Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: 1. Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.04.2015 року, місце реєстрації - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №56. 2. Поділити майно, що є спільною власністю подружжя [PERSON], визнавши за [PERSON] право власності на 1/4 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] 3. Стягнути з відповідача 1280,00 грн. судового збору шляхом перерахунку коштів на картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER]. На обґрунтування позовної заяви зазначено, 18.04.2015 року між [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя не склалося, сім'я розпалась через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] Шлюб є лише формальним, оскільки особисті відносини вже тривалий час мають негативний характер, між подружжям відсутнє нормальне спілкування. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Спору щодо виховання сина немає, після розірвання шлюбу він буде проживати з [PERSON] Припинити шлюб за спільною заявою подружжя у відповідності до статті 106 СК України можливості не має. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не досягнуто. За час проживання у шлюбі на спільні кошти було придбано 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] При купівлі будинку всі документи були оформлені на [PERSON] і на даний час оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у нього. Вартість 1/2 частки вказаного вище будинку обрахована на підставі копії договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 20.06.2015 року і складає 110 000,00 грн., вартість 1/2 частини зазначеного майна складає 55 000,00 грн.(п'ятдесят п'ять тисяч грн. 00 коп.), що і є ціною позову. Оскільки право власності на 1/2 частку будинку оформлене на відповідача, мирно розділити спільно нажите майно відповідач відмовляється, [PERSON] не може розпоряджатись своєю частиною спільного майна. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно з ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно дост.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтву про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.04.2015 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 7, 8). Зі змісту позовної заяви, яку відповідач визнав у повному обсязі, слідує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам дружини. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, тому в частині вимоги про розірвання шлюбу позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України дружині і чоловікові надано право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Перелік об'єктів, що можуть перебувати у спільній власності подружжя, визначено статтею 61 СК України, якою передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. У постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року, визначено про те, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Встановлено, що подружжя [PERSON] в період шлюбу - 20.06.2015 року придбали 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12, 13, 14). Позивачем надано докази того, що 1/2 частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] була набута під час перебування у шлюбі з відповідачем [PERSON], відповідно, вказана частка є їх спільною сумісною власністю, у разі поділу якої вони мають право на рівні частки зазначеного нерухомого майна. За таких обставин, позовна заява про визнання за позивачем права власності на 1/4 частку вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved