Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що з 09 серпня 2003 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони проживають окремо. Син проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну та грошову допомогу в добровільному порядку на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 2003 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського РУЮ Запорізької області, актовий запис № 26. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 грудня 2003 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського РУЮ Запорізької області. Сторони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачем. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи зміст наведених правових приписів та їх роз`яснень, а також факт проживання відповідача окремо від позивача і їхньої спільної дитини, зважаючи на відсутність між позивачем та відповідачем домовленості щодо сплати останнім аліментів на утримання спільної дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір`ю, оскільки кошти витрачені на дитину повинні бути достатніми для забезпечення її гармонійного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є здоровим, працездатним. Суд також враховує, що відповідач визнав позовні вимоги. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно позов підлягає задоволенню повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 24 липня 2019 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць за період з 24 липня 2019 року по 24 серпня 2019 року включно. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивача законом звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved