Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спільне сумісне майно подружжя. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, дали пояснення, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.11.1987 року по 20.12.2013 року. В період шлюбу сторони придбали житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу оформлений на ім'я відповідачки. Прохають суд визнати житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності, за кожним на ? частину, житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ.»А-А2,а2-а5,а3п,а4п», сарай літ.»Б», гараж, сарай літ.»В,в», сарай-літню-кухню літ.»Г», вбиральню літ. «Д»,»Ж», гараж літ.»Е», навіс літ. »г», колодязь літ.»К», колодязь літ.»К1», огорожі № 1-3, бруківку №4. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, відповідачку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.11.1987 року по 20.12.2013 року. В період шлюбу сторони придбали житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], який оформили на ім'я відповідачки, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 02.10.1998 року, укладеному на Кременчуцькій товарній біржі , №2-4 від 02.10.1998року. Сторони не заперечують, що житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] придбаний ними в період шлюбу та є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду . За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Суд вважає, що житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] є спільною сумісною власністю сторін, їх частки є рівними, тому необхідно визнати за кожним із них право на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS].

Outcome: approved