Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності на частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд і на частину грошових вкладів в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її та відповідача батько - [PERSON] . Після смерті батька його спадщину прийняли позивач, відповідач та їх матір, тобто дружина - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. При житті [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу житловий будинок і земельну ділянку, на якій він розташований. Позивач прийняла спадщину своєї матері, оскільки постійно проживала з нею на час її смерті. Крім того, позивач подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Всього позивач претендує на 5/6 частин спадкового майна, в склад якого крім вказаного майна також входять грошові вклади [PERSON] . Шляхом досудового регулювання спору позивач не досягла домовленостей щодо спадкового майна з відповідачем. Водночас позивач отримала відмову від нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому змушена звернутися із вказаним позовом до суду. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні (а.с. 59). Відповідач також надіслала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 53). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 13 серпня 1987 року [PERSON] від імені [PERSON] за довіреністю придбала будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 11-12). Право власності на вказаний будинок зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18 січня 2011 року № 28710326 (а.с. 14). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 29 квітня 2010 року серії [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 12 серпня 1978 року серії [NUMBER] (а.с. 22). Позивач є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 19 жовтня 1992 року серії [NUMBER] (а.с. 18). 28 вересня 2010 року позивач зареєструвала шлюб у відділі РАЦС Чорнобаївського РУЮ Черкаської області, актовий запис № 68, з [PERSON] , після чого набула шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 21 січня 2021 року № 00029287056 (а.с. 19). Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 червня 2014 року у справі № 709/1349/14-ц шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано (а.с. 20). Після укладення шлюбу з [PERSON] позивач набула шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 7 травня 2015 року серії [NUMBER] (а.с. 21). Згідно з довідкою Чорнобаївської селищної ради Черкаської області від 21 грудня 2020 року № 4074, виданої на підставі погосподарської книги № 1 за 2006-2010 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ), [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] до дня смерті. Крім нього в будинку проживали його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , та дочка [PERSON] (позивач) (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК УРСР майно, нажитем подружжямм за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Аналогічні норми містяться у ч. 1 ст. 60 СК України, згідно з якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Виходячи з вказаних норм закону після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на половину його з дружиною [PERSON] спільного сумісного майна подружжя, а саме: -1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 21 січня 2021 року має ринкову вартість 63500,00 гривень (127000,00 / 2) (а.с. 13); -1/2 частину грошових вкладів, що знаходяться в АТ «Ощадбанк». Так, відповідно до копії довідки філії Чорнобаївського відділення ВАТ «Ощадбанк» № 3291 від 4 лютого 2011 року № 45, на ім`я померлого [PERSON] в смт Чорнобай відкрито рахунки: № [NUMBER] - залишок вкладу 1001,00 гривень; № [NUMBER] - залишок вкладу 0,33 гривень; № [NUMBER] - залишок вкладу 11000,00 гривень; № [NUMBER] - залишок вклад 0,98 гривень; № [NUMBER] - залишок вкладу 2586,15 гривень, заповітне розпорядження відсутнє (а.с. 17). Водночас ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 6 квітня 2021 року витребувано у АТ «Ощадбанк» інформацію про наявність рахунків та залишок грошових коштів на них, відкритих у відділенні № 10023/0293 на ім`я [PERSON] (а.с. 46-47). Зі змісту листа АТ «Ощадбанк» від 19 квітня 2021 року (а.с. 57) вбачається, що в установах банку на ім`я [PERSON] відкривалися наступні рахунки: № [NUMBER] , який закритий 25 вересня 2015 року, фактичний залишок на ньому становить 0,00 гривень, та № [NUMBER] , який 24 вересня 2015 року перенесено в центральний реєстр нерухомих вкладів, фактичний залишок на ньому становить 1001,00 гривень. Згідно з листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 2 квітня 2021 року (вих. № 107-01/16) (а.с. 38), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 33), після смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини подали позивач, відповідач та [PERSON] (а.с. 39, 40, 41). Таким чином позивач, відповідач та їх матір успадкували по 1/6 частині будинку з надвірними сопрудами та 1/6 частині грошових вкладів. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 20 червня 2020 року серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до довідки Чорнобаївської селищної ради Черкаської області від 21 грудня 2020 року № 4076, виданої на підставі погосподарської книги № 1 за 2006-2010 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ), [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] до дня смерті. Крім неї в будинку проживали її дочка [PERSON] (позивач) та онука [PERSON] (а.с. 16). При житті [PERSON] , а саме 22 травня 2020 року, склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О.В. та зареєстрований у реєстрі за №№ 578, 579, відповідно до якого житловий будинок з надвірними спорудами та прилеглу земельну ділянку, розташовані за адресою: [ADDRESS] , заповіла позивачу (а.с. 9). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 2 квітня 2021 року (вих. № 106-01/16) (а.с. 42), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 32), після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини подала позивач (а.с. 43), свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Таким чином позивач успадкувала належні [PERSON] 1/2 частину будинку з надвірними сопрудами та 1/2 частину грошових вкладів, а також належну їй 1/6 частину будинку з надвірними сопрудами та 1/6 частину грошових вкладів, успадкованих останньою після смерті чоловіка [PERSON] , тобто 2/3 частини. Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 24 грудня 2020 року (вих. № 295/02-16) (а.с. 10) позивачу повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки його дружина [PERSON] померла, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя на житловий будинок з надвірними спорудами та грошові вклади. Отже, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права за законом після смерті батька на 1/6 частину будинку з надвірними сопрудами та 1/6 частину грошових вкладів, за заповітом після смерті матері на 2/3 частини будинку з надвірними спорудами, а також за законом після смерті матері на 2/3 частини грошових вкладів, а всього на 5/6 частин. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] , а після смерті [PERSON] - [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що померлий [PERSON] , заповіту не складав, а померла [PERSON] склала заповіт, відповідно до змісту якого житловий будинок з надвірними спорудами заповіла позивачу. Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами та грошові вклади. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. З огляду на викладене, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача, а також наявність заповіту, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на 5/6 частин житлового будинку з надвірними спорудами і на 5/6 частин грошових вкладів, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved