Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ВАТ НАСК «Оранта» і [PERSON], в якому, збільшивши позовні вимоги, просить стягнути із ВАТ НАСК «Оранта» 49890 грн. страхового відшкодування, 11912,27 грн. втрат від інфляції, 1414,69 грн. - три відсотки річних, пеню в розмірі 10444,10 грн. та з [PERSON] 110 грн. франшизи, 3293,39 грн. матеріальної шкоди та 4000 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.10.2013 року близько 14.30 год. на вул.Городоцькій в м.Львові сталася ДТП за участю автомобіля «Опель», номерний знак [NUMBER], під його керуванням, та автомобіля «Тойота», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], якого було визнано винним у вчиненні даної ДТП. Оскільки цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «Тойота» було застраховано у ВАТ НАСК «Оранта», він, як потерпілий внаслідок ДТП, звернувся до відповідача із заявою про виплату йому страхового відшкодування, однак, жодної грошової компенсації він не отримав, що й стало причиною звернення до суду з даним позовом. Зазначає, що згідно висновку експертного дослідження №3133 від 28.11.2014 року вартість матеріального збитку, заподіяного йому внаслідок пошкодження його автомобіля в ДТП становить 58846,98 грн. Вважає, що сума страхового відшкодування, відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має розраховуватись шляхом віднімання від цієї суми вартості автомобіля після ДТП, що становить 5550,59 грн. Обчислений розмір матеріальної шкоди у 53296,39 грн. перевищує розмір страхової суми у 50000 грн., тому з вирахуванням 110 грн. франшизи просить стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» 49890 грн. матеріальної шкоди, на підставі ст.625 ЦК 11912,27 грн. втрат від інфляції, три відсотки річних, що складає 1414,69 грн., за час прострочення, а також 10444,10 грн. пені за період з 19.02.2014 року до 29.01.2015 року згідно ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 3293,39 грн., а також 110 грн. франшизи позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] Вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню заподіяна йому внаслідок ДТП моральна шкода, яку він оціню у 4000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, який просять задовольнити. Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» - Семенів Ю.О. проти задоволення позову заперечила, зазначивши, що НАСК «Оранта» на підставі ч.2 ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було визначено суму страхового відшкодування у розмірі 17378,03 грн., що є різницею ринкової вартості транспортного засобу до ДТП, яка відповідно до акту дослідження № ВС8763СМ-12.11/2 складає 36888,03 грн., і вартості залишків транспортного засобу, що за результатами інтернет-аукціону становить 19000 грн., а також 510 грн. франшизи згідно полісу. 25.12.2013 року на підставі вказаних розрахунків НАСК «Оранта» складено страховий акт №ОЦВ-13-13111/1, яким затверджено суму страхового відшкодування, що підлягає до виплати позивачу у розмірі 17378,03 грн. Вважає, що позивачем невірно приймається в розрахунок значення ринкової вартості пошкодженого автомобіля в цінах станом на дату проведення експертизи, а не його ринкова вартість на момент пошкодження, як того вимагає Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просить в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позовної вимоги про стягнення з [PERSON] 110 грн. франшизи не заперечив, а щодо решти вимог до його довірителя, то вважає такі безпідставними і просить в їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення позивача та його представника, а також представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 07.10.2013 року близько 14.30 год. на вул.Городоцькій в м.Львові сталася ДТП за участю автомобіля «Опель», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Тойота», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], якого було визнано винним у вчиненні даної ДТП. Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 21.10.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 400 гривень (а.с.7). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистимнемайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Між тим, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у НАСК «Оранта», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1269849 від 15.04.2013 року, що діяв на період з 16.04.2013 року до 15.04.2014 року, тобто на час ДТП (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Зі змісту п.3 ч.1 ст.988 ЦК України випливає, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Як передбачено ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до ст.6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст.5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу . Відповідно до ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик,

Outcome: partial