Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах [PERSON] звернулася в суд до відповідача про визнання права власності на 0,4986% частки земельної ділянки від земельної ділянки загальною площею 204.13 га згідно державного Акту на право власності на земельну ділянку виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 29.12.2003р. № 855, 08.06.2004р. № 946 що знаходяться на території Веселівської сільської ради, та належить померлому батьку позивача [PERSON]. Дане мотивовано тим, що позивач, як син померлого батька за заповітом має право спадкувати майно останнього як єдиний спадкоємець. Однак нотаріальною конторою йому було відмовлено в оформлені документів на прийняття спадщини після померлого батька у зв,язку з чим він вимушений звернутися до суду про визнання за ним право власності на спадкове майно після померлого батька [PERSON]. Представник позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. Представник сільської ради в судове засідання не з,явився, суду надана заява з проханням розглянути справу у відсутність представника. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого Веселівською сільською радою, [PERSON] помер 04.07.2010р.. [PERSON] державного Акту на право власності на земельну ділянку сер. ХС № 021345 виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 29.12.2003р. № 855, 08.06.2004р. № 946, що знаходиться на території Веселівської сільської ради померлий [PERSON] є власником 0,4986% частки земельної ділянки яка знаходиться у співвласності з іншими власниками земельних часток від загальної земельної ділянки загальною площею 204.13 га.. [PERSON] заповіта, посвідченого секретарем Веселівської сільської ради Бериславського р-ну від 24.11.2008р. [PERSON] на випадок своєї смерті заповів сину [PERSON] належну йому земельну ділянку / пай/, що знаходиться на території Веселівс29.12.2003р. № 855, 08.06.2004р. № 946ької сільської ради. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом та вважається таким, що прийняла спадщину, оскільки відповідно до ст.1270 ЦК України подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого сина у зв,язку з чим приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу [PERSON] заведена спадкова справа № 63/10 до майна померлого 04.07.2010 року, батька [PERSON]. За загальним правилом, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Якщо у складі спадщини є нерухоме майно, спадкоємець, який прийняв спадщину, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ч.1 ст. 1297 ЦК України). З огляду на те, що право на спадщину у складі якої є нерухоме майно підлягає державній реєстрації, то з моменту проведення такої у спадкоємця виникає право власності на нерухоме майно. Отримати свідоцтво про право на спадщину позивачу перешкоджає та обставина, що здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно за власником не можливо у зв,язку з його смертю. [PERSON] 10 ч.4, пункту 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, щодо вимог до документів, що подаються для вчинення нотаріальних дій, не приймаються документи, які не відповідають вимогам закону. Реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості, оскільки на даний час здійснити реєстрацію права власності на власника нерухомого майна з виділом реальної долі [PERSON] не можливо у зв,язку з його смертю. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки [PERSON], як спадкоємець за заповітом не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства, питання про визнання права власності на спадщину після смерті батька має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. За таких умов, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання за ним права власності на земельну частку, розташовану на території Веселівської сільської ради, як спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON]. Враховуючи викладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved