Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності та в інтересах позивачів, 29.10.2018 року, посилаючись на положення ст.ст.1216, 1218, 1297 ЦК України, звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 2,5785 га в межах згідно з планом, розташовану на території Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана земельна ділянка, що належала спадкодавцю за життя на підставі Державного акту серії [NUMBER]. Позивачі звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначене майно, оскільки не зберігся оригінал Державного акту, а залишилась лише його копія, яку нотаріус не приймає як належний правовстановлюючий документ. Ухвалою судді від 31 жовтня 2018 року відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання на 29 листопада 2018 року. У судове засідання позивачі не з'явились, завчасно, через канцелярію суду представник позивачів за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. (а.с.54) Представник відповідача - Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, від сільського голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. (а.с.52) Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи - Чернігівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, у судове засідання не з'явився, від завідуючої нотаріальною конторою надійшла заява з проханням справу розглянути без участі їх представника. (а.с.53) Представник третьої особи - Чернігівської районної державної адміністрації у Чернігівській області у судове засідання не з'явився, від представника за довіреністю надійшла заява з проханням справу розглянути без участі їх представника, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. (а.с.55) Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню, а визнання відповідачем позову таким, що не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як убачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 80 років у с. Роїще Чернігівського району Чернігівської області. (а.с.39) За життя [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 1.02.1955 року у Роїщенській сільській раді Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №5, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. (а.с.38) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.36) Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] свідчить, що [PERSON] 24.05.1975 року уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу отримала прізвище чоловіка «[PERSON]». (а.с.37) Таким чином [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом до спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], в силу приписів статті 1261 ЦК України, положення якої діяли на момент відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,58 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю на праві власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 25.01.2005 на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 17.06.2004 року №355. Держаний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №737. (а.с.24) Належність [PERSON] зазначеної земельної ділянки підтверджується також і витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7407077602018. (а.с.28-32) Однак, як установлено в судовому засіданні згаданий вище Державний акт, виданий на ім'я [PERSON], втрачено, про що було зроблено оголошення у засобах масової інформації. (а.с.33, 34) Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачами, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець помер після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3949/02-31 від 14.09.2018 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] (а.с.26) Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 1.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність [PERSON] припинилась у момент його смерті і за таких обставин отримати правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця не має правової можливості. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. За таких обставин позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на успадковану земельну ділянку в нотаріальному порядку. Суд зважає на положення статей 81, 131 ЗК України, згідно яких громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved