Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області Гришанова А.І., третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на об`єкт житлової нерухомості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18 грудня 2019 року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Гришановим А.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 50312915, на підставі якого ним було проведено державну реєстрацію права власності за позивачем [PERSON] на об`єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , з відкриттям розділу на вказаний об`єкт нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з присвоєнням йому реєстраційного номеру [NUMBER] . Як зазначено в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу № 153 від 08 серпня 1991 року. Однак, за вказаним вище договором позивачем було придбано недобудований будинок з надвірними будівлями, в якому, починаючи з 1993 року, проводились різні будівельні роботи, в результаті чого зменшена загальна площа будинку та збільшений склад господарських будівель та споруд, що і відображено в реєстрі. Приписами п. 70 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України врегульовано питання державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, набутого на підставі договору. Даний об`єкт житлової нерухомості в установленому законом порядку в експлуатацію не приймався. Наведене свідчить про те, що він не набув права власності на житловий будинок як на новозбудований об`єкт, в той час як за даними державного реєстру позивач значиться власником відповідного об`єкта, що покладає на нього відповідні обов`язки. Недобудований будинок був придбаний позивачем в період шлюбу з [PERSON] . Пізніше, у 2012 році він набув у приватну власність земельну ділянку під вказаним будинком площею 0, 15 га, кадастровий номер 3524655400:50:016:0015. Розташування на земельній ділянці добудованого житлового будинку, право власності на який посвідчено в установленому законом порядку, за певних обставин надає співвласнику будинку вимагати права, в порядку поділу спільного майна, і на відповідну частину земельної ділянки. [PERSON] використовуючи незаконну реєстрацію на його ім`я права власності на будинок із господарськими будівлями (спорудами) по [ADDRESS] , в судовому порядку доводить належність їй права власності на 1/2 вказаної вище земельної ділянки, кадастровий номер 3524655400:50:016:0015, площею 0, 15 га як на об`єкт, нерозривно пов`язаний із будинком. Тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 11.08.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача адвокат Білокінь О.О. в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених в ньому. Разом з тим просив врахувати лист Онуфріївської державної нотаріальної контори, відповідно до якого реєстрація права власності на даний об`єкт нерухомості повинна бути здійснена в Реєстрі речових прав на нерухоме майно як об`єкта незавершеного будівництва з відкриттям відповідного розділу. Відповідач державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області Гришанов А.І. в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду пояснення в яких позовні вимоги визнав та зазначив, що під час проведення державної реєстрації ним поза увагою залишився зміст договору купівлі-продажу в частині того, що об`єкт нерухомості є недобудованим. Але, за діючим законодавством державний реєстратор не наділений повноваженнями вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав самостійно. Третя особа [PERSON] та її представник адвокат Маслій В.М. в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Згідно поданих пояснень вважають, що спірний житловий будинок був добудований до 05 серпня 1992 року, тому проведення державної реєстрації прав власності на нього мало відбуватися у відповідності до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. А факт проведення будівництва лише свідчить про реконструкцію вказаного будинку. Суд, вислухавши представника позивача, третю особу та її представника, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 18 грудня 2019 року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Гришановим А.І. прийнято рішення № 50312915 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] за позивачем [PERSON] , з відкриттям розділу на вказаний об`єкт нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно /а.с. 54/. Напідставі вказаного рішення ним було проведено державну реєстрацію права власності за позивачем, вищевказаному об`єкту нерухомості присвоєно реєстраційний номер 1991576335246, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2019, індексний номер витягу 193764993 /а.с. 21/. Як вбачається з наданого витягу, підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу № 153 від 08 серпня 1991 року. Відповідно до договору, посвідченого 08.08.1991 секретарем виконкому Павлиської селищної ради Мінаковою Р.І., позивачем [PERSON] було придбано недобудований будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] та розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель Павлиської селищної ради. На присадибній земельній ділянці розміщений житловий будинок не добудований саманний, обложений кирпичем загальною площею 85 кв. м та надвірні будівлі: літня кухня - літ. Б, сарай - літ. Г, погріб та колодязь. Зазначено, що договір підлягає реєстрації за місцем знаходження будинку у техінвентарбюро /а.с. 22/. Натомість, у витязі, зі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, в графі «опис об`єкта нерухомого майна» вказано: загальна площа (кв.м): 82,7, житлова площа (кв.м): 58,5, матеріали стін: саман, обкладений цеглою. Опис: житловий будинок - літ. «А», прибудова - літ. «а», ганок - літ. «кр». Літня кухня - літ. «Б», прибудова - літ. «б», сарай - літ. «В», прибудова - літ. «в», літ. душ - літ. «З», вбиральня - літ. «Г», погріб - літ. «вх. Пд.», навіс - «Д», навіс - літ. «Н», огорожа - літ. «№2», каналізація - літ. «кк», вимощення - літ. «І» /а.с. 21/, що відповідає характеристикам технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 03.12.2019 на ім`я [PERSON] /а.с. 68-72/. Згідно з архівними даними Світловодського міжміського бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 01.01.2013 за гр. [PERSON] не зареєстроване, що підтверджується архівною довідкою № 1206 від 04.12.2019 /а.с. 25/. Рішенням 2 сесії Павлиської селищної ради п`ятого скликання № 549 від 17.11.2009 затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку громадянину [PERSON] та передано йому земельну ділянку загальною площею 3437, 17 кв. м, із них: 1500, 00 кв. м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 1937, 15 кв. м - для ведення особистого селянського господарства, за адресою: [ADDRESS] /а.с. 26/. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 450098, виданого 31.07.2012, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS] /а.с. 27/. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Ч. 3 ст. 331 ЦК України передбачає, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Державний реєстратор відповідно до ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Частиною 2 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та процедура державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з пунктами 6, 9, 12, 18, 19, 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав. Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який установлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями. За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав. Приписами п. 70 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України врегульовано питання державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, набутого на підставі договору. Спірний об`єкт житлової нерухомості в установленому законом порядку в експлуатацію не приймався. Наведене свідчить про те, що позивач не набув права власності на житловий будинок як на новозбудований об`єкт, в той час як за даними державного реєстру позивач значиться власником відповідного об`єкта. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до абзаців першого та другого пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Таким чином, здійснена державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Онуфріївської районної державної адміністрації Гришановим А.І. реєстрація права власності на спірний об`єкт нерухомого майна - недобудований житловий будинок з господарськими спорудами не відповідає відомостям, що містяться у документах, на підставі якого проведено реєстраційну дію, тому підлягає скасуванню. З урахуванням викладених представником позивача, відповідачем, третьою особою та досліджених у судовому засіданні обставин, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] доведеними, а рішення державного реєстратора підлягає скасуванню.

Outcome: approved