Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, обгрунтовуючи її тим, що він, бажаючи скористатись своїм правом на спадкування за заповітом, звернувся до державної нотаріальної контори з письмовою заявою для оформлення спадщини після смерті свого діда [PERSON] . Однак в оформленні спадщини нотаріусом йому було відмовлено, оскільки у свідоцтві про право приватної власності на будинковолодіння № [NUMBER] , виданому Яришівською сільською радою Тиврівського району Вінницької області 05.01.1990, та в технічному паспорті на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , невірно зазначені особисті дані [PERSON] , а саме: « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Вищевказані помилки допустив виконавчий комітет Яришівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яким було видано вищевказане свідоцтво про право приватної власності на будинковолодіння. У заповіті, складеному 06.06.2012 [PERSON] , зазначено його особисті дані як « [PERSON] ». Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17.01.2020 у справі № 128/3018/19 було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме: що [PERSON] , який помер [INFO] , був дідусем [PERSON] , [INFO] . За даних обставин заявник просить суд встановити факти належності померлому [PERSON] свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння № [NUMBER] , виданого Яришівською сільською радою Тиврівського району Вінницької 05.01.1990, та технічного паспорту на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , виданого 05.01.1990. Факти належності даних правовстановлюючих документів мають для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення ним спадкових прав. В судове засідання 05.04.2021 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Попередньо через канцелярію суду надійшло клопотання від представника заявника згідно з ордером Покоєвича А.О., який просить розгляд справи провести у відсутність заявника та його представника. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 05.04.2021 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку представника заявника, викладену у поданому до суду клопотанні, дослідивши письмові докази по справі № 128/2697/20, та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що [INFO] в с. Яришівка, Тиврівського району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.10.2017 (а.с. 6). На випадок своєї смерті [PERSON] 06.06.2012 залишив заповіт, посвідчений секретарем Яришівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області Кривенькою Т.І. та зареєстрований в реєстрі за № 22, яким заповів все своє майно, яке на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, своєму онуку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією даного заповіту (а.с. 9). З першої сторінки копії технічного паспорта на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 1990 року, а також з копії свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , виданого 05.01.1990 на підставі рішення виконкому Тиврівської районної Ради народних депутатів № 143 від 21.07.1988, вбачається, що їх було видано (мова оригіналу російська) на ім`я « [PERSON] » (а.с. 7, 8). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17.01.2020 по справі № 128/3018/19 було встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , був дідусем [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією даного рішення (а.с. 25-26). З копії спадкової справи № 19/2018, заведеної приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області Смоляк Л.С. до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що з письмовою заявою про прийняття спадщини за заповітом у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори звернувся лише [PERSON] . Будь-які інші заяви в матеріалах цієї спадкової справи відсутні (а.с. 37-48). Частиною першою статті 293\~ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`я, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Пунктом 12 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~від 31.03.1995\~№ 5 передбачено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно зі ст.ст. 12, 13\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що заявником не надано доказів, які б підтверджували належність [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Отже, заявником не доведено вказаний факт, оскільки копія технічного паспорту не є документом, що встановлює виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно. Крім цього, відсутність заперечення з боку заінтересованої особи не можуть бути беззаперечними доказами цього факту. Судом неодноразово призначалися судові засідання по даній справі, на які ні заявник, ні його представник жодного разу не з`явилися, обмежившись поданням письмової заяви про розгляд справи у їх відсутність. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів слід відмовити.

Outcome: dismissed