Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Суботівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 березня 1996 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадкова маса, в тому числі, у виді частини житлового будинку, який знаходиться по вул. Гірській, 5 в с. Суботівка Могилів-Подільського району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Крім того, вказаний житловий будинок належав на праві спільної сумісної власності позивачу та померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 16 січня 1989 року. Вказане Свідоцтво було втрачено позивачем, що і стало підставою для відмови нотаріуса в оформленні спадкових прав позивача після смерті [PERSON], а також перешкоджає позивачу розпоряджатися своєю власністю у виді частини спірного будинку, а тому позивач звернувся до суду з даним та просить суд винести рішення, яким визнати за ним в тому числі і в порядку спадкування після померлого 04 березня 1996 року [PERSON], право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Гірській, 5 в с. Суботівка Могилів-Подільського району Вінницької області. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю. \~ Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 04 березня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-АМ №351966. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 16 лютого 1996 року. Згідно копії Свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 16 січня 1989 року (далі Свідоцтво) житловий будинок №5 по вул. Гірській в с. Суботівка Могилів-Подільського району належав [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки КП Могилів-Подільського МБТІ від 17.03.2015 №100 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Гірській, 5 в с. Суботівка Могилів-Подільського району Вінницької області дійсно належав [PERSON] та [PERSON] згідно правовстановлюючого документа Свідоцтва про право власності на житло, виданого Суботівською сільською радою 16.01.1989 на підставі рішення райвиконкому №210 від 31.08.1987, зареєстроване в Могилів-Подільському КП МБТІ 16.01.1989 за №111. Як вбачається з Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №5 по вул. Гірській в с. Суботівка він складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, а саме: житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», ганку літ. «а1», гаражу літ. «а2», сараю літ. «Б», бані літ. «В», сараю літ. «Г», погрібу літ. «Д», огорожі 1. Отже, після смерті [PERSON] залишилася спадкова маса, зокрема частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Гірській, 5 в с. Суботівка Могилів-Подільського району. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] №02-31/488 від 20.04.2015 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 р. розяснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004р. до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР ( далі - ЦК УРСР). Відповідно до положень ст.ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що позивач вступив в управління спадковим майном, тобто прийняв спадщину фактичним шляхом, так як після смерті [PERSON] позивач зробив поточний ремонт у спірному будинку та доглядає за ним, обробляє земельну ділянку, закрив будинок на власний замок, що також підтверджується довідкою Суботівської сільської ради №72 від 03.03.2015. Крім того, слід зазначити, що згідно ст. 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Спірний житловий будинок належав позивачу та померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності, оскільки розмір їх часток не визначений. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №22, оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними. Отже, виходячи із засад рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності та оскільки доказів щодо більшої або меншої участі у надбанні спірного житлового будинку немає, а також беручи до уваги те, що між позивачем та померлим [PERSON] домовленостей щодо розміру їх часток не було, частки у праві спільної власності на вказаний будинок у позивача та [PERSON]К були рівними і відповідали по 1/2 їх долі. Відтак, позивач після смерті [PERSON] прийняв фактичним шляхом спадщину, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Гірській, 5 в с. Суботівка Могилів-Подільського району, а його інша 1/2 частина будинку належала позивачу на підстав вказаного вище Свідоцтва, оригінал якого ним було втрачено. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно довідки Суботівської сільської ради від 21.04.2015 №23 в звязку з тим, що архівні документи по видачі свідоцтв про право особистої власності на домоволодіння в сільській раді не збереглися і не зберігаються, видати дублікат свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, що знаходиться в селі Суботівка Могилів-Подільського району Вінницької області по вул. Гірська, 5 виконком сільської ради не може. Отже, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину фактичним шляхом, а також беручи до уваги те, що ним було втрачено оригінал Свідоцтва про право приватної власності на спірний житловий будинок, що перешкоджає йому оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права та розпоряджатися своєю власністю у виді частини спірного житлового будинку, а інша можливість отримати дублікат правовстановлюючого документу на будинок у позивача відсутня, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved