Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 15 березня 2017 року Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу сторони мають спільного сина 2018 року народження. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що подружнє життя не склалося через те, що він з відповідачкою мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, через що виникали постійні сварки. Наразі позивач має іншу сім`ю. Одночасно з цим, позивач зазначає, що він на даний час є військовослужбовцем і знаходиться на службі в АТО. Відповідачка з сином проживають окремо. З лютого 2020 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин позивач вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї не можливе та просить суд розірвати шлюб. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 жовтня 2020 року справу передано на розгляд судді Ковальчук Т.А. Ухвалою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2020 року позовну заяву про розірвання\~шлюбуприйнято до розгляду та відкрито провадження з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач в підготовче судове засідання з`явився, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка в підготовче судове засідання з`явилася, позов визнала та погодилася на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 березня 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 15 березня 2017 року Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серії [NUMBER] , актовий запис № 11. (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають спільного сина, який постійно проживає з відповідачкою. Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 01 березня 2017 року Управлінням персоналу штабу військової частини № [NUMBER] . (а.с.5). Одночасно з цим, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки та починаючи з лютого 2020 року вони не поживають разом, наразі кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Позивач має іншу родину. Спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причинами розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, оскільки між сторонами відсутнє бажання відновлювати та продовжувати подружні стосунки. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, підготовче судове засідання фіксувалося технічними засобами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В частині 1 ст. 142 ЦПК України зазначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно п.\~13\~ч.\~1\~ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. На підставі вищевказаних положень, судовий збір в розмірі 420,40 грн. підлягає стягненню на користь держави з відповідача.

Outcome: approved