Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті баби, [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,24 умовних кадастрових гектарів для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, розташована на території Турянської сільської ради Буського району Львівської області. У нотаріальній конторі в оформленні прийняття спадщини позивачу відмовлено, оскільки відсутній оригінал сертифікату на право власності на землю. У відділі Держгеокадастру у Буському районі у видачі дублікату такого відмовлено, мотивуючи тим що видача дублікатів законодавством не передбачено. Позивач [PERSON], його представник згідно договору про надання адвокатських послуг від 26.10.2016 року [PERSON], до початку судового засідання, подали заяви з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримують в повному об'ємі, просять позов задовольнити. Представник відповідача Турянської сільської ради в судове зсідання не з'явився, подав лист від 16 листопада 2016 року з проханням справу слухати у відсутності їх представника, позов визнають, просять задовольнити. Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, третьої особи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 197 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії [NUMBER] (актовий запис в Книзі реєстрації смертей № 6) виданим повторно 05 жовтня 2016 року Турянською сільською радою Буського р-ну Львівської обл.. підтверджується факт смерті [PERSON]. Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] від 10.04.1997 р. виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 02.04.1997 року № 107 на земельну ділянку площею 2,24 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташована на території Турянської сільської ради Буського району Львівської області, виданий на ім'я [PERSON]. Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Довідкою виданою виконкомом Турянської сільської ради Буського р-ну Львівської обл.. № 786 від 07.10.2016 року, підтверджується те, що спадкодавець [PERSON], яка померла [INFO], до дня смерті постійно проживала в [ADDRESS] і разом із нею проживали [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - внук. Судом встановлено, що згідно із Свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим (відновленим) 18 серпня 1958 року спадкодавець [PERSON] була матір'ю [PERSON], батька позивача. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO], про що 25 липня 2008 року Турянською сільською радою Буського р-ну Львівської обл. видано Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER]. Встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом 1 черги до майна померлої [PERSON] був її син [PERSON], а єдиним спадкоємцем до майна спадкодавця [PERSON] є його син [PERSON]. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах при спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за заповітом. Згідно з положеннями ст.548 ЦК УРСР від 1963 р., які були чинні на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За ст. 549 ЦК УРСР від 1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК прийнята спадкоємцем спадщина належить йому з часу її відкриття. Однак, батько позивача не провів державної реєстрації спадкового майна у вигляді середньої земельної частки площею 2,24 умовних кадастрових гектарів для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства в зв'язку з тим, що помер. Відповідно до ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Так, як спадкоємців першої, другої, третьої, четвертої, п'ятої черги спадкоємців за законом не має, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом за правом представлення, на підставі чого він вступив в управління майном, яке належало його бабі [PERSON]. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Оскільки спірна земельна ділянка належала [PERSON], після її смерті, переходить до позивача, спадкоємця померлої за правом представлення, який фактично прийняв спадщину після її смерті. Інших спадкоємців, які могли б претендувати на зазначене майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на земельну ділянку після смерті баби на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved