overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON], звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того, що йому належить: договір дарування, посвідчений 25 липня 1986 року Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 1-2835; реєстраційне посвідчення Тернопільського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації, посилаючись на те, що у даних документах невірно зазначено його прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника міської ради. Таким своїм твердженням останній не надає доказового підтвердження, тому вони залишені судом поза увагою, а неявка вважається такою, що допущена без поважних на те причин. За цих обставин розгляд справи слід провести без участі представника заінтересованої особи на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заяву слід задовольнити з огляду на таке. З копії договору дарування від 25 липня 1986 року, зареєстрованого у Тернопільському обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації за № 1-2835, вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON], а він прийняв 13/25-их частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за [ADDRESS]. На підставі даного договору дарування 12 серпня 1986 року Тернопільським обласним бюро технічної інвентаризації [PERSON] було видано реєстраційне посвідчення на вказані частини зазначеного будинковолодіння, запис в реєстровій книзі № 503. Однак, як встановлено у судовому засіданні і підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 25 жовтня 2000 року Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області та копією картки платника податків, 01 липня 2014 року, виданої ТОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області, при написанні прізвища [PERSON] у вказаному правочині та реєстраційному посвідчені допущено помилку і замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Згідно із вимогами ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, враховуючи, що у заявника відсутні будь-які інші законні інструменти для встановлення бажаного факту, а від цього залежить виникнення у нього майнових прав та законних інтересів, суд вважає, що такий факт слід встановити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому реєстраційного посвідчення про право особистої власності на кооперативну квартиру [ADDRESS]. Заяву мотивує тим, що 03.02.1993 року Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації йому видано реєстраційне посвідчення про те, що двохкімнатна кооперативна квартира № 82 житловою площею 29,7 кв.м., яка знаходиться на вулиці Хвильового № 29 в м. Львові (кооператив ЖБК № 89) належить [PERSON]. В даному посвідченні його імя помилково записане «Юліан», що не збігається із імям, зазначеним у свідоцтві про народження, свідоцтві про шлюб, ідентифікаційним кодом, а також паспортом громадянина України, де його імя вказано як Юлян. У звязку із вказаними розбіжностями в документах, він не може належним чином користуватись та розпоряджатися своєю власністю, а тому змушений звернутись до суду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні, що у заяві, просить таку задовольнити. Представник зацікавленої особи Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в судове засіданні не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 лютого 1993 року Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації заявнику [PERSON] видано реєстраційне посвідчення про те, що двохкімнатна кооперативна квартира № 82 житловою площею 29,7 кв.м., яка знаходиться на вулиці Хвильового № 29 в м. Львові (кооператив ЖБК № 89) належить [PERSON]. Як вбачається, в даному документі імя заявника помилково зазначено «Юліан». Однак, із долучених заявником копій свідоцтва про народження від 18.12.13р. серії 1-СГ № 394893, свідоцтва про шлюб від 18.12.2013р. серії 1-СГ № 221981, ідентифікаційним кодом останнього, а також паспортом громадянина України серії КВ 230278, виданим Шевченківським РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області 10.08.1999р. вбачається, що вірним імям заявника є «Юлян». Відповідно до п.5 ч.2. ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.1 ст.256 ЦПК України суд серед іншого розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У звязку з вищенаведеним, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що встановлення факту належності заявнику реєстраційного посвідчення необхідно йому для подальшого користування та розпорядження своєю власністю, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та встановити факт, що має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту , що має юридичне значення , вказавши , що заповіт складений [PERSON] , яким вона все своє майно заповідає [PERSON] складений [PERSON], яким вона все своє майно заповідає [PERSON] . Свої вимоги заявник мотивує тим, що після смерті його баби , [PERSON] , відкрилась спадщина на спадкове майно. Заявник являється спадкоємцем на вказане майно відповідно до заповіту . Однак при складанні заповіту була допущена помилка , а саме в написанні по батькові заявника , де вказано , що майно заповідається онукові [PERSON] , а необхідно [PERSON] . Для оформлення належним чином своїх спадкових прав йому необхідно встановити факт, що має юридичне значення , вказавши , що заповіт складений [PERSON] , яким вона все своє майно заповідає [PERSON] складений [PERSON], яким вона все своє майно заповідає [PERSON] . Виправити помилку у заповіті не має можливості, а тому він змушений звертатись до суду . В судове засідання заявниця не з'явилася, подала суду заяву в якій підтримала заявлені вимоги і просить справу розглянути у її відсутності. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій заявлені вимоги визнав, просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Оскільки, визнання поданої заяви заінтересованою особою не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла баба заявника , [PERSON] (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Пиковецької сільської ради 27 липня 2001 року та зареєстрованого в реєстрі №32, заявник являється спадкоємцем всього майна померлої баби (а.с.10). Однак заявник не можу належним чином оформити свої спадкові права, оскільки в заповіті допущена помилка в написанні по- батькові заявника -« [PERSON]» , а необхідно «[PERSON]». Підтвердженням того , що правильне по- батькові заявника «[PERSON] » являється паспорт серії [NUMBER] та свідоцтво про народження серії [NUMBER] , де по - батькові заявник записаний «[PERSON]» . Дана описка в написанні по- батькові виникла через орфографічну помилку . У зв'язку із цим заявник змушений звертатися до суду із заявою про встановлення факту , що має юридичне значення , вказавши , що заповіт складений [PERSON] , яким вона все своє майно заповідає [PERSON] складений [PERSON], яким вона все своє майно заповідає [PERSON] . Досліджені докази дають суду підстави задовольнити подану заяву в повному обсязі. Правовідносини, які склались між сторонами регулюються ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, призвіще, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, призвіщем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що 27.10.2005 року померла мати заявника - [PERSON] та 03.04.2012 року помер батько заявника [PERSON]. Після смерті батька заявник звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу [PERSON] для подання заяви про відкриття спадкової справи, однак йому було розяснено, що для прийняття спадщини йому необхідно встановити факт спільного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, через те, що вони були зареєстровані за різними адресами. Факт спільного проживання підтверджується актом депутата Хустської міської ради [PERSON] від 10.03.2016 року, згідно якого заявник фактично проживав за адресою [INFO] А/426 разом з [PERSON] та [PERSON] з січня 2012 року. В судове засідання представник заявника [PERSON] [PERSON] подав заяву з клопотаннями розглядати справу у їх відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задоволити. Зацікавлена особа - приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення заяви не заперечив. Представник зацікавленої особи Хустської міської ради в судове засідання також подав заяву з клопотанням розгляд справи проводити у відсутності їх представника, щодо задоволення заяви не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви заявників та заінтересованої особи про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що 27.10.2005 року померла мати заявника - [PERSON] та 03.04.2012 року помер батько заявника [PERSON]. Дана обставина стверджена копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 135044 від 03.04.2012 року. Після смерті батька заявник звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу [PERSON] для подання заяви про відкриття спадкової справи, однак йому було розяснено, що для прийняття спадщини йому необхідно встановити факт спільного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, через те, що вони були зареєстровані за різними адресами. Факт спільного проживання підтверджується актом депутата Хустської міської ради [PERSON] від 10.03.2016 року, згідно якого заявник фактично проживав за адресою [INFO] А/426 з [PERSON] та [PERSON] з січня 2012 року. З огляду на встановлене суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту спільного проживання з померлим батьком і на думку суду такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому відповідно до ст. 256 ЦПК України дані вимоги слід задовольнити. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що він являється власником земельної ділянки, яка розташована на території с. Березово Хустського в урочищі «Біля ферми». Так розпорядженням № 129 Хустської РДА від 31.06.2006 року йому передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,1500 га, для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного розпорядження, заявником виготовлено державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії Р2 № 256117 від 26.06.2003 року. При виготовленні державного акту була допущена помилка у написанні його прізвища і замість «Фаринець» його прізвище зазначено як «Ферінець». Така невідповідність, позбавляє його на даний час скористатись правами власника на розпорядження та користування майном. Просив суд встановити факт належності державного акту виданого на прізвище [PERSON] серії Р2 № 256117, йому - [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи управління Держгеокадастру в Хустському районі [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення заяви не заперечила. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви заявника та заінтересованої особи про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що заявник, згідно паспортних даних громадянина України серія ВР 130009 виданого Хустським МРВ УМВС України в Закарпатській області від 26.12.2003 року, носить прізвище, імя та по-батькові [PERSON]. Місце реєстрації заявника, згідно паспортних даних с. Березово № 8 Хустського району. Відповідно до посвідчення інваліда ІІІ групи № 122942/143, заявник значиться як «Фаринець Федір Федорович». Натомість в державному акті на право приватної власності на землю сері Р2 № 256117 виданому заявнику на підставі розпорядження № 129 Хустської РДА від 31.03.2003 року, останній вказаний як «Ферінець Федор Федорович» мешканець с.Березово № 8 Хустського району. Зазначені невідповідності у прізвищі заявника вказаному у паспорті громадянина України та правовстановлюючому документі на землю, позбавляють його права на вільне володіння та розпорядження майном і порушене право підлягає усуненню. З огляду на встановлене суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу на землю, виданого на імя «Ферінець Федора Федоровича» і на думку суду такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому відповідно до ст.256 ЦПК України дані вимоги слід задовольнити. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивує тим, що 19.07.1977 року він закінчив сільське професійне училище №4 смт. Колки Волинської області по професії тракториста широкого профіля, йому була присвоєна кваліфікація тракториста 3 класу та слюсаря 2 розряду. З 07.12.1977 року розпочав свій трудовий стаж і на підставі цього йому була видана трудова книжка серії [NUMBER]. 