Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяви, щоб справу розглянули без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з позовної заяви і не заперечується сторонами, що [PERSON], з 2004 року проживає у домоволодінні №15-а по провул. Колгоспний, с. Кожанка Оратівського району Вінницької області та доглядає за будинком з господарськими будівлями. 10.03.2005 року [PERSON] викупив житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по провул. Колгоспний, 15-а с. Кожанка Оратівського району Вінницької області у [PERSON], [INFO], сплативши йому за все кошти в сумі 10000 грн. в присутності свідків, що підтверджується письмовою розпискою від 10.03.2005 року. Крім цього, [PERSON], отримавши кошти за будинок, передав ключі від будинку та господарських споруд, та надав дозвіл на користування присадибною земельною ділянкою, при цьому пообіцяв оформити належний договір купівлі-продажу нотаріально на протязі одного року, так як правовстановлюючі документи на проданий житловий будинок з господарськими будівлями не були оформлені та відсутній технічний паспорт. Оскільки [PERSON] помер 19.06.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК №146173 від 22.06.2009 року, та оформити нотаріально договір купівлі-продажу житлового будинку не встиг. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є [PERSON] та [PERSON], яким відомо, що [PERSON] продав належний йому житловий будинок з господарськими будівлями по провулку Колгоспний, 15-а в с. Кожанка Оратівського району Вінницької області позивачу та отримав за це кошти (у 2004 році - аванс 5000 гр. і у 2008 році - повний розрахунок 5000 грн. - загальною сумою 10000 грн.), а позивач передав техпаспорт з правовстановлюючими документами на проданий житловий будинок. Відповідно до довідки №21 від 03.02.2015 року виданої Кожанською сільською радою Оратівського району Вінницької області [PERSON] дійсно з квітня 2004 року проживала в житловому будинку [PERSON], де проживає на даний час. Будинок розташований по провул. Колгоспний, 15а в с, Кожанка Оратівського району Вінницької області. В 2008 році [PERSON] викупила даний будинок у [PERSON], що підтверджується розпискою від 10.03.2005 року, написаною в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з копії рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 04.11.2008 року за [PERSON] право власності на садибний (житловий) будинок №15-а по провулку Колгоспний, що розташований в с. Кожанка Оратівського району Вінницької області. 20.09.2009 року виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по пров. Колгоспний, 15а в с. Кожанка Оратівського району Вінницької області. Як вбачається з витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно №24518112 від 20.11.2009 року [PERSON] є власником житлового будинку по провул. Колгоспний, 15-а в с. Кожанка Оратівського району Вінниької області. Як вбачається, що з 2004 року [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по провул. Колгоспний, 15-а в с. Кожанка Оратівського району Вінницької області сплативши за все 10000 грн., а віддала кошти та отримала розписку в присутності двох свідків, про те, що [PERSON] отримав кошти за проданий [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та передав їй ключі від будинку, дав дозвіл на користування присадибною земельною ділянкою, претензій до [PERSON] немає та в подальшому мати не буде. При цьому, обіцяв оформити належним договір купівлі-продажу у нотаріуса на протязі одного року, але на сьогоднішній день не в змозі оформити нотаріально укладений договір купівлі-продажу, оскільки помер. На сьогоднішній день [PERSON] більше 10 років продовжує проживати у будинку, добросовісно та безперервно користується даним нерухомим майном і земельною ділянкою, доглядає за будинком з господарськими будівлями та утримує його прибудинкову територію, постійно робить в ньому поточний ремонт. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями провул. Колгоспний, 15-а в с. Кожанка Оратівського району Вінниької області за набувальною давністю. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень ЦК України 2003 року щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 344, 377 ЦК України,

Outcome: approved