Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач, [PERSON] ) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ), третя особи [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради від 22.12.2009 року, [PERSON] визнано наймачем квартири [ADDRESS] , зі складом сім`ї 5 осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідач [PERSON] є племінником позивача та з 2011 року в зазначеній квартирі не мешкає, його місцезнаходження невідоме. Позивач у судовому засіданні просила задовольнити позов та зазначила, що відповідач більше п`яти років не проживає в квартирі [ADDRESS] і його теперішнє місцезнаходження їй невідоме. Також вказала, що перешкоди у користуванні вказаною квартирою йому не чиняться. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Також, у судовому засіданні позивач та її представник не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не надав. Третя особа [PERSON] та її представник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради від 22.12.2009 року, [PERSON] визнано наймачем квартири [ADDRESS] , зі складом сім`ї 5 осіб: [PERSON] - наймач, [PERSON] - зведена сестра, [PERSON] - племінниця, [PERSON] - зведений брат, [PERSON] - племінник (а.с. 10). Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 28.03.2019 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що також підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, сформованої судом 23.04.2019 року з Реєстру територіальної громади міста Харкова (а.с. 11, 21). Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до положень статті 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона з 1994 року проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сусідкою [PERSON] . [PERSON] більше ніж два роки не мешкає у квартирі [ADDRESS] . Також зазначила, що вона не бачила щоб позивачем чинились перешкоди відповідачу у користуванні вказаною квартирою. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона з 1994 року проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сусідкою [PERSON] . [PERSON] більше п`яти років не мешкає у квартирі [ADDRESS] . Також зазначила, що вона не бачила щоб позивачем чинились перешкоди відповідачу у користуванні вказаною квартирою. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про доведеність факту непроживання [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] та невикористання ним житла за його прямим призначенням понад шість місяців. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню.

Outcome: approved