Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 29 травня 2009 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб з відповідачем розірвано. За час перебування в шлюбі народився син - [PERSON], [INFO]. Згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини з відповідачем не досягнуто. Окрім цього у позивача на утриманні знаходиться дитина від попереднього шлюбу. Після розірвання позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням допомогти матеріально, однак, у відповідь отримувала відмову. Усі витрати пов'язані з утриманням дитини, позивач несе сама, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. В свої позовних вимогах просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації (а.с. 15-16, 24-25). У відповідності до положень ст. 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних доказів у справі. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі з 15 липня 2005 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис 384 (а.с. 6). 29 травня 2009 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 6). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 108 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, оскільки відповідач маючи неповнолітню дитину, не належно виконує свої батьківські обов'язки щодо її утримання, за таких обставин позов підлягає задоволенню, тобто аліменти необхідно стягнути з нього примусово в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з 07 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судові витрати розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved