Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати Рішення Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 27.01.2010 року № 01. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у 2008 році позивач придбав у власність у [PERSON] житловий будинок за адресою [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,21 га. Оспорюваним рішенням відповідача громадянину [PERSON], безпідставно, на думку позивача, була виділена у власність земельна ділянка площею 0,2431 га, яка мала була б виділена позивачу. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав, однак чітко пояснити, з яких підстав він вважає, що оспорюване ним рішення відповідача порушує його права та законні інтереси, - не зміг. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував та пояснив, що Рішенням Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 27.01.2010 року № 01 громадянину [PERSON] було виділено у власність земельну ділянку площею 0,2431 га з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства». На підставі цього рішення [PERSON] був виданий відповідний Державний акт на право власності на земельну ділянку. Ця ділянка не межує з ділянкою, на якій розташований будинок, що належить позивачу, а тому права останнього жодним чином не порушені. Сам позивач лише у 2016 році звернувся із заявою про виділення його земельної ділянки під будинком, де він проживає, яка була задоволена, - позивача виділена у приватну власність ділянка площею 0,25 га. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та письмово пояснив, що позов не визнає й не розуміє причин, з яких позивач має до нього претензії. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши відповідні норми матеріального права, суд приходить до такого. Судом встановлено, що 21.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу, за яким позивач придбав у власність житловий будинок за адресою [ADDRESS], з супутніми будівлями і спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,21 га. За змістом п. 16 цього Договору, земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок, не є власністю продавця, рішення про її приватизацію відповідним уповноваженим органом не приймалось. 28.10.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель у споруд (присадибна ділянка), за адресою [ADDRESS], площею 0,25 га. Рішенням Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 23.12.2016 року № 02 зазначена земельна ділянка була передана позивачу у власність. Відомостей про права на будь-яку іншу земельну ділянку позивач суду не надав. Також судом встановлено, що оспорюваним Рішенням Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 27.01.2010 року № 01 була затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства, та передання їх власність громадянам, земельні ділянки яких розміщені на території Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області (за списком громадян, зазначеним у додатках №№ 1-6). Цим Рішенням [PERSON] було виділено у власність земельну ділянку площею 0, 16 га з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування жилого будинку» у с. Новоданилівка по вул. Молодіжній (до цієї земельної ділянки позивач не має жодних претензій, як він пояснив у судовому засіданні), а також земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» у с. Новоданилівка по вул. Хрусталькова. На підставі цього рішення [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24.02.2010 року (кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER]). Згідно інформації Державного земельного кадастру від 22.03.2017 року, виділена [PERSON] земельна ділянка має кадастровий номер [NUMBER]. Всі задані рішення були прийняті відповідачем відповідно до законодавства, чинного на час їх прийняття. Відповідно до картографічних даних, наданих відповідачем, ці земельні ділянки не межують. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, що має бути доведено перед судом. Матеріалами даної справи не підтверджується, що оспорюваним рішенням відповідача порушені, не визнані, або оспорюються які-небудь права чи законні інтереси позивача. Не встановлено також й того, які норми матеріального чи процесуального права були порушені при ухваленні оспорюваного позивачем рішення. За таких обставин позов не ґрунтується на вимогах закону та не може бути задоволений. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed