Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 16 березня 2014 року відповідач отримав у позивача під розписку у борг грошові кошти в сумі 20\~000 доларів США зі строком повернення до 17 грудня 2014 року. Свої цивільні зобовязання за договором позики відповідач не виконав, зокрема не повернув отримані грошові кошти у визначений в розписці строк. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за договором позики, позивач просить суд стягнути з нього борг в сумі 20\~000 доларів США, що еквівалентно 472800 грн. станом на 07 грудня 2015 року, 22% на рівні облікової ставки НБУ на день звернення за прострочку в сумі 104\~016 грн., інфляційні витрати в сумі 215\~619,95 грн. за період із грудня 2014 року по листопад 2015 року та судовий збір. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Відповідно до розписки, долученої до матеріалів справи, [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], позичив у [PERSON] 20\~000$ (двадцять тисяч доларів), які зобовязався повернути 17 грудня 2014 року. В силу ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною другою ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ч.1 ст.625 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Із змісту ч.2 ст.192 ЦК України вбачається, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст.533 ЦК України). За таких обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, оскільки в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] боргу за договором позики в розмірі 20\~000 дол. США, що еквівалентно 472800 гривень станом на 07.12.2015 року, 22% річних на рівні облікової ставки НБУ на день звернення із позовом до суду в сумі 104\~016 грн. як плата за користування коштами. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в звязку із несвоєчасним поверненням коштів підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача 200073,69 гривень інфляційних втрат за період із 01.01.2015 року по 30.11.2015 року, виходячи із суми боргу 472800 гривень, враховуючи що відповідач зобовязався повернути кошти до 17 грудня 2014 року та не повернув їх на час розгляду справи. В силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 6890,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial