Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сімю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння. Крім того, тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обємі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, клопотання про розгляд справи у її відсутності чи заперечення проти позову, не подала. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачки, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони зареєстрували шлюб 23.09.2000 р. у Виконавчому комітеті Сторонибабської сільської ради Буського району Львівської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 268767, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції у Львівській області 24.02.2016 року. Від подружнього життя дітей не мають. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сімї. Тривалий час не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Позивач проживає з іншою жінкою. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення відповідачу залишити прізвище «Петриця».

Outcome: approved