Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, а саме : на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди, що знаходяться за адресою : Рівненська область Млинівський район с. Смордва, вул. Волиця, 45, посилаючись на неможливість одержання свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 26 квітня 2009 року помер [PERSON]. Також зазначив, що за життя [PERSON] в Смордвівській сільській раді Млинівського району склав заповіт, в якому все своє майно яке йому належатиме на момент смерті заповів в рівних частинах [PERSON] та відповідачу [PERSON]. Відповідач [PERSON] відмовилась від своєї частки в спадщині за заповітом, шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Крім цього, вказав що спадщину прийняв вчасно, подавши до нотаріальної контори заяву. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за відсутністю правовстановлюючих документів, у звязку з чим змушений звернутися в суд. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить повністю задовольнити позовні вимоги позивача, а справу розглянути без участі його представника. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як встановлено судом, 26 квітня 2009 року [PERSON] помер.(а.с. 7). За життя [PERSON] склав заповіт, в якому все своє майно, яке йому належатиме на час смерті, заповів в рівних частинах [PERSON] та [PERSON], яка відмовилась від своєї частики подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Позивач прийняв спадщину після його смерті за правилом ч.3 ст.1268 ЦК України. Проте, на належний [PERSON] житловий будинок та надвірні будівлі і споруди не зміг одержати свідоцтва про право на спадщину з незалежних від нього причин, зокрема через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджується документально. ( а.с. 14) При цьому належність житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Смордва Млинівського району Рівненської області по вул. Волиця, буд. 45, [PERSON] підтверджується довідкою Смордівської сільської ради, згідно якої в погосподарскій книзі №1, особовий рахунок 0034, житловий будинок в с. Смордва по вул. Волиця, буд. 45, належав [PERSON]. (а.с. 9) Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд прийшов до висновку що позивач, прийнявши спадщину після смерті [PERSON], набув право власності на спадкове майно за заповітом, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами на законних підставах. Однак, як видно з матеріалів справи, з часу подачі заяви про прийняття спадщини, всупереч вимогам ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтва про право на спадщину за законом не одержав, у зв'язку з чим, не в змозі реалізовувати своє право власності на спадкове майно. А тому, це право підлягає захисту. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.16, 328, 1216, 1225, 1233 ЦК України,

Outcome: approved