Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувсь в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 01.03.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що він є інвалідом І-ї групи загального захворювання опоно-рухового апарату, внаслідок чого потребує дієти, збагаченої кальцієм, регулярних занять гімнастикою, фізичними вправами та дорого вартісного лікування, щоб зупинити розвиток захворювання. Вказує, що на даний час коштів, які він отримує недостатньо для забезпечення його нормального життя. При цьому, його дружина є працездатною особою, отримує дохід та має можливість сплачувати аліменти на його утримання. У звязку з чим, просить стягувати з [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 14 лютого 2018 року. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Відповідач та її представник в судому засіданні просили відмовити у задоволенні позову із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, повідомили суду, що на даний час відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків, які є непрацездатними. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2003 року, який розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2018 року (а.с. ). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що стверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. ). Як слідує із довідки до акта огляду МСЕК серії ВЛН №0114192, [PERSON] встановлена перша Б група інвалідності загального захворювання (ураження опорно-рухового арату) (а.с. 2). Відповідно до ч. ч. 2-5\~ст. 75 СК України\~право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв'язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Згідно зі ч. ч. 1-2\~ст. 76 СК України\~розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу, а саме: для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається із відповіді Луцького обєднаного управління ПФУ від 06.02.2018 року, розмір пенсії [PERSON] складає 3303,15 грн. (а.с. ) Крім того, [PERSON] офіційно працевлаштований та займає посаду диспетчера у ТзОВ «Ренопласт» і сукупний дохід його за січень-лютий 2018 року становить 7600,00 грн. (сума до виплати 6082,95 грн.) (а.с. ) Водночас, як слідує із довідки про доходи №581 від 12.03.2018 року Головного територіального управління юстиції [PERSON] нарахований дохід за січень-лютий 2018 року в розмірі 17564,00 грн. При цьому, заробітна плата виплачена в розмірі 14139,02 грн. (а.с. ). Також, [PERSON] отримано споживчий кредит для придбання газового котла, що підтверджується відповідний договором №94153873000 від 16.11.2017 року, на погашення якого останньою щомісячно сплачуються кошти в розмірі 3162,00 грн. та відсотки 412,34 грн. (а.с. ). Отже, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Вказана обставина в ході судового розгляду має бути підтверджена належними і допустимими засобами доказування, зокрема довідкою про розмір пенсії, довідкою про доходи тощо. Разом тим, судом не встановлено обставин, за яких у позивача, розмір доходу та пенсії якого перевищує прожитковий мінімум встановлений законом, надавали б йому право на утримання другим із подружжя. В той же час, суд вважає, що відповідач не має можливості надавати позивачу таку допомогу, оскільки має на утриманні неповнолітніх дітей, сплачує кредит. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed