Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] завернувся до суду з позовом до [PERSON] з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому зазначив, що він є власником квартири № 16, розташованої у будинку № 38 по вул. Незалежності в м. Бахмут Донецької області. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та технічним паспортом. У даній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON]. З 2014 року та по даний час він в зазначеній квартирі не проживає та не з»являється. Оскільки за вищевказаною адресою [PERSON] не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим порушуються його (позивача) права, тому останній змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в його квартирі. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на позовних вимогах, викладених на підставі позовної заяви, просив їх задовольнити, пояснивши, що колись квартиру № 16, розташовану у будинку № 38 по вул. Незалежності в м. Бахмут Донецької області він придбав для своєї доньки, яка померла. Відповідач [PERSON] знаходився у шлюбі з його померлою донькою, і був зареєстрований в даній квартирі, як її чоловік. Перед смертю, в 2014 році, вона розлучилася з [PERSON], але він так і залишився зареєстрованим в спірній квартирі. З 2014 року [PERSON] не проживає в квартирі, відсутні його особисті речі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про повідомлення причин неявки в судове засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим постановити заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] був зареєстрований в спірній квартирі в якості зятя позивача - [PERSON] [PERSON] був чоловіком доньки позивача [PERSON], яка померла. Їй достовірно відомо, що відповідач припинив проживати разом з дружиною ще задовго до їх розлучення, але по сьогоднішній день він там зареєстрований. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є невісткою позивача, а саме дружиною його сина. Відповідача по справі [PERSON] вона знає він є чоловіком сестри її чоловіка. Їй достовірно відомо, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. Колись він проживав там із сестрою її чоловіка, але 07.09.2014 року вона померла. Ще до розірвання шлюбу відповідач [PERSON] не мешкав із своєю дружиною. Впродовж 2-х 3-х місяців після розлучення з відповідачем сестра її чоловіка [PERSON] померла. На даний час відповідача за вищевказаною адресою ніхто не бачив, його місце знаходження невідоме. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НАО № 749531від 21.08.2015 року спадкоємцем майна [PERSON], [INFO], яка померла 07.09.2014 року, є її батько [PERSON], [INFO] (л. с. 6). Згідно технічного паспорту на житловий будинок від [PERSON] є власником квартири № 16 в будинку № 38, розташованому по вул. Незалежності в м. Бахмут Донецької області (л. с. 7). Згідно акту РЕД КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» від 20.01.2017 року в квартирі № 16 за адресою: вул. Незалежності, 38 [PERSON], [INFO], не проживає за зазначеною вище адресою з вересня 2014 року (л. с. 38). Згідно довідки РЕД КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» від 16.01.2017 року № 52 [PERSON], [INFO], зареєстрований в квартирі № 16 за адресою: вул. Незалежності, 38 з 08.05.2007 року (л. с. 40). Згідно заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.06.2014 року шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 14 липня 2006 року, було розірвано (л. с. 42). Згідно ст. 391 Цивільного Кодексу України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ч. 2 ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, дотримуючись встановленого ст. 212 ЦПК України принципу оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позивач [PERSON] довев ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позовні вимоги доведені та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і їх слід задовольнити, оскільки відповідач дійсно не проживає за зазначеною адресою більш року без поважних причин.

Outcome: approved