Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту належності житлового будинку [ADDRESS] - [PERSON], яка померла [INFO] та визнання за позивачем права власності на вказаний житловий будинок. 20 травня 2014 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту належності житлового будинку [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та визнання права власності за ним на ? частину зазначеного житлового будинку, в тому числі на 1/6 частину будинку в порядку спадкування, після смерті [PERSON], та на 1/3 частину будинку, як за членом колишнього колгоспного двору. З позовної та зустрічної заяв вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS] станом на 16.04.1991 року відносився до колгоспного двору, членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], батько сторін. Спадщину після нього фактично, відповідно до ст..1268 ч.2 ЦК України прийняли: [PERSON], дружина, та [PERSON], син спадкодавця, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом. [INFO] померла мати сторін, [PERSON]. Спадщину після неї прийняв [PERSON], оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Інших спадкоємців, що претендують на спадщину, а також спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, немає. Під час звернення до Кілійської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини на житловий будинок, [PERSON] отримав роз'яснення з приводу того, що спадщину оформити неможливо, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на житловий будинок, та роз'яснил, що з цього приводу варто звернутись до суду. Позивач за первісним позовом, [PERSON], у судове засідання не з`явився, але надав заяву, згідно якої уточнив свої позовні вимоги та просив встановити факт належності житлового будинку за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та визнання за ним права власності на житловий будинок за спадщиною після матері в розмірі ? частини. Зустрічний позов [PERSON] визнає в повному обсязі, також просив справу розглядати за його відсутності. [PERSON] у судове засідання не з?явився, подав до суду заяву про підтримання свого зустрічного позову та часткового визнання первісного позову [PERSON], також просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з?явилась, подала до суду заяву про те, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнає, згодна на визнання за ними права власності по ? частині житлового будинку та просить розглянути справу за її відсутності. На підставі письмових заяв суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: В свідоцтві про народження [NUMBER], виданому 26.11.1966 року Шевченківським сільським ЗАГС Кілійського району Одеської області, актовий запис №130, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). В свідоцтві про народження [NUMBER], виданому 31.08.1974 року Шевченківським сільським ЗАГС Кілійського району Одеської області, актовий запис №85, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). В свідоцтві про народження [NUMBER], виданому 08.08.1963 року Шевченківським сільським ЗАГС Кілійського району Одеської області, актовий запис №130, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). З свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого Шевченківською сільською радою Кілійського району 27.11.1982 року вбачається, що [PERSON] 27.11.1982 року уклала шлюб з [PERSON], актовий запис №45, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] [INFO] помер [PERSON], актовий запис №07, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області 16.01.2006 року. [INFO] померла [PERSON], актовий запис №292, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 28.08.2012 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 02 лютого 1962 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], актовий запис №5, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Відповідно до довідки №506, виданої виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району 01 квітня 2014 року [PERSON], який помер [INFO], постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 1966 року до дня смерті. На день його смерті за вказаною адресою постійно проживали: його дружина, [PERSON], та його син, [PERSON]. Згідно довідки №197/02.01.23, виданої виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району, [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 1968 року до дня смерті. На день її смерті за вказаною адресою постійно проживав та був зареєстрований її син, [PERSON]. Згідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори від 20.02.2014 року №197/01-16, після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін ніхто не звертався; після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа №72/2013 була заведена 20.02.2013 року за заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь спадкоємця за заповітом від імені [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] надав заяву про прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до наданої копії заповіту, посвідченого виконкомом Шевченківської сільської ради 19.09.1997 року за реєстровим №121, [PERSON] все належне їй майно заповіла у власність дітям в рівних долях: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту, складеного Кілійським РБТІ та РОН 24.10.2013 року, житловий будинок [ADDRESS] побудований у 1968 році та складається з: житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», сарай літ. «Б», комори літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», навіс літ. «Е,Ж,И», убиральня літ «З», надвірні споруди 1-8, І на земельній ділянці загальною площею 1296 кв.м. Відповідно до довідки №1146, виданої виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області 12 серпня 2013 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS], станом на 16.04.1991 року відносився до категорії колгоспних дворів. До складу двору входили: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Кілійська районна державна нотаріальна контора 23.09.2013 року за № 1134/02-14 надала [PERSON] роз'яснення щодо оформлення спадщина на житловий будинок. Відповідно до якого для оформлення спадщини на житловий будинок необхідно надати правовстановлюючий документ на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, оскільки він відсутній та право власності на нерухоме майно не зареєстровано, то це питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. ст. 1261, 1268, 1269 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті після життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 256 ЦПК України розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, віднесено до компетенції суду. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого їх встановлення. Відповідно до ст. 120 ЦК України (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності ( ст. 112 ЦК, відповідно до якої майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам), тобто без визначення часток. Відповідно д ч. 1, 2 ст. 123 ЦК України (1963 року) доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Стосовно порядку спадкування Пленум Верховного Суду України у Постанові № 4 від 24.06.1983 року роз'яснив, що в разу смерті члена колгоспного двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином судом достовірно встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом [PERSON], померлого [INFO], відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України є його дружина, [PERSON], та син, [PERSON]. Спадкоємцем за заповітом [PERSON], померлої [INFO], відповідно до ст..1269 ЦК України є [PERSON]. На підставі наведеного, суд вважає первісний та зустрічний позови обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved