Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , а також земельні ділянки ведення особистого селянського господарства, площею 1,0550 га та 0,35 га. 16 травня 2011 року [PERSON] посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Однак, у зв`язку з відсутністю у [PERSON] правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане спадкове майно. Ухвалою Маневицького районного суду від 15 жовтня 2020 року до участі в розгляді справи в якості співвідповідачів залучено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] , його представник [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, однак подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожного зокрема, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Відповідачі - Старочорторийська сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Ще за життя спадкодавець, а саме 16 травня 2011 року, посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 5-6). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 3 за 2016-2020 роки та довідки Старочорторийської сільської ради Маневицького району № 608 від 27 квітня 2020 року, по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Від імені спадкодавця 16 травня 2011 року було посвідчено заповіт на ім`я [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті. Спадкодавець [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала з синами чоловіка [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] . Іншим спадкоємцем є дочка спадкодавця [PERSON] (а.с. 7, 8). Із зави [PERSON] , посвідченої нотаріально 27 квітня 2020 року, вбачається, що від частки у спадщині, що залишилася після смерті матері [PERSON] , вона відмовляється, не заперечує щодо видачі свідоцтва на право власності на спадщину на ім`я [PERSON] (а.с. 11). Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 052066 від 12 лютого 2008 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0550 га (а.с. 12). Із витягу з рішення Старочорторийської сільської ради Маневицького району Волинської області № 7/8 від 29 грудня 1997 вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,35 га та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,12 га (а.с. 9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 611/02-31 від 23 липня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Старочорторийською сільською радою Маневицького району 16 травня 2011 року за № 143, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,35 га, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0550 га (а.с. 16). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 684/01-16 від 4 вересня 2020 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 272 за 2020 рік. 11 червня 2020 року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] 11 червня 2020 року з заявою про відмову від належної частки у спадщині звернулась [PERSON] (а.с. 38-41). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 9 червня 2020 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 15). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, а також визнання позову відповідачами, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved