Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: Другий Київський відділ Державної служби м. Одеси ГТУ юстиції в Одеській області, Перший Приморський відділ Державної виконавчої служби м. Одеси ГТУ юстиції в Одеській області та просить зняти арешт (заборону реєстрації та відчуження) з рухомого майна, а саме: з автомобіля CITROEN C 3, 2004 р.в., № шасі [NUMBER] , р/н [NUMBER] , що належить [PERSON] , накладений постановою Другого Київського ВДВС м. Одеси від 07.05.2010 р. за вих. 15153 та постановою Першого Приморського ВДВС м. Одеси від 02.06.2009 р. за вих. 4995. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником автомобіля CITROEN C 3, 2004 р.в., № шасі [NUMBER] , р/н [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . На початку літа 2019 р. йому стало відомо, що вищевказаний автомобіль арештований. Згідно листа Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області від 23.07.2019 р. № 31/15-224аз (відповіді на адвокатський запит [PERSON] ), на автомобіль CITROEN C 3, д/н [NUMBER] , 2004 року випуску, накладені наступні обтяження: арешт на підставі постанови Першого Київського ВДВС м. Одеси від 31.05.2012 р. за вих. 04/49651; арешт на підставі постанови Другого Київського ВДВС м. Одеси від 07.05.2010 р. за вих. 15153; арешт на підставі постанови Першого Приморського ВДВС м. Одеси від 02.06.2009 р. за вих. 4995. Постановою начальника Першого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 02.09.2019 р. було знято арешт з автомобіля CITROEN C 3, д/н [NUMBER] , 2004 року випуску, накладений постановою Першого Київського ВДВС м. Одеси від 31.05.2012 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-6897/11, виданого Київським районним судом м. Одеси. Листом від 29.08.2019 р. № 35192 Другий Київський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області повідомив, що стосовно [PERSON] у відділі перебувало виконавче провадження № 18827439 з примусового виконання листа № 2-1457/09, виданого 29.03.2010 р. Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 10 114 грн., яке було завершено 31.07.2010 р. з підстав п. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», а виконавчий документ направлено до Першого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, після чого матеріали знищено, а тому зняти арешт неможливо. Крім того, встановлено, що виконавче провадження стосовно вищевказаного виконавчого листа у Першому Київському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області було завершено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» - у зв`язку із виконанням рішення суду. Листом від 21.08.2019 р. № В-30 Перший Приморський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області повідомив, що стосовно [PERSON] в провадженні служби перебувало виконавче провадження щодо виконання листа № 2-5129/08, виданого 12.05.2019 р. Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» 113 970,66 грн., яке в подальшому було завершено та знищене, а тому підстав для розгляду заяви про скасування арешту та її задоволення немає. Листом від 11.07.2016 р. № 18312 Приморським ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області було рекомендовано в судовому порядку зняти арешт з належного [PERSON] майна, тому він вимушений звернутися до суду з відповідними вимогами. За позовною заявою [PERSON] ухвалою судді від 24.12.2019 року відкрито провадження у цивільній справі № 947/29964/19. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Скориставшись своїм правом відповідач [PERSON] надала відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими. В свою чергу відповідач Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» надав клопотання про процесуальне правонаступництво та відзив на позов [PERSON] , в якому просив у задоволенні позовних вимог до АТ «УКРСИББАК» відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що не є кредитором за кредитним договором № 220-6 ДОУ 1 А від 17.03.2006 р. Ухвалою суду від 12.02.2020 року прийнято відзиви відповідачів та продовжено строк вчинення учасниками справи процесуальних дій. У встановлений судом строк зі сторони позивача надійшли відповіді на відзиви відповідачів та клопотання в порядку ст. 51 ЦПК України про залучення до участі у справі співвідповідачем Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». Ухвалою суду від 11.03.2020 року прийнято відповідь позивача на відзиви й співвідповідачем у справі залучено Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», якому визначено п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву. В подальшому ухвалою суду від 14.08.2020 року відкладено розгляд справи по суті із зобов`язанням позивачів вчинити певні процесуальні дії. Співвідповідач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», треті особи: Другий Київський відділ Державної виконавчої служби м. Одеси ГТУ юстиції в Одеській області та Перший Приморський відділ Державної виконавчої служби м. Одеси ГТУ юстиції в Одеській області на позов не відізвалися, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань суду не надавали. Ухвалою суду від 21.10.2020 року справу призначено до розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи суд встановив, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого МРЕВ - 2 ДАІ ГУ - МВС України в Одеській області 28 квітня 2004 р., [PERSON] належить на праві власності автомобіль CITROEN C 3, реєстраційний номер [NUMBER] , 2004 року випуску, VIN [NUMBER] , зеленого кольору. Відповідно до листа Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області від 23 липня 2019 р. № 31/15-224аз на автомобіль CITROEN C 3, номерний знак [NUMBER] , 2004 року випуску, накладені наступні обтяження: -арешт на підставі постанови Першого Київського ВДВС м. Одеси від 31.05.2012 р. за вих. 04/49651; -арешт на підставі постанови Другого Київського ВДВС м. Одеси від 07.05.2010 р. за вих. 15153; -арешт на підставі постанови Першого Приморського ВДВС м. Одеси від 02.06.2009 р. за вих. 4995. Згідно постанови начальника Першого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 02 вересня 2019 р. знято арешт з автомобіля CITROEN C 3, номерний знак [NUMBER] , 2004 року випуску, накладений постановою Першого Київського ВДВС м. Одеси від 31 травня 2012 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-6897/11, виданого Київським районним судом м. Одеси 5 квітня 2012 р. про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі № 2 245,4 грн, у зв`язку із виконанням рішення суду (п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції Закону від 1999 р. зі змінами). Листом Другого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 29 серпня 2019 р. № 35192 представнику [PERSON] було повідомлено, що згідно даних АСВП та ЄДРВП встановлено, що на виконанні у Другому Київському ВДВС Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 18827439 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1457/09, виданого Київським районним судом м. Одеси від 29 березня 2010 р. про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 10 114,00 грн, яке було завершене на підставі п. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції Закону від 1999 р., а виконавчий документ було направлено до Першого Київського ВДВС Одеського МУЮ для подальшого виконання за належністю, а саме - виконавче провадження було передано до архіву та в подальшому знищено. Також у вищевказаному листі вказується, що у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження Другий Київський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області позбавлений можливості зняти арешт з належного [PERSON] автомобіля та радить звернутися до Першого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області. Натомість Перший Київський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області листом від 19 березня 2020 р. № 11439 повідомив, що перевіркою даних АСВП та ЄДРВП встановлено, що до відділу не надходив виконавчий лист № 2-1457/09, виданий Київським районним судом м. Одеси від 29 березня 2010 р. про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 10 114,00 грн та у провадженні відділу станом на 19 березня 2020 р. не перебувають виконавчі провадження, у яких [PERSON] є боржником. Листом Другого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 16.03.2020 № 11915 повторно повідомлено про неможливість зняття арешту з автомобіля у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження, а також про необхідність вирішення питання в судовому порядку та про відсутності у провадженні відділу виконавчих проваджень, у яких [PERSON] є боржником. Згідно тексту постанови начальника Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Чернецької О.М. про звільнення майна з-під арешту від 19 серпня 2016 р. на виконанні Другого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1457/09, виданого Київським районним судом м. Одеси від 29 березня 2010 р. про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 10 114,00 грн,, в рамках якого постановою від 7 травня 2010 р. накладено арешт на автомобіль NISSAN QASHQAI, реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску. Отже, з наведеного видно, що постановою від 7 травня 2010 р. накладено арешт одразу на два належні [PERSON] автомобілі, це NISSAN QASHQAI, реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску та CITROEN C 3, реєстраційний номер [NUMBER] , 2004 року випуску. В свою чергу, вищевказаною постановою від 19 серпня 2016 р. про звільнення майна з-під арешту було знято арешт з автомобіля NISSAN QASHQAI, реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, у зв`язку із закінченням 16 серпня 2010 р. виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла до 08.03.2012 р.). З аналізу діючої до 8 березня 2012 р. редакції статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що положення даної статті не містять підстав закінчення виконавчого провадження, оскільки дана норма визначала обставини, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження. Натомість до 8 березня 2011 р. діяла редакція статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» де пунктом 8 передбачено закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення - саме вказана редакція статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» була чинною на час закінчення виконавчого провадження, тобто станом на 16 серпня 2010 р. Вказане дає підстави суду дійти висновку про допущення у постанові від 19 серпня 2016 р. про звільнення майна з-під арешту описки щодо редакції ЗУ «Про виконавче провадження», на підставі якої було закінчене виконавче провадження. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, зважаючи на вищевказані докази у їх сукупності, суд вважає їх достатніми для доведення факту повного виконання [PERSON] рішення Київським районним судом м. Одеси про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 10 114,00 грн. Натомість доводи [PERSON] щодо невиконання вищевказаного рішення суду є безпідставними, адже жодними доказами не підтверджуються. 10 грудня 2008 р. Приморський районний суд м. Одеси ухвалив рішення у справі № 2-5129/08 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, яким стягнуто зі [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь АКІБ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість в сумі 112 812,54 грн за кредитним договором № 220-6 ДОУ 1А від 17.03.2006 р. Згідно постанови головного державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОМУЮ Карасьової О.В. про закінчення виконавчого провадження від 1 листопада 2010 р. виконавчий документ № 2-5129/08, виданий 12 травня 2009 р. Приморський районним судом м. Одеси про стягнення солідарно зі [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» грошової суми у розмірі 113 970 грн, провадження було закінчено, а виконавчий лист направлений за належністю для виконання до Першого Київського ВДВС ОМУЮ. Постановою державного виконавця Першого Київського ВДВС ОМУЮ Золотар О.В. про повернення виконавчого документу стягувачу було повернуто стягувачу виконавчий документ № 2-5129/08, виданий 12 травня 2009 р. Приморський районним судом м. Одеси про стягнення солідарно зі [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» грошової суми у розмірі 113 970 грн з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (у зв`язку з відсутністю боржника та його майна). Листом Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 11.07.2016 р. [PERSON] повідомлено, що матеріали виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на його майно, знищені, а тому відсутні підстави для зняття арешту. Рекомендовано вирішити спір в судовому прядку. В листі Першого Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.08.2019 р. № В-30 зазначається, що перевіркою АСВП, в тому числі Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, встановлено, що у 2009 р. в провадженні Першого Приморського ВДВС ОМУЮ перебувало виконавче провадження відносно [PERSON] щодо виконання виконавчого документу № 2-5129/08, виданого 12 травня 2009 р. Приморським районним судом м. Одеси про стягнення на користь АКІБ «УкрСиббанк» 113 970 грн, який був направлений за належністю до Другого Малиновського ВДВС ОМУЮ, а матеріали виконавчого провадження не збереглися, що свідчить про відсутність підстав передбачених ст. ст. 40, 59 ЗУ «Про виконавче провадження» для зняття арешту. Як вбачається з тексту листа ПАТ «УкрСиббанк» від 29 березня 2018 р. № 26-08/15834 у банку відсутні будь-які фінансові претензії до [PERSON] за кредитним договором № 220-6 ДОУ 1А від 17.03.2006 р. Також, ПАТ «УкрСиббанк» вказує у своєму листі, що на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р., укладеного між АТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» банк здійснив відступлення права вимоги за кредитним договором, а тому новим кредитором є АТ «Дельта Банк». Отже, судом встановлено, що стороною виконавчого провадження, в рамках якого на автомобіль належний [PERSON] накладено арешт постановою Першого Приморського ВДВС м. Одеси від 02.06.2009 р., був ПАТ «УкрСиббанк», на адресу якого і був надісланий виконавчий лист після винесення 16 грудня 2013 р. постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. Вказане також свідчить, що до повернення виконавчого документу ПАТ «УкрСиббанк» заміни стягувача на ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні не було. Крім того, у суду відсутні відомості про звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із відповідною заявою щодо зміни стягувача у виконавчому провадженні. Також, ПАТ «Дельта Банк» не надіслав суду відзиву на позов чи будь-якої іншої заяви, в якій висловлена його позиція щодо даного спору. Суду також не надано копії договору, на підставі якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 220-6 ДОУ 1А від 17.03.2006 р. Згідно відкритої інформації, що розміщена на сайті Міністерства Юстиції України (Автоматизована система виконавчих проваджень - https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) в автоматизованій системі відсутні відомості про виконавчі провадження, в яких [PERSON] є боржником. В своєму відзиві ПАТ «УкрСиббанк» визнав факт відсутності майнових претензій до [PERSON] та просив суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення. За вказаних обставин, матеріалами справи підтверджується відсутність у ПАТ «УкрСиббанк», як позивача у справі № 2-5129/08 та стягувача у виконавчому провадженні щодо стягнення зі [PERSON] на користь банку 113 970 грн кредитної заборгованості за договором № 220-6 ДОУ 1А від 17.03.2006 р., будь-яких майнових претензій до [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (в редакції Закону 1999 р.). Як передбачено в п. 2 розділу XI, наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» від 07.06.2017 року № 1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. За вказаних обставин, оскільки виконавчі провадження закінчені і знищені, що позбавляє відповідні виконавчі служби самостійно зняти арешт, а також зважаючи на те, що у стягувачів відсутні майнові претензії до [PERSON] , наявність арешту на його майні не відповідає цілям і завданням виконавчого провадження. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею ст. 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Виходячи з вищенаведених норм цивільного законодавства та цивільного процесуального законодавства, позовні вимоги [PERSON] підлягають розгляду за правилами позовного провадження, що також підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема правовим висновком зробленим в постанові ВС від 3 липня 2019 р. у справі № 607/13761/17. Згідно положень ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт накладений в рамках виконавчого провадження може бути знятий за рішенням суду. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Outcome: approved