Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, уточнивши вимоги якої, просить стягнути із [PERSON] на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 26000 грн. 00 коп., інфляційні збитки у розмірі 23296 грн. 00 коп., 26,2% річних у розмірі 20454 грн. 66 коп. та витрати пов'язанні з оплатою судового збору. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що 17 червня 2013 року між ним та [PERSON] укладений договір позики предметом якого стало передання у власність боржнику грошових коштів в розмірі 36 000,00 грн., при цьому відповідачем власноручно написана відповідна розписка. Строк повернення коштів встановлено до 01.08.2013 року. Однак, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на доводи викладені в позовній заяві. При цьому зазначив, що вперше передав грошові кошти відповідачу у 2012 році у розмірі 56000 грн., 10000 грн. вона віддала за користування його коштами, а згодам віддала ще 30000 грн. Залишок на сьогоднішній день становить 26 000,00 грн. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги №01/04/2016 від 01 квітня 2016 року заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, при цьому зазначив, до дійсно розписка написана його довірителькою, однак кошти від позивача вона не отримувала. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідків, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню за таких підстав . Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. 17.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 36 000 грн. Факт укладання договору позики підтверджується відповідною письмовою розпискою, оригінал якої залучено до матеріалів справи. (а.с.6,7). Відповідно до п.2 Договору вказану суму [PERSON] зобов'язується повернути до 01 серпня 2013 року. Свої зобов'язання за договорами позики [PERSON] не виконала в повному обсязі та в обумовлений договором строки і станом на теперішній час отримані кошти не повернула. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При цьому, у відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивача знає з дитинства, факт передачі [PERSON] коштів йому відомо зі слів [PERSON], особисто не був присутні при передачі грошей, хоч і вказаний в розписці як свідок, однак як гроші передавались він не бачив. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідача знає, стосунки нормальні, при складанні розписки не була присутня, ніякого підпису не ставила. Їй не відомо про передачу грошей, з [PERSON] про гроші взагалі не розмовляємо. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи вимоги ст.1046 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача боргу відповідно до розписки від 17 червня 2013 року законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки між сторонами укладений договір позики на вказаних у розписці умовах, наявність у позивача розписки свідчить про неповернення відповідачем боргу, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення боргу підлягають задоволенню. Доводи представника відповідача про неотримання коштів при написанні розписки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Долучені до матеріалів справи, копія договору та розписки підтверджують факт отримання позики відповідачем. При цьому, у даному випадку показами свідків не може бути підтверджений факт неотримання позики відповідачем, оскільки таке спростовується належними та допустимими письмовими доказами. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частина 1 статті 1050 ЦК України передбачила, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу, яка, в свою чергу передбачає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно п.7 Договору позичальник за несвоєчасне повернення коштів зобов'язаний сплатити за вимогою позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки , а також 26,2% річних від простроченої суми. Сума інфляційних збитків розраховується за період з серпня 2013 року по липень 2016 року. Індекс інфляції за період з серпня 2013 року по липень 2016 року складає:101,1% х 124,9%х143,3%х100%х104,8% / 100 %= 189% Відповідно сума боргу в розмірі 26 000,00 грн. зу рахуванням індексу інфляції становить: 26 000,00 грн.х189,6% /100%=49 296,00 грн., а сума інфляційних збитків складає 49 296,00 грн. - 26 000,00 грн.=23296,00 грн. Окрім інфляційних збитків відповідач повинна сплатити і 26,2% річних від простроченої суми за несвоєчасне повернення позики. Розмір 26,2% річних від простроченої суми становить: -за період з 01.08.2013р. по 31.12.2013р. (кількість днів прострочки 153 дні): 26 000,00 грн. х 26,2%/100% х 153 дн./ 365 дн. = 2 855,44 грн. -за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. (кількість днів прострочки 265 днів): 26 000,00 грн. х 26,2%/100% х 365дн./ 365 дн. = 6 812,00 грн. -за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. (кількість днів прострочки 365 днів): 26 000,00 грн. х 26,2%/100%х365дн./365дн. = 6 812,00 грн. -за період з 01.01.2016р. по 31.07.2016р. (кількість днів прострочки 213 днів): 26 000,00грн. х 26,2%/100% х 213дн./365дн. = 3 975,22 грн. Загальний розмір 26,2% річних від простроченої суми становить 20 454,66 грн. (2 855,44 грн. + 6 812,00 грн. + 6 812,00 грн. + 3 975,22 грн. = 20 454,66 грн.) Таким чином загальний розмір заборгованості становить 69 750,66 (шістдесят дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят грн. 66 коп.) гривень, з яких 26 000,00 грн. - основна заборгованість за договором позики; 23 296,00грн. - інфляційні збитки; 20 454,66 грн. - 26,2% річних. При цьому суд погоджується із розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону і умовам договору позики. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю та стягнути на користь останнього із відповідача суму боргу за договором позики від 13.06.2013 року в розмірі 69750 грн. 66 коп., що складається з неповернутої суми отриманої позики у розмірі 26 000 00 грн., 26,2% річних у розмірі 20 454,66 грн. та інфляційних втрат у розмірі 23 296 00 коп. Згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню сплачені останнім при подані позовної заяви судовий збір у розмірі 899,42 грн., На підставі викладеного та

Outcome: approved