Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іршавського районного суду з позовною заявою до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . У даному житловому будинку зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (відповідач по справі). Відповідач [PERSON] являється його колишнім зятем та на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично з травня 2016 року не проживає, жодної участі по утриманню даного житла не приймає, комунальні платежі не сплачує. Відповідач переїхав проживати до своїх батьків у [ADDRESS] . Зазначає, що реєстрація відповідача за вищевказаною адресою позбавляє його права на оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги та чинить перепони вільно розпоряджатися належним йому майном. На підставі викладеного просив суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.03.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Представник позивача [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій уточнила позовні вимоги та просила визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Також просила розглядати справу без її участі. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, уточнені позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення таких. Оскільки відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, то суд вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, зважаючи на заяви сторін, відповідач уточнені вимоги визнав повністю, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що уточнений позов підставний та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою, [ADDRESS] (а.с.9). Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с.13-15). Відповідач [PERSON] фактично у вказаному дворогосподарстві не проживає з травня 2016 року, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов № 51 від 24.02.2021 року (а.с.11). Відповідно до змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України). За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися правом власності на свій розсуд. Відповідно до положень ст.ст. 379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірному житлі, однак з травня 2016 року там не проживає. Відповідач, будучи зареєстрованим у житловому будинку позивача до тепер, порушує його права та законні інтереси, як власника, зокрема, і на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Відповідач уточнені позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] визнав у повному обсязі. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає уточнені позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача, з урахуванням вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривні. На підставі наведеного та

Outcome: approved