Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] [PERSON] про\~ визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку. Свої вимоги позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, мотивує тим, що йому належить житловий будинок по вул. Пушкіна, 15а в с. Піщане Золотоніського району Черкаської області. За вказаною адресою зареєстрований також відповідач по справі, який є колишнім чоловіком дочки позивача, який за місцем своєї реєстрації не проживає вже понад три роки . Той факт, що відповідач зареєстрований у будинку позивача, хоча ним не користуються створює позивачу незручності та заважає повноцінно користуватися вказаним будинком, чим порушується право позивача володіти, користуватися, розпоряджатися своїм нерухомим майном, а тому він звернувся до суду із відповідною позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Представник третьої особи по справі Піщанської сільської ради звернувся до суду із відповідним клопотанням відповідно до якого розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 17.07.2018 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для\~ подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~ проти розгляду справи\~ в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~ строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~ відзиву на позов,\~ заяви із\~ обґрунтованими\~ запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~ клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе\~ розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається із копії договору купівлі-продажу від 29.12.1990 року [PERSON] придбав будинок №15а, що розташований по вул. Пушкіна в с. Піщане Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований [INFO], що стверджується відповідною довідкою виданою виконкомом Піщанської сільської ради Золотоніського району №72 від 12.01.2018 року. Судом встановлено, що відповідач по справі за місцем своєї реєстрації не проживає, будинком не користується, своїх особистих речей там не зберігає, що стверджується відповідним актом обстеження проживання сімї [PERSON] від 22.01.2018 року, який складений секретарем сільської ради [PERSON] в присутності депутатів сільської ради [PERSON], [PERSON] та сусідів [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. Суд також враховує, що згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Суд враховує, що сільська рада, як орган місцевого самоврядування проти задоволення позовних вимог не заперечувала, а тому фактично визнала, що відповідач за місцем своєї реєстрації, що знаходиться на території сільської ради, не проживає. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином суд, враховуючи наведені вище обставини вважає. що позивачем надано достатньо доказів відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації, жодних доказів зворотнього матеріали справи не містять. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Нормами статей ст.\~9,\~156\~ЖК України визначено,\~що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162 цього Кодексу. Згідно із ст. 405 ЦК України \~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не є членом сімї позивача та фактично із ними не проживає. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином судом встановлено, що відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, чим обмежує право позивача на власність та вільного розпорядження нею, а тому суд вважає що позов в частині визнання особи такою, яка втратила право на користування жилим приміщенням необхідно задовольнити. Згідно із ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). На підставі зазначеного та

Outcome: approved