Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 01.03.2018 року, з вини [PERSON] , який здійснюючі трудові обов`язки з КП «Буринь-теплосервіс», проводячи роботи з очистки пішохідної доріжки від снігу та керуючи трактором «Білорусь-82.1» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода по вулиці Незалежності в м. Буринь, в наслідок чого був пошкоджений його автомобіль «Ніссан Альмера», реєстраційний номерний знак [NUMBER] . В результаті протиправних дій працівника відповідача йому була заподіяна матеріальна шкода в сумі 20153 грн. 23 коп., також він поніс витрати в сумі 2000 грн. на проведення незалежного звіту з визначення розміру матеріального збитку. Крім цього, пошкодженням в результаті ДТП його транспортного засобу потягнуло порушення звичайного укладу життя, він був змушений докладати додаткових зусиль для його нормалізації і цим, вважає, йому було спричинено моральну шкоду в сумі 3000 грн.. Просив стягнути на його користь з відповідача: 20153 грн. 23 коп. - матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди; 3000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди; 2000 грн. в рахунок повернення витрат на проведення незалежного звіту з визначення розміру матеріального збитку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, а також уточнили, що вимога про стягнення моральної шкоди в солідарному порядку є помилковою, просили всю шкоду та витрати стягнути саме з відповідача. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, вважав, що вина [PERSON] , який дійсно на момент ДТП працював і в теперішній час працює в КП «Буринь-теплосервіс», не доведена. Також пояснив, що останній виконував роботу на тракторі належному підприємству. Цивільно-правова відповідальність власника вказаного транспортного засобу застрахована не була. Просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, [PERSON] підтвердив, що 01.03.2018 року він керував трактором по вулиці Незалежності в м. Буринь, де здійснював розчистку снігу. Біля церкви, коли він розчищав сніг, трактор заглох та зупинився. Відвал для чистки знаходився при цьому на проїзній частині. В цей момент він побачив, що в напрямку центра міста рухається автомобіль «Ніссан Альмера», але завести трактор своєчасно не зміг і автомобіль вдарився у відвал. Вважає, що вини його в ДТП не має, позивач міг своєчасно зреагувати та уникнути зіткнення. Позов не визнав. Вислухавши доводи сторін, дослідивши всі надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 03.05.2012 року працює в Комунальному підприємстві «Буринь-теплосервіс», що підтверджується копіями наказу №29-к та трудової книжки (т.1 а.с.39,40). 01.03.2018 року, близько 12-ї години, [PERSON] , керуючи колісним трактором «Білорусь-82.1», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , який на праві власності зареєстрований за Комунальним підприємством «Буринь-теплосервіс» (т.2 а.с.11,14), при проведенні робіт з розчищенню снігу, в порушення п.п.10.1,10.2 Правил дорожнього руху України, не переконавшись перед початком руху, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, виїжджаючи з прилеглої території в районі церкви, що розташована по вулиці [ADDRESS] , на дорогу, не надав переваги у русі автомобілю «Nissan Almera», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в наслідок чого сталося зіткнення вказаного автомобіля з відвалом трактора, в результаті якого автомобіль «Nissan Almera» отримав механічні пошкодження . За вказаним фактом ДТП відносно двох водіїв [PERSON] (справа №574/268/18) та [PERSON] (справа №574/319/18) були складені протоколи про адміністративне правопорушення передбачені ст.124 КУпАП, провадження по яким були закриті на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, тобто вина жодного із водіїв при розгляді справ про адміністративні правопорушення не встановлювалася (т.2 а.с.2,68,69, т.3 а.с.3,22,23). В силу ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За клопотанням сторін матеріали вказаних судових справ про адміністративне правопорушення були досліджені в цьому судовому засіданні. Зокрема встановлено, що у ході розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] (справа №574/319/18) суддею було призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експерту Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф.М.С.Бокаріуса Бражник В.Ю., який безпосередньо, в режимі відеоконференції, приймав участь втому судовому засіданні і мав змогу задавати питання обом учасникам дорожньо-транспортної пригоди для уточнення вихідних даних для проведення експертизи (т.3 а.с.58-67). Відповідно до висновку за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №80 від 12.02.2019 року встановлено, що даній дорожній ситуації в діях водія трактора «Білорусь-82.1» н.з. 13728 [NUMBER] [PERSON] І. вбачаються невідповідність вимогам п.п.10.1,10.2 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали. В діях водія автомобіля «Nissan Almera», н.з. [NUMBER] [PERSON] не вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 ПДР України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали. Факт дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 01.03.2018 року за участю трактора «Білорусь-82.1», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan Almera», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , підтверджується протоколом огляду та перевірки транспортних засобів, матеріалами Буринського відділення поліції перевірки заяви по факту ДТП, зареєстрованими в журналі єдиного обліку за №511, схемою ДТП, фото таблицею з місця пригоди (т.2 а.с.5-42). За змістом\~п.п.10.1\~та 10.2\~Правил дорожнього\~руху України\~затверджених Постановою\~КМУ від\~10.10.2001\~року №1306\~(із\~змінами та\~доповненнями)\~перед початком\~руху,\~перестроюванням та\~будь-якою\~зміною напрямку\~руху водій\~повинен переконатися,\~що це\~буде безпечним\~і не\~створить перешкод\~або небезпеки\~іншим учасникам\~руху. Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає. Аналізуючи зазначені положення нормативних актів та оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб прийти до висновку, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини водія трактора «Білорусь-82.1», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] І.. З пояснень представника відповідача [PERSON] вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника вказаного транспортного засобу застрахована не була. Разом з тим, останнім визнано, що [PERSON] на момент ДТП і до теперішнього часу перебуває у трудових відносинах із Комунальним підприємством «Буринь-теплосервіс». Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, абзацом 1 частини третьої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За замістом\~ст.23\~цього Кодексу особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, втому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, до якого відноситься і діяльність пов`язана з використанням транспортних засобів, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а в ч.5 цієї ж статті зазначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Таким чином, шкода, яка була спричинена позивачу в наслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає стягненню з Комунального підприємства «Буринь-теплосервіс», оскільки була завдана під час виконання їхнім працівником своїх трудових обов`язків. Зазначене відповідає і висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Разом з\~тим,\~з аналізу змісту\~глави 82\~ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої\~статті 1191 ЦК України\~набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу у зв`язку з пошкодженням належного йому автомобіля, розмір заподіяної шкоди складає 20153 грн. 23 коп.. Витрати на складання звіту становлять 2000 грн. та підтверджені квитанцією до прибуткового касового ордеру (т.1а.с.8-22). Вказаний звіт виконаний уповноваженою особою, яка є суб`єктом оціночної діяльності, маючи кваліфікаційний клас оцінювача та відповідний сертифікат, після проведення ретельного огляду пошкодженого транспортного засобу позивача, а вході огляду приймав участь і представник відповідача [PERSON] .. За таких обставин, визначений розмір заподіяної шкоди сумнівів у суду не викликає. Моральна шкода потерпілому [PERSON] заподіяна у зв`язку перенесеними душевними стражданнями внаслідок пошкодження його майна, в результаті чого був на певний період порушений його звичайний уклад життя, що змусило останнього докладати додаткових зусиль для його організації. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи при цьому характер та обсяг страждань які зазнав позивач, фактичні обставини справи, суд вважає, що з відповідача в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди на користь позивача необхідно стягнути 2000 грн., у зв`язку з чим цивільний позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з врахуванням часткового задоволення позову (96%), суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору при поданні позовної зави до суду в розмірі 737 грн. 66 коп.. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: partial