Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з заявою якою просить встановити факт народження дитини чоловічої статі [INFO] у місті Севастополі, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про народження. Відповідно до положень ст. 145-147 Сімейного кодексу України дитині визначено прізвище, ім`я та по батькові: [PERSON] . Заявник вказує, що єдиним наявним документом, що підтверджує факт народження дитини на території непідконтрольній державній владі України є: медичне свідоцтво про народження від 26 червня 2018 року серії [NUMBER] видане Міською лікарнею № 5, що знаходиться на території, непідконтрольній державній владі України. Встановлення факту народження необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження, згідно чинного законодавства України. Ухвалою суду від 15.03.2019 року провадження у справі відкрите та призначено судове засідання на 18.03.2019 року. Учасники справи в судове засідання 18.03.2019 року не з`явились, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз`яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. Судом встановлено, що [PERSON] , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України [NUMBER] виданого Нахімовським РВ УМВС України в м. Севастополі від 13.12.1997 року та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] [INFO] дружина заявника - [PERSON] народила хлопчика, вагою 3150 грамів, що підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження від 26 червня 2018 року серії [NUMBER] видане Міською лікарнею № 5. Крім того в розділі ІІ п. 9 зазначеного медичного свідоцтва, вказано, що мати дитини перебуває у зареєстрованому шлюбі. Перебування заявника та [PERSON] в шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 17.04.2007 року, актовий запис №539, видане Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій є тимчасово окупованими територіями. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» таке свідоцтво не є підставою для державної реєстрації народження - [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина унеможливлює оформлення необхідних документів для заявника. Згідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко і відеозаписів, висновків експертів. Медичне свідоцтво про народження від 26 червня 2018 року серії [NUMBER] суд оцінює критично, однак зважаючи на зазначену вище правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, вважає за можливе прийняти до уваги та дослідити для з`ясування необхідних для правильного вирішення справи обставин, та надати доказам належну оцінку у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами та відомими суду обставинами. Відповідно до ч.1. ст.144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з п. 14 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини за заявою будь-кого з них. Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Заявник - [PERSON] є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. При таких обставинах, суд вважає, що заяву про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України слід задовольнити, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, видане державним органом України.

Outcome: approved