Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що працював на Комунальному підприємстві «Підприємство комунальної власності» (далі КП «ПКВ»), та згідно наказу №668-к від 31.05.2019 року звільнений у зв`язку з переведення до іншого підприємства. Проте в день звільнення КП «ПКВ» з ним не розрахувалось та має заборгованість із заробітної плати перед позивачем у сумі 10024,07 грн.. 03.07.2019 року КП «ПКВ» сплатило позивачу 700 грн.. Станом на 16.08.2019 рік борг підприємства перед позивачем складає 9324,07 грн.. Позивач просить стягнути вказану заборгованість із заробітної плати з КП «ПКВ», а Енергодарську міську раду Запорізької області зобов`язати профінансувати кошти КП «ПКВ» для здійснення розрахунків з позивачем, оскільки Енергодарська міська рада Запорізької області є власником КП «ПКВ», а тому на думку позивача зобов`язана забезпечити стабільну роботу комунальних підприємств, в тому числі КП «ПКВ», та при необхідності виділяти кошти на погашення боргу по заробітній платі працівникам комунальних підприємств. Ухвалою Енергодарського міського суду від 20.08.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Енергодарського міського суду від 04.11.2019 року підготовче провадження у справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті, крім того судом вирішено письмове клопотання позивача про витребування з КП «ПКВ» довідки про заборгованість із заробітної платні підприємства перед позивачем. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач [PERSON] просить розгляд справи проводити без його участі, про що надав письмову заяву, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.36). Відповідач Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради, причини неявки не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.44,49), відзиву на позов, а також будь-яких інших заяв або клопотань КП «ПКВ» до суду не надавав. Відповідач Енергодарська міська рада Запорізької області, причини неявки не повідомив, надав відзив на позовну заяву відповідно до якого позов не визнає, зазначаючи на те, що Енергодарська міська рада є засновником та власником КП «ПКВ», проте згідно зі статутом КП «ПКВ», власник не несе відповідальності по зобов`язаннях Підприємства. Крім того, Підприємство діє на принципах самофінансування та сомоокупності, має самостійний баланс, власну печатку та штамп, має право відкривати інші рахунки в тому числі і валютні, несе повну відповідальність за виконання зобов`язань. Самостійно здійснює зовнішньо-економічну діяльність, та Енергодарська міська рада не є розпорядником коштів КП «ПКВ» (а.с.18-19). Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, те що відповідачі не з`явились у судове засідання та причини неявки не повідомили, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, в даному випадку ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В даному випадку судом здійснюється заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Крім того, ухвалою Енергодарського міського суду від 04.11.2019 року судом вирішувалось письмове клопотання позивача про витребування з КП «ПКВ» довідки про заборгованість із заробітної платні підприємства перед позивачем, проте відповідачем КП «ПКВ» дана ухвала суду не виконана. У судовому засіданні судом встановлено, що позивач працював у Комунальному підприємстві «Підприємство комунальної власності», та наказом №668-к від 31.05.2019 року його було звільнено з підприємства, у зв`язку з переведенням за його згодою до Комунального підприємства «Чисте місто» Енергодарської міської ради (а.с.3 зворот.бік). Відповідачем КП «ПКВ» не було проведено остаточних розрахунків з позивачем при звільненні. Відповідно до розрахункового листка борг КП «ПКВ» по заробітній платі перед позивачем складає 10024,07 грн. (а.с.4). Відповідно до пояснень позивача у позові, в рахунок погашення заборгованості із зарплатні, йому було сплачено КП «ПКВ» 700 грн., отже залишок заборгованості складає 9324,07 грн.. Відповідно до ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст..94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавцем, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як передбачено ст. 116 цього Кодексу, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. Відповідно до ст..238 КЗпП України, при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Таким чином, нарахована, але не виплачена позивачу заробітна плата становить 9324,07 грн., та підлягає стягненню з відповідача КП «ПКВ» на користь позивача [PERSON] , без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів. Щодо вимоги про зобов`язання відповідача - Енергодарську міську раду профінансувати кошти КП «ПКВ» для розрахунку з позивачем, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статуту Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності», затвердженого рішенням Енергодарської міської ради №26 від 21.12.2018 (а.с.25-33), Власником Підприємства є Енергодарська міська міської рада (п.1.3). КП «ПКВ» діє на підставі самофінансування і фінансування із державного та міського бюджету (п.1.1). Підприємство набуває права юридичної особи з моменту державної реєстрації, має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням (п.1.4). Підприємство вправі від свого імені укладати угоди, договори, контракти та інші правочини, придбавати майнові і немайнові права та нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем в суді (п.1.5). Підприємство не несе відповідальності за зобов`язаннями Власника, а Власник не несе відповідальності за зобов`язаннями Підприємства (п.1.8). Підприємство створено для здійснення господарської діяльності з метою одержання прибутку в інтересах територіальної громади міста та трудового колективу (п.2.1). Усі громадяни, які своєю працею беруть участь у діяльності Підприємства на основі трудового договору, а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством, складають трудовий договір підприємства (п.9.1). На підприємстві укладається колективний договір відповідно до вимог діючого законодавства (п.9.5). Генеральний директор самостійно у межах коштів, визначених на оплату праці, визначає форми оплати праці, стимулювання і розмір доходів робітників. При цьому повинен бути забезпечений гарантований законом мінімальний розмір оплати праці (п.9.8). Відповідач Комунальне Підприємство «Підприємство комунальної власності» за своєю суттю є комунальним унітарним підприємством. Відповідно до частин 1-3 статті 78 Господарського Кодексу України, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Таким чином, на підставі викладеного встановлено, що КП «ПКВ» є окремою юридичною особою, яка має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки в установах банків, та самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Комунальне підприємство «Підприємства комунальної власності» (ЄДРПОУ 32166551) не перебуває в процесі припинення, що підтверджується даними безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань МЮУ (а.с.52). Позивач перебував у трудових відносинах саме з КП «ПКВ», а не з Енергодарською міською радою, яка має повноваження, визначені Законом України «Про місцеве самоврядування» та виконує владні функції, що характеризуються наданням управлінських послуг вказаному Підприємству та справлянням на нього владного впливу в рамках публічно-правових відносин, сприяє задоволенню потреб даного Підприємства для належного функціонування. Відповідно до ч. 1 ст. 176 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Таким чином вимога про зобов`язання Енергодарської міської ради профінансувати кошти КП «ПКВ» для розрахунку з позивачем, є безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах Закону, а тому задоволенню не підлягає. Такої самої позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 711/6006/17-ц (провадження № 61-31730св18 Постанова від 27 березня 2019 року). Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць. Також, оскільки позивач, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення заробітної плати, з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн..

Outcome: partial