17.08.2016 року він звернувся у пенсійний фонд з метою оформлення пенсії, однак йому відмовили, у зв'язку із розбіжностями імені та по-батькові у паспорті та трудовій книжці, а саме: «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Крім того, в трудовій книжці вказано дату його народження [INFO] замість правильного [INFO]. На підставі викладеного та із врахування заяви про уточнення заявлених вимог, просить суд встановити факт, що трудова книжка [NUMBER], видана на ім'я [PERSON], належить [PERSON], [INFO]. В судове засідання предстаник заявника [PERSON] подав заяву, в якій заявлені вимоги підтримав із наведених у ній підстав, просив заяву задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності. Представник заінтересованої особи подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України прізвище, ім'я, по-батькові заявника [PERSON], [INFO] (а.с.3). Однак, в трудовій книжці серії [NUMBER] відомості щодо особи заявника зазначені, як [PERSON], [INFO]. Крім того дата заповнення трудової книжки внесена із виправленням (а.с. 4). Факт встановлення належності правовстановлюючих документів судом встановлюється з метою впорядкування документів для подання на призначення пенсії. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку про доведеність належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] від 07.12.1977 року, тому слід встановити даний факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення і зокрема, що [PERSON] , [INFO] р.н. , уродженець с. Градівка Городоцького р-ну Львівської обл., українець, гр-н України, зареєстрований на [ADDRESS] ., помер [INFO]р. , мотивуючи тим, що в лютому 2019р. звернувся в нотконтору для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , але через відсутність документу, що підтверджує смерть спадкодавця, нотаріус відмовила у прийнятті заяви, що у Городоцькому РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській обл. актовий запис про смерть [PERSON] не знайдено, що через відсутність документів, що посвідчують смерть спадкодавця, він не може оформити спадщину, просив заяву задовольнити. В суді [PERSON] заяву підтримав, покликаючись на мотиви такої, просить встановити факт, що [PERSON] помер [INFO]р . Представник Городоцького РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській обл. в судове засідання не з'явився, 03.05.2019р. начальник подала лист про розгляд справи у відсутності їх представництва. Заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч.8 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Положеннями ст.17 ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Із пояснень заявника, із довідки Градівської сільської ради Городоцього р-ну Львівської обл. № 199 від 18.03.2019р. та копії будинкової книги на житловий будинок на [ADDRESS] . (а.с. 8-10, 11) убачається, що [PERSON] народився [INFO]р. , що він помер [INFO]р. , до смерті проживав та був зареєстрований у вищеозначеному будинку. З довідки пароха парафії Пресвятої Євхаристії с. Градівка о . мітрата І.Греділя від 16.03.2019р., із копії з метричної книги за 2003р. (а.с.12, 24-25) видно, що [PERSON] , [INFO]р.н. помер [INFO]р. , про що у означеній метричній книзі вчинено запис за № 125. Аналізуючи вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO]р.н. , помер [INFO]р. у с. Градівка Городоцького р-ну Львівської обл., а тому задоволює заяву [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи заяву тим, що він народився [INFO] в с. Красногорка Сагареджойського району республіка Грузія. У 1971 році вступив у члени колгоспу с.Красногорка Сагареджойського району республіка Грузія. Йому було виписано трудову книжку колгоспника № [NUMBER] за встановленою на той час формою, однак, з невідомих причин в даній трудовій книжці на титульній сторінці прізвище заявника було не чітко зазначене як «[PERSON]». В інших документах, виданих на ім'я заявника, зокрема в свідоцтві про народження, в військовому квитку, посвідка на постійне проживання на території республіки Україна його прізвище вказано вірно «[PERSON]» . В даний час заявника звернувся до Управлінні пенсійного фонду України у Немирівському районі для оформлення пенсії, однак у зв'язку з помилкою в написанні його прізвища в трудовій книжці колгоспника не дає заявнику можливості в повному обсязі врахувати при призначені пенсії наявний у нього весь трудовий стаж роботи, тому змушений звернутися до суду з даною заявою. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала, просить її задовільнити з мотивів викладених у заяві. Заявник [PERSON] заяву підтримав, просить її задовільнити та долучити до матеріалів справи нотаріально посвідчені заяви свідків [PERSON] та [PERSON], які підтверджують той факт, що заявник дійсно працював в Красногорському колгоспі Сагареджойського району республіка Грузія з 1977 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що добре знайомі із заявником [PERSON] та підтвердили той факт що він дійсно працював у колгоспі с.Красногорка Сагареджойського району республіка Грузія та на даний час проживає в с.Ковалівка Немирівського району Вінницької області. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9-10). Згідно дозволу на імміграцію в Україні (а.с.5), посвідки на постійне місце проживання (а.с.6), воєнного білету серії [NUMBER] (11-15) прізвище заявника записано як «[PERSON]». Однак згідно трудової книги [NUMBER] на титульній сторінці прізвище заявника не чітко зазначене як «[PERSON]», у зв'язку з чим йому не можуть призначити пенсію згідно всього трудового стажу. Факт того, що заявник дійсно працював у колгоспі с.Красногорка Сагареджойського району республіка Грузія підтверджується показами свідків та нотаріально посвідченими заявами свідків. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні факт належності - [PERSON] трудової книжки № [NUMBER] виписаної 14 лютого 1973р з нечітко вказаним прізвищем «[PERSON]» встановлено. Факт, що просить встановити заявник має для нього юридичне значення, оскільки надає можливість врахувати при призначені пенсії наявний у нього трудовий стаж.

Outcome: approved