Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою, належав колгоспному двору, головою якого була мати позивача [PERSON] , що доводиться свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння від 29.08.1988 та випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 6970 від 27.05.2014. Для будівництва та обслуговування даного житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,11 га. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ», житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 73.7 кв.м, житловою площею 56.4 кв.м, літньої кухні, стодоли, стайні, комори, сараю, гаража, кладовищ, вбиральні, криниці, огорожі та вимощення. Будівництво житлового будинку здійснено у 1969 році. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] грн. [PERSON] померла [INFO] , заповітного розпорядження на випадок своєї смерті не залишила. На час смерті [PERSON] разом з нею проживали спадкоємці першої черги за законом - позивач та його батько [PERSON] . В нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини вони не звертались. 16 січня 2008 року батько позивача [PERSON] вчинив заповіт, за яким заповів позивачу все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося і на що він за законом матиме право; заповіт посвідчений секретарем Олієво-Королівської сільської ради, ніким не скасовувався та не оскаржувався. [PERSON] помер [INFO] . З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернувся до Городенківської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини. Однак, нотаріус відмовила йому у видачі документів на спадщину на житлове господарство по [ADDRESS] через реєстрацію спадкового господарства, як колгоспного двору, без виділу часток його членів. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Станом на 15.04.1991 в житловому господарстві проживали: [PERSON] (помер [INFO] ), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та позивач. Ніхто з них не звертався з приводу виділу частки у колгоспному дворі. Після смерті батька позивач фактично вступив в управління спадщиною - користується спадковим майном на власний розсуд, оплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію спадкового господарства як колгоспного двору. В підготовчому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують щодо задоволення позову. В заявах також зазначили, що на частку у спадковому майні не претендують, не зверталися до нотаріальної контори з приводу її оформлення; на частку у колгоспному дворі також не претендують, не зверталися за її виділом. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності відповідачів. Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачі визнають позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 29 серпня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13 липня 1988 р., вбачається, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташоване в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Про те, що [ADDRESS] , а нумерація будинку з № 15 змінилася на № 5, - свідчить довідка № 691, видана 25.09.2019 виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району. Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 6970 від 27.05.2014, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012, свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 254 за [PERSON] , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 29.08.1988 на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13.07.1988. [PERSON] померла [INFO] у віці 53 роки в с. Олієво-Королівка Городенківського району, актовий запис № 13 від 08 червня 1987 р., що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 травня 2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Станом на 15.04.1991 у житловому будинку в [ADDRESS] за місцем проживання були зареєстровані: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , внучка [PERSON] , [INFO] внучка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 692, виданою 25.09.2019 виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з одруженням змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 4 від 11 червня 2005 р., що стверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 серпня 2016 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з одруженням змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис за № 5 від 18 червня 2005 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до [INFO] , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS] ; разом з нею були зареєстровані: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 702, виданою 02.10.2019 виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради. Те, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, свідчить копія Витягу № 00024049761 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 25 вересня 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 5 від 29 жовтня 1952 р. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , запис за № 9 від 11 лютого 1959 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Рай бюро ЗАГС м. Городенка. Наведене свідчить, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] в рiвних частках є її чоловік [PERSON] та син - позивач [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, однак документи про спадкування не оформили. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2238/01-16 від 06 листопада 2019 р. та Інформаційною довідкою № 58204650 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.11.2019 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. За заповітом, посвідченим 16 січня 2008 р. секретарем Олієво-Королівської сільської ради, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій під № 22, [PERSON] , [INFO] , житель с. Олієво-Королівка все своє майно, яке належить йому і буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право (житловий будинок, господарські будівлі, присадибну земельну ділянку, державний акт на право на земельну частку (пай), майновий пай, заощаджувальні книжки, - заповів своєму сину [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] у віці 76 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району, актовий запис за № 16 від 16 листопада 2009 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований за місцем проживання в [ADDRESS] ; разом з ним були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , внучка [PERSON] , [INFO] , чоловік внучки [PERSON] , [INFO] , правнучка [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 693, виданою 25.09.2019 виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради. Наведене свідчить, що спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом є його син - позивач [PERSON] , який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] , - судом не встановлено. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2237/01-16 від 06 листопада 2019 р. та Інформаційною довідкою № 58204704 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.11.2019 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який [PERSON] та [PERSON] прийняли як спадщину, однак спадкових прав на даний житловий будинок не оформили. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1805/02-31 від 28 вересня 2019 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що житловий будинок збудований в 1969 р., господарські будівлі та споруди - в 1969, 1976/1980, 1975, 1980, 1985 роках. Про те, що вищезгадане житлове господарство дійсно відповідає технічному паспорту, інші приміщення не добудовувалися і не зносилися, свідчить довідка № 703, видана 02.10.2019 виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 02 жовтня 2019 р. становить 95 810 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». Згідно погосподарської книги Олієво-Королівської сільської ради № 1 (номер об`єкта погосподрського обліку 01-0062-1) за даним житловим будинком числиться земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,11 га, що підтверджується довідкою № 704, виданою 02.10.2019 виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON] , фактично став власником вищезгаданого житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 525, 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved