Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції та Управління Державної казначейської служби України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про стягнення з держави на його користь 7308 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 листопада 2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу було ухвалено рішення за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON], яким було частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з відповідача на користь позивача 13 679 грн. 54 коп.: 252 грн. 14 коп. - грошова компенсація за невикористану відпустку; 13327 грн. 40 коп. - середній заробіток за період затримки розрахунку та 100 грн. - моральної шкоди. Рішення суду набрало законної сили 5 лютого 2014 року. 11 березня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Кваша О.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 42443494. У зв'язку з тим, що державний виконавець не здійснила жодної виконавчої дії протягом тривалого часу, [PERSON] звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 серпня 2014 року було визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Кваша О.М. та зобов'язано здійснити заходи примусового виконання рішення, передбачені ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності державного виконавця відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Кваша О.М. йому було завдано моральну шкоду яка полягала: у тривалому невиконанні судового рішення; порушенні його права на справедливий суд упродовж розумного строку, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; спричиненні душевних страждань, пов'язаних з абсолютним невиконанням рішення суду, безвідповідальністю та бездіяльністю відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції як органу державної влади; переживаннях з приводу розуміння цілковитої несправедливості дій відповідача; додаткових зусиллях для відновлення порушених прав; суттєвому подорожчання цін на товари та послуги за період невиконання рішення суду; позбавленні можливості реалізації свого права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку; загальному погіршенні самопочуття та пригніченні психологічного стану, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 7308 грн., виходячи з тривалості невиконання рішення суду та мінімальної заробітної плати за місяць. На підставі вищевикладеного позивач просив суд відшкодувати з держави на його користь моральну шкоду в розмірі 7308 грн., стягнення яких провести через управління Держаного казначейства у Верхньодніпровському районі Головного управління державного казначейства у Дніпропетровській області. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві та додав, що після постановлення ухвали суду про визнання протиправної бездіяльності державного виконавця рішення суду було частково виконано - на його рахунок переведено 265 грн. 22 коп. Представник Відділу ДВС України Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області в судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував. Суду пояснив, що державний виконавець Кваша О.М. не приймала участі під час розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця. Шестимісячний строк для виконання рішення суду не було пропущено. Відомостей про оскарження ухвали суду у представника відповідача не має. Після постановлення ухвали суду Відділом ДВС України Верхньодніпровського районного управління юстиції було вжито заходи щодо виконання рішення суду: накладено арешт на все рухоме майно ФОП [PERSON], здійснено виїзди за місцем проживання та роботи відповідача; складено акти опису майна відповідача; вилучено готівку в сумі 112 грн.; накладено арешт на рахунки відповідача, зараз здійснюються заходи щодо реалізації арештованого майна. Отже з боку відповідача бездіяльності не має, а тому права позивача не порушено. Разом з тим представник відповідача не заперечував, що всі вжиті заходи щодо виконання рішення суду були здійснені після ухвалення судового рішення про неправомірну бездіяльність державного виконавця. Представник Управління Державної казначейської служби України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала. Суду було надано письмові заперечення проти позову, в яких представник відповідача позов не визнала, проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що Управління Державної казначейської служби України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області не є належним відповідачем у даній справі, окрім того позивачем не надано доказів завдання моральної шкоди та не наведено обґрунтування розміру завданої моральної шкоди. Також представник відповідача у своїх запереченнях посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях, зокрема у справі «Єрошкіна проти України» 2009 рік, «Джабарі проти Туреччини» 2000 рік, прийшов до висновку, що саме по собі визнання фактів порушення (в даному випадку - протиправна бездіяльність державного виконавця) становить достатню справедливу сатисфакцію в частині відшкодування моральної шкоди, якої зазнала особа. З огляду на викладене відповідач вважає, що визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції є достатньою компенсацією моральної шкоди позивачу. Представник співвідповідача, Державної Казначейської служби України, залучений до участі у справі на підставі ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Суд не приймає як доказ поважності причин неявки в судове засідання представника відповідача клопотання начальника Управління Державної казначейської служби України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю довіреності представника, оскільки Державна казначейська служба України двічі повідомлялася про час та місце розгляду справи, проте співвідповідач не забезпечив явку свого представника в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 13 серпня 2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було часткового задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Кваша О.М. - визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Кваша О.М. щодо не проведення усіх виконавчих дій в цілях примусового виконання рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 листопада 2013 року у виконавчому провадженні № 42443494 та зобов'язано державного виконавця відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Кваша О.М. здійснити заходи примусового виконання рішення, передбачені ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 42443494. В задоволенні решти вимог скарги - відмовлено. Ухвала суду набрала законної сили 27 серпня 2014 року (а.с.7-8). Зі змісту ухвали суду вбачається, що протиправна бездіяльність державного виконавця Кваша О.М. полягала у не вчиненні виконавчих дій щодо своєчасного примусового виконання виконавчого листа Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 211/5037/13ц від 28 лютого 2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 13 679 грн. 54 коп. Станом на час розгляду справи рішення суду не виконано. Верховний Суд України, розглянувши 11 вересня 2013 року цивільну справу № 6-48цс13 зробив правовий висновок, який в силу ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковим для суду першої інстанції, про те, що при відшкодуванні моральної шкоди, завданої особі незаконними діями чи бездіяльністю працівників виконавчої служби, застосуванню підлягають положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме: стаття 56 Конституції України, статі 23, 1167, 1173 Цивільного кодексу України та стаття 11 Закону України «Про державну виконавчу службу». Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 1167 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених законом, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державною, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Пунктом 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як право, відповідне судове рішення, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби. Таким чином, доказом незаконності бездіяльності державного виконавця відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції Кваша О.М. є ухвала Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2014 року, яка набрала законної сили. А тому доводи представника відповідача про відсутність незаконної бездіяльності з боку державного виконавця є необґрунтованими. Внаслідок неправомірної бездіяльності державного виконавця Дубровському Р.В. було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав, у необхідності докладання додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права на виконання рішення суду упродовж розумного строку (справедливий суд) та додаткових зусиль для організації життя. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, Управління Державної казначейської служби України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, про достатність справедливої компенсації моральної шкоди самим по собі визнанням протиправної бездіяльності державного виконавця рішенням суду, оскільки такі доводи протирічать положенням ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, згідно з якими моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Спосіб захисту свого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди, визначається в даному випадку виключно позивачем. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, приймає до уваги характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, а також виходячи з вимог розумності та справедливості, та вважає за необхідне визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 1218 грн. З урахуванням вимог чинного законодавств, шкода, яка завдана рішенням, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження відшкодовується державою, тобто стягується з державного бюджету. Згідно з Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, Державна казначейська служба України, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. На підставі встановлених судом обставин, приймаючи до уваги обраний позивачем спосіб захисту та визначення ним кола відповідачів, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням розміру грошового відшкодування моральної шкоди. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що у відповідності до п. 13 ч. 2 ст. 3 та п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача та відповідачів, Управління Державної казначейської служби України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області та Державну казначейську службу України, звільнено від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача, Відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції, в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial