Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, про визнання спільним майном подружжя, поділ спільного майна подружжя, та стягнення компенсації частини його вартості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з липня 2005 року до 14 липня 2007 року позивач проживав однією сім'єю з [PERSON]. 14 липня 2007 року між ними було зареєстровано шлюб і [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». З липня 2005 року до моменту кладення шлюбу вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та використовували спільні кошти за спільною згодою. У власності відповідача на момент спільного проживання був житловий будинок по [ADDRESS] загальною площею 33 кв.м. вартістю станом на 4 квітня 2006 року 17174 грн. Починаючи з серпня 2006 року вони разом перебудували та добудували даний житловий будинок. Будівництво було закінчено в травні 2012 року. Згідно з технічним паспортом станом на 22 листопада 2012 року загальна площа будинку складала 65,4 кв.м., а вартість будинку становила 134815 грн. 11 грудня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Позивач вважає, що за час спільного життя з відповідачем житловий будинок по [ADDRESS] став їх спільною сумісною власністю, а тому просив суд встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу його з [PERSON] в період з 3 липня 2005 року до 14 липня 2007 року, визнати житловий будинок по [ADDRESS] спільним майном подружжя та в порядку розподілу даного майна подружжя позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь половину вартості будинку - 58820,50 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги, підтримали обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивача також зауважив, що будинок, який належав відповідачу суттєво збільшився як за площею так і у вартості. Це майно є спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягає розподілу. У зв'язку з тим, що відповідач самостійно продала цей будинок вже після розірвання шлюбу з позивачем, і власником є інша особа, позивач не ставить питання про розподіл даного майна в натурі, а просить стягнути з відповідача на його користь половину вартості цього майна. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково. Так відповідач не заперечувала факт проживання однією сім'єю з позивачем в період з липня 2005 року до моменту реєстрації шлюбу. Також відповідач не заперечувала, що в будинку, який їй належить було проведено ремонтні роботи та перебудови, проте вважає, що вартість цього нерухомого майна збільшилась у зв'язку із зростанням цін, а не через його істотне збільшення, а тому в частині поділу майна відповідач проти позову заперечувала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, КП «Верхньодніпровське БТІ», суду пояснила, що згідно з матеріалами інвентарної справи житловий будинок по [ADDRESS] було переобладнано та добудовано, побудовані господарчі споруди. Вартість майна станом на 2012 рік зросла за рахунок збільшення площі будинку, так і у зв'язку із зростанням цін. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. З липня 2005 року до 14 липня 2007 року [PERSON] проживав однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Даний факт визнано відповідачем, а тому згідно з ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає доказуванню. 14 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.25). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». 22 грудня 2012 року на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду від 11 грудня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 23-24). Під час проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 червня 2007 року [PERSON] набула право власності на жилий будинок з господарчими спорудами по [ADDRESS] (а.с.66-68). Право власності на дане майно було зареєстровано 28 серпня 2007 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.83). Те, що дане майно було особистим майном відповідача сторони в судовому засіданні визнали, а тому згідно з ч. 1 ст. 61 Цивільного кодексу України дана обставина не підлягає доказуванню. Під час спільного проживання, як до реєстрації шлюбу так і після реєстрації шлюбу, внаслідок спільних трудових та грошових затрат [PERSON] та [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] істотно збільшився у вартості. Дана обставина підтверджується показаннями свідків та письмовими доказами. Так свідок [PERSON] суду пояснив, що йому відомо, що [PERSON] та [PERSON] жили разом. Будували будинок, побудували мансарду, гараж та літню кухню. До передумови це була маленька хата, її фактично повністю перебудували. Позивач сам та за допомогою знайомих перебудував будинок. Позивач також працював, а тому звичайно витрачав кошти на будівництво. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знайомий з позивачем з 2006 року, а з відповідачем - близько 13 років. З 2006 року позивач та відповідач почали жити разом в будинку [PERSON]. Будинок був стареньким, а тому позивач займався ремонтом цього будинку. Фактично весь час їх спільного проживання, близько 5 років, в будинку проводився ремонт. В будинку побудували другий поверх, перебудували гараж. Позивач фактично весь ремонт робив сам. Будівництво відбувалося за спільні кошти подружжя. Згідно з рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 червня 2007 року вартість домоволодіння становила 13832 грн. Відповідно до технічного паспорту станом на 4 квітня 2006 року загальна площа житлового будинку по [ADDRESS] складала 33 кв.м, з них жила - 19,3 кв.м. Будинок одноповерховий, мав дві жилі кімнати, кухню. З господарчих будівель були: літня кухня 9,3 кв.м. та убиральня 1955 року будівництва, гараж 1997 року будівництва площею 13,4 кв.м., сарай 8,7 кв.м. Дійсна вартість домоволодіння згідно з технічним паспорту становила 17177 грн. (а.с.7-12). Згідно з технічним паспортом на домоволодіння по [ADDRESS] від 28 січня 2013 року загальна площа будинку становила 65,4 кв.м., з них жила - 65,4 кв.м., в тому числі мансарда площею 30,6 кв.м. Будинок мав 5 житлових кімнат, санвузол. Також було перебудовано господарчі споруди: літня кухня була збільшена та мала площу 23 кв.м., гараж мав площу 24,7 кв.м., побудовано ще один сарай площею 11,1 кв.м. загальна дійсна вартість домоволодіння станом на 28 січня 2013 року становила 134815 грн. (а.с. 13-20). Матеріалами справи підтверджується, що в період сумісного проживання сторін [PERSON] працював ВСП «Перший загін воєнізованої охорони» ДП «Придніпровська залізниця» в період з січня 2007 року до грудня 2011 року, що підтверджується звітом про здійснення відрахування та виплати (а.с.56-57). [PERSON] в період з вересня 2006 року до жовтня 2007 року працювала на посаді секретаря Верхівцевської СЗШ № 2, що підтверджується довідкою від 7 грудня 2012 року (а.с.58), а в період з 8 листопада 2007 року до 27 лютого 2012 року [PERSON] працювала на посаді молодшої медичної сестри в Верхівцевському психоневрологічному будинку-інтернаті, що підтверджується довідкою від 6 грудня 2012 року (а.с.59). Отже судом встановлено, що в період спільного проживання сторони працювали, отримували заробітну плату, мали спільний бюджет. В судовому засіданні відповідач також не заперечувала, що будинок було перебудовано за рахунок спільної праці та грошових затрат подружжя. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що домоволодіння по [ADDRESS], яке належало [PERSON], за час шлюбу [PERSON] та [PERSON] істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат подружжя. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved