Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( далі - Відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В позовній заяві Позивач вказує, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебуває, кожен з них проживає окремо. 22 січня 2014 року у неї народився син [PERSON], батьком якої в свідоцтві про народження записаний Відповідач. Позивач зазначає, що з Відповідачем проживають окремо, син проживає разом з нею. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] ([INFO]) в розмірі одної четвертої частки з усіх видів заробітку (доходів) Відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягувати з Відповідача аліменти на її утримання у розмірі одної четвертої частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі, посилаючись на наведені обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю не заперечував проти задоволення позовних вимог . Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого: Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ТП № 213899, [PERSON] народився 22 січня 2014 року, його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з довідки № 1464 від 29 грудня 2015 року виданої управлянням праці та соціального захисту населення Попільнянської РДА [PERSON] у відділі соціальних виплат перебуває на обліку та отримує допомогу при народженні дитини. В судовому засіданні Позивач вказує, що Відповідач офіційно працює. Однак, ніякої матеріальної допомоги ні їй ні сину Відповідач не надає. Позивач вважає, що оскільки на даний момент вона не працює, у звязку з тим, що в неї особисто немає можливості для заробітку, то є всі підстави для призначення їй від Відповідача утримання до досягнення їхнього сина трьохрічного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та зазначив, що працює і зможе сплачувати аліменти як на дитину так і на дружину. Приписами статті 180, частиною першою статті 183 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання сина ([INFO]) в розмірі одної четвертої частки з усіх видів заробітку (доходів) Відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття підлягають задоволенню. Крім того, Позивач також просить стягнути аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі одної четвертої частини з усіх видів заробітку (доходу) Відповідача. В свою чергу, відповідно до довідки № 39 від 03 лютого 2016 року виданої виконавчим комітетом Василівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] з 2014 року проживає разом з матірю [PERSON]. У відповідності до частини 2 статті 91 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Частиною 2 статті 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно частини 4 статті 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також статті 182 Сімейного Кодексу України , суд враховує матеріальне положення дитини і платника аліментів, стан здоровя, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей та приходить до висновку про те, що Відповідач є працездатною особою, працює, має стабільний заробіток, може сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття та надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитини трирічного віку підлягає задоволенню. Виходячи з вищенаведеного, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку підлягає задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, оскільки Позивач в силу закону звільнена від їх сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved