Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві посилається на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] земельну ділянку, передану для обслуговування вказаного житлового будинку площею 0,25 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,75 га, що розташовані в с. Яковичі Володимир-Волинського району Волинської області. Він фактично прийняв спадщину після смерті матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно нотаріальною конторою йому було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований [ADDRESS] земельну ділянку, передану для обслуговування вказаного житлового будинку площею 0,25 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,75 га, що розташовані в с. Яковичі Володимир-Волинського району Волинської області, які він успадкував за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та просить суд слухати справу у його відсутність. Представник відповідача Березовичівської міської ради в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] подав суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить суд слухати справу у його відсутність. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], [INFO] року померла [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. З витягу з по господарської книги № 9 за 2012 рік Березовичівської сільської ради, технічного паспорта вбачається, що [PERSON]. належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] Згідно рішення Березовичівської сільської ради від 20.07.2016 року № 8-5/2016 «Про перейменування вулиць в селах Березовичі та Яковичі» [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] Згідно виписки з рішення Березовичівської сільської ради від 12.12.2003 року № 12/5 «Про надання безоплатно в приватну власності земельних ділянок» надано безоплатно в приватну власність [PERSON] земельні ділянки загальною площею 1, 00 га, в тому числі 0,75 га для ведення особистого селянського господарства та 0,25 для обслуговування житлового будинку. Як стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], позивач по справі являється сином покійної [PERSON], а отже належить до першої черги спадкоємців за законом. Довідкою, виданою Березовичівською сільською радою Володимир-Волинського району № 1056 від 09.10.2017 року, стверджується, що після смерті [PERSON], залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] а саме 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, земельної ділянки в розмірі 0,75 га для ведення особистого селянського господарства. У фактичне володіння спадковим майном вступив її син [PERSON], який постійно проживав і був зареєстрований на день смерті матері разом з нею і проживає за вищевказаною адресою по даний час. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як стверджується зареєстрованою секретарем Березовичівської сільської ради Зигою Т.Г. заявою в реєстрі за № 109, що дійсно 05.07.2012 року від [PERSON] було прийнято заяву про прийняття ним спадщини за законом після смерті матері [PERSON] Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті матері, інші спадкоємці відсутні. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П. вбачається, що через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки за свого життя спадкодавець [PERSON] не виготовила правовстановлюючих докуменів на спадкове майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Outcome: approved