Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 22.03.2014 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Тлумацького районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 22. Позов обґрунтовується тим, що 22.03.2014 року сторони уклали шлюб. З часу реєстрації шлюбу вони проживали в його батьків. У них виникали різні непорозуміння, сварки і 26 листопада 2016 року відповідачка пішла проживати додому. Шлюб між ними існує тільки формально, і надалі формально перебувати в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою він більше не бажає. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а примирення є неможливим. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, подала заяву в якій просила справу розглядати в її відсутності, позов визнає, просила прізвище змінити на дошлюбне «[PERSON]». Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, на підставі ст.200 ЦПК України, прийшов до висновку про наявність підстав для розгляду справи по суті у підготовчому засіданні. Суд, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до наступних висновків. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.03.2014 року встановлено, що 22.03.2014 року сторони уклали шлюб (а.с. 4). Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). В судовому засіданні встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім'ї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалася і шлюб існує формально. За наведених вище обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме: 352 грн.40 коп. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved