Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , перший позивач), звернулась до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом від імені [PERSON] , [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , другий позивач) до Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, треті особи - Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чижова Наталія Анатоліївна, в якому просила суд : визнати за [PERSON] право власності на одну третю частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування після [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на дві третіх частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за [ADDRESS] , в порядку спадкування після [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що власником вказаного вище будинку була [PERSON] , яка все своє майно заповіла своєму брату [PERSON] , сестрі [PERSON] та племінниці [PERSON] . Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли, а [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась на користь [PERSON] . Отже, частка [PERSON] у вказаній спадщині складає одну третю, а частка [PERSON] - дві третіх. На підставі заяв спадкоємців Богодухівською районною державною нотаріальною конторою 26.02.2002 була заведена спадкова справа № 1887670, однак, своїх спадкових прав [PERSON] та [PERSON] не оформили. [PERSON] помер [INFO] , не склавши заповіту, спадщину після його смерті прийняла його дочка [PERSON] .. Постановою Одинадцятої Харківської міської нотаріальної контори від 27.04.2017 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , не склавши заповіту. Після її смерті спадщину у вигляді 2/3 будинку [ADDRESS] прийняла її дочка [PERSON] .. Постановою приватного нотаріуса ХМНО Чижової Н.А. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину. Підставою для відмови у видачі права на спадщину [PERSON] та [PERSON] були відомості КП «Богодухівське бюро технічної інвентаризації», згідно з якими житловий будинок на праві власності не зареєстрований. Однак, відповідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі, якщо їх реєстрації була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент їх виникнення діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. У свою чергу, в силу п. 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1966, виникнення права власності не залежало від його реєстрації, а записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Таким чином, права, набуті шляхом створення або придбання нерухомості у власність до набрання законної сили чинним Цивільнипм кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з дотриманням встановленого порядку набуття, однак, без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті у встановленому законом порядку, а спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення права на спадщину. З огляду на викладене, з посиланням на ст.ст. 321, 1216, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 25, 346 ЦПК України стверджує про наявність підстав для захисту невизнаного права [PERSON] та [PERSON] шляхом визнання права власності на вищевказане нерухоме майно в порядку спадкування. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 19.11.2020 позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, треті особи - Харківська державна нотаріальна контора Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чижова Наталія Анатоліївна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкуваннябуло прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Клопотання позивачів про витребування доказів задоволено. Витребувано у Богодухівської державної нотаріальної контори копію архівної спадкової справи, заведеної 26.02.2002 після смерті [PERSON] за номером у спадковому реєстрі 1887670, номер у нотаріуса 95/2002. Витребувано у Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) копію спадкової справи, заведеної 29.02.2016 після смерті [PERSON] за номером у спадковому реєстрі 58643959 і номером у нотаріуса 207/2016. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чижової Наталії Анатоліївни копію спадкової справи, заведеної 22.09.2020 після смерті [PERSON] за номером у спадковому реєстрі 66449428 і номером у нотаріуса 19/2020. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 11.01.2021 замінено третю особу Одинадцяту Харківську державну нотаріальну контору на правонаступника - П`яту Харківську міську державну нотаріальну контору. Закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 26.01.2021 замінено відповідача Крисинську сільську раду Богодухівського району Харківської області на її правонаступника - Богодухівську міську раду Харківської області. Направлено відповідачу Богодухівській міській раді Харківської області копію позовної заяви, а також судову повістку. Заходи забезпечення позову не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиву або пояснень щодо позову не надали. У надісланих до суду письмових представник відповідача та третя особа П`ята Харківська державна нотаріальна контора просили суд розглянути справу за їх відсутності, відповідач повідомив, що проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідач та треті особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідач та третя особа П`ята Харківська державна нотаріальна контора надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за необхідне провести судове засідання за відсутності представників відповідача та третіх осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до погосподарської книги № 4 Крисинської сільської ради, у будинку [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] , пенсіонер за віком, знята з реєстрації 19.10.2001 (актовий запис про смерть № 40 від 15.10.2001). Жодних інших осіб у вказаному будинку зареєстровано не було. Згідно з копією вказаної погосподарської книги, вищезазначений будинок був побудований у 1950 році, його площа складала 48,0 кв.м. (а.с.18-20). Відповідно до наявної в матеріалах справи копії техпаспорту на вказаний будинок, виготовленого на станом на 09.06.2016, вказаний вище будинок у КП «Богодухівське БТІ» не зареєстрований. Площа будинку складає 44,0 кв.м., у т.ч. веранда - 6,8 кв.м., коридор - 3,40 кв.м., житлова кімната - 19,8 кв.м., кухня - 10,5 кв.м., санвузол - 3,50 кв. Біля будинку (літ. «А-1») наявні господарські будівлі та споруди: веранда площею 6,60 кв.м. (літ. «а»), ганок, 2,30 кв.м. (літ. «а1»), літня кухня площею 25,70 кв.м. (літ. «Б»), веранда площею 14,10 кв.м. (літ. «б»), сарай площею 7,80 кв.м. (літ. «Е»), сарай площею 18,0кв.м. (літ. «В»), сарай площею 40,00 кв.м. (літ. «Г»), погріб площею 7,80 кв.м., вбиральня площею 1,10 кв.м., хвіртка, паркан, ворота. Будівельна вартість будинку - 40494,00 грн., інвентаризаційна вартість - 24248,00 грн. (а.с.13-17). Відповідно до довідки виконавчого комітету Крисинської сільської ради від 12.04.2002 № 829 згідно запису Погосподарської книги Крисинської сільської ради № 04 за № 282 [PERSON] належав будинок, розташований у [ADDRESS] . Будинок дерев`яний, обкладений цеглою. Криша залізна, житлова площа будинку - 24,0 кв.м., є допоміжні будівлі - сарай, погріб. Будинок побудований у 1950 році. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,65 га, яка належить земельному фонду сільської ради. В даному будинку з 1950 року постійно була прописана і проживала [PERSON] , вибула у зв`язку зі смертю. На даний час в будинку ніхто не прописаний і не проживає. Від імені [PERSON] у сільській раді зареєстрований заповіт від 10.10.2001 на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.21). Згідно з довідкою виконавчого комітету Крисинської сільської ради від 17.06.2016 № 02-31/500, за відомостями погосподарського обліку на підставі запису в погосподарській книзі № 12, особовий рахунок № [NUMBER] , власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою : [ADDRESS] обліковується [PERSON] , яка померла [INFO] . Будинок побудований в 1950 році. Земельна ділянка 0,25 га (а.с.22). Як вбачається з листа КП «Богодухівське бюро технічної інвентаризації» на запит приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чижової Н.А., станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розміщений за адресою : [ADDRESS] , не зареєстроване (а.с. 23). 10.10.2001 у Крисинській сільській раді був посвідчений заповіт від імені [PERSON] , згідно з яким вона все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, і все, що буде належати їй на день смерті і на що вона згідно з законом буде мати право, вона заповідала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заповіт на день смерті не скасований і не змінений (а.с.24). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.10.2001 (а.с.25). 26.02.2002 державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , архівний номер до введення спадкового реєстру - 1887670, номер у нотаріуса - 95/2002 (а.с.40). 26.02.2002 [PERSON] звернулася до Богодухівської державної нотаріальної контори із заявою, в якій повідомила, що є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, спадщину приймає, недостатні документи подасть додатково. Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями, грошових вкладів з процентами (зворотній бік а.с. 147). 26.02.2002 [PERSON] звернулася до Богодухівської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від належної їй за заповітом частки у спадщині після померлої [INFO] [PERSON] , на користь спадкоємиці за заповітом [PERSON] (а.с. 148). 26.03.2002 [PERSON] звернувся до Богодухівської державної нотаріальної контори із заявою, в якій повідомив, що є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, спадщину приймає, недостатні документи подасть додатково. Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями (зворотній бік а.с.148). Згідно з листом Богодухівської державної нотаріальної контори від 09.03.2016 № 317/01-16, наданої на запит Одинадцятої державної нотаріальної контори, із заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулися сестра [PERSON] (заява від 26.02.2002) та брат [PERSON] (заява від 26.03.2002). Із заявою про відмову звернулася [PERSON] (заява від 26.02.2002). Інших заяв до Богодухівської державної нотаріальної контори не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося, оскільки брат померлої - [PERSON] та сестра померлої - [PERSON] спадщину прийняли, але не оформили (а.с. 98). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.01.1971, [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] (а.с.29). Матір`ю позивачки є [PERSON] , шлюб з якою [PERSON] розірвано 06.03.1990 (а.с.28). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.04.1964, [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с. 32), яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 33). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2013 (а.с.26). 29.02.2016 державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори за заявою [PERSON] заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , номер у спадковому реєстрі - 58643959, номер у нотаріуса - 207/2016 (а.с. 38, 69). 29.02.2016 брат [PERSON] - [PERSON] подав державному нотаріусу Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті батька - [PERSON] (а.с. 70, 78). Відповідно до відповіді КП «Жилкомсервіс» від 29.02.2016 № 952/02-14, наданої на запит Одинадцятої державної нотаріальної контори, [PERSON] був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] . Разом з ним були зареєстровані дочка - [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] (а.с.92). Отже, з урахуванням [PERSON] про відмову від спадщини, [PERSON] як дочка є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , та прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем на день його смерті. [INFO] [PERSON] , як спадкоємцем в силу ст. 1261 ЦК України, отримано в Одинадцятій Харківській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] .. Спадщиною, на яке видане свідоцтво, є 1/3 (однієї третьої) частки квартири [ADDRESS] (а.с.34). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.04.2017, право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] не було зареєстровано (а.с.108). Постановою державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 27.04.2016 № 2365/02-31/02-14 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] - житловий будинок в [ADDRESS] , оскільки згідно з відповіддю КП «Богодухівське БТІ» від 01.03.2016 № 84 вказаний житловий будинок на праві власності не зареєстрований. Як зазначено у цій постанові, вказаний будинок належав сестрі [PERSON] - [PERSON] . [PERSON] спадщину після смерті прийняв, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 35). [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.05.2017 (а.с. 27). 22.09.2020 приватним нотаріусом ХМНО Чижовою Н.А. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , номер у спадковому реєстрі - 66449428, номер у нотаріуса - 19/2020 (а.с. 39). 22.09.2020 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чижової Н.А., в якій повідомила, що приймає спадщину після смерті матері - [PERSON] , та просила видати свідоцтво про право на спадщину (а.с. 115). Відповідно до наявної в матеріалах спадкової справи довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 08.09.2020, [PERSON] станом на 03.05.2017 була зареєстрована за однією адресою із [PERSON] - [ADDRESS] (а.с. 124). Отже, [PERSON] як дочка є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , та прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована разом зі спадкодавцем на момент її смерті. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.09.2020, право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] не було зареєстровано (а.с.126). З постанови приватного нотаріуса Чижової Н.А. від 13.10.2020 № 75/092-31 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що заявником не було надано правовстановлюючого документу на спадкове майно - дві третіх житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 37). У зв`язку з неможливістю отримання свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з цим позовом про визнання права власності на будинок [ADDRESS] в судовому порядку. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Як встановлено статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Як зазначалось вище, у погосподарських книгах Крисинської сільської ради наявний запис про те, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON] та був побудований у 1950 році. Факт існування вказаного будинку станом на 09.06.2016 підтверджено технічним паспортом, виготовленим КП «Богодухівське БТІ». Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР, чинного на час смерті [PERSON] та відкриття спадщини, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. У 1950 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. За Указом від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Отже, оскільки житловий будинок було збудовано у 1950 році, то державна реєстрації прав на нього не була обов`язковою, а відтак, виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 по справі № 6-137цс13, постановах Верховного Суду від 26.06.2019 по справі № 303/7555/15-ц, від 21.10.2020 по справі № 227/3724/14-ц. У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Листом № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова від 13 червня 2012р.№6-54цс12). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що право власності на будинок [ADDRESS] є об`єктом спадкування. Беручи до уваги, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] ( [PERSON] - в одній третій частині, а [PERSON] , з урахуванням заяви [PERSON] про відмову від спадщини - у двох третіх частинах), у свою чергу, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , а [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності на вищезазначений будинок (одна третя - за [PERSON] та дві третіх - за [PERSON] ) підлягають задоволенню.

Outcome: approved