Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , про що складено актовий запис № 15 та 26 квітня 2004 року виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області видано свідоцтво про смерть [NUMBER] [NUMBER] . До дня смерті вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом зі позивачем - своїм сином, [PERSON] . На випадок своєї смерті мати склала заповіт, який посвідчено 15 березня 2001 року секретарем Воле-Баранецької сільської ради за реєстровим № 162. Згідно цього заповіту все своє майно вона заповіла [PERSON] . При зверненні до нотаріуса на частину майна, [PERSON] були видані свідоцтва на спадщину, але відмовлено у видачі свідоцтва на будинок [ADDRESS] , так як будинок відносився до суспільної групи колгоспний двір і частки членів двору не визначені. Крім того є розбіжність в імені спадкодавця в правовстановлюючому документі, ім`я власника зазначено, як [PERSON] , а спадщина відкрилася після смерті [PERSON] . Позивач зазначає, що 19 червня 1991 року виконкомом Воле-Баранецької сільської ради, на підставі рішення Самбірської міської ради № 457 від 20 грудня 1990 року, [PERSON] , як голові колгоспного двору було видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок. Право власності було зареєстроване Самбірським МБТІ в реєстрову книгу № 1 за № 171. У даному свідоцтві зазначено її ім`я як [PERSON] замість вірного [PERSON] . Так само її ім`я, як [PERSON] зазначено і в даних по господарського обліку. Із даних погосподарського обліку вбачається, що станом на 1 липня 1990 року у житловому будинку [ADDRESS] були зареєстровані такі особи: [PERSON] ; [PERSON] син; [PERSON] дочка; [PERSON] син. Із даних погосподарського обліку встановлено, що станом на [INFO] у житловому будинку [ADDRESS] були зареєстровані такі особи: [PERSON] ; [PERSON] син. [PERSON] вказує, що відповідачі вибули із спірного господарства ще в 1991 році, більше трьох років не приймали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства колгоспного двору, не витребовували свою частку з майна колишнього колгоспного двору, а тому втратили право на витребування своєї частки з даного господарства, яка перейшла в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] . Частки в майні колишнього двору належать позивачу з матір`ю, в рівних частинах, по Ѕ кожному і відповідно після її смерті відкрилася спадщина на Ѕ частки в житловому будинку. Із довідки № 2341, виданої 6 листопада 2019 року Самбірським МБТІ, відомо, що згідно даних Самбірського МБТІ станом на 1 січня 2013 року право власності на вказаний будинок зареєстроване за [PERSON] , як за головою колгоспного двору та належить їй на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 20 грудня 1990 року № 457. Покликаючись на зазначені обставини [PERSON] просить ухвалити рішення про встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок та визнання за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] подав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяву, згідно якої повністю визнають позов, не заперечують проти його задоволення та просить розглянути справу у їх відсутності. З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд виходить з того, що згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому необхідно встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 19 червня 1991 року виконкомом Воле-Баранецької сільської ради на підставі рішення Самбірської міської ради № 457 від 20 грудня 1990 року, де вона зазначена, як [PERSON] , та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (з яких Ѕ частка після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та Ѕ частка як частка в майні колишнього колгоспного двору).

Outcome: approved