Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у спілкування з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною посилаючись на те, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . З травня 2020 року сторони проживають окремо, дитина фактично проживає з матір`ю - відповідачем по справі. Відповідач створює позивачу перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною, обмежує на повноцінні зустрічі. Це все спричиняє дитині психологічні травми, дискредитує та порушує права позивача , як батька. Просив зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у виховання та спілкуванні з дочкою [PERSON] , 2017 року народження;визначити позивачу способи та порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом: -зустрічей батька [PERSON] з донькою [PERSON] кожної першої та третьої п`ятниці, суботи і неділі місяця з 19.00 години п`ятниці до 14.00 години неділі в загальнодоступних громадських місцях( місцях дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртках, скверах, парках, за місцем проживання батька дитини, тощо), з урахуванням режиму дня дитини, стану здоров`я, інтересів та її думки; -спільний відпочинок батька з донькою один раз на рік у літній період ( з червня по серпень включно), тривалістю 21 день, з урахуванням стану здоров`я, потреб, інтересів та думки дитини , з можливістю виїжджати за межі Полтавської області; -шляхом необмеженого спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою у будь-який день тижня без обмежень, з врахуванням режиму дня дитини; -безперешкодного відвідування дитини у період її хвороби, в день її народження та період свят за місцем її проживання та фактичного перебування; -зобов`язати відповідача завчасно попереджати відповідача щодо зміни та їх причини у визначеному порядку зустрічей з донькою. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що проживає за межами м. Полтави, а тому зустрічі з дитиною лише у денний час є неможливими, оскільки необхідно враховувати також і час перебування в дорозі. Просив задовольнити позовні вимоги. Представник позивача підтримала позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві та відповіді на відзив обставини. Запропонований відповідачем порядок участі батька у вихованні дитини не забезпечує рівність батьків у здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків перед дитиною, не забезпечує інтереси дитини на повноцінне спілкування з батьком. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнала частково та пояснила, що будь-яких перешкод у спілкуванні позивачу з дитиною не чинила. Останній час позивач до дитини взагалі не приїздив. Згодна на встановлення графіку зустрічей позивача з донькою, який викладений у відзиві на позовну заяву. Просила врахувати вік дитини, якій три роки, а тому перебування дитини у нічний час без матері негативно позначиться на психоемоційному стані доньки. Представник відповідача позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у виховання та спілкування з донькою не визнала та просила відмовити за безпідставністю та недоведеністю. Відповідач не заперечує щодо спілкування батька з дитиною, але лише в денний період, враховуючи вік дитини, режим дня, її емоційний стан. Підтримала обставини викладені у відзиві та вважає за можливе встановити наступний графік: -кожної першої та третьої суботи з 11.00 до 19.00 години в загальнодоступних громадських місцях, за місцем проживання батька з урахуванням режиму дня дитини, стану її здоров`я та за її згодою без присутності матері; -у будь-який день тижня за попередньою домовленістю з матір`ю з 17.00 до 19.00 в загальнодоступних громадських місцях, за місцем проживання дитини, з урахуванням режиму дня дитини, стану її здоров`я та за її згодою , у тому числі , без присутності матері; -шляхом необмеженого спілкування з дитиною засобами будь-якого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною у будь-який день тижня без обмежень, з врахуванням режиму дня дитини. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляд справи, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, при розгляді справи просив врахувати висновок органу опіки та піклування. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника третьої особи, який в засідання не з`явився. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] . Дитина зареєстрована та проживає з матір`ю - відповідачем по справі, що не визнавалась та не заперечувалось сторонами. Згідно судового наказу, що виданий Київським районним судом м. Полтави від 28 серпня 2020 року, з позивача на користь відповідача на утримання дитини стягуються аліменти в розмірі ј частини заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачем не доведено, що відповідач [PERSON] чинить йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з [PERSON] , [INFO] року Такі твердження позивача будь-якими доказами не підтверджуються. Крім того, останній в судовому засіданні пояснив, що відповідач не перешкоджає йому у спілкуванні з донькою в денний час доби, що у свою чергу є підтвердження того, що остання сприяє спілкування батька з дитиною, участі його у вихованні. Відповідач факт чинення перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною категорично заперечує. Враховуючи норми ст. 81 ЦПК України, підстави для задоволення позовної вимоги в частині зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом статей 150, 155 Сімейного кодексу України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини перша-третя статті 157 СК України). Спір щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, згідно статті 159 СК України вирішується судом. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Що стосується способу та порядку участі позивача у вихованні та спілкуванні з донькою, то суд виходить з наступного. Рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтави ради № 25 від 26 січня 2020 року затверджено висновок виконавчого комітету Київської районної в м. Полтави ради, як органу опіки та піклування, щодо визначення порядку участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] року , яким вважає за доцільне визначити порядок участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] [INFO] року народження наступник способом: -перша та третя суботи з 11.00 до 19.00 з правом відвідування загальнодоступних громадських місць та місця проживання батька, без присутності матері, з урахуванням погодних умов, режиму дня, стану здоров`я та бажання дитини; -один день серед тижня за домовленістю батьків з 17.00 до 19.00 з правом відвідування загальнодоступних громадських місць,без присутності матері, з урахуванням погодних умов, режиму дня ,стану здоров`я та бажання дитини; -в день народження, святкові дні, у період хвороби, відвідування дитини за місцем її проживання та фактичного перебування, за домовленістю батьків, за бажанням самої дитини. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Встановлюючи спосіб та порядок спілкування батька -позивача по справі з малолітньою дитиною, суд перш за все враховує інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю донькою, дійшов висновку про можливість визначення порядку періодичних тимчасових побачень батька з дитиною, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої доньки з батьком відповідає її інтересам. Суд приймає до уваги, що позивач не мешкає разом із донькою, проживає у іншому населеному пункті, а саме смт. Котельва, Полтавської області, вік дитини - 3 роки, остання відвідує ПШ № 42 Полтавської міської ради. Між цим, слід враховувати й те, що дитина повинна мати також і час для спілкування з матір`ю, час на спілкування зі своїми друзями і необхідного відпочинку. Це все складає її життєвий графік, який задля дотримання нормального розвитку не повинен порушуватись. Національне законодавство України, зокрема, стаття 155 СК України також передбачає, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов до висновку, щодо визначення позивачу способу та порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , шляхом: -зустрічей кожної першої та третьої суботи місяця з 10 години до 19 години в загальнодоступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртках, скверах, парках тощо) та місці проживання батька , без присутності матері, з урахуванням погодних умов, режиму дня, стану здоров`я та бажання дитини; -будь-який день тижня, за домовленістю батьків з 16 години до 19 години, без присутності матері, з правом відвідування загальнодоступних громадських місць, з урахуванням погодних умов, режиму дня, стану здоров`я та бажання дитини ; -шляхом необмеженого спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку , що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною, у будь-який день тижня без обмежень, з врахуванням режиму дня дитини, стану здоров`я та бажання дитини; -відвідування дитини у період хвороби, в день народження, період свят за місцем проживання дитини та фактичного перебування, за попередньою домовленістю між батьками, за бажанням дитини. Також, суд вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] завчасно попереджати [PERSON] щодо зміни та їх причини у визначеному порядку зустрічей з дитиною. Приймаючи до уваги відносини, що складись між сторонами, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що реалізація визначених судом способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , яка проживають з матір`ю - відповідачем по справі повинна відбуватися з дотриманням одночасно певних умов - за бажанням позивача та вчиненням ним реальних заходів, спрямованих на реалізацію його прав на підставі судового рішення у визначені судовим рішенням дні та часи, які можуть бути розширеними за згодою сторін. Також, у разі зміни обставин, пов`язаних з віком дитини, станом її здоров`я, психо-емоційного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Outcome: partial