Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~Нововодолазького районного\~суду Харківської\~області з\~позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] 30 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 74. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що причиною для звернення до суду послужило те, що спільне життя між ним та відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обв`язки по веденню сімейного господарства та виховання дитини. Як зазначив позивач з 2014 року шлюб фактично не існує, сторони мешкають окремо, будь яке налагодження сімейних стосунків на думку позивача неможливе. Ухвалою від 20 лютого 2019 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10 травня 2019 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 22 травня 2019 року. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно відповідно до вимог статтей 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України.\~Скориставшись своїм\~право,\~передбаченим частиною\~3\~статті 211Цивільного процесуального кодексу України, [PERSON] надав заяву, зареєстровану за вхідним № 1660/19-вх від 05.03.2019 року, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу, просить слухати справу за його відсутності, строк для примирення просив не надавати (а.с 23). Відповідач у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду [PERSON] надала заяву, зареєстровану за вхідним № 3243/19-вх від 13.05.2019 року, відповідно до якої зазначила, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує, наполягає на розірванні шлюбу, просить слухати справу за її відсутності, строк для примирення просила не надавати, після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін (а.с. 43). Положеннями частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України в зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 30 липня 2010 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області зроблено відповідний актовий запис за № 74 та повторно Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 15 травня 2018 року видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області (а.с. 6). Судом було встановлено, що подружжя сімейно шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, кожен живе самостійним життям, на поступки примирення сторони не згодні. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини. Таким чином, можливість припинення браку на підставі волевиявлення кожного з подружжя являється проявом принципу свободи браку і рівності подружжя. Оскільки вступ до браку здійснюється вільно і добровільно, то ніхто не може бути змушений до збереження подружніх стосунків, якщо їх основи втрачені. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (частина 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України). Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених статтею 110 Сімейного кодексу України та небажання сторін відновити сімейні відносини, враховуючи заяви учасників про бажання розірвати шлюб, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у своїй заяві вказала, що бажає залишити прізвище без змін. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до\~частини 1,\~підпункту 1\~пункту 1\~частини 2\~статті 4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» судовий\~збір справляється\~у відповідному\~розмірі від\~прожиткового мінімуму\~для працездатних\~осіб,\~встановленого законом\~на 1\~січня календарного\~року,\~в якому\~відповідна заява\~або скарга\~подається до\~суду,\~-\~у відсотковому\~співвідношенні до\~ціни позову\~та у\~фіксованому розмірі.\~За подання\~до суду\~позовної заяви\~немайнового характеру,\~яка подана\~фізичною особою,\~ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджено квитанцією № 74 від 17.05.2018 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» ТББВ 10020/0372. Частиною 1\~статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~встановлено,\~що судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача (пункту 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України). Суд дійшов до висновку про повне задоволення позовних вимог [PERSON] ,\~у зв`язку\~з чимнеобхідно\~стягнути з\~ [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved