Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що позивач є власником вказаної житлової квартири, що підтверджується свідоцтвом про його право власності на нерухоме майно №8246 від 11.11.2009 року, виданим Хустською міською радою. У вказаній квартирі рахуються зареєстрованими його син [PERSON] та колишня дружина його сина [PERSON] . Шлюб між відповідачами офіційно розірваний 13.05.2019 року, однак вони після реєстрації їхнього шлюбу в 2006 році практично не проживали у його квартирі, при цьому постійно винаймали житло в м. Хуст. Йому відомо, що його син ще в 2015 році виїхав до РФ на постійне місце проживання та припинив свої відносини з дружиною - [PERSON] . В свою чергу [PERSON] також в 2017 році виїхала до Угорщини де має постійне місце проживання. З відповідачами віна не підтримує ніяких стосунків та не спілкується. На час розгляду справи в суді відповідачі лише рахуються зареєстрованим у його квартирі і при виїзді з місця проживання в добровільному порядку не знялися з реєстраційного обліку. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі для нього як власника житла, створює перешкоди в оплаті житлово-комунальних послуг. Вказані обставини викликані тим, що він отримує незначну пенсії та не може отримати адресної допомоги у виді субсидії. Дані обставини вказують на те, що відповідачі у його квартирі не проживають, житлом не користуються, не виконують обов`язків пов`язаних з утримання житлового приміщення та оплатою комунальних послуг. Наявність реєстрації відповідачів в будинку перешкоджає у здійсненні ним права користування та розпорядження власними майном, тому він звернулася до суду та просить задовольнити позов у повному обсязі. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (Хустський районний суд, від 05.11.2019 року) про їх виклик до суду, однак про причини неявки суд не повідомляли. Представник третьої особи : виконкому Хустської міської ради Маханець Г.В. в судове засідання подала письмове повідомлення, в якому зазначила, що міська рада визнає заявлені вимоги та не заперечує проти задоволення позову і просить розгляд справи проводити без участі представника міської ради. З врахуванням наведеного та у відповідності до порядку, визначеного ст.223 ч.4, ст.247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлової квартири [ADDRESS] . Право власності на квартиру позивача стверджується свідоцтвом про його право власності на нерухоме майно №8246 від 11.11.2009 року, виданим Хустською міською радою та зареєстрованими Хустському ДПТІ. В кватирі позивача також рахуються зареєстрованими відповідачі: син - [PERSON] , [INFO] та невістка - [PERSON] , [INFO] , які була одружені та зареєстровані у квартирі власника як подружжя. З пояснень наведених в позовній заяві вбачається, що відповідачі в квартирі позивача практично не проживали з моменту реєстрації їхнього шлюбу з 2006 року. Відповідач [PERSON] виїхав до РФ на постійне місце проживання в 2015 році, а відповідачка [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до Угорщини в 2017 році і в м. Хуст вони відсутні з вказаного періоду. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі позивача підтверджена наданою з Хустської міської ради довідкою за №6509 від 01.07.2019 року, згідно якої відповідачі значаться як особи, що мають реєстрацію в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї позивача складеного депутатом Хустської міської ради [PERSON] . 19.07.2019 року, вбачається що відповідачі фактично в населеному пункті за вказаною адресою не проживають, а саме відповідач [PERSON] з 2015 року та відповідачка [PERSON] з 2017 року. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону і таке право власника відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним, він не може бути протиправно обмежений у здійсненні свого права. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном на підставі ст. 391 ЦК України. Також ч.2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідачів, про визнання їх таким, що втратили право на користування житлом в його квартирі, так як останні відповідно до ст.405 ЦК України втратили право на користування жилим приміщеннями в квартирі позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved