Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Комуналка» про визнання недійсними пункту договору та розрахунку тимчасового тарифу. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 січня 2018 року. Житловою обслуговуючою організацією цього будинку є ТОВ «Комуналка». 22 травня 2017 року між ним та ТОВ «Комуналка» було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 26/05/17. Відповідно до п. 2.2. цього договору розмір щомісячної сплати за надані послуги встановлюється на підставі тимчасового розрахунку тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, який є невід`ємною частиною цього договору. З розрахунку тимчасового тарифу вбачається, що загальний розмір щомісячної сплати за надані послуги складає 07 гривень 20 копійок за 1 кв.м. У відповідь на його інформаційний запит від 17 червня 2019 року Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради своїм листом від 19 червня 2019 року надав інформацію про те, що у період з 01 січня 2017 року розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради не встановлювалися та не затверджувалися тарифи та структура тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку [ADDRESS] . Відповідно до абзацу 5 п. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ від 01 червня 2011 року № 869, послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним п. 2.2. договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 26/05/17 від 22 травня 2017 року та Розрахунок тимчасового тарифу, який є невід`ємною частиною цього договору. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що Закон України «Про житлово-комунальні послуги» чітко розмежовує комунальні послуги, послуги з утримання будинків і послуги з управління будинком. Положеннями пунктів 31, 32 Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою КМУ від 05 вересня 2018 року № 712, визначено, що ціна послуги з управління визначається за домовленістю сторін, а у разі визначення управителя на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташовані багатоквартирні будинки, або іншим органом - суб`єктом владних повноважень, якому делеговано функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання, ефективної експлуатації та необхідного рівня і якості послуг - на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Ціна послуги з управління встановлюється договором управління з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором управління, та включає: - витрати на утримання багатоквартирного будинку, прибудинкової території, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису; - винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Центральні органи виконавчої влади, національна комісія, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах та органи місцевого самоврядування затверджують виключно ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Механізмів державного регулювання стосовно ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком законодавством не передбачено. Отже, порядок формування ціни на цю послугу Кабінетом Міністрів України не затверджується, розрахунок ціни уповноваженим органам управителем для встановлення чи погодження не подається (а.с. 46-49). Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 січня 2018 року (а.с. 7-8). Житловою обслуговуючою організацією цього будинку є ТОВ «Комуналка» (а.с. 9, 10). 22 травня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «Комуналка» було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 26/05/17 (а.с. 12-18). Відповідно до п. 2.2. цього договору розмір щомісячної сплати за надані послуги встановлюється на підставі тимчасового розрахунку тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, який є невід`ємною частиною цього договору. З розрахунку тимчасового тарифу вбачається, що загальний розмір щомісячної сплати за надані послуги складає 07 гривень 20 копійок за 1 кв.м. Позивач посилається на те, що послуги повинні надаватися з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. У зв`язку з цим, представник позивача звернувся до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради з запитом на інформацію від 17 червня 2019 року (а.с. 19). Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради своїм листом від 19 червня 2019 року надав інформацію про те, що у період з 01 січня 2017 року тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку [ADDRESS] органами місцевого самоврядування не встановлювалися (а.с. 20). Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктами 7, 8 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що: - управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; - управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції закону станом на момент укладення договору - 22 травня 2017 року) залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Положеннями пунктів 31, 32 Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою КМУ від 05 вересня 2018 року № 712, визначено, що ціна послуги з управління визначається за домовленістю сторін, а у разі визначення управителя на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташовані багатоквартирні будинки, або іншим органом - суб`єктом владних повноважень, якому делеговано функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання, ефективної експлуатації та необхідного рівня і якості послуг - на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Ціна послуги з управління встановлюється договором управління з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором управління, та включає: - витрати на утримання багатоквартирного будинку, прибудинкової території, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису; - винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Вбачається, що органи місцевого самоврядування не здійснюють встановлення цін на послуги з управління багатоквартирним будинком, такі ціни встановлюються договором. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 6 ЦК України визначено право сторін на укладення договору та врегулювання в ньому своїх відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вбачається, що законом визначено право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору за умови дотримання вимог закону при укладенні договору. Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Вбачається, що оспорюваний договір укладений за вільним волевиявленням [PERSON] та ТОВ «Комуналка» та не суперечить вимогам закону. З огляду на наведене, відсутні підстави для визнання п. 2.2. договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 26/05/17 від 22 травня 2017 року та Розрахунку тимчасового тарифу недійсними. З огляду на наведене, в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed