Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 жовтня 2019 року. У підтвердження позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у подружжя різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникають постійні скандали. Позивач та відповідач протягом року не підтримують подружніх відносин та проживають окремо, шлюб існує формально. Крім того, позивач ставить питання про зміну прізвища відповідача та стягнення з неї на його користь сплачений ним судовий збір. [PERSON] подав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення у справі. [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із змісту позовної заяви, свідоцтва про одруження [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 10 жовтня 2019 року, їх шлюб зареєстрований у Виконавчому комітеті Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області. Від спільного життя у подружжя дітей немає. За час подружнього життя між сторонами виникали сварки, непорозуміння. Встановлено, що з 3 жовтня 2020 року позивач та відповідач не підтримують подружніх відносин та проживають окремо, між ними відсутні почуття любові та взаємоповаги. Примирення між сторонами є неможливим. Сім`я фактично розпалася і зберегти її неможливо. Добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням наведеного, позивач не вправі ставити питання про зміну (відновлення) прізвища відповідача « [PERSON] » на прізвище до реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ними документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн.

Outcome: approved