Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» магазин «Фокстрот» про захист прав споживачів, стягнення коштів за придбаний товар, неустойки та стягнення моральної шкоди, третя особа Авторизований сервісний центр «Інтерсервіс». В обґрунтування позову позивачпосилається на те, 06.03.2014 року у магазині відповідача він придбав мобільний телефон ТМ - 4572 X-medium, серійний номер ІМЕІ 1:911310101191451 вартістю 999 гривень. В перші дні експлуатації телефону позивач виявив його істотні недоліки. З метою усунення недоліків у придбаному телефоні, він звернувся до відповідача, де у встановлений законом 14 денний термін 14.03.2014 року позивачем була написана заява про безоплатне усунення недоліків у товарі. Відповідно до п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення. До сьогодні телефон, який позивач надав відповідачу для усунення недоліків йому не повернули. Позивач раніше неодноразово письмово звертався до відповідача, стосовно отримання інформації про виконання поданої ним заяви, але натомість 26.09.2014 року отримав відповідь, в якій зазначалось. що повернути його телефон відповідач не має змоги, оскільки в магазині була скоєна крадіжка і його телефон також був викрадений разом з іншими. Також позивачу було запропоновано отримати кошти за придбаний товар, або отримати аналогічний товар. Після неодноразових звернень до відповідача стосовно отримання коштів за викрадений телефон, позивач жодного разу не зміг зустрітись з керівництвом магазину, а персонал що працює в магазині ні чим не зміг допомогти. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. На сьогодні неустойка складає (220 днів затримки х 1 % вартості товару - 9,99 х 220) = 2197 грн. 80 коп. Не маючи можливості вирішити питання мирним шляхом 24.10.2014 року позивач звернувся до відповідача з претензією у досудовому порядку. відповідь на претензію до сьогодні позивач так і не отримав. Окрім того, внаслідок порушення прав позивача протиправною поведінкою відповідача, йому було завдано моральну шкоду, яка полягає в тривалому невиконанні відповідачем законних претензій по відшкодуванню вартості товару, що призвело до необхідності звернутись до суду, до виконавчих органів, а відповідно, і до душевних страждань через неможливість належним чином користуватись придбаним товаром. Такі душевні страждання відповідно до ст. 23 ЦК України також підлягають відшкодуванню відповідачем, а враховуючи їх тривалість та невизнання відповідачемйого прав як споживача і надалі, невиконання вимог законодавства по відновленнюйого прав. Тому просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти за придбаний товар у сумі 999 грн., неустойку за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений законом строк у сум 2197 грн. 80 коп. та стягнути завдану матеріальну шкоду у розмірі 3000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, підтвердив факти, викладені у письмових запереченнях та просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи Авторизованого сервісного центру «Інтерсервіс» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач [PERSON] вважає, що відповідачем порушено його право як споживача. З матеріалів справи встановлено, що 06.03.2014 року [PERSON] в магазині «Фокстрот» ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» придбав мобільний телефон ТЕХЕТ ТМ - 4572 X-mediumвартістю 999 грн., що підтверджується копією чеку та видатковою накладною № Лис 370027 від 06.03.2014 року (а.с.8). Отже, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, на які поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Так, ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 ст. 16 ЦК України зазначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Порушення цивільних прав може проявлятися зокрема в продажі товару неналежної якості (ст. 678 ЦК України). Скориставшись своїм правом позивач звернувся до суду з даним позовом, а обраний позивачем спосіб захисту вважає таким, що відповідає вимогам ст. 16 ЦК України. Згідно з заявою претензією від 14.03.2014 року, позивач просив відповідача зробити безкоштовний гарантійний ремонт, на підставі того, що в перший день експлуатації телефону, при розмові з абонентами, поступають скарги, про якість розмови, що супроводжується сильним тріском, стороннім шумом і луни голосів (а.с. 9). 14.03.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою згідно з пп. 2 п. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» про безоплатне усунення недоліків у мобільному телефоні ТЕХЕТ ТМ - 4572 X-medium (а.с.10). Згідно з актом № 26-03/14 від 26.03.2014 року авторизованого сервісного центру «ІНТЕРСЕРВІС» про технічний стан мобільного терміналу ТЕХЕТ ТМ - 4572 X-medium, висновком сервісного центру заявлений власником дефект, а саме: періодично хрипить слуховий динамік, тихо працює мікрофон при розмові, при проведенні діагностики не проявився (а.с.40). [PERSON] неодноразово в телефонному режимі (а.с.41) та шляхом надсилання листів (а.с.33-35), було повідомлено, що авторизованим сервісним центром «ІНТЕРСЕРВІС» виявлений в мобільному телефоні ТЕХЕТ ТМ 4572 позивачем дефект в умовах АСЦ не виявився, що підтверджується висновком сервісного центру від 26.03.2014 року, підстав для повернення апарата в торгову точку немає. Товар перебуває у продавця (за місцем придбання товару). Позивачу необхідно отримати належний йому товар в магазині продавця за адресою: м Лисичанськ, вул. Гарібальді, д. 50. 23.07.2014 року в магазині «Фокстрот» була здійснена крадіжка майна, в тому числі і мобільного телефону ТЕХЕТ ТМ - 4572 X-mediumсерійний номер ІМЕІ 1:911310101191451 вартістю 999 гривень, що належить [PERSON]. Відомості про кримінальне правопорушення внесені слідчим СВ Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014130240001750 від 29.07.2014 року (а.с.36-38). Після чого [PERSON] неодноразово шляхом надсилання листів було повідомлено, що авторизованим сервісним центром «ІНТЕРСЕРВІС» виявлений в мобільному телефоні ТЕХЕТ ТМ - 4572 дефект в умовах АСЦ не виявився, що підтверджується висновком сервісного центру від 26.03.2014 року, підстав для повернення апарата в торгову точку немає. Повернути належний позивачу товар не має можливості, в звязку з тим, що під час складної суспільно політичної ситуації в місті Лисичанську, магазин продавця було пограбовано, та належний позивачу телефон було викрадено невстановленими особами. В звязку з чим, позивачу запропонували на його розсуд отримати гроші, сплачені за придбання товару або отримати такий самий новий товар (а.