної скарги на рішення Ковельського міськрайонного суду від 20.01.2012 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення за узгодженим рішенням відповідних рад порядку використання коштів та іншого майна, що перебувають у спільній власності територіальних громад, здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету. Факт сплати [PERSON], як представником Мощенської сільської ради судового збору в сумі 1250 грн. та 12,50 грн. за послуги банку підтверджено квитанціями № 69/102 та № 69/103 від 23.02.2012 року, за якими одержувачем вказаного судового збору є Апеляційний суд Волинської області. Необхідність сплати такого судового збору при подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області Мощенською сільською радою підтверджено ухвалою апеляційного суду Волинської області від 14.02.2012 року про залишення апеляції без руху та надання строку для усунення недоліків і сплати судового збору. Оскільки [PERSON] здійснив оплату судового збору за власні кошти, представник відповідача в судовому засіданні вказаного факту не заперечив. Також, як вбачається з рішенням Мощенської сільської ради Ковельського району від 24.02.2016 року № 5/5 (1), Мощенська сільська рада не заперечує проти повернення [PERSON] коштів, сплачених ним, як судовий збір в сумі 1262,50 гривень та 975 гривень. Крім того, суд виходить з того, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved