Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] з 01 вересня 2005 року до часу відкриття спадщини 10 квітня 2013 року. Вимоги заяви обґрунтовані наступним. [INFO] померла мати заявниці [PERSON], що була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина: двокімнатна квартира, розташована за вищевказаною адресою, яка належала їй на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12 листопада 2004 року (видане згідно з розпорядженням (наказом) від 12 листопад 2004 року № 353). Відповідно до закону заявниця є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 лютого 1975 року. Крім заявника спадкоємцем першої черги є брат заявника, [PERSON], але він відмовляється від спадщини на користь заявника. Заповіту складено не було. Нотаріус Красногорівської державної нотаріальної контори Кліменко Н.І. відмовила заявнику видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що він не зареєстрований за місцем постійного проживання спадкодавця та у встановлений законом строк не звернувся з заявою про прийняття спадщини. Вищенаведене зумовило [PERSON] звернутись до суду з відповідною заявою. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем необхідно для прийняття спадщини. Заявник [PERSON] в судове засідання явився, вимоги заяви підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. [PERSON] в судове засідання також явився, вимоги заяви підтримав у повному обсязі, не заперечував проти її задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., «якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини». «Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець мас право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини». Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти ніж ті, що встановлені в ч.1 цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки вона знайшла своє підтвердження в судовому засіданні наданими листами та документами. На підставі викладеного,

Outcome: approved