Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач та відповідачі не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] є власником трикімнатної квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], на підставі договору дарування квартири від 17.12.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Курахівської державної нотаріальної контори Марїнського районного нотаріального округу [PERSON] Після набуття права власності на майно, позивач зареєстрував в своїй квартирі членів своєї сімї, а також відповідача з малолітньою донькою, що підтверджується довідкою КП «Міська служба єдиного замовника» № 304 від 29.03.2018 року. З травня 2013 року відповідач всі свої особисті речі та речі доньки до Федеративної республіки Німеччина, де наразі мешкають. Факт того, що відповідач разом з дитиною зареєстрована, але не мешкає за адресою м. Курахове, пр-т Запорізький, 2 «а», кв. 60, що підтверджується актом депутата Курахівської міської ради [PERSON] та сусідами. Відповідач добровільно знятися з реєстрації за місцем проживання відмовляється. Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. За статтею 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.\~71\~ЖК Українипри тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.\~72\~ЖК Україниособа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Факт непроживання відповідача по справі за спірною адресою понад шести місяців підтверджується документами, доданими до позовної заяви. Таким чином, позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved