Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука з дійсним позовом. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 06.02.2015 року о 17:30 год. в м.Кременчуці по просп.. 50 років Жовтня, в районі будинку 119, [PERSON]Б,. керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos» ВІ1209АО допустила зіткнення з його автомобілем, який в свою чергу отримав прискорення та допустив зіткнення з іншим автомобілем. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] застрахована у ПАТ НАСК «Оранта». 04.06.2015 року ПАТ НАСК «Оранта» здійснила страхове відшкодування на його користь в сумі 29629,80 грн. Проте згідно висновку автотоварознавчої експертизи майнова шкода завдана йому внаслідок ДТП складає 40257,13 грн. Посилаючись на вказані обставини та уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з [PERSON] 11110 грн., що складають: 510 грн. франшизи, 600 грн. витрати на проведення експертного авто товарознавчого дослідження та 10000 грн. моральної шкоди, а з ПАТ НАСК «Оранта» різницю між страховим відшкодуванням та оціненою величиною матеріальної шкоди в розмірі 10627,33 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач, [PERSON], позов визнала частково, Не заперечувала проти стягнення з неї франшизи у розмірі 500 грн. В задоволенні інших вимог відносно неї просила відмовити. Представник відповідача ПАТ НАСК «Оранта» в судовому засіданні проти позову заперечував. Зазначив, що виплата страхового відшкодування здійснювалась на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження проведеного ТОВ «Гарант-Асістанс», згідно з яким матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складав 30139,80 грн. Отже ПАТ НАСК «Оранта» свої зобовязання за договором виконала і тому вимоги позивача є безпідставними. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області\~від 03.03.2015 року у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], з вини відповідача\~[PERSON], яка керувала автомобілем [NUMBER], сталася ДТП, вході якої вона, не\~дотримавшись безпечної дистанції, допустила зіткнення з автомобілем\~[NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який зупинився попереду та від зіткнення отримав прискорення та допустив зіткнення з автомобілем\~ [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Даною постановою [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України\~вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно довідки, виданої Старшим Інспектором ОМ ДТП ВДАІ з обслуговування м.Кременчука лейтенантом міліції [PERSON], в наслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Opel Combo» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження: передній і задній бампер, решітка радіатору, капот, передня ліва і права фара, переднє право крило, лобове скло. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 979 ЦК України встановлено, що\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] застрахована в ПАТ НАСК «Оранта» відповідно до полісу №АС/5810721. За умовами даного договору страхування, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100 000 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи становить 510 грн., при цьому строк дії договору з 09.11.2014 року по 08.11.2015 року(а.с.12). Частиною 3 ст.22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.3 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. В ст.29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством Згідно ст.22 цього Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Так, позивачем 19.03.2015 року було подано заяву до відповідача ПАТ НАСК «Оранта» про виплату страхового відшкодування. 08.06.2015 року ПАТ НАСК «Оранта» перерахувала, а позивач отримав страхове відшкодування у сумі 29629,80 грн., що підтверджується квитанцією на видачу готівки №16КС42052(а.с.56). В письмових запереченнях відповідач, ПАТ НАСК «Оранта», зазначає, що ПАТ НАСК «Оранта» відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №ВІ7175ВТ-25.02/5 від 25.02.2015 року виготовленого ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER] складає: 430139,80 грн.(а.с.103). На підставі вказаного висновку страховиком здійснено страхове відшкодування у сумі 29629,80 грн.( 430139,80 грн. 510 грн.франшизи). Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, судом врахований висновок судової авто товарознавчої експертизи №1013 від 28.01.2016 року виконаної відповідно до ухвали суду від 02.10.2015 року, згідно якого величина матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 06.02.2015 року на час ДТП складає 40257,13 грн. Вказаний висновок судової автотоварознавчої експертизи суд вважає належним доказом, який підтверджує розмір заподіяної [PERSON] шкоди. Враховуючи те, що виплачене ПАТ НАСК «Оранта» [PERSON] страхове відшкодування не в повній мірі покриває завдану позивачу матеріальну шкоду, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON] в частині стягнення різниці між виплаченим страховим відшкодування та оціненою величиною матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Частиною 6 ст36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Полісом №АС/5810721 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля [NUMBER] визначено розмір франшизи, як 510 грн. Оскільки матеріальна шкода позивачу була завдана винними діями водія «Daewoo Lanos» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], з урахуванням зазначених положень Закону та договору страхування, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] франшизи також підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2,3 ст.34 Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Судом встановлено, що представник ПАТ НАСК «Оранта» в межах десятиденного строку з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду прибув до місцезнаходження пошкодженого автомобіля, про що було складено протокол огляду транспортного засобу від 16.02.2015 року у справі №991(а.с.96). Таким чином, стягнення витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження можливе лише у передбачених Законом випадках та тільки зі страховика. Тому суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з [PERSON] витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивачем не зазначено в чому полягала моральна шкода, не зазначено характер та обсяг страждань - фізичних, душевних, психічних, не зазначено характер немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, тому вимоги щодо стягнення моральної шкоди суд також залишає без задоволення Відповідно до ст88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати, повязані з оплатою судового збору у сумі 121,80грн. з кожного та витрати, повязані з оплатою судової автотоварознавчої експертизи у сумі 1152 грн. з кожного. Оскільки позивачем при зверненні до суду не було сплачено судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру, враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд стягує з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial