Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне. Згідно з вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.03.2013 р. по справі №1/487/68/13 [PERSON] визнаний винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 9704,49 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. - моральної шкоди. Відповідач добровільно відшкодувати шкоду відмовився. 19.06.2013 р. позивач звернувся до Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції з заявами про примусове виконання судового рішення. 01.07.2013 р. було відкрито виконавче провадження. До теперішнього часу відповідач судове рішення не виконав та не сплатив [PERSON] 107704,49 грн. Позивач вважає, що оскільки вироком суду з відповідача було стягнено грошові кошти на користь позивача, то з моменту набрання чинності судовим рішенням між сторонами виникли зобов*язання з приводу виплати грошових сум за рішенням суду. Посилаючись на ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача 65 256,52 грн. з яких: 58821,53 грн. -сума індексу інфляції, 6434,99 грн. - сума 3% річних, та покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягаючи на їх задоволенні, дав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просив стягнути з відповідача за період з 01.05.2013 р. по 07.05.2015 року 65 256,52 грн., з яких 58821,53 грн. - сума індексу інфляції, 6434,99 грн. - 3% річних. Зазначив, що відповідачем сплачено 30.06.2015 р. і 03.07.2015 р. в рахунок заборгованості 94000 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що між сторонами виникли не договірні зобов*язання, а деліктні, стягненням з відповідача грошових коштів за вироком суду позивачем був вичерпаний спосіб захисту його прав та інтересів у зв*язку з заподіянням йому майнової та моральної шкоди, а нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності. Крім того, не погодився з розрахунком, наданим позивачем, оскільки він не відповідає «Рекомендаціям відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», які містяться в листі Верховного суду України від 03.04.1007 р. за №62-97 р. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що є підстави для часткового задоволення позову. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.03.2013 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено кримінальне покарання. Також цим вироком задоволено цивільний позов [PERSON] про відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди й стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 97704 грн. 49 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 107704 грн. 49 коп (а.с.4-7). Відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов*язанням. Дане твердження узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 1 жовтня 2014 року по справі 6-113 цс 14. 11.06.2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва виданий виконавчий лист по справі №1412/3278/12 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 97704 грн. 49 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (а.с.9). 01.07.2013 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №38608255 з виконання вказаного виконавчого листа (а.с.10). 11.06.2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва виданий виконавчий лист по справі №1412/3278/12 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 10000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди (а.с.12), а 01.07.2013 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №38608083 з виконання зазначеного виконавчого листа (а.с.13). 09.07.2013 року виконавчі провадження №№38608255, 38608083 приєднані до зведеного виконавчого провадження №38814397 (а.с.18). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Судом встановлено, що в рахунок сплати боргу за вироком у справі №1/487/68/13 відповідачем перераховано: 17.07.2013 р. - 300 грн., 12.09.2013 р. - 400 грн., 25.12.2013 р. - 400 грн., 11.02.2014 р. - 400 грн., 19.05.2014 р. - 1000 грн., 25.06.2014 р. - 400 грн., 02.09.2014 р. - 500 грн., 07.11.2014 р. - 400 грн., 08.12.2014 р. - 400 грн., 10.02.2015 р. - 400 грн., 11.03.2015 р. - 499 грн., 01.07.2015 р. - 104 500 грн., 06.07.2015 р. - 6800 грн., 16.06.2015 р. - 400 грн. (а.с 45). Представником позивача під час судового розгляду надана інформація Головного управління статистики у Миколаївській області щодо індексу споживчих цін (інфляції) по Україні у 2013-2015 роках помісячно (а.с.44). Судом розрахунок збитків від інфляції уточнено з урахуванням зазначених обставини, та відповідно до листа Верховного Суду України №62-97 р. від 03.04.97 р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», в якому зазначено, що індекси інфляції розраховуються Міністерством статистики України, починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються у пресі, зокрема, газеті «Урядовий кур*єр» в період з 5 по 10 число наступного за звітним місяця. Для визначення індексу інфляції за любий період необхідно помісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Суми інфляційних втрат розраховувалися виходячи з розмірів фактичної непогашеної заборгованості станом на кожен місяць, індексу інфляції у ньому та різниці між сумою боргу з урахуванням індексу інфляції мінус фактичну суму боргу. Сума боргу станом на травень 2013 року складала 107 704 грн. 49 коп., індекс інфляції у травні - 100,1%: 107 704,49х1,001=107812 ,19 - 107 704,49=107,70 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у травні 2013 року. За період з червня 2013 року по вересень 2013 року збитки від інфляції від суми основного боргу 107 704 грн. 49 коп. відсутні, оскільки за вказаний період індекс інфляції був менше одиниці. Відповідно до даних Держстату індекс споживчих цін (інфляції) по Україні у жовтні 2013 року становив 100,4% (а.с. 44). Проте, в розрахунку, наданому позивачем індекс інфляції зазначений 100,1% на підставі інформації, отриманої з мережі інтернет, як пояснив в судовому засіданні представник позивача. Оскільки розрахунок за цей період позивачем у відповідності до даних Держстату не уточнений, суд, враховуючи положення цивільного процесуального закону щодо меж судового розгляду, при проведенні розрахунків за жовтень 2014 року використовує індекс інфляції в розмірі 100,1%. Крім того, 17.07.2013 року відповідачем сплачено частину боргу в сумі 300 грн., 12.09.201 року - 400 грн. Таким чином, на жовтень 2013 року після сплати зазначених сум залишок основного боргу складав 107 004 грн. 49 коп.х1,001=107 111,49-107 004,49=107 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у жовтні 2013 року. При цьому, наводячи розрахунок суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції у жовтні 2013 року, позивачем не врахована сплата відповідачем частини боргу в загальному розмірі 700 грн. Представник позивача в судовому засіданні, надаючи роз*яснення розрахунку суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції, не ставлячи під сумнів інформацію, викладену в довідці державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, посилався на те, що позивачем ці кошти у липні та вересні 2013 року отримані не були, на його рахунок не надходили (без надання суду належних доказів на підтвердження цієї обставини), тому в розрахунку за цей період не враховані. Позивачем лише 27.03.2014 року було отримано 1266 грн. 30 коп., тому починаючи з 27.03.2014 року в розрахунку зазначений залишок основного боргу з урахуванням сплати 1266 грн. 30 коп., а до цього часу індекс інфляції нараховувався на суму боргу 107 704,49 грн. Такі посилання представника позивача суд до уваги не приймає, оскільки відповідачем фактично вчинялися дії з приводу погашення боргу в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, з урахуванням процедури виконання, і саме в періоди, зазначені в довідці державного виконавця, а тому в ці періоди сума боргу зменшувалася з урахуванням відповідних сплачених сум. Таким чином, підлягають застосуванню санкції, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України, з урахуванням сум погашення боргу, сплачених відповідачем у періоди, зазначені в довідці державного виконавця. Сума боргу станом на листопад 2013 року складала 107 004 грн. 49 коп., індекс інфляції у листопаді - 100,2%: 107 004,49х1,002=107218,50 - 107 004,49=214,01 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у листопаді 2013 року. 25.12.2013 року відповідачем сплачена частина боргу в сумі 400 грн., тому розрахунок розпочинається з наступного місяця - січня. Сума боргу станом на грудень 2013 року складала 107 004 грн. 49 коп., індекс інфляції у грудні - 100,5%: 107 004,49х1,005=107539,51 - 107 004,49=535,02 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у грудні 2013 року. Після сплати відповідачем 25.12.2013 року частини боргу в сумі 400 грн., залишок основної суми боргу у січні 2014 року складав 106604,49 грн., індекс інфляції у січні - 100,2%: 106 604,49х1,002=106817,69 - 106 604,49=213,20 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у січні 2014 року. 11.02.2014 року відповідачем сплачено 400 грн., тому сума заборгованості у лютому 2014 року становить 106204,49 грн., індекс інфляції - 100,6%: 106204,49х1,006=106841,72-106204,49=637,23 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у лютому 2014 року. Сума боргу станом на березень 2014 року складала 106 204 грн. 49 коп., індекс інфляції у березні - 102,2%: 106 204,49х1,022=108540,98-106 204,49=2336,49 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у березні 2014 року. Сума боргу станом на квітень 2014 року складала 106 204 грн. 49 коп., індекс інфляції у квітні - 103,3%: 106 204,49х1,033=109709,23-106 204,49=3504,74 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у квітні 2014 року. Сума боргу станом на травень 2014 року складала 106 204 грн. 49 коп., індекс інфляції у травні - 103,8%: 106 204,49х1,038=110240,26-106 204,49=4035,77 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у травні 2014 року. 19.05.2014 року відповідачем сплачена частина боргу в сумі 1000 грн., тому розрахунок розпочинається з наступного місяця - червня: 106204,49-1000=105204,49х1,01 (101,0%)=106256,53-105204,49=1052,04 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у червні 2014 року. 25.06.2014 року відповідачем було сплачено 400 грн., тому сума боргу на липень 2014 року становила 104804,49 грн., індекс інфляції у липні - 100,4%: 104804,49х1,004=105223,71-104 804,49=419,22 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у липні 2014 року. Сума боргу на серпень 2014 року становила 104804,49 грн., індекс інфляції у серпні - 100,8%: 104804,49х1,008=105642,93 -104 804,49=838,44 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у серпні 2014 року. 02.09.2014 року відповідачем було сплачено 500 грн., тому сума боргу на вересень 2014 року становила 104304,49 грн., індекс інфляції у вересні - 102,9%: 104304,49х1,029=107329,32-104 304,49=3024,83 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у вересні 2014 року. Сума боргу на жовтень 2014 року становила 104304,49 грн., індекс інфляції у жовтні - 102,4%: 104304,49х1,024=106807,80-104 304,49=2503,31 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у жовтні 2014 року. 07.11.2014 року відповідачем було сплачено 400 грн., тому сума боргу на листопад 2014 року становила 103904,49 грн., індекс інфляції у листопаді - 101,9%: 103904,49х1,019=105878,68-103 904,49=1974,19 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у листопаді 2014 року. 08.12.2014 року відповідачем було сплачено 400 грн., тому сума боргу на грудень 2014 року становила 103504,49 грн., індекс інфляції у грудні - 103,0%: 103504,49х1,03=106609,62-103 504,49=3106,13 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у грудні 2014 року. Сума боргу на січень 2015 року становила 103504,49 грн., індекс інфляції у січні - 103,1%: 103504,49х1,031=106713,13-103 504,49=3208,64 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у січні 2015 року. Сума боргу на лютий 2015 року, з урахуванням сплати відповідачем 10.02.2015 року 400 грн., становила 103104,49 грн., індекс інфляції у лютому - 105,3%: 103104,49х1,053=108569,03-103 104,49=5464,54 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у лютому 2015 року. 11.03.2015 року відповідачем сплачено 499 грн., тому сума боргу на березень 2015 року складає 102605,49х1,108 (індекс інфляції у березні 2015 року 110,8%)=113686,88-102605,49=11081,39 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у березні 2015 року. Сума боргу на квітень 2015 року становила 102605,49 грн., індекс інфляції у квітні - 114,0%: 102605,49х1,14=116970,26-102605,49=14364,77 грн. - сума, на яку збільшилась заборгованість у квітні 2015 року. Таким чином, загальна сума збитків від інфляції, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 58728 грн. 66 коп. Судом був перевірений розрахунок трьох відсотків річних за період з 01.05.2013 року по 07.05.2015 року, наданий позивачем. При цьому суд враховував, що відповідачем у певні дні, зазначені в довідці державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, вносилися суми на виконання зобов*язання. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Сума, на яку збільшилась заборгованість з 01.05.2013 року по 07.05.2015 року з урахуванням 3% річних, і яка підлягає стягненню на користь позивача, складає 6 228 грн. 67 коп.: 2013 рік - 107704,49-1100х0,03/365х243=2120,41 грн.; 2014 рік - 106604,49-3100х0,03%/365х359=3054,09 грн.; 2015 рік - 103504,49-899х0,03%/365х125=1054,17 грн. Крім того, з відповідача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 652 грн. 58 коп.

Outcome: partial