Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 14.10.2010 року виконкомом Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області між сторонами було зареєстровано шлюб та зроблено відповідний актовий запис за №20. У шлюбі народилися дві спільні дитини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружжя прожило у спільному шлюбі 10 років, вели спільне господарство та намагалися будувати добрі сімейні відносини. Однак, останнім часом сімейне життя не складається, стало неможливим виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Таким чином, спільне життя з відповідачкою виявилося невдалим, стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння між подружжям, різні погляди на сімейні відносини і обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З початку червня 2020 [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. Спроби примирення результатів не дали, сімейні відносини тільки ускладнились. А тому збереження сім`ї є неможливим, і суперечить інтересам подружжя. Позивач не має наміру в подальшому підтримувати чи відновлювати з відповідачем сімейні стосунки. Шлюб носить формальний характер. Єдиним виходом із даної ситуації є припинення шлюбу шляхом його розірвання. На даний час наші неповнолітні діти фактично проживають з відповідачем в с. Рожнів, Косівського району, Івано-Франківської області у домогосподарстві бабусі [PERSON] . Оскільки подружжя дійшло згоди щодо місця проживання спільних дітей. За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, в тому числі справи про розірвання шлюбу. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Ухвалою Косівського\~районного суду\~від 27.10.2020\~року було\~прийнято позовну\~заяву до\~розгляду та\~відкрито спрощене\~позовне провадження\~у справі.\~На підставі\~даної ухвали\~відповідачу було\~надано термін\~для подачі\~відзиву або\~інших клопотань\~пов`язаних із\~розглядом даної\~позовної заяви.\~Відповідачка звернулася\~до суду\~із заявою,\~в якій\~просить розглядати\~справу у\~її відсутності,\~позов визнає\~повністю та\~не заперечує\~проти його\~задоволення.\~Після розірвання\~шлюбу просить\~відновити їй\~дошлюбне прізвище\~« [PERSON] ». Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення з огляду на нижче наведене: Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує щодо задоволення даних позовних вимог, подавши до суду відповідну заяву, у якій позов визнала та просила відновити її дошлюбне прізвище. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Разом з цим, згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, суд вважає, що відповідачу слід відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved