Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб, що був укладений між ним та [PERSON], який було зареєстровано 08.09.1984 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1194. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 08.09.1984 року зареєстрував шлюб з [PERSON] Неповнолітніх дітей сторони від шлюбу не мають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність з відповідачем взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з початку 2015 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.08.2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.09.2018 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 04.09.2018 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд шлюб розірвати. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. 25.09.2018 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій визнала позовні вимоги та просила суд розірвати шлюб між сторонами. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08.09.1984 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1194. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з початку 2015 року. Спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній. Неповнолітніх дітей у сторін від шлюбу не має. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved