Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади с.Глибівка в особі Глибівської сільської ради про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с.Глибівка, вул. Гагаріна, 10. Заявлені вимоги мотивує тим, що 01.03.1996 року в с.Глибівка Богородчанського району Івано-Франківської області померла його мати, жителька цього села [PERSON]. Матері при житті належав згаданий житловий будинок. Він є єдиним спадкоємцем всього майна покійної, в тому числі житлового будинку з господарськими спорудами, оскільки 24.03.1986 року мати склала на його користь заповіт, який посвідчено у Саджавській сільській раді. Свідоцтва про право власності на житловий будинок мати при житті не виробила, а тому в даний час, через відсутність правовстановлюючих документів в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право власності на успадкований будинок не може, хоч фактично прийняв спадщину і отримав у державній нотаріальній конторі 16.06.2009 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на інше спадкове майно - земельну частку (пай). Попри те, що він постійно проживає у цьому будинку і користується ним, підтвердити своє право власності і зареєструвати його не може, тому змушений звернутись до суду за захистом свого права. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив вимоги позивача задовольнити. Представник Глибівської сільської ради сільський голова [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, підтвердив, що позивач дійсно є єдиним спадкоємцем на майно покійної [PERSON] На момент відкриття спадщини і на даний час постійно проживає у згаданому житловому будинку, управляє і користується цим майном. Тому проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно заповіту [PERSON], посвідченого 24.03.1986 року у Саджавській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, спадкоємцем всього належного їй майна є син [PERSON], [INFO] (а.с.7). [PERSON], яка за життя була власником домоволодіння по вул. Гагаріна, 10 в с.Глибівка, померла 01.03.1996 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-НМ №290753 (а.с.6). Заповіт покійної не змінювався і не скасовувався. Позивач звернувся в нотаріальну контору з приводу оформлення спадкових прав, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Однак свідоцтво про право власності на житловий будинок у нотаріуса отримати не може через відсутність первинних правовстановлюючих документів. Відповідно до технічного паспорта на садибний житловий будинок, до складу садиби входить житловий будинок площею 71,3 кв.м., позначений літ.А-А1; сарай літ.Б; баня В; сарай Г,Д,Е; гараж Ж, вбиральня З; колодязь N1, огорожа N2. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. Позивач [PERSON] правомірно, в порядку спадкування після смерті матері набув у власність житловий будинок з господарськими спорудами у с.Глибівка по вул. Гагаріна, 10, тому за відсутності правовстановлюючих документів, його право власності слід визнати у судовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст.328, 392, 1274 ЦК України,

Outcome: approved