Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8550 від 21.05.2018 р. право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS], зареєстроване за [PERSON], як головою колгоспного двору. Згідно технічного паспорта, оформленого 31.05.2018 р. ОКП «Коломийське МБТІ», житлове господарство по [ADDRESS] складається з житлового будинку, літньої кухні, стайні, двох комор,сараю, навісу, вбиральні, водяної колонки, огорожі та вимощення. Будівництво житлового будинку завершено у 1939 р., господарських будівель у 1989 р. Відповідно до звіту про оцінку ЕТВО «Придністровя» ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] Городенківського району становить 116 240 грн. За результатами проведення технічного обстеження згаданого житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. [PERSON] помер [INFO], заповітного розпорядження на випадок своєї смерті не залишив. На час його смерті діяв Цивільний кодекс України 1963 р. Згідно ч.2 ст.548 згаданого кодексу прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст.525 цього Кодексу, є день смерті спадкодавця. На день смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним у житловому господарстві проживали: дружина [PERSON] та син [PERSON], які є спадкоємцями першої черги, однак ніхто з них спадщину не оформляв. [INFO] померла мама позивача [PERSON], заповіту не залишила. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, він прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Звернувшись до Городенківської державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли був введений в дію Закон України «Про власність». Станом на 15.04.1991 року у житловому господарстві проживали: мама позивача [PERSON] (померла [INFO]), позивач, його дружина [PERSON] та син позивача [PERSON], які не зверталися з заявами про прийняття спадщини чи про виділ частки у колгоспному дворі. Спадкодавець була мамою позивача, на час її смерті позивач проживав разом з нею, вели спільне господарство. Після смерті спадкодавця позивач фактично вступив в управління спадщиною постійно разом з сімєю проживає у житловому будинку, користується спадковим майном на власний розсуд, оплачує комунальні послуги, виготовив технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію спадкового житлового господарства як колгоспного двору, тому змушений звернутися з позовною заявою до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Крім того, зазначив, що на частку у спадковому майні не претендує, не звертався до нотаріальної контори з приводу її оформлення, не звертався та не буде звертатися за виділом частки у колгоспному дворі. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.), який набрав чинності з 01.01.2004 р., визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п.4-5 Прикінцевих та перехідних положень згаданого ЦК - цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння від 11 грудня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 134 від 13 липня 1988 р., посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Те, що [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] (нумерація не змінювалася), свідчить довідка № 431, видана 27.06.2018 р. виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8550 від 21.05.2018 р., видана згідно архівних даних МБТІ станом на 31.12.2012 р. свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 234 за [PERSON] (головою колгоспного двору) зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 11.12.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13.07.1988 р., форма власності приватна. [PERSON] помер [INFO] у віці 65 років в с. Рашків Городенківського району, запис за № 6 від [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Рашківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] помер до 01.01.2004 р., застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Із довідки виконкому Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 429, виданої 27.06.2018 р., вбачається, що [PERSON], [INFO], на день смерті ([INFO]) був зареєстрований та проживав в [ADDRESS], склад його сімї становив: дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] Наведене свідчить, що після смерті [PERSON] прийняли спадщину спадкоємці першої черги за законом, його дружина та син, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53348743, виданою 18.09.2018 р. Першою Снятинською державною нотаріальною конторою підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO], не заводилася, свідоцтв про право на спадщину не видавалося. Згідно даних з погосподарської книги № 3, особовий рахунок [NUMBER], станом на 15.04.1991 р. в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова домогосподарства [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою № 448, виданою виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 04.07.2018 р. [PERSON] померла [INFO] у віці 72 роки в с. Рашків Городенківського району, актовий запис № 9 від 21 квітня 1997 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 21.04.1997 р. Рашківською сільською радою. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Довідкою виконкому Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 430, виданою 27.06.2018 р., підтверджується, що [PERSON], [INFO], на день смерті ([INFO]) була зареєстрована та проживала в [ADDRESS], до складу її сімї входили: син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], виданого 26 серпня 1954 Рай б/ЗАГС м. Городенка, встановлено, що його батьками є: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за [ADDRESS]. З технічного паспорта на вищезгаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1939 р., господарські будівлі та споруди збудовані в 1966, 1980, 1984, 1989 роках. Як вбачається із Звіту про вартість житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО «Придністровя», ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 16 липня 2018 р. становить 116240 грн. Земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель, власником якої був [PERSON], становить 0,25 га, що стверджується довідкою № 462, виданою 13.07.2018 р. виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296, ч.1 ст. 1297 ЦК України. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2062/02-31 від 10 липня 2018 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], на житловий будинок [ADDRESS] Івано-Франківської області з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON], відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 р., належить відповідна частка житлового будинку; частки в господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Позивач зареєстрований та проживає по [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 462, виданою виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 13.07.2018 р., користується житловим будинком, господарськими будівлями, спорудами та земельною ділянкою, виділеною для їх обслуговування. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], як спадкоємцем за законом спадкодавців [PERSON], [PERSON] та співвласником колишнього колгоспного двору судом не встановлено, відповідачі даний позов визнають, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved