Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 11.02.2005 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між ним та [PERSON]. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Проживши разом 12 років, вони з дружиною не досягли згоди щодо поглядів на сімейні відносини та життєві цінності, на ведення домашнього господарства та виховання дитини. Через це в їхній родині виникали часті скандали та зясування відносин і згодом шлюбні відносини стали для нього важким тягарем. Він втратив до своєї дружини всі позитивні почуття. Необхідність спілкуватися з відповідачем навіть з яких-небудь побутових проблем призводить його до роздратування. Він через усі ці переживання увесь час має подавлений настрій та погане загальне самопочуття. Їхні з дружиною стосунки можуть негативно відобразитися на психічному та емоційному стані їх сина [PERSON] Таким чином, з 25.04.2017 року вони не живуть як подружжя, майже не спілкуються, не мають ні взаємної любові, ні поваги, дружби та взаємодопомоги. У звязку з викладеним, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам - бо не має жодної позитивної перспективи. Він ще молодий, мріє про справжні сімейні відносини та життєві цінності. На підставі вищевказаного просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-НО № 2257841, 11.02.2005 року між [PERSON] до [PERSON] (дошлюбне прізвище Сиротюк) укладено шлюб, реєстрацію якого здійсненоКрасноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 27 (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить повторне свідоцтво про народження від 03 травня 2017 року, серії І-НО № 747677, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 160 (а.с. 6). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сумісне життя у сторін не склалося, сімейні та шлюбні відносини припинились, сторони на даний час проживають окремо, сімя остаточно розпалася.Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені.Спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Спору щодо поділу спільно нажитого майна подружжя та місця проживання дитини немає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Розриваючи шлюб між сторонами, суд враховує інтереси неповнолітньої дитини сторін, повноцінний розвиток та виховання якої у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved