Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до відповідача з позовом про звільнення від сплати заборгованості по аліментам в сумі 3 492,54 грн., яка виникла за надлишок нарахованих аліментів за рішенням Каховського міськрайонного суду від 21 листопада 2011 року на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до відповідача про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, неустойки за несплату аліментів. Вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки, проте за період з 19 жовтня 2012 року та на день подачі позову відповідач виплати проводить частково. Відповідно до проведеного державним виконавцем розрахунку заборгованість зі сплати аліментів за період з 19 жовтня 2012 року по 01 червня 2014 року складає 4 850,82 грн., як відповідач частково сплатив (992,60 грн.). Позивач за зустрічним позовом вважає, що за період з 01 листопада 2012 року по 01 вересня 2014 року має право на неустойку за несплату аліментів - 21 941,87 грн. За вказаних обставин просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментах на утримання дочки [PERSON] в розмірі 3 858,22 грн. (4 850,82 грн. - 992,60 грн.) та неустойку за несплату аліментів в період з 19 жовтня 2012 року по 01 вересня 2014 року розміром 21 941,87 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою від 06 жовтня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа ВДВС Каховського МРУЮ про звільнення від сплати заборгованості по аліментам об'єднано в одне провадження з зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, неустойки за несплату аліментів. Ухвалою від 22 квітня 2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа ВДВС Каховського МРУЮ про звільнення від сплати заборгованості по аліментам залишено без розгляду. 22 квітня 2015 року до суду представником позивача за зустрічним позовом надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої просив стягнути з [PERSON] на користь позивача за зустрічним позовом неустойку за несплату аліментів в період з 01 листопада 2012 року по 01 вересня 2014 року в сумі 21 941,87 грн. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту заяви на позовних вимогах з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог наполягає. Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимога підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідно до запису в свідоцтві про народження [PERSON], народилася [INFO] року, її батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 94). Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 жовтня 2012 року № 2113/4572/12 позов [PERSON] до [PERSON] про зменшенню розміру аліментів задоволено. Зменшено розмір аліментів, які стягуються щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] року до ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання законної сили цього рішення до повноліття дитини (а.с. 8, 45). Відповідно до наданого начальником ВДВС Каховського МРУЮ Барзікова О.Г. від 19 січня 2015 року розрахунку заборгованості по аліментам згідно виконавчого листа № 2113/4572/12 станом на 01 грудня 2014 року, загальна заборгованість відсутня. Однак як слідує з розрахунку заборгованість по аліментам виникала: за жовтень 2012 рік - 348,30 грн.; за грудень 2012 року - 359,10 грн.; січень 2013 року - 363 грн.; лютий - 363 грн., яка частково була погашена в лютому 2013 року (1 400 грн. з 1 568,22 грн.); за лютий 2013 року - 168,22 грн.; за березень 2013 року - 13 грн.; за квітень 2013 року - 363 грн.; за травень 2013 року - 207,22 грн.; за червень 2013 року - 363 грн.; за липень 2013 року - 233 грн.; за січень 2014 року - 6,60 грн. (а.с. 74 - 76). Як слідує з наданої квитанції № 0219, [PERSON] 16 вересня 2014 року перераховано 400 грн. на користь [PERSON] (а.с. 64). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до роз'яснень пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого має бути обчислений розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня його виконання, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити її загальну суму. Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року в справі № 6-81цс13, та у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Суд вважає, що розмір неустойки (пені), визначений представником відповідача за зустрічним позовом [PERSON] відповідає вимогам Закону та приймається судом. Суд, дослідивши письмові докази, вбачає, що [PERSON] ухилявся від виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тому приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з урахування проведеного представником відповідача розрахунку пені, тому вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню частково. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені [PERSON] і підтвердженні документально судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 14,62 грн. (а.с. 41).

Outcome: partial