Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області - Пилипчук Л. А., про визнання договору дарування недійсним і поновлення права власності на земельну ділянку, в якому вказує, що 23 березня 2012 року між Позивачем та Відповідачем був укладений договір дарування земельної ділянки ( далі - договір) посвідчений державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчук Л.А. Вартість земельної ділянки становить 36654,00 гривні. Земельна ділянка загальною площею 0,2952 га належала Позивачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кам'янською сільською радою 22 листопада 2002 року, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за № 216. Кадастровий номер земельної ділянки 0,2500 га: [NUMBER]. Кадастровий номер земельної ділянки 0,0452 га: [NUMBER]. Адреса: [ADDRESS]. Укладення договору дарування земельної ділянки було викликано тим, шо Позивач непрацездатна, пенсіонер, довгий час хворіє, за віком і станом здоров'я потребує догляду і матеріальної допомоги. Позивач просить, визнати договір дарування земельної ділянки від 23 березня 2012 року, укладений між Позивачем та Відповідачем, що посвідчений державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчук Л.А. недійсним. Поновити за Позивачем право власності на земельну ділянку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник Відповідача позовні вимоги не визнала, пояснила, що вимоги Позивача є необґрунтованими, оскільки договір дарування відповідає всім нормам цивільного законодавства. В задоволенні позовних вимог просить відмовити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заперечення проти позову, просила відмовити в задоволенні позову та розглядати справу за її відсутності. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державного нотаріуса Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області - Пилипчук Л. А. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не підтримує . В судовому засіданні Позивач зазначила, що Вона вважала, що Відповідач - її онука в замін на укладення договору дарування земельної ділянки буде довічно доглядати Позивача, забезпечувати продуктами харчування, здійснювати обов'язкові платежі за землю і житловий будинок, що на ній розташований, обробляти земельну ділянку. Позивач зазначив, що договір дарування земельної ділянки був подарунком на весілля Відповідача. Про подарунок, а саме дарування земельної ділянки Позивач оголосила на весіллі Відповідача в присутності гостей зазначивши, що це подарунок на весілля. Також, Позивач зазначила, що наслідки укладення договору дарування нотаріусом їй було роз'яснено. Після оформлення договору дарування Відповідач докорінно змінила ставлення до Позивача. Повністю ігнорує домовленості. Позивач не одержує від Відповідача не тільки матеріальної допомоги, яка необхідна для утримання земельної ділянки та житлового будинку, а навіть доброго слова не чує. Не телефонує і не запитує як у бабусі здоров'я і чи вона ще жива. Відповідач надав до суду заперечення в якому вказує, що на її весіллі Позивач перед усіма гостями оголосила про подарунок будинку. Відповідач зазначила, що договір дарування земельної ділянки був укладений пізніше, оскільки оформлення займало набагато більше часу. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що оскаржувану земельну ділянку Позивач подарував на весілля онуки, а саме [PERSON], про що було оголошено в присутності гостей на весіллі. Суд, вислухавши Позивача та представника Відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач заявляючи вимогу про визнання договору дарування земельної ділянки недійсним, зазначає як підставу ст. 235 ЦК України. Відповідно до частин 1 статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Судом встановлено, що 23 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування земельної ділянки, за умовами якого [PERSON] (Позивач - Дарувальник) без будь-якого примусу, насильства або якихось погроз подарувала, а [PERSON] (Відповідач - Обдарована), прийняла у дар, земельну ділянку, що розташована на території Кам'янської сільської ради в селі Кам'янка по вулиці Шкільна у Попільнянському районі Житомирської області. Вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори, Житомирської області Пилипчук Л.А. та зареєстровано в реєстрі за № 275. В тексті зазначеного договору не вбачається додаткових умов, стосовно догляду, забезпечення продуктами харчування, здійснення обов'язкових платежів за земельну ділянку та житлового будинку, який на ній розташований, оброблення земельної ділянки, на яку здійснюється дарування. Щодо дієздатності Позивача чи неможливості усвідомлювати значення своїх дій ним в момент підписання оспорюваного договору у сторін спору не виникало. Відповідно до поданої до суду заяви державного нотаріуса Пилипчук Л.А. від 17 грудня 2015 року № 267/01-16 зазначено, нею ще до підписання документів дарувальником та обдарованою було роз'яснено правову природу договору дарування, роз'яснено всі умови та наслідки укладення договору дарування . Також в самому договорі, а саме в фабулі договору сторони стверджують, що вони, попередньо ознайомлені нотаріусом з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочину, що вони перебувають при здоровому розумі та ясній пам'яті, діють добровільно, без будь-якого примусу як фізичного так і психічного, розуміють значення своїх дій та правові наслідки укладеного договору. Пунктом 8 договору дарування зазначено, що сторони підтверджують: що у момент укладання договору дарування вони усвідомлювали значення своїх дій і могли керувати ними; розуміють природу цього правочину, свої права та обов'язки за договором;при укладанні договору відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані ними; договір укладається ними у відповідності зі справжньою їхньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску; договір укладається на вигідних умовах і не є результатом впливу тяжких обставин; правочин вчиняється з наміром створення відповідних правових наслідків; даний правочин не приховує інший правочин (не є удаваним). Згідно статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов'язана довести ті обставини, на які зона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Позивач не звільнений від доказування. Доказів того, що Відповідач, порушивши права Позивача, не виконав умов оспорюваного договору дарування, Позивачем не надано, і судом таких не виявлено. Згідно зі статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать Закону. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.(частина перша статті 202, частина п'ята статті 203 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 717, частини першої статті 718 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Згідно із частиною другою статті 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, під час вчинення оскаржуваного правочину сторонами дотримано умов, що необхідні для укладення такого виду договорів. Вислухавши сторони, свідків та оцінивши всі зібрані в справі докази в їх сукупності, суд має відмовити з задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed