Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме залучення його до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 03 травня 1986 року по 10 травня 1986 року. Свої вимоги заявник мотивував тим, що є інвалідом ІІ групи внаслідок виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В період з 03 травня 1986 року по 10 травня 1986 року виконував роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в зоні відчуження в складі формувань Цивільної оборони. 21.08.2020 року він звернувся до Департаменту з питань цивільного захисту, оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації з проханням надати довідку про участь у ліквідації аварії на ЧАЕС у складі ЦО. 26.08.2020 року отримав відповідь від Департаменту з питань цивільного захисту, оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації в якій вказано, що вони не повноважні надавати довідки та рекомендували звернутись до суду. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, та просила її задовольнити. Від представника заінтересованої особи до суду надійшли письмові пояснення, згідно з якими просить розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він працював у сільгосптехніці, у них була воєнізована колона, [PERSON] працював разом з ним. 03.05.1986 року він отримав повістку і вони поїхали на ЧАЕС в с. Копачі, щоб вивозити скот, потім проводили евакуацію населення, там їм вимірювали опромінення та омивали машини. Так як він підпорядковувався військовим, йому особисто надали усний наказ, за яким він там перебував 7 чи 8 днів, відмовитись від поїздки він не міг, так як був військовозобов`язаним. В одній бригаді з [PERSON] він не був. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що 03.05.1986 року він потрапив в Чорнобиль, так як на той період був командиром взводу, працював у сільгосптехніці. [PERSON] , який був рядовим, працював разом з ним та перевозив людей, десь за 12 км від зони ураження, їм було видно АЕС. Вони були підпорядковані штабу цивільної оборони. Він особисто прибув додому 8 травня 1986 року. Вислухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши докази, що містяться в справі, суд прийшов до таких висновків. Факт виконання [PERSON] заходів з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони підтверджується наступним. Як вбачається з копії трудової книжки заявника, [PERSON] з 01.04.1986 року відповідно до постанови ЦККПСС, РМ СССР від 14.11.1985 року був переведений до Балтського ремонтно-транспортного підприємства, та цього ж дня прийнятий на посаду водія 1 класу. Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , заявник має ІІ групу інвалідності та має право на пільги та компенсації, встановлені ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З копії розписки вбачається, що [PERSON] отримав повістку про виклик до Балтського військомату 03.05.1986 року о 10:20 год., як військовозобов`язаний. З копії посвідчення про відрядження вбачається, що [PERSON] на підставі наказу № 820 був відряджений водієм у м. Чорнобиль у період з 03.05.1986 року по 08.05.1986 року. Згідно копії звіту про відрядження [PERSON] отримав розрахунок з 03.05.1986 по 08.05.1986 року. Відповідно до копії довідки, виданої [PERSON] про те, що йому за роботу в населеному пункті м. Чорнобиль-с. Копачі у період з 03.05.1986 по 08.05.1986 року виплачено заробітну плату по місцю роботи з урахуванням 5-ти кратного коефіцієнта. Копією довідки № 4/182 від 24.06.2005 року виданої [PERSON] , 1941 року народження, з якої вбачається, що він дійсно перебував в штаті автоколони № 3186 при Балтському ремонтно-транспортному підприємстві з 15.03.1984 року по 08.05.1986 року на підставі військового квитка серії [NUMBER] та посвідчення про відрядження № 820 від 03.05.1986 року. Згідно копії довідки № 917 від 04.10.2019 року, виданої [PERSON] . Балтським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, в тому, що він призивався Балтським РВК на спецзбори по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС в період з 03.05.1986 по 08.05.1986 року. Як вбачається з копії довідки Балтського ремонтно-транспортного підприємства, [PERSON] приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Чорнобиль з 03.05.1986 року по 10.05.1986 року. З копії довідки МСЕК № 028587, виданої 13.03.1995 року заявник має ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до копії виписки з історії хвороби № 39, вбачається, що [PERSON] з 03.05.1986 року по 08.05.1986 року приймав участь в ліквідації аварії на ЧАЕС. Згідно копії експертного висновку № 9/14 вбачається, що у [PERSON] хвороби, які зазначені в п. «А», пов`язані із взаємодією негативного впливу радіації під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесені до інвалідів війни. Вищезгаданим законом, так саме як і іншими законодавчими та нормативно-правовими актами України, будь-яких інших уточнень, конкретизації або встановлення обмежень не здійснювалось. Тобто, відповідно до їх змісту, для отримання зазначеного статусу необхідно дотримання таких умов: наявність інвалідності, отриманої внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи; підтвердження факту участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони. Відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»\~учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог, чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № э1111-1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06 червня 1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29 червня 1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об`єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26 квітня 1986 року, начальника ЦО УРСР від 28 квітня 1986 року, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29 квітня 1986 року № 01, від 30 квітня 1986 року № 2, від 04 травня 1986 року № 16, від 19 травня 1986 року № 52 та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов`язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. Таким чином, особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони в 1986 року, інвалідність яких пов`язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу інваліда війни, мають право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення. Відповідно до ч. 2 п. 5\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З відповідей на запити заявника, що містяться у матеріалах справи вбачається, що іншим шляхом встановити вказаний факт заявник не може. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково, оскільки в усіх документах, окрім довідки Балтського ремонтно-транспортного підприємства період виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вказано з 03 травня 1986 року по 08 травня 1986 року виконував роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в зоні відчуження в складі формувань Цивільної оборони.

Outcome: partial