Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON], за довіреністю від [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила: - змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 13 березня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а також аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною - [PERSON] трьох років; повернути відповідні виконавчі листи без подальшого їх виконання. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Мідяний Є.О. підтримав позов, та посилаючись на втрату місця працевлаштування [PERSON], просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] всудовому засіданні також наполягала на задоволенні позову. В обґрунтування пояснила, що вона є матір'ю позивача [PERSON] Її син був працевлаштований на заводі, але у вересні 2014 року на роботі йому запропонували звільнитись, і він написав заяву про звільнення за власним бажанням. Після цього [PERSON] кудись поїхав. Куди саме, [PERSON] не відомо. Чи має він зараз будь-який неофіційний заробіток, який у нього матеріальний стан та стан здоров'я - їй також не відомо. Останній раз вона спілкувалась із [PERSON] у грудні 2014 року. Під час бесіди він попросив надати йому грошей у борг, а також - допомогти з аліментами. Після того часу вона разом із своїм чоловіком (батьком позивача), сплачує аліменти на утримання малолітньої [PERSON] Зараз, як на утримання дитини, так і на утримання матері, нараховується по 570 гривень аліментів щомісячно. Однак, оскільки зазначена сума для представника позивача [PERSON] є занадто великою, вона хоче змінити розмір аліментів, на 400 гривень для утримання неповнолітньої дитини, і на 100 гривень на утримання матері, до досягнення дитиною трьох років. Суму у 500 гривень [PERSON] та її чоловік зможуть щомісячно надавати відповідачу [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні категорично заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на відсутність будь-якого підтвердження скрутного матеріального становища позивача. Крім того зазначила, що позивач звільнився з роботи за власним бажанням, і на цей час знаходиться за кордоном, та має високий заробіток. Заслухавши пояснення представників позивача [PERSON], та адвоката Мідяного Є.О., відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2014 року у справі ЄУН №337/767/14-ц, провадження №2/337/626/2014 (а.с.4) з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] стягнуто: аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, з 10 лютого 2014 року і до повноліття дитини; а також аліменти на утримання [PERSON] з 10 лютого 2014 року і до досягнення дитиною - [PERSON] трьох років, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] (а.с.7-8) 13 жовтня 2014 року його було звільнено з посади «електромонтеру по ремонту і обслуговування електрообладнання 5 розряду в цеху ремонту металургійного обладнання» у ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» ім.С.Орджонікідзе - за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених ЦПК. При цьому суд звертає увагу на підставу звільнення [PERSON] з роботи, а саме - за власним бажанням, що свідчить про навмисну зміну позивачем свого матеріального стану. Також, разом із звільненням з офіційного місця працевлаштування змінився і розмір аліментів що стягувався з [PERSON] на утримання дитини і дружини. Так розмір стягуваних аліментів, відповідно до пояснення сторін, зменшився майже удвічі, оскільки як розмір заробітку зараз застосовується розмір середньої заробітної плати за регіоном. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України та статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з положеннями ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Представниками позивача [PERSON] та адвокатом Мідяним Є.О. не надано жодного доказу, що свідчать про теперішній матеріальний чи сімейний стан [PERSON], або стан його здоров'я. Крім того в судовому засіданні представники позивача пояснили, що в останній раз вони бачили позивача восени 2014 року, а останній раз з ним спілкувались у грудні 2014 року. Про місце його теперішнього перебування, розмір його доходу, стан здоров'я, сімейний стан чи наявність на утриманні інших осіб, представникам позивача, відповідно до їх пояснень в судовому засіданні - не відомо. При цьому суд виходить з того, що обов'язок по сплаті аліментів покладено саме на батька дитини - [PERSON], і тому для зміни розміру аліментів повинні бути досліджені саме зміни матеріального, сімейного стану, або стану здоров'я платника аліментів, доказів щодо яких суду надано не було. Зважаючи на викладене, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed