Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька, посилаючись на те, що він отримує пенсію за віком, інших джерел доході не має, субсидію на оплату комунальних послуг не отримує, а тому має вкрай скрутне матеріальне становище. Відповідач працює у Військово - медичному клінічному центрі Центрального регіону, має постійний дохід близько 12000,00 грн., а тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Позивач просить (згідно уточненої позовної заяви) стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і пожиттєво, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], 1949 року народження є пенсіонером та отримує пенсію за віком в розмірі 1619,74 грн., що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 21.07.2009 року (а.с. 6) та копією довідки, виданої Шаргородським об'єднаним УПФУ від 29.11.2015 року (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.11.1979 року смт. Доманівка районний відділ РАЦС Миколаївської області, [PERSON], [INFO] є сином позивача - [PERSON] (а.с. 4). Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, проходить службу в Військово - медичному клінічному центрі Центрального регіону та отримує офіційний дохід, про що свідчить довідка про доходи від 28.11.2016 року №556 (а.с.2). Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ч. 1 ст. 205 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідач офіційно працевлаштований, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання матері, позивач є непрацездатною особою, яка потребує матеріальної допомоги та приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання матері у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 05.12.2016 року і довічно. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved