Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивача зазначив, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є сином позивача та разом зі своєю дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у вищевказаному будинку, проте тривалий час, а саме з 2009 року у ньому не проживають, не здійснюють оплату комунальних послуг, не приймають участі в утриманні житла. У добровільному порядку відповідачі не знімаються з реєстрації з належного позивачу на праві приватної власності будинку, внаслідок чого позивач позбавлений можливості в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 29.10.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, відповідачам надано строк для подачі відзиву, позивачу зменшено розмір сплати судового збору до 908, грн. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 29.11.2021 р. підготовче провадження закрите, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, заперечень проти заочного розгялду справи до суду не надав. Відповідачі \~- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відзиву на позовну заяву не надали, у судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце судового засідання шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України (а.с. 35-38, 47-50). Відповідно до ст. 280\~ЦПК\~України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно положеньч. 3 ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~223\~ЦПК\~України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Положеннями ст.\~ст. 319 ЦК України,\~150 ЖК України\~передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~ст. 383 ЦК України\~будинок використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім`ї. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння (а.с.9). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у вищевказаному будинку, проте з 2009 року за вказаною адресою не проживають, що підтверджується актом обстеження домоволодіння [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до п. 1\~ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції. Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.). Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.\~15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно\~ст.\~317 ЦК України\~власникові належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїх майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1,2\~ст. 319 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом достовірно встановлено, що відповідачі не користуються житлом за місцем реєстрації без поважних причин з 2009 року, що дає суду законні підстави для задоволення позову та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі ст. ст. 319, 355, 369, 386, 405 ЦК України,\~ст.\~150 ЖК України,

Outcome: approved