Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 13 636 (тринадцять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 76 копійок, з яких: 12 032 (дванадцять тисяч тридцять дві) гривні 48 копійок - сума безпідставно набутого майна; 1 604 (одна тисяча шістсот чотири) гривні 28 копійок - сума процентів за користування безпідставно набутим майном та вирішити питання судових витрат. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги вмотивовані тим, що 10.05.2019 року між сторонами було укладено Договір оренди житлової площі, за яким [PERSON] отримав у оренду (тимчасове користування) квартиру [ADDRESS] . Позивач посилається на те, що сторони узгодили, що умови щодо строку оренди Квартири та розміру плати за користування Квартирою будуть визначені у Договорі після того, як Відповідачка завершить ремонт у Квартирі. При цьому, 23.05.2019 року позивач на підтвердження свої намірів передав відповідачці загалом грошові кошти в сумі 400 євро. 29.05.2019 року позивачеві стало відомо, що відповідачка уклала договір оренди щодо вказаної квартири з іншою особою та станом на час звернення до суду відмовляється повернути позивачеві отримані кошти. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 21.04.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 22.06.2020 року. \~ \~ \~ \~22.06.2021 року у судове засідання з`явився позивач, розгляд справи відкладено на 07.10.2021 року. \~ \~ \~ \~14.07.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенню позову, посилаючись на те, що вона не є власником зазначеної квартири, а лише допомагала власниці здати цю квартиру в оренду. Проте, після того, як їй стало відомо про наміри позивача використовувати вказану квартиру з підприємницькими цілями, відповідач повідомила про свій намір розірвати договір та повідомила позивача про понесені витрати на зміну замків у квартирі, що загалом склало 7000 грн. \~ \~ \~ \~07.10.2020 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 09.02.2021 року. 09.02.2021 року у зв`язку з отриманням інформації про замінування будівлі суду, розгляд справи відкладено на 01.04.2021 року. \~ \~ \~ \~01.04.2021 року у судове засідання з`явився позивач, розгляд справи відкладено на 23.06.2021 року. \~ \~ \~ \~12.04.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач посилається на те, що відповідач у своєму відзиві не навела доказів на спростування позовних вимог. \~ \~ \~ \~23.06.2021 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 11.10.2021 року. \~ \~ \~ \~11.10.2021 року у зв`язку зі знаходженням судді у відпустці, розгляд справи відкладено на 25.11.2021 року. \~ \~ \~ \~25.11.2021 року у судовому засідання позивач свої вимоги підтримав, просив задовольнити. Допитаний у якості свідка [PERSON] підтвердив те, що позивач здає в добову оренду житло. Щодо відносин з відповідачем то, свідок пояснив, що під час зустрічі з позивачем, остання представилась як власник квартири. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та допитавши свідка, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.05.2019 року [PERSON] та [PERSON] підписали Договір оренди житлової площі, за яким [PERSON] як власник та орендодавець передала в оренду (тимчасове користування) [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Матеріали справи містять розписку від 23.05.2019 року, з якої вбачається що оплаченим є завдаток в розмірі 400 євро. 05.07.2019 року [PERSON] звернувся до Шевченківського ВП Приморського району м. Одеси з заявою про заволодіння [PERSON] грошовими коштами у сумі 400 євро. Відповідно до наданої 30.08.2019 року відповіді на заяву [PERSON] , [PERSON] підтвердила, що отримала від Волчихіна 100 євро, які витратила на заміну замків в квартирі. Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно дот ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. Відповідно до ч.1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, оскільки між [PERSON] та [PERSON] не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору оренди, а саме щодо строку оренди та орендної плати, суд вважає, що договір оренди житлового приміщення від 10.05.2019 року є неукладеним. Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст.ст. 76-81 ЦПК України, сторони на підтвердження обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги чи заперечення, повинні надати належні, достатні, допустимі та достовірні докази. З наданих суду доказів, вбачається, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти, сума яких становить 400 євро. Станом на 03.04.2020 сума грошових коштів в розмірі 400 (чотириста) євро, відповідно до офіційного курсу гривні до євро, встановленого НБУ станом на 03.04.2020, дорівнює 12 032 (дванадцять тисяч тридцять дві) гривні 48 копійок. Відповідно до ч. 2 ст.1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Посилання позивача на розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача, відповідно до облікової ставки НБУ є необґрунтованим, оскільки посилання на їх визначення на підставі аналогії по ст. 1048 ЦК України не містить належного обґрунтування. Відтак, суд вважає, що позивачем доведено свої вимоги у сумі 12032,48 грн. які підлягають стягненню з відповідача, яка не надала суду жодних доказів на спростування вимог позивача. У задоволенні позовних вимог про стягнення процентів належить відмовити. Враховуючи часткове задоволення позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 741,22 грн.

Outcome: partial