Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області з заявою, згідно якої просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Донецька, яка настала [INFO] в м. Донецьку. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] у віці 90 років померла бабуся заявника [PERSON] . Свідоцтво про смерть [NUMBER] видано Будьонівським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР, яке є незаконним. Отримати свідоцтво про смерть у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», в зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду з даною заявою. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що в справі достатньо доказів для її розгляду без участі заявника та представника заінтересованої особи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Розглянувши заяву, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою Верховної Ради України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Згідно з ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №12690 від 03.06.2021. Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого повторно 25.10.2017 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09.08.1986 відділом РАЦС Будьонівського РВК м. Донецька, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 10.01.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, заявник [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 27.03.2020 на тимчасово окупованій території України органом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Донецьк Донецької області. Суд сприймає надане заявником свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 27.03.2020, як носій конкретної інформації, що свідчить про факт смерті [PERSON] , при цьому не може визнати вказане свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», воно є недійсним і не створює правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов`язки заявника. Судом встановлено, що реєстрація смерті бабусі заявника у органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати смерть на підставі вищезазначеного свідоцтва про смерть у заявника не має, так як воно не відповідає визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті, тому відновлення порушених прав заявника не можливо в іншій спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] в м. Донецьк Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України, про що свідчить свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає дату її смерті - [INFO] та місце смерті: м. Донецьк Донецької області Україна. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його бабусі. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, а також те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved