Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свій позов мотивує тим, що з 12.10.2002 року по 04.03.2020 року перебував з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Вказує, що за період перебування в шлюбі ними було проведено капітальний ремонт житлового будинку [ADDRESS] , що на праві власності належить відповідачу, а саме: обмурування будинку цеглою, перекриття даху, облаштування ванної кімнати та вбиральні, облаштування водопостачання та теплопостачання, встановлені нові пластикові вікна, встановлено котел, радіатори та інше обладнання, придбано побутову техніку, проведено ремонт житлових кімнат та куплено меблі. Крім зазначеного, за спільні кошти подружжя в 2013 році було придбано автомобіль GEELY CK, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] .. Після розірвання шлюбу відповідач без його згоди та відому забрала спільний автомобіль, місце його знаходження йому не відоме. Він неодноразово в усній формі пропонував відповідачу домовитись про порядок поділу спільно нажитого майна та його пропозиції були проігноровані. Тому просить провести полід спільного майна подружжя, виділивши йому у власність котел АОТВ-20БР вартістю 12640,00 грн., радіатори опалення в кількості 6 штук загальною вартістю 7073,00 грн., гідрофор вартістю 2480,00 грн., насос вартістю 2035,00 грн., бак «VAO» вартістю 740,00 грн., полотенцесушник вартістю 1415,00 грн., пластикові вікна в кількості 4 штуки вартістю 5800,00 грн., міжкімнатні двері в кількості 7 штук загальною вартістю 10700,00 грн., телевізор 5000,00 грн., електробойлер вартістю 4600,00 грн., умивальник 3500,00 грн., комод вартістю 3500,00 грн., меблі для спальні вартістю 9800,00 грн., меблеву стінку вартістю 3200,00 грн., холодильник вартістю 6000,00 грн., пральну машину 7660,00 грн., кухонний гарнітур вартістю 7800,00 грн., а відповідачу залишити у власність автомобіль марки GEELY CK, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] вартістю 90390,00 грн.. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Разом з тим, суду пояснив, що холодильник, пральну машину та кухонний гарнітур їм в користування надала [PERSON] .. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Суду пояснила, що частина речей, які зазначив позивач, а саме: холодильник, пральна машина та кухонний гарнітур є власністю її матері [PERSON] .. Усі інші речі, дійсно були придбані разом з позивачем у шлюбі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст.21 СК України шлюб є дійсним при укладенні (реєстрації) його в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 3 ст.368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із зазначеною нормою при вирішенні питання про визнання майна подружжя їх спільною сумісною чи особистою приватною власністю з`ясуванню підлягають як підстави й час набуття такого майна, так і джерела його придбання. Відповідно до п. 29 Постанови Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що згідно положень ст.ст. 57, 61 СК, ст. 52 ЦК майно приватного підприємця чи фізичної особи-підприємця не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.10.2002 року по 04.03.2020 року, що стверджується рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 03.02.2020 року. Подружжям [PERSON] та [PERSON] придбано ряд рухомого майна. В судовому засіданні сторонами погоджено, що ними придбано рухоме майно і його вартість на час розгляду справи в суді, а саме: котел АОТВ-20БР вартістю 12640,00 грн., радіатори опалення в кількості 6 штук загальною вартістю 7073,00 грн., гідрофор вартістю 2480,00 грн., насос вартістю 2035,00 грн., бак «VAO» вартістю 740,00 грн., полотенцесушник вартістю 1415,00 грн., пластикові вікна в кількості 4 штуки артістю 5800,00 грн., міжкімнатні двері в кількості 7 штук загальною вартістю 10700,00 грн., телевізор 5000,00 грн., електробойлер вартістю 4600,00 грн., умивальник 3500,00 грн., комод вартістю 3500,00 грн., меблі для спальні вартістю 9800,00 грн., меблеву стінку вартістю 3200,00 грн., автомобіль марки GEELY CK, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] вартістю 90390,00 грн., всього на загальну суму 162873,00 грн.. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. А тому саме зазначене майно підлягає до поділу між сторонами. Позивачем не доведено і судом не здобуто жодних доказів, що на час розподілу майна подружжям було придбано холодильник вартістю 6000,00 грн., пральну машину 7660,00 грн., кухонний гарнітур вартістю 7800,00 грн., а тому суд прийшов до висновку про виключення їх з поділу. Проаналізувавши вищенаведене в сукупності, суд прийшов до висновку, що саме майно: котел АОТВ-20БР вартістю 12640,00 грн., радіатори опалення в кількості 6 штук загальною вартістю 7073,00 грн., гідрофор вартістю 2480,00 грн., насос вартістю 2035,00 грн., бак «VAO» вартістю 740,00 грн., полотенцесушник вартістю 1415,00 грн., пластикові вікна в кількості 4 штуки артістю 5800,00 грн., міжкімнатні двері в кількості 7 штук загальною вартістю 10700,00 грн., телевізор 5000,00 грн., електробойлер вартістю 4600,00 грн., умивальник 3500,00 грн., комод вартістю 3500,00 грн., меблі для спальні вартістю 9800,00 грн., меблеву стінку вартістю 3200,00 грн., автомобіль марки GEELY CK, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] вартістю 90390,00 грн., на загальну суму 162873,00 грн. є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] і підлягає поділу згідно положень СК України. Сторони також ствердили, що холодильник вартістю 6000,00 грн., пральна машина вартістю 7660,00 грн. та кухонний гарнітур вартістю 7800,00 грн. були придбані матір`ю відповідача [PERSON] , що також підтверджується розрахунковими квитанціями для здійснення платежу за договором та видатковою накладною №ЛРФТ-10422614 від 19.12.2015 року і були надані останньою їм в користування. Враховуючи думку сторін, дійсні обставин справи суд прийшов до висновку, що з рухомого майна позивачу [PERSON] слід виділити у власність: котел АОТВ-20БР вартістю 12640,00 грн., радіатори опалення в кількості 6 штук загальною вартістю 7073,00 грн., гідрофор вартістю 2480,00 грн., насос вартістю 2035,00 грн., бак «VAO» вартістю 740,00 грн., полотенцесушник вартістю 1415,00 грн., пластикові вікна в кількості 4 штуки артістю 5800,00 грн., міжкімнатні двері в кількості 7 штук загальною вартістю 10700,00 грн., телевізор 5000,00 грн., електробойлер вартістю 4600,00 грн., умивальник 3500,00 грн., комод вартістю 3500,00 грн., меблі для спальні вартістю 9800,00 грн., меблеву стінку вартістю 3200,00 грн., всього на загальну суму 72483,00 грн.; відповідачу [PERSON] залишити у власність: автомобіль марки GEELY CK, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 90390,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання [PERSON] судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: partial