Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.07.2011 року [PERSON], керуючи автомобілем «Шкода Фабіа», р.н. [NUMBER], рухаючись по вул. Рівненській в м. Луцьку, виконуючи поворот ліворуч, завчасно не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Фольксваген Кадді», р.н. [NUMBER] під його керуванням. Внаслідок ДТП належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження. Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON], що підтверджується матеріалами адміністративної справи, показами свідка [PERSON], а також постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 19.03.2012 року, яка скасована Апеляційним судом Рівненської області з процесуальних підстав. Вказує, що на виконання ремонтних робіт власного автомобіля ним було затрачено 12110,30 грн. та крім цього, неправомірними діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яка полягала у фізичних і душевних стражданнях. У зв'язку з чим просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 12110,30 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. - моральної шкоди, 1500 грн. витрат на правову допомогу та судові витрати. Ухвалою суду від 03.12.2013 року за клопотанням представника позивача до участі в справі в якості співвідповідача залучено приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги уточнив, просив стягнути з ПрАТ «СК «Перша» на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 12110,30 грн., з [PERSON] - 2000 грн. моральної шкоди та розмір франшизи, а також стягнути з відповідачів судові витрати. В частині витрат на правову допомогу не наполягав. Відповідач [PERSON], її представник, а також представник ПрАТ «СК «Перша» в судовому засіданні просили відмовити в позові з підстав, викладених у письмових запереченнях. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.07.2011 року [PERSON], керуючи автомобілем «Шкода Фабіа», р.н. [NUMBER], рухаючись по вул. Рівненській в м. Луцьку, виконуючи поворот ліворуч, завчасно не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Фольксваген Кадді», р.н. [NUMBER], який належав на праві власності і ним керував [PERSON] (а.с. 9). Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 19.03.2012 року провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП і даної постановою встановлено вину [PERSON] у скоєнні даної пригоди (а.с. 9). Проте, постановою Апеляційного суду Рівненської області від 26.04.2012 року зазначену постанову через неповноту та порушення приписів процесуального закону скасовано, а справу провадженням закрито у зв'язку із закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 10). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах винною особою. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, їх представників, письмових доказів у справі а аткож матеріалів адміністративної справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, схеми пригоди до нього та письмових пояснень учасників ДТП і свідків, то з урахуванням висновків судової автотехнічної експертизи від 05.04.2013 року та повторної комісійної судової автотехнічної експертизи від 29.10.20013 року суд вважає, що вказана пригода відбулась саме з вини відповідача, яка при виконання повороту ліворуч, завчасно не зайняла відповідне крайнє ліве положення на проїжджій частині, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем позивача. Вказані обставини з'ясовані та встановлені постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 19.03.2012 року, яка хоча й скасована постановою Апеляційного суду Рівненської області від 26.04.2012 року, однак нею не закрито провадження стосовно [PERSON] за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, тобто з реабілітуючи підстав, а через невідповідність процесуальному законодавству і закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП . При цьому, суд приймає до уваги та враховує пояснення [PERSON] та його показання як свідка, які відповідають його письмовим поясненням в матеріалах адміністративної справи, схемі пригоди, є послідовними і повністю співпадають та підтверджуються показаннями свідка [PERSON], єдиного і безпосереднього очевидця події, який детально і чітко вказав на порушення в діях водія [PERSON], які знаходяться в причинному зв'язку з виникнення ДТП. Внаслідок цього, суд критично відноситься до показань свідків [PERSON] та [PERSON], які є заінтересованими особами та колегами по роботі у страховій компанії «Перша» і не відповідають всім обставинам справи та містять певні неточності, що стосуються обставин пригоди, зокрема з їх пояснень слідує, що [PERSON] завчасно увімкнула лівий покажчик повороту та зайняла крайнє ліве положення для здійснення маневру, однак як вбачається зі схеми пригоди, з якими погодились обоє водіїв, траєкторія руху автомобіля «Шкода Фабіа», р.н. [NUMBER] під її керуванням свідчить про те, що керований нею автомобіль розпочав такий маневр фактично зі середини проїжджої частини і вже до безпосереднього в'їзду в поворот водій [PERSON] розпочав гальмувати та з метою уникнення ДТП виїхав на зустрічну смугу. При таких обставинах у діях водія [PERSON] наявні порушення вимог п.п. 1.5, 1.10, 2.3 п. «д», 9.2 п. «а», «б», 9.4, 10.1, 10.3, 10.4 ПДР у відповідності до яких повинна була діяти остання і знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із настанням ДТП і завданими пошкодженнями транспортним засобам та вважає доведеною її вину у скоєнні даної пригоди. Водночас суд приймає в цій частині й висновки судової автотехнічної експертизи від 05.04.2013 року та повторної комісійної судової автотехнічної експертизи від 29.10.20013 року та вважає, що до уваги з наведених вище підстав слід прийняти твердження, які стосуються дорожньої ситуації №2 та варіанту №2 відповідно(а.с. ). Однак, зважаючи, що на час виникнення ДТП цивільна відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Перша», що стверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (а.с. ), то відповідальність згідно ст.979 ЦК України за задану майнову шкоду повинно нести вказане товариство. Як слідує представлених суду письмових доказів - рахунку №14 від 04.08.2011 року, наряду-замовлення №ГА0007706 від 29.08.2011 року, товарного чеку від 30.08.2011 року, на виконання ремонтних робіт і придбання запчастин, [PERSON] було витрачено коштів на загальну суму 12110,30 грн., то саме їх слід стягнути із ПрАТ «СК «Перша», а також 4041,80 грн. (1593,80 грн. + 2448,00 грн. ) сплачених позивачем за проведення автотехнічних експертиз (а.с. 56, ). При цьому, до часткового задоволення підлягають позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди з наступних підстав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом встановлено, що позивачу як власнику пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП була заподіяна моральна шкода, яка полягала у певних душевних стражданнях через пошкодження автомобіля, порушенні звичайного способу життя, докладені зусиль для його відновлення, а тому, зважаючи на значний розмір майнової шкоди та тривале небажання відповідача її сплатити, дотримуючись засад розумності та справедливості, то у її відшкодування слід стягнути з [PERSON] 500 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України на користь [PERSON] з ПрАТ «СК «Перша» слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 214,60 грн. по задоволеній вимозі майнового характеру, а з [PERSON] в дохід держави несплачений судовий збір по задоволеній вимозі немайнового характеру в розмірі 107,30 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial