Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Свалявської ДНК про скасування заборони на майно, посилаючись на те, що Свалявською ДНК 19.10.2006 року було зареєстровано обтяження (заборона) за № 3914150, № 3914204, внесені на підставі ухвали Мукачівського районного суду від 11.05.1998 року. Вимоги позивач мотивує тим, що 16.02.2001 року Свалявським районним судом (передана з Мукачівського районного суду) була розглянута справа № 2-6/2001 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов залишено без розгляду, справа знищена за терміном зберігання, однак наявність записів в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна перешкоджають позивачу вчиняти правочини відносно належного йому майна. Позивач просить суд скасувати заборону (архівні записи), які зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про обтяження № 3914150, № 3914204 від 19.10.2006 року. Позивач подав до суду письмову заяву (вх.№ 3705) про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача подала до суду письмову заяву (вх. № 3707) про розгляд справи у відсутності представника Свалявської ДНК, у задоволенні вимог покладається на розсуд суду. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося, розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження, без участі сторін, за наявними доказами та матеріалами у справі. Перевіривши матеріали справи да дослідивши доводи позовної заяви, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом досліджено та перевірено в судовому засіданні: копія інформації з з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про наявність записів про обтяження № 3914150, № 3914204 від 19.10.2019 року, зареєстровані реєстратором Свалявської державної нотаріальної контори; ухвала Свалявського районного суду Закарпатської област від 16.02.2001 року по справі 2-6/2001. Відповідно до ст. 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та є складовою правової системи, відповідно до вимог ст. 9 Конституції України. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні та те, що на час звернення з позовом до суду за наявності заборони на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, беручи до уваги, що іншого способу зняти заборону у позивача, крім судового немає, суд вважає, що позовна вимога позивача є обгрунтованою та її слід задовольнити. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved