Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до Миронівського районного суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з січня 2006 року перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу, а 22 серпня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO] які проживають разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Оскільки згоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісяця, починаючи з дня звернення до суду \~і до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти на своє\~утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином трьох років. У судовому засіданні позивач позов підтримала, з мотивів та підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач проти задоволення позову заперечував, погодився на сплату аліментів на дітей у розмірі 700 грн. на обох дітей щомісяця, а в частині сплати аліментів на утримання дружини заперечував повністю. На підтвердження своїх заперечень відповідач подав докази про розмір своєї заробітної плати та копії кредитних договорів, що на його думку підтверджує скрутне матеріальне становище. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов \~підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2007 року (а.с. 5). Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6) та син [PERSON] [INFO] (а.с. 7). Діти проживають разом з матірю (а.с. 18,19), відповідач не надає допомогу на утримання своїх дітей у добровільному порядку. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 180-184, 191 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 4 ст. 27 Конвенції «Про права дитини» (ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.91) держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Згідно із ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід як у вигляді заробітної плати, так і у вигляді плати за оренду його земельних ділянок (а.с. 34, 40-47). Отже підстав визначати розмір аліментів у твердій грошовій сумі у суду немає. Разом із тим, у своїх усних поясненнях позивач пояснила, що щомісячні витрати на утримання дітей становлять близько 900- 1000 грн. на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Таким чином розмір витрат, що несуть батьки на утримання дітей як обовязок покладається на батьків у рівних частинах. З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дітей заявлений позивачем є необґрунтованим та підлягає зменшенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У даному разі зважаючи, що відповідач офіційно працевлаштований, суд вважає за необхідне визначити позивачу розмір аліментів у частці від доходу відповідача. В даному випадку норми закону передбачають право дружини або колишньої дружини, з якою проживає малолітня дитина, на утримання від чоловіка або колишнього чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, і з моменту пред'явлення позову. Малолітня дитина сторін по справі проживає з позивачем, яка не працює, доглядає сина, відповідач проживає окремо, домовленості про добровільну сплату аліментів у позасудовому порядку між сторонами немає. З огляду на викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: - стан здоровя та матеріальне становище дітей; - стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; - відсутність у платника аліментів інших дітей; - інші обставини, що мають істотне значення, і приходить до висновку, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 1/4 з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 26.01.2016 року і до досягнення дітьми повноліття, а також на утримання дружини [PERSON], у розмірі по 1/6 з усіх видів його доходів, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду, а саме: 26.01.2016 року і до досягнення [PERSON] трирічного віку, а саме до 28.06.2017 року.. Стягнення аліментів слід проводити з 26 січня 2016 року, а саме з моменту подачі позову. В силу ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів, оскільки позивач при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial