overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зважаючи на складність у складанні повного рішення суду, пов'язаного з необхідністю обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне, проголосити його вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення суду буде проголошено і сторони можуть отримати 28 січня 2016 року о 09 годині 15 хвилин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення завданих злочином збитків. Позов мотивовано тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення у великих розмірах та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Стягнуто на користь держави України витрати за проведення криміналістичних досліджень в сумі 1176,00 гривень. Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 12000 (дванадцять тисяч) євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 21.06.2013 року еквівалентно 126609 (сто двадцять шість тисяч шістсот девять) грн.. 12 коп. завданої злочином матеріальної шкоди та моральної шкоди 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень. Вироком колегії суддів апеляційного суду Вінницької області від 26.12.2013 року вирок Вінницького міського суду Вінницької області в частині призначення покарання скасовано та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін. Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.09.2014 касаційну скаргу засудженого залишено без задоволення, а вирок Апеляційного суду Вінницької області від 26.12.2013 року залишено без змін. В своїй позовні заяві позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок вчинення злочину в сумі 12000 тисяч євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 21.12.2016 року (27,43 грн. за одне євро) еквівалентно 329\~208,02 грн. та стягнути 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завдану внаслідок вчинення злочину. 10.07.2017 року позивач надав суду заяву про зменшення позовних вимог, оскільки, на момент розгляду справи у суді станом на 10.07.2017 року офіційний курс НБУ змінився і становить 29,69 грн..Таким чином 12000 євро еквівалентно 356\~368,92 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, завданих втратою транспортного засобу. Свої вимоги мотивує тим, що в кінці осені 2014 року придбав у [PERSON] автомобіль марки «Renault 21», 1986 року виписку, але зазначений автомобіль не себе не перереєстрував. 18.01.2015 року він уклав з [PERSON] договір оренди транспортного засобу, відповідно до якого останній мав виплачувати йому щоденно 100 грн. з подальшим правом викупу, утримувати автомобіль у належному стані, а в разі скоєння ДТП зобовязувався взяти всю відповідальність на себе. Після отримання автомобіля в оренду він не проводив оплати за орендований автомобіль, перестав відповідати на телефонні дзвінки. 26.02.2015 року він звернувся в Луцький МВ МВС з заявою про те, що [PERSON] не повертає йому автомобіль, та отримав відповідь, відповідно до якої, відносини, що виникли між ним та відповідачем мають ознаки цивільно-правових, вирішення яких відбувається в цивільному порядку. Просить суд, стягнути з [PERSON] завдані йому збитки в розмірі 37\~480 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Згідно ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Так, позивач по справі зазначає, між ним та [PERSON] виникли правовідносини найму транспортного засобу. Як вбачається зі змісту позовної заяви, то [PERSON] переданий в оренду з правом викупу автомобіль не належить, його власником є [PERSON], будь-які докази щодо права власності позивача на спірний автомобіль в матеріалах справи відсутні. Що ж стосується заявлених позовних вимог про стягнення збитків, завданих втратою транспортного засобу, то вони можуть бути заявлені стороною договору на виконання вимог викладених у договорі. Так, з розписки (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] бере в оренду під виплату на добу в сумі 100 грн. автомобіль марки «Renault 21», 1986 року виписку з подальшим правом випуку. Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Неявна в матеріалах справи розписка не замінює договір найму, на підставі якої позивач може заявити вимоги до [PERSON] про відшкодування збитків у звязку з його невиконанням. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.\~\~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з неї в його користь суму боргу у розмірі 517873,15 грн. та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 05.08.2019 року [PERSON] отримала від [PERSON] позику у розмірі 516000 грн. та зобов`язалась повернути вищевказані кошти до 15.11.2019 року, про що власноручно написала розписку. Враховуючи, що відповідачем не було виконано взяті на себе зобов`язання та не було своєчасно повернуто суми позики позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з неї на свою користь суми боргу, вказавши, що на підставі договору позики від 24.04.2015 року він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 268\~119,65 грн, за умовами якого відповідач [PERSON] зобовязалася повернути кошти у строк до 24.07.2015 року. В зазначений термін відповідач борг не повернула, звернення позивача з вимогою про повернення боргу виявилися безрезультатними. Просить стягнути з відповідача на його користь всю суму боргу та судові витрати, понесені ним при предявленні позову до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судовому засіданні не зявилася, до суду подала клопотання про розгляд справи без її участі; позовні вимоги визнала в повному обсязі, додатково зазначила, що позичені кошти нею не повернуті в зв»язку з фінансовими труднощами. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що: 24.04.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики зареєстрований в реєстрі за №2-755, за умовами якого [PERSON] передав у власність [PERSON], а [PERSON] отримала від нього грошові кошти в сумі 268119,65грн, що станом на день укладення цього Договору за курсом НБУ становить 11\~900 доларів США, строком до 24.07.2015 року. В порушення договірних зобовязань [PERSON] порушила умови договору позики та станом на 24.07.2015 року не повернула позичені кошти. В звязку із невиконанням [PERSON] умов договору позики за нею обліковується заборгованість на загальну суму 268\~119,65грн, що обумовлено п. «а» ч. 2 дійсного Договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку що вимоги позивача законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 40000 грн. та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 16.03.2020 року між відповідачем та ним було укладено договір позики (у вигляді розписки), відповідно до якої відповідачем отримано від позивача грошові кошти в розмірі 40000 грн. та зобов`язався повернути вищевказані кошти до 18.03.2020 року, про що власноручно написав розписку. Однак, у встановлений строк [PERSON] не виконав своє зобов`язання та грошові кошти не повернув. Враховуючи, що відповідачем не було виконано взяті на себе зобов`язання та не було своєчасно повернуто суми позики позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на його користь, суму основного боргу за договором позики у розмірі 1 088 612 (один мільйон вісімдесят вісім тисяч шістсот дванадцять) гривень 12 копійок та понесних ним судових витрат по справі. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 27 грудня 2016 року він передав [PERSON] в позику грошові кошти в сумі 40\~000 доларів США, а останній зобов'язався повернути їх [PERSON] в слідуючі терміни: до 06 січня 2017 року 10\~000 доларів США; до 10 лютого 2017 року 10\~000 доларів США та до 10 березня 2017 року 20\~000 доларів США. Таким чином, між ним та відповідачем було укладено договір позики за яким 40\~000 доларів США позичальник зобов'язався повернути позикодавцю не пізніше 10 березня 2017 року. На підтвердження отримання грошових коштів, укладення договору позики відповідач видав позивачу розписку від 27 грудня 2016 року. Однак, у встанолений строк [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав, позики не повернув. Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути йому позичені кошти, однак останній не бажає повернути позику у добровільному порядку. Позивач зазначає, що на день звернення до суду, згідно офіційного курсу гривні до Долара США встановленого Національним банком України 40\~000 доларів США дорівнює 1088612 грнивень 12 копійок. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та 3% річних. Свій позов мотивує тим, що вироком Турійського районного суду, який вступив в законну силу 29.08.2013 року, задоволено позов [PERSON] і стягнуто на його користь з [PERSON] шкоду у розмірі 99\~757,82 грн. Відповідач тривалий час не виконує рішення суду. 07.02.2017 року у користь позивача стягнуто 34896, 90 грн. Залишок боргу становить 64860,92 грн, який не погашений до цього часу. [PERSON] належним чином не виконує своїх грошових зобовязань, тому з неї підлягають стягненню інфляційні витрати за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми , які входять до складу грошового зобовязання, оскільки боржник зобовязаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми. За період з 10.11.2014 року до 07.02.2017 року інфляційні витрати становлять 70697, 64 грн, за період з 07.02.2017 року до 10.11.2017 року 5848,85 грн, а всього 76546,49 грн. Три відсотки річних від простроченої суми за період з 10.11.2017 року до 07.02.2017 року становить 6723 грн, а за період з 07.02.2017 року до 10.11.2017 року становить 1471 грн, а всього 8194 грн. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Свій позов мотивує тим, що у 04.10.2017 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав у борг від позивача грошові кошти у розмірі 3200 доларів США, що в національній валюті (гривневому еквіваленті), станом на 02.11.2018 року становить 91512,85 гривень. Зобов'язання за укладеним договором відповідач не виконав, коштів у встановлений строк не повернув, а тому просить стягнути суму боргу за договором позики у розмірі 91512,85 грн., інфляційні нарахування в розмірі 4301,10 грн., 3% річних в розмірі 2075,96 грн. та витрати по сплаті судового збору. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, всебічно з'ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Зважаючи на складність у виготовленні повного рішення суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини на підставі ч.6 ст. 259 ЦПК України. Складання повного рішення відкласти на десять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.05.2013 року ним було надано позику грошових коштів у розмірі 19800,00 грн. [PERSON] на умовах повернення грошових коштів протягом одного місяця. Грошові кошти були надані шляхом списання з його карткового рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк» та переказу їх ним особисто на картковий рахунок [PERSON] Належним чином вищевказаний договір позики оформлений не був, оскільки в момент перерахування коштів позивач перебував у м. Херсон, [PERSON] знаходилась у м. Луцьку. Перерахунок позивачем вказаних коштів відповідачу підтверджується квитанцією банку про здійснену трансакцію17.05.2013 року. Проте, до цього часу відповідач не повернув позивачу грошові кошти, тобто зобов'язання не виконав. Просить суд стягнути з відповідача в його користь грошові кошти в розмірі 19800,00 грн. та понесені судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин. Проте, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 17.05.2013 року [PERSON] надав позику грошових коштів у розмірі 19800,00 грн. [PERSON] на умовах повернення грошових коштів протягом одного місяця, шляхом списання з його карткового рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк» та переказу їх ним на картковий рахунок [PERSON] Належним чином вищевказаний договір позики оформлений не був, оскільки в момент перерахування коштів позивач перебував у м. Херсон, [PERSON] знаходилась у м. Луцьку. З квитанції про здійснену трансакцію від 17.05.2013 року вбачається, що [PERSON] перерахував на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 19800,00 грн. (а.с. 8, 9). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Однак, грошові кошти в розмірі 19800,00 грн. до цього часу відповідач не повернув позивачу, тобто, зобов'язання не виконав. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача грошові кошти в розмірі 19800,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі - 229,40 грн. понесених витрат по сплаті судового збору. Крім того, з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 14,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення курсової різниці, посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 12 лютого 2014 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 134 623,17 гривень, вказане рішення боржником не виконано. Оскільки на час винесення рішення суду суму боргу розраховано з курсу 7,99 гривень за 1 долар США, а на теперішній час курс гривні відносно долара США складає 26,43 гривень за 1 долар США, позивач з метою стягнення курсової різниці вимушений звернутись з позовом до суду. Позивач надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 12 лютого 2014 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 134 623,17 гривень. Рішення суду боржником не виконано. На час ухвалення рішення від 12 лютого 2014 року суму боргу розраховано з курсу 7,99 гривень за 1 долар США, станом на 17.05.2017 року курс гривні відносно долара США складає 26,43 гривень за 1 долар США. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважаться таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки i за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє договірних зобов'язань, не звільняє останнього вiд відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на стягнення курсової різниці, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] курсову різницю боргу, яка складає 310 193,76 гривень (16 830,00 сума боргу в доларах США х 26,43 (курс 1 долара США) = 444 816,90 грн. - 134 623,14 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної і моральної шкоди спричиненої злочином. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що згідно вироку Старовижівського районного суду від 11.06.2015 року [PERSON] визнали винуватою за ч.1,3 ст.362, та ч.1,3 ст.191 КК України та призначено покарання відповідно до вимог КК України. Вказаним вироком було встановлено, що [PERSON] працюючи продавцем продовольчих товарів магазину « Наша Ряба» у смт.Стара Вижівка, маючи доступ з паролем «1111» до компютерного програмного забезпечення «E shop», з метою привласнення коштів, у вересні 2014 року внесла несанкціоновані зміни у програмі, занизивши вартість товару. Пізніше у період з жовтня 2014 року по березень 2015 року періодично повторно вносила такі несанкціоновані зміни у даній програмі, занижуючи вартість товару. Маючи у віданні майно, яке їй ввірене, реалізувала у вересні 2014 року товар по плановій ціні, а різницю заниження у сумі 309,08 грн., привласнила. Згодом, повторно у період з жовтня 2014 року по березень 2015 року періодично, таким чином, привласнювала кошти у сумах, відповідно: 483,82 грн.; 567,49 грн.; 484,56 грн.; 266,59 грн.; 243,14 грн.; 33,72 грн. Всього заволоділа 2079,32 грн. Позивач визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні. Майнова шкода відповідачем на час звернення ним до суду так і не була відшкодована. Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті . Відповідно до ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України соба, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні він не заявляв. Отже загальна сума нанесеної йому майнової шкоди становить - 2079, 32 (дві тисячі сімдесят дев'ять грн. 32 коп.) гривень. Позивач вважає, що окрім майнової шкоди, протиправними діями відповідача [PERSON] йому завдано також моральну шкоду, яку він оцінюю у 20 000 гривень,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. У зв`язку зі складністю справи та певним часом, який потрібен суду для виготовлення повного тексту судового рішення, виникла необхідність у судовому засіданні оголосити вступну та резолютивну частину рішення, при цьому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення понесених витрат по утриманні спільного майна. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі наведеного,

Outcome: approved