Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до слідчої слідчого відділення Шевченківського Відділу поліції у місті Одесі Головного управління Національної поліції України в Одеській області Садовської Юлії Олександрівни, прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 прокуратури Одеської області Горбаченка Дмитра Миколайовича, Прокуратури Одеської області, Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діям чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та прокуратури, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь 500000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в рамках кримінального провадження №12019161500002867, яке відкрито 18.11.2019 року проти [PERSON] , що перебуває під вартою, протягом тривалого часу будь-які слідчі дії у кримінальному провадженні не проведені, чим завдано позивачеві значної моральної шкоди, яку від оцінює в 500000 грн. Ухвалою суду від 07.02.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків. Після усунення недоліків, ухвалою суду від 13.02.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, з призначенням підготовчого засідання на 23.03.2020 року. 24.02.2020 року від Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що ГУ ДКСУ в Одеській області не спричиняло будь-якої шкоди позивачеві, а тому позов не обгрунтований. 02.03.2020 року від Головного управління Національної поліції України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому ГУ НПУ в Одеській області просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що з боку ГУНП в Одеській області та його посадових осіб не порушені права та законні інтереси [PERSON] , а при цьому Головне управління та посадові особи поліції забезпечують виконання усіх дій, визначених Законами України та нормативно-правовими актами, які регулюють діяльність Національної поліції України для забезпечення повного та всебічного проведення досудових розслідувань та виконуються усі дії щодо притягнення до відповідальності винних осіб. 23.03.2020 року підготовче засідання перенесено на 21.04.2020 року у зв`язку із запровадженням на території України карантину. 24.03.2020 року від Прокуратури Одеської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому прокуратура Одеської області просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів, що йому спричинено шкоду, яка підлягає відшкодуванню. 21.04.2020 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 18.06.2020 року. 18.06.2020 року судове засідання відкладено на 20.07.2020 року у зв`язку з неявкою позивача. 20.07.2020 року за клопотанням позивача судове засідання відкладено на 28.07.2020 року. У судове засідання 28.07.2020 року з`явилась представник прокуратури Одеської області Жигун І.В., просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] повністю. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримано. Суд, заслухавши пояснення представника прокуратури Одеської області, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 12019161500002867 від 18.11.2019 за підозрою [PERSON] за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187 КК України. За результатами досудового розслідування 29.01.2020 в порядку ст. 290 Кримінального процесуального кодексу України слідчим відкрито сторонам матеріали кримінального провадження. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд стягнути на його користь моральну шкоду на підставі положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та статей 15, 16, 22, 23. 1166, 1167, 1176 ЦК України. Так, порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду чітко регламентується нормами чинного законодавства. Зокрема, згідно статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Порядок) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Також, відповідно до ст. 2 України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1)постановления виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Загальні підстави відповідальності за завдану матеріальну та моральну шкоду визначені в параграфі 1 главі 82 Цивільного кодексу України, зокрема в ст. 1166 та ст. 1167 ЦК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (за наявності в її діях складу цивільного правопорушення). Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч. 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб та розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин ,які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, при цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути спів мірний із заподіяною шкодою. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 року № 5), відповідно до п. 9 цієї постанови розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви, а позивач надати усі необхідні докази, які повинні бути досліджені у судовому засіданні за процесуальними нормами. Таким чином,\~під час\~вирішення спорів\~про відшкодування\~шкоди за\~статтями 1166,\~1167\~Цивільного кодексу\~України доказуванню\~підлягає:\~факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювана шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювана шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Таким чином, позивач має довести не лише протиправність поведінки відповідача, але й наявність самої шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, обгрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що численними ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, які постановлені 18.12.2019 року, 19.12.2019 року, 26.12.2019 року та 11.01.2020 року в рамках кримінального провадження № 12019161500002867, встановлено факти дій, що обмежують та порушують права [PERSON] . Однак, з матеріалів справи вбачається, що вказані ухвали слідчого судді лише фіксують наявність підстав для відводу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 та слідчого Приморського ВП ГУНПУ в Одеській області, а також фіксують наявність підстав для зобов`язання уповноважених осіб в рамках вказаного кримінального провадження вчинити відповідні дії. При цьому, будь-якої оцінки стосовно правомірності чи неправомірності дій чи бездіяльності даних уповноважених осіб слідчий суддя не надає. Тобто, позивачем не підтверджено факту заподіяння йому моральної шкоди у розмірах, вказаних у позовній заяві, не доведено за яких обставин та якими саме діями заподіяно шкоду, не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між морально-матеріальною шкодою та діями заподіювача, не доведено незаконність таких дій. При цьому, суду надано докази того, що в рамках вказаного кримінального провадження сторона захисту [PERSON] перешкоджає вчиненню дій, які необхідно вчинити для захисту прав та з метою забезпечення розумних строків розслідування кримінального провадження. Так, на підставі рапорту слідчого слідчого відділу Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області до ЄРДР внесено відомості за № 12020161500000412 від 26.02.2020 року та триває досудове розслідування за фактом перешкоджання адвокатом [PERSON] - Ягуновим Д.В. виконанню ухвал слідчого судді у кримінальному провадженні № 12019161500002867. За таких обставин, суд доходить висновку, що позовна заява [PERSON] є необгрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed