Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що [INFO] в селі Велика Білина Самбірського району Львівської області помер [PERSON] , який до дня смерті проживав і був зареєстрований один по [ADDRESS] . Заповіту він не склав, тому спадкування його майна здійснюється за законом. Спадкове майно [PERSON] становлять земельні ділянки загальною площею 4,93 га на території Великобілинської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №047955 від 27.06.2003 року та майно, яке він успадкував після смерті своєї дружини та матері позивача [PERSON] , котра померла [INFO] , а саме на земельну частку (пай) розміром 6,28 ум.кад.га на території села Велика Білина Самбірського району, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №041103. Позивач, будучи сином [PERSON] , є єдиним спадкоємцем його майна за законом, звернувся до нотаріуса щодо прийняття спадщини батька, де йому було роз`яснено, що він пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини, а тому нотаріус не вправі зареєструвати спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Крім того, перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) [PERSON] є той факт, що із свідоцтва про одруження батьків відомо, що 08.11.1948 року одружились [PERSON] та [PERSON] , в той час як померли [PERSON] та [PERSON] . Після смерті батька позивач вважав, що його право на спадкування майна ніким не може бути порушене, так як більше спадкоємців немає і його право на набуття майна у власність не обмежене термінами. Крім того, він проживає і працює в іншому населеному пункті, через що не мав можливості звернутись про прийняття спадщини своєчасно. Крім того, у нього не було в наявності оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки, а лише його копія, яка нотаріусом не приймалась. Тому, в позивача виникали об`єктивні труднощі у зверненні із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, що в сукупності є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На думку позивача він має право розраховувати на спадкування майна після смерті батька, оскільки є єдиним його спадкоємцем. Той факт, що померлі [PERSON] та [PERSON] були подружжям, підтверджується свідоцтвом про народження позивача, з якого відомо, що вони були його батьками та свідоцтвом про їх одруження, в якому в їх прізвищі допущено орфографічну помилку [PERSON] замість [PERSON] . Із врахуванням наведеного, просить суд визначити йому додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася внаслідок смерті батька, [PERSON] , котрий помер [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили; та встановити факт, що [PERSON] , котрий помер [INFO] , та [PERSON] , котра померла [INFO] , були подружжям. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив слухати справу у його відсутності та задовольнити позов. Представник відповідача\~ Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області в\~підготовче засідання\~не з`явився,\~але подав\~до суду\~заяву, в\~якій позов\~визнав, просив слухати справу у відсутності представника. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, виходячи із такого. Згідно зі\~ ст.\~200\~ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. [INFO] в с. Велика Білина Самбірського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . (а.с. 5). Із довідки виданої виконкомом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області від 03.02.2020 року № 43 відомо, що [PERSON] до дня смерті була зареєстрована по [ADDRESS] , де проживала з чоловіком [PERSON] (а.с. 5). [INFO] в с. Велика Білина Самбірського району Львівської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . (а.с. 4). Із довідки виданої виконкомом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області від 03.02.2020 року № 44 відомо, що [PERSON] до дня смерті був зареєстрований по [ADDRESS] , де проживав один. (а.с. 5). Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття\~спадщини є\~день смерті\~особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, [INFO] внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи, що заповіти від імені [PERSON] та [PERSON] у Великобілинській сільській раді Самбірського району Львівської області не посвідчувались, спадкування майна здійснюється за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, позивач дізнався про пропуск ним шестимісячного терміну для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Крім того, перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) [PERSON] є той факт, що із свідоцтва про одруження батьків відомо, що 08.11.1948 року одружились [PERSON] та [PERSON] , в той час як померли [PERSON] та [PERSON] . В правовій позиції, викладеній в Постанові Верховного Суду від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, зокрема зазначено: «Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.» Після смерті батька позивач вважав, що його право на спадкування майна ніким не може бути порушене, так як більше спадкоємців немає і його право на набуття майна у власність не обмежене термінами. Крім того, він проживає і працює в іншому населеному пункті через що не мав можливості звернутись про прийняття спадщини своєчасно. Також у нього не було в наявності оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки, а лише копія, яка нотаріусом не приймалась. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов слід задовольнити визначивши [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Із свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] . (а.с. 9). Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.09.1979 року відомо про факт одруження [PERSON] та [PERSON] , який мав місце 08.11.1948 року в сільраді с. Велика Білина Самбірського району Львівської області. (а.с. 6). Судом встановлено, що дійсно існують розбіжності, а саме: у свідоцтві про народження позивача прізвище батьків зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про одруження його батьків прізвище подружжя вказано « [PERSON] ». Вказані розбіжності суд розцінює, як орфографічні помилки, допущені у свідоцтві про одруження при написанні прізвищ подружжя, де зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », однак в сукупності з іншими долученими позивачем доказами, дають можливість суду встановити факт, що батьки позивача були подружжям. Беручи до уваги, що факт наявності родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та їхнім сином [PERSON] доводиться матеріалами справи, а встановлення факту, що його батьки були подружжям, для позивача буде мати юридичне значення, оскільки це дозволить йому реалізувати право на спадкування, суд дійшов висновку, що заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити.

Outcome: approved