с. 31-32). Згідно з листом претензією від 24.10.2014 року, позивач посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів» просив сплатити на його користь кошти за придбаний товар у сумі 999 гривень, неустойку за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений законом строк та передбачену законом завдану матеріальну компенсацію у розмірі 3000 гривень. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обовязкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником. З аналізу вищезазначеної норми закону, суд доходить висновку, що у разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків товару, покупець має альтернативний вибір у захисті своїх прав та має право вимагати від продавця (виробника) одну з вимог, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п. 15 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Вимога щодо розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми або заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця, може мати місце лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків. Відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Таким чином, для визнання недоліку істотним, що надає право споживачу на розірвання договору і повернення коштів заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця, повинні бути наявними три обов'язкові ознаки та хоча б одна із трьох факультативних. Так, при вирішенні вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів за придбаний товар у сумі 999 грн., суд виходить з наступного. Діючим законодавством, передбачено повернення споживачу сплаченої за товар грошової суми, лише в разі наявності істотних недоліків товару. Як вбачається з висновку АСЦ «ІНТЕРСЕРВІС» (акт сервісного центру № 2603/14 від 26.03.2014р.) (а.с.40), спеціалістами АСЦ взагалі не встановлений недолік у мобільному телефоні, тобто дефект заявлений власником не проявився, ані істотний ані просто недолік. Отже, позивачем не надано жодних доказів про те, що придбаний ним товар мав істотний недолік в розумінні п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Тому вимога позивача про стягнення з відповідача коштів за придбаний товар у сумі 999 гривень, є безпідставною та необґрунтованою. Окрім цього, з матеріалів справи та в судовому засіданні з пояснень представника відповідача судом встановлено, що відповідачем неодноразово пропонувалося позивачу отримати гроші за придбаний мобільний телефон, що було проігноровано позивачем. На підставі викладеного, суд доходить висновку, про відмову позовних вимог у цій частині. Щодо вимог позивача про стягнення відповідача з неустойку за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений законом строк у сум 2197 грн. 80 коп., суд доходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк. Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Отже, позивач має право вимагати стягнення неустойки за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів), тільки в разі здійснення авторизованим виробником сервісним центром гарантійного ремонту виробу, в результаті якого АСЦ безоплатно в рамках гарантійних зобовязань виробника усувається виявлений у виробі дефект (недолік). Як встановлено судом спеціалістами АСЦ взагалі не був встановлений дефект (недолік) у виробі та не здійснювався його гарантійний ремонт» (акт сервісного центру № 2603/14 від 26.03.2014р.) (а.с.40). Також слід зауважити, що при виявленні [PERSON] недоліку товару, він 14.03.2014 року звернувся до відповідача з вимогою безоплатного усунення недоліків товару. 26.03.2014 року актом сервісного центру заявлений власником дефект, при проведенні діагностики не проявився. Таким чином, перевірка технічного стану мобільного телефону сервісним центром відбулась протягом 14 днів з моменту предявлення вимоги, а дефектів товару виявлено не було, тому й усунення недоліків не відбувалось. 01.04.2014 року представником відповідача позивача було проінформовано про висновок спеціалістів АСЦ та було запропоновано отримати належний йому виріб, однак позивач відмовився отримати мобільний телефон без пояснення причин. Окрім цього, позивачем взагалі не визначений період часу за який він просить стягнути неустойку з відповідача, не наданий розрахунок неустойки у розмірі 2197 гривень 80 копійок, його обґрунтування та не зазначено у чому саме полягає провина відповідача. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений законом строк у сум 2197 грн. 80 коп. є безпідставною та необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 3000 гривень, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», \~споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та\~моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, роз'яснити, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача тавини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як вбачається з висновку АСЦ «ІНТЕРСЕРВІС» (акт сервісного центру № 2603/14 від 26.03.2014р.) (а.с.40), спеціалістами АСЦ взагалі не встановлений недолік у мобільному телефоні, тобто дефект заявлений власником не проявився, ані істотний ані просто недолік. Отже, позивачем не надано жодних доказів про те, що придбаний ним товар мав істотний недолік в розумінні п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». З урахуванням положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, акту сервісного центру № 2603/14 від 26.03.2014р., з якого вбачається, що спеціалістами АСЦ взагалі не встановлений недолік у мобільному телефоні, тобто дефект заявлений позивачем не проявився, та з урахуванням вимог п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», \~що передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення заявленої позивачем моральної шкоди. Таким чином, враховуючи, що позивач до суду не надав жодних доказів наявності істотних недоліків товару, який він придбав у відповідача, безпідставно просив стягнути неустойку за затримку усунення недоліків товару понад встановлений строк та те, що відсутні будь які докази, які підтверджують наявність підстав для відшкодування моральної шкоди та заподіяння відповідачем моральної шкоди, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: dismissed