Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

[PERSON] є споживачем послуг природного газу, які надаються ПАТ «Криворіжгаз» за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту про порушення № 792 від 08.12.2019, за адресою відповідача представниками ПАТ «Криворіжгаз» було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем: п. 7 гл. 9 розділу Х, п.п. 3 п.1 гл. 2, розділу ХІ - пошкодження лічильника газу внаслідок пожежі, відсутній фрагмент біндексу». Акт підписаний представниками позивача та відповідачем [PERSON] (а.с. 6-7). 08.12.2019представниками ПАТ «Криворіжгаз» здійснено демонтаж лічильника газу Галлус G-4, заводський номер 00111935, для проведення експертизи про що складено акти №0330249094, які підписаніпредставником позивача та споживачем [PERSON] (а.с. 8-10). Відповідно до протоколу № 838від 08.12.2019, лічильник газу Галлус G-4, заводський номер 00111935направлено для проведення експертизи до ДП «Кривбасстандартметрологія», також визначено дату та час проведення експертизи, з яким відповідач був ознайомлений, згідно підпису у протоколі. Стороною відповідальною за доставку ЗВТ на експертизу визначено ПАТ «Криворіжгаз (а.с. 11-12). 11.12.2019комісією ДП «Кривбасстандартметрологія» проведено експертизу лічильника газу Галлус G-4, заводський номер 00111935, що підтверджується актом за №1703, відповідно до висновків якої при проведенні експертизи виявлено порушення: Заводське та повір очне тавро на ЩВТ відсутнє, відсутній лічильний механізм, конструктивні елементи вихідного патрубка ЗВТ розплавлені. Окрім цього, праворуч вирізана частина біндекса відлікового механізму. Лічильник згорівший. Відсутній відліковий механізм. Дані порушення здійсненні прихованими заходами, є наслідком несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу та призвели до недостовірності показів. Лічильникк не придатний до подальшої експлуатації. Експертиза була проведена в присутності відповідача. (а.с. 13). Відповідно до довідки №Т-ДН-5567/19 ДП «Кривбасстандартметрологія» від 11.12.2019, встановлено, що лічильник газу Галлус G-4, заводський номер 00111935 непридатний для подальшої експлуатації, а саме не відповідає вимогам згідно рекомендацій Р 50-071-98 «Лічильники газу побутові» Методи та засоби повірки, що також підтверджується журналом реєстрації експертиз (а.с.14-18). Згідно з актом надання послуг від 11.12.2019, вартість робіт та послуг пов`язаних з експертизою лічильника газу, склала 3017грн. 95коп.(а.с. 19), з яких: проведення комплексу робіт з експертизи побутового газового лічильника мембранного та роторного у сумі 2061грн. 58коп., транспортні витрати у розмірі 956грн. 37коп., інфляційні витрати 123грн.74коп., три відсотки річних 89грн. 94коп.. 30.09.2019позивачем на адресу відповідача [PERSON] направлено листа із зазначенням необхідності сплати вартості витрат пов`язаних з експертизою лічильника газу, що підтверджується поштовим повідомленням, яке відповідач отримала(а.с. 20-21), а суму боргу не сплатив. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1ст. 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Судом встановлено, що згідно постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 ПАТ «Криворіжгаз» наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м. Кривий Ріг) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства. В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 (далі-Кодекс), зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Отже, позивач ПАТ «Криворіжгаз» є газорозподільним підприємством оператором газорозподільної системи в розумінні п.п.3 п.1 розділу І Кодексу газорозподільних систем /далі Кодекс/. Згідно п. 4 гл. 3 розділу 6 Кодексу, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. В п. 7 гл. 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу. Відповідно до п.п.3 п.1 гл. 2 розділу 11 Кодексу до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Згідно п.8 гл.9 розділу Х Кодексу визначено, якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (особи, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). Так, актом експертизи лічильника газу за №1703 від 11.12.2019та довідкою №Т-ДН-5567/19 від 11.12.2019, встановлено, що комісією ДП «Кривбасстандартметрологія» проведено експертизу, за висновками якої було встановлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, який був встановлений за адресою проживання відповідача, лічильник є непридатним до експлуатації, не відповідає вимогам згідно рекомендацій Р 50-071-98 «Лічильники газу побутові» Методи та засоби повірки. Оскільки лічильник газу, який був демонтований у відповідача за результатами проведеної експертизи визнаний таким, що зазнав несанкціонованого втручання в його роботу та є непридатним до експлуатації суд вважає, що існують правові підстави для задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Криворіжгаз» вартості витрат на проведення експертизи лічильника в сумі 3017грн. 95коп., з яких: проведення комплексу робіт з експертизи побутового газового лічильника мембранного та роторного у сумі 2061грн. 58коп., транспортні витрати в сумі 956грн. 37коп., а також інфляційні витрати 123грн.74коп., три відсотки річних 89грн. 94коп.. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача 2102грн. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову (а.с. 1).

Outcome: approved