Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтував тим, що у на початку травня 2020 року на його адресу надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В., в якому містились постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 61943280 від 29 квітня 2020 року, постанова про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 61943280 від 29 квітня 2020 року, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 61943280 від 29 квітня 2020 року, постанова про арешт коштів боржника ВП № 61943280 від 29 квітня 2020 року. Згідно з наведеними документами з нього підлягають стягненню кошти на загальну суму 10485,48 грн, які складаються з: 9259,53 грн - сума боргу; 300,00 грн - витрати на проведення виконавчих дій; 925,95 грн - основна винагорода приватного виконавця. Із вказаної постанови йому стало відомо, що стягувач ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на підставі виконавчого напису № 4398, виданого 25 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. із заявою про стягнення з нього заборгованості у розмірі 9259,53 грн, серед яких: 8759,53 грн. - сума заборгованості, що складається з простроченої заборгованості за кредитом; 3299,27 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1125,00 грн - строкова заборгованість за штрафами і пенею; 500.00 грн - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису. Зазначає, що у зазначеній постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25 березня 2020 року ВП № 61943280, у якості його адреси вказані: [ADDRESS] та зовсім невідома йому адреса: [ADDRESS] . Вважає, що виконавчий напис № 4398, виданий 25 березня 2020 року, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., вчинений з порушенням норм чинного законодавства. Так, нотаріусом було вчинено виконавчий напис, не зважаючи на те, що не було доведено, що вимога стягувача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» не була безспірною, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Виконавчий напис може бути вчинений нотаріусом лише у випадку наявності документів, які підтверджують безспірність боргу боржника перед стягувачем, який виник на підставі певного зобов`язання. В оскаржуваному виконавчому написі від 25 березня 2020 року № 4398 зазначено, що строк платежу за кредитним договором № 002-04124-080613 від 08 червня 2013 року настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27 квітня 2018 року по 10 жовтня 2020 року. Проте, сам кредитний договір відсутній, натомість надано заяву № 002-04124-080613 від 08 червня 2013 року. Тому, просить суд визнати виконавчий напис № 4398 від 25 березня 2020 року вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. таким, що не підлягає виконанню, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи позивач в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій заявлені у позові вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус Колейчик В.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, з заявою про відкладення слухання справи до суду не звертався. Третя особа - приватний виконавець Клименко Р.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, з заявою про відкладення слухання справи до суду не звертався. Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 61943280, відкритому на підставі виконавчого напису № 4398 від 25 березня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. Ухвалою суду від 15 лютого 2021 року витребувано від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В, належним чином засвідчені копії виконавчих документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 4398 від 25 березня 2020 року. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За загальним правилом стст. 15, 16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, за адресою місця проживання позивача: [ADDRESS] , - надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В., в якому містились постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 61943280 від 29 квітня 2020 року, постанова про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 61943280 від 29 квітня 2020 року, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 61943280 від 29 квітня 2020 року, постанова про арешт коштів боржника ВП № 61943280 від 29 квітня 2020 року. Згідно з наведеними документами з нього підлягають стягненню кошти на загальну суму 10485,48 грн, які складаються з: 9259,53 грн - сума боргу; 300,00 грн - витрати на проведення виконавчих дій; 925,95 грн - основна винагорода приватного виконавця. Крім того, у вказаних постановах зазначено адресою боржника [PERSON] , [INFO] , - [ADDRESS] та [ADDRESS] . Проте відповідно до копії паспорту позивача, останній зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за якою згідно з позовною заявою [PERSON] проживає постійно. Відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. З постанови про відкриття виконавчого провадження жодним чином неможливо встановити, якими документами приватний виконавець керувався при визначенні місця проживання позивача у м. Києві, що необхідно для проведення подальших виконавчих дій. Слід зазначити, що копії вищевказаних постанов надіслані позивачу за адресою реєстрації у м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року (із відповідними змінами та доповненнями) встановлено низку документів, які є підставою для стягнення у безспірному порядку згідно виконавчих написів нотаріусів, зокрема, визначено можливість проведення стягнення з підстав, що випливають з кредитних відносин. Пунктом другим Переліку закріплено, що підставою для стягнення за виконавчими написами нотаріусів є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст.18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього закону). Таким актом є, зокрема, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів У ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК, ст.ст. 50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що на адресу приватного нотаріуса, яким здійснено оскаржуваний виконавчий напис, судом неодноразово для виконання направлялись ухвали про витребування документів, на підставі яких здійснено виконавчий напис № 4398 від 25 березня 2020 року та самого виконавчого напису, однак останній такі докази не надав, що у свою чергу робить неможливим достовірно та безсумнівно визначити суми безспірної заборгованості та встановити законність здійсненого нотаріального напису, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що при вчиненні нотаріального напису № 4398 від 25 березня 2020 року, приватним нотаріусом було порушено встановлений порядок для вчинення таких нотаріальних дій. Беручи до уваги визначені вище обставини, суд приходить до обґрунтованості позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved