Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 01.07.2014 року з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в селі Ярославець Кролевецького району Сумської області була зареєстрована та проживала [PERSON], 1927 року народження. Восени 2007 року [PERSON] переїхала на проживання в сім'ю свого сина [PERSON] в село Любитове Кролевецького району, але місцем її реєстрації залишалося село Ярославець Кролевецького району Сумської області. [PERSON] померла [INFO] у віці 82 роки. Місцем її смерті є село Любитове Кролевецького району. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила розпорядження за яким все належне їй на день смерті майно вона заповіла йому, [PERSON], який є її онуком. Заповіт [PERSON] було посвідчено у виконавчому комітеті Ярославецької сільської ради 18 жовтня 1994 року, зареєстровано за реєстровим № 104. Він, [PERSON], пропустив строки для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Кролевецького районного суду від 12.12.2013 року по справі № 579/1961/13-ц йому було визначено додатково строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Третьою особою по даній справі виступав його батько, [PERSON], який подав суду заяву про визнання його позовних вимог і про те, що він не претендує на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері [PERSON]. 13 січня 2014 року він подав до Кролевецької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу: номер у Спадковому реєстрі 55587561, номер у нотаріуса 10/2014. Осіб, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України мали б право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Частина 1 ст.1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. До складу спадкового майна [PERSON] входять земельні ділянки, розташовані на території Ярославецької сільської ради : площею 2,546 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 № 641513); площею 0,369 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства (державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 № 674456). Вищезазначені державні акти на право приватної власності на землю були зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1676,1877 відповідно. Але у вищезазначених державних актах було зроблено виправлення в даті їх видачі: «24 червня 2002 р.» виправлено на «24 червня 2003 р.» шляхом закреслення цифри 2 та написання цифри 3. Відповідно до п.4.1. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.08.2009 р. за №735/16751, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Відповідно до пп.4.15 п.4 гл.10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.» Відповідно до п.1 гл.8 розд.І даного Порядку «нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які ... мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення...». Оскільки п.4.11. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою передбачав, що новий державний акт (на ім'я спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребовування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, відповідно до статті 4 Закону України «Про нотаріат», то він, [PERSON], 17 січня 2014 року звернувся до Кролевецької районної державної нотаріальної контори з проханням направити запит до відділу держземагенства в Кролевецькому районі щодо видачі нових державних актів замість зіпсованих. Листом від 20 січня 2014 року Кролевецька районна державна нотаріальна контора роз'яснила йому, що в зв'язку із змінами в законодавстві і припиненням видачі державних актів з 1 січня 2013 року згідно з Законом України «Про Державний земельний кадастр», направлення нотаріусом відповідного запиту до відділу Держземагентства в Кролевецькому районі є недоцільним. Для оформлення спадкових прав нотаріус порекомендував йому звернутися до суду за місцем знаходження спадкового майна в порядку цивільного судочинства з позовною заявою про встановлення факту належності земельних ділянок померлій та визнання за ним права власності на них в порядку спадкування за заповітом. [PERSON] вважала себе власником земельних ділянок і здійснювала всі правомочності власника, тобто володіла, користувалася та розпоряджалася ними на власний розсуд, її право власності на вказані ділянки ніким не оспорювалося. На теперішній час у нього, позивача, зберігаються видані на ім'я [PERSON] державні акти на право приватної власності на землю серія Р2 № 641513 на земельну ділянку площею 2,546 га та серія Р2 № 674456 на земельні ділянки площею 0,090 га і 0,279 га, які розташовані на території Ярославецької сільської ради Кролевецького району, а також договір оренди земельної ділянки від 20 вересня 2007 року, за яким власник земельних ділянок надала в оренду ТОВ «Кролевець-Агро» земельну ділянку, розташовану на території Ярославецької сільської ради Кролевецького району, площею 2,546 га. На його запит відділом держземагенства у Кролевецькому районі було видано : - належним чином завірені ксерокопії архівних примірників державних актів на право приватної власності на землю серія Р2 № 674456 та серія Р2 № 641513, які ідентичні з примірниками держактів, що були видані [PERSON] та містять ті ж самі виправлення у даті видачі; - витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, які підтверджують, що [PERSON] була власником земельних ділянок, розташованих на території Ярославецької сільської ради Кролевецького району: - площею 2,5457 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5922688900:03:001:0264, документом, що посвідчує право є державний акт від 24.06.2003р. Р2 641513; - площею 0,2794 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5922688900:03:001:0227, документом, що посвідчує право є державний акт від 24.06.2003р. Р2 674456; - площею 0,0900 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5922688900:03:001:0456, документом, що посвідчує право є державний акт від 24.06.2003р. Р2 674456; - витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок з яких вбачається, що [PERSON] була власником трьох земельних ділянок: площею 2,546 га (рілля), площею 0,090 га (пасовище) та 0,279 га (сіножаті), розташованих в адміністративних межах Ярославецької сільської ради. Загальна вартість даних земельних ділянок 44687,29 грн. Дані документи є доказом того, що саме [PERSON] була власником вищезазначених земельних ділянок Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зазначені вище обставини виключають можливість його, позивача, реалізувати свої спадкові права на земельні ділянки. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Від відповідача - Ярославецької сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, з проти задоволення позовних вимог сільська рада не заперечує (а.с.41). Відділ Держземагенства в Кролевецькому районі не заперечує проти позову, просить проводити розгляд справи без участі їх представника (а.с.45, 60). Кролевецька районна державна адміністрація також заперечень щодо позову [PERSON] не має, просить проводити розгляд справи без участі їх представника. При розгляді справи покладаються на розсуд суду (а.с.40). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у віці 82 роки в с.Любитове Кролевецького району Сумської області померла [PERSON] (а.с.10). Позивач є онуком померлої, що підтверджується копією свідоцтва про його народження і копією свідоцтва про народження його батька [PERSON] (а.с.8, 9). На день смерті [PERSON] була зареєстрована в с.Ярославець Кролевецького району Сумської області, разом з нею ніхто не був зареєстрований. Фактично на день смерті вона проживала без реєстрації в сім'ї свого сина [PERSON] в с.Любитове Кролевецького району. Ці обставини встановлені рішенням Кролевецького районного суду від 12 грудня 2013 року та згідно ч.3 ст.61 ЦПК України не доказуються при розгляді інших справ. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила розпорядження, за яким все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON]. Заповіт [PERSON] посвідчено у виконавчому комітеті Ярославецької сільської ради 18 жовтня 1994 року, зареєстровано за реєстровим № 104. Даний заповіт чинний. Вказані обставини підтверджуються копією заповіту (а.с.11) та інформаційною довідкою №37808860 від 07.07.2014 року зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.44). З довідки Кролевецької районної державної нотаріальної контори, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] Кролевецькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №10/2014. Заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] за №14 подав онук померлої [PERSON] (а.с.42, 43). Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б своєчасно прийняли спадщину або могли на неї претендувати судом не встановлено. До складу спадщини [PERSON] входять права на земельні ділянки, що знаходяться на території Ярославецької сільської ради площею 0,369 га (в межах земельних ділянок площею 0,0900 га і площею 0,2794 га) для ведення особистого селянського господарства і площею 2,5457 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копіями державних актів серія Р2 №674456, серія Р2№ 641513, виданих 24.06.2003 року на її ім'я (а.с.17, 19), копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.21, 22, 24, 25, 27, 28) та копіями витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №№158, 160, 159 від 25.01.2014 року (а.с.23, 26, 29). [PERSON] володіла, користувалася та розпоряджалася даними земельними ділянками на власний розсуд, її право власності на вказані ділянки ніким не оспорювалося. Цей факт також підтверджується тим, що згідно договору оренди земельної ділянки від 20 вересня 2007 року [PERSON] надавала в оренду ТОВ «Кролевець-Агро» земельну ділянку, розташовану на території Ярославецької сільської ради Кролевецького району, площею 2,546 га (а.с.30-32). На сьогодні [PERSON] не має можливості оформити свої права спадкоємця на земельні ділянки у нотаріуса, оскільки належні [PERSON] державні акти на право приватної власності на землю серії Р2 №674456, серія Р2№ 641513, видані на підставі розпорядження голови Кролевецької райдержадміністрації від 18 липня 2002 року №300 містять підчищення та виправлення в частині зазначення дати їх видачі Ярославецькою сільською радою. Те, що була допущена технічна помилка та що правильною датою видачі державних актів слід вважати 24 червня 2003 року є та обставина, що як зазначено в державних актах на право приватної власності на землю серія Р2 №674456, серія Р2№ 641513 (а.с.17, 19) та Книзі 1 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян Ярославецької сільської ради (а.с.49-51) в графі «підстава виникнення права власності на земельну ділянку» зазначено «розпорядження голови РДА від 18.07.2002», тобто дата видачі державних актів на право приватної власності на землю не може передувати даті видачі документу дозвільного характеру, в даному випадку розпорядження голови Кролевецької райдержадміністрації від 18 липня 2002 року №300. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України (в редакції Закону №1066-VІ від 05.03.2009 року, чинній на сьогодні) право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції Закону №3613-VІ від 07.07.2011 року, чинній на сьогодні) право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно даного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ч.1 ст.126 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час отримання [PERSON] державних актів) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалися державними актами. Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Земельні ділянки, належні [PERSON] - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,5457 га, кадастровий номер земельної ділянки 5922688900:03:001:0264; для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5922688900:03:001:0227 площею 0,2794 га; для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки; для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5922688900:03:001:0456 площею 0,0900 га зареєстровані у Державному земельному кадастрі, що підтверджується витягом з ДЗК про земельну ділянку, сформованим 12.02.2014 року (а.с.21-22, 24-25, 27-28). Однак державні акти серія Р2 №674456, серія Р2№ 641513 на право приватної власності на земельні ділянки, видані [PERSON] на підставі розпорядження голови Кролевецької райдержадміністрації від 18 липня 2002 року №300, містять підчищення та незастережене виправлення, що відповідно до пункту 1 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України є підставою для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не підлягає встановленню факт належності документів особі, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи докази того, що [PERSON] на день смерті фактично була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5457 га та земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,2794 га та площею 0,0900 га, про що мала державні акти на право власності на земельну ділянку серії Р2 №674456 та серії Р2№ 641513, видані на підставі розпорядження голови Кролевецької райдержадміністрації від 18.07.2002 року за №300, факт належності на праві власності [PERSON], померлій [INFO], зазначених земельних ділянок, розташованих на території Ярославецької сільської ради (кадастрові номери земельних ділянок: 5922688900:03:001:0264; 5922688900:03:001:0227; 5922688900:03:001:0456) слід встановити за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки ставиться питання про перехід права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, то позовні вимоги [PERSON] слід визнати обґрунтованими і його права як спадкоємця підлягають судовому захисту. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак не оформив своїх прав на спадкове майно, інших спадкоємців за заповітом та за законом або осіб, які б претендували на обов'язкову частку у спадщині, судом не встановлено, тому право власності на земельні ділянки, що розташовані на території Ярославецької сільської ради площею 2,5457 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5922688900:03:001:0264; площею 0,2794 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5922688900:03:001:0227; площею 0,0900 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5922688900:03:001:0456, слід визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до ст.ст.16, 328, 373, 374, 392, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, ч.1 ст.1225, ст.1268, ч.2 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України,

Outcome: approved