Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] завернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що його батько [PERSON] помер [INFO] року в селі Біличі Старосамбірського району Львівської області, який до дня смерті був зареєстрований по місцю проживання за адресою в [ADDRESS]. Його мати, [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована по місцю проживання за адресою в [ADDRESS], померла [INFO] року. Батько позивача, [PERSON], [INFO] та мати позивача, [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 08 червня 1952 року. Від спільного подружнього життя батьків позивача у них є син - [PERSON], [INFO], де у графі батько зазначений [PERSON], у графі мати - [PERSON] та являється позивачем у даній цивільній справі. Будинковолодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] зареєстровано за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, тобто за покійним батьком позивача. Рішення щодо оформлення такого права власності в цілому за батьком позивача [PERSON] було винесено 21 вересня 1989 р. На день смерті батька позивача [PERSON], який помер [INFO] року у даному будинковолодінні у [ADDRESS] були зареєстровані та фактично проживали мати позивача [PERSON] та син [PERSON]. На день смерті матері позивача [PERSON], яка померла [INFO] року в даному будинковолодінні зареєстрований по місцю проживання син - [PERSON] разом з сім'єю. Враховуючи наведене просить визнати за ним право власності на вищевказаний будинок в порядку спадкування за законом. 21 грудня 2016 року [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги звернувся до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Сивака М.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, позивачу приватним нотаріусом Сивак М.І. було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з наступних підстав, [PERSON], не представлено оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Також позивач звернувся з відповідною заявою до Білицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області щодо прийняття рішення «Про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок». Однак, Білицька сільська рада у своєму листі порекомендувала [PERSON] звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно, що і стало причиною звернення позивача до суду. Представник Білицької сільської ради у судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності, позов визнають у повному обсязі та просять його задоволити. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] у судове засідання з'явилися, просили позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], - є сином [PERSON] який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження: [NUMBER], копіями свідоцтв про смерть - [NUMBER], [NUMBER]. (а.с. 7,8,10) Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00017392974 - [PERSON] є дружиною [PERSON] ( а.с. 9). Будинковолодіння, станом на 01.04.2008 року, за адресою [ADDRESS] зареєстровано за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення Старосамбірської районної ради народних депутатів від 21.09.1989 року за № 208 (архівна копія - а.с. 14-16), тобто за його покійним батьком позивача. Оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок в [ADDRESS], виданого на ім'я покійного батька позивача [PERSON] втрачено про що підтверджується оголошенням у газеті «Прикарпатська ватра» від 05.04.2014 року № 10 (275) (а.с. 23). Вищевказане стверджується довідкою комунального підприємства Львівської обласної ради «Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації» Львівської області від 24.02.2014 року № 206 (а.с. 13). Також суд встановив, що загальна площа будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS] Львівської області складає 85,5 кв.м. в тому числі: житлова 65,2 кв.м., допоміжна 20,3 кв.м відповідно до технічного паспорта, виданого колективним підприємством «Будінвест» від 27 лютого 2014 року. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння станом на 27.02.2014 року із врахуванням ступеня зносу складає 127 317,00 грн (а.с. 17-21). Площа земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] Львівської області становить 0,25 га згідно довідки виконавчого комітету Білицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 03.01.2017 року № 44 (а.с. 30). Як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 232/02-31 від 27 грудня 2016 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачем не було представлено оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 56). Згідно довідки виконкому Білицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 03.01.2017 року № 43, на день смерті матері позивача [PERSON], яка померла [INFO] року в даному будинковолодінні зареєстрований по місцю проживання син - [PERSON], [INFO], який фактично проживав разом з батьком, [PERSON] який помер [INFO] року,однією сім'єю (а.с. 31). Також, вищевказане стверджується копією будинкової книги для реєстрації громадян у будинку в [ADDRESS] (а.с. 24-29). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно вимог статті 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved