Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Свій позов мотивує тим, що 28 травня 1998 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Галинівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 2. Від спільного подружнього життя у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з нею не склалося. В сімї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сімї відсутні взаєморозуміння та довіря. Шлюбні відносини впродовж останнього часу між ними не підтримуються, вони проживають окремо один від одного, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить його нтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач на попереднє судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідач на попереднє судове засідання не зявилась, подала суду заяву згідно якої позов визнала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність. Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.05.1998 року виконкомом Галинівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 2. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного подружнього життя у них дочка [PERSON], [INFO], батьками якої являються сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторонни з тривалий час не підтримують подружніх відносин, відповідач проживає з іншим чоловіком в іншому населеному пункті, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження\~\~відсутні.

Outcome: approved