Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою , що втратила право на житло. В позовній заяві зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований в селі Нижня Апша по вулиці Леніна, №246, Тячівського району. Разом з цим у даному будинку з 2002 року значиться зареєстрованою колишня дружина його сина [PERSON], хоча вона з 2009 року в даному будинку не проживає, що перешкоджає йому розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Позивач вважає, що відповідачка втратила право на користування житловим приміщенням в його будинку і просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку №246 по вулиці Леніна в селі Нижня Апша Тячівського району Закарпатської області , України. Позивач в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і додатково пояснив, що його колишня невістка має інше житло, де і проживає і при наявних відносинах її проживання у належному йому будинку є фактично неможливим. Просить позов задовольнити. На продовження розгляду справи позивач не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у її відсутності, позов підтримав, а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка і її представник в судовому засіданні проти позову заперечили і вважають позов необґрунтованим з тих підстав, що на їх думку позивач не надав жодного документу, який би посвідчував його право власності на житловий будинок і крім цього вказують, що позивач і його син, який є колишнім чоловіком відповідачки, умисно з 2007 року не допускали відповідачку до житла. А тому просять в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] згідно даних по господарського обліку виконкому Нижньоапшанської сільської ради являється забудовником і власником житлового будинку №246 по вулиці Леніна в с. Нижня Апша Тячівського району (а.с.9-13, 29,30). В даному будинку значиться зареєстрованою з 2002 року як за місцем проживання відповідачка [PERSON], хоча з 2009 року в даному будинку не проживає, що стверджується довідкою виконкому Нижньоапшанської сільської ради від 10.06.2016 року за № 1073 ( а.с. 39) та що визнали в судовому засіданні сторони. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що являється двоюрідним братом відповідачки [PERSON] і в 2010 році відвозив її з лікарні додому, однак за попереднім місцем її проживання будинок ніхто не відчиняв і тоді вона змушена була повернутися в лікарню. Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти , користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Гарантуючи захист права власності , закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16 , 386 , 391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути , зокрема , житло-житловий будинок , садиба , квартира ( ст.ст. 379 , 382 ЦК України). Права власника жилого будинку , квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України , які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання , проживання членів сімї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав , передбачених законом. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні відповідачка [PERSON] не проживає у належному позивачу житловому будинку №246 по вулиці Леніна в селі Нижня Апша Тячівського району Закарпатської області, України з 2009 року, тобто понад один рік і будь-яких доказів про поважні причини, які б перешкоджали їй проживати у даному будинку чи про вжиті заходи для відновлення свого права на проживання в даному будинку не наведено, у звязку з чим доводи відповідачки і її представника про створення перешкод для користування відповідачкою цим житлом суд вважає безпідставними. Не є обґрунтованими і заперечення проти позову відповідачки та її представника з посиланням на відсутність, на їх думку, у позивача документа, який би посвідчував його право власності на житловий будинок, оскільки згідно діючого на момент забудови законодавства реєстрація даного нерухомого майна була здійснена у виконкомі місцевої ради, що стверджується даними по господарського обліку виконкому Нижньоапшанської сільської ради. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житлом у будинку №246 по вулиці Леніна в селі Нижня Апша Тячівського району, що належить позивачу. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивача.

Outcome: approved