Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Посилався на те, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою також зареєстрована його колишня дружина, [PERSON] , [INFO] , хоча фактично в зазначеному будинку не проживає більше року. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між ним та відповідачкою щодо подальшого проживання в його будинку не існує. Такі дії порушують його права як власника вказаного будинку. На його звернення до виконавчого комітету Сокирянської міської ради щодо зняття з реєстрації відповідачки, йому рішенням №89 від 22.07.2020 року було в цьому відмовлено та запропоновано для вирішення цього питання звернутися до суду. У зв`язку з тим, що відповідачка зареєстрована в його будинку, він позбавлений можливості оформити субсидію. Просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримує. Надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] належним чином та завчасно повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не подала, а також не подала відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №221306059 від 23.08.2020 року, [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . З копії рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18.12.2019 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.01.2007 року Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №6, розірвано. Актом, складеним 03.08.2020 року депутатом Сокирянської міської ради Гуменним О.О. в присутності свідків-сусідів [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак більше одного року не проживає. З рішення виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області №89 від 22.07.2020 року встановлено, що на звернення [PERSON] до виконавчого комітету Сокирянської міської ради щодо зняття відповідачки [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , позивачу було відмовлено та щодо вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідачка фактично не проживає в житловому будинку позивача без поважних причин та відсутня в ньому більше одного року. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням у належному позивачу житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідачки права користування житлом. За таких обставин, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 141 ч.1, 263, 265, 268, 273, 280 ч.1, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

Outcome: approved