Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до ТОВ «Авто Просто» про розірвання Угоди № 312980 від 18.03.2010 року (далі по тексту - Угода), укладену між сторонами та стягнення з відповідача суми сплачених коштів в розмірі 69 435 грн. 87 коп. та судових витрат в розмірі 694 грн. 35 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.03.2010 року в м. Сімферополі між позивачем та відповідачем було укладено Угоду № 312980, предметом якої було надання послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля ЗАЗ Ланос Д4LM510, ціна якого на моменту кладення договору складала 69 600 грн. Відповідно до вказаної Угоди, позивач був учасником групи 001037, порядковий номер 063. Згідно умов підписаного договору, відповідач взяв на себе зобов'язання щодо надання послуг з придбання автомобіля ЗАЗ Ланос Д4LM510. Позивач в свою чергу сплачував повні внески в сумах , передбачених графіком і наданими рахунками та на протязі чотирьох років внесла на рахунок відповідача коштів на загальну суму 69 435 грн. 87 коп. Проте з травня 2014 року позивач не має змоги належним чином виконувати умови Угоди, оскільки територія АР Крим визнана тимчасово окупованою територією України. Крім того, позивачем до моменту звернення до суду так і не було отримано автомобіль. Позивач звернулась до відповідача з повідомленням про намір розірвати договір у зв'язку з форс-мажорними обставинами. Разом з тим, відповідач у своїй відповіді зазначив, що автомобіль позивачем отримано, крім того у позивача перед позивачем існує заборгованість. Коли представник позивача вдруге звернувся до відповідача з У зв'язку з вище викладеним, позивач був змушений звернутись до суду з позовною заявою. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Заперечення обґрунтовані тим, що своїм підписом в Угоді позивач підтвердив ту обставину, що отримав усі отримав усі коректно викладені пояснення від відповідача, уважно прочитав та зрозумів Угоду та всі Додатки до неї. Щодо форс-мажорних обставин, пояснив, що Відповідач працює в штатному режимі та виконує всі взяті на себе зобов'язання, місцезнаходженням Товариства є м. Київ, на даний час жодних перешкод для виконання взятих на себе зобов'язань не існує, а тому відповідно до умов Угоди, укладеної між сторонам, обставини, на які посилається позивач, не можуть вважатись форс-мажорними. Щодо розірвання Угоди, то представник відповідача пояснив, що в інтересах позивача до відповідача звертався його представник - [PERSON], проте із наданої нею довіреності від імені позивача не вбачалось, що представник уповноважена на вчинення дій щодо припинення правовідносин за правочинами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні встановлено, що 18.03.2010 року між сторонами було укладено Угоду № 312980 (а.с. 5), Додаток № 1 до Угоди (а.с. 6), Додаток № 2 до Угоди (а.с. 7-9), Додаток № 4 до Угоди (а.с. 10), Додаток № 5 до Угоди (а.с. 11) Відповідно до статті 1 предметом вказаної Угоди є надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання Автомобіля. Угода укладається шляхом підписання сторонами Угоди, Додатку № 1 та Додатку № 2, які є невід'ємними частинами Угоди. Положеннями статті 5 Угоди, визначено, що учасник зобов'язується виконувати зобов'язання, передбачені Угодою, в порядку та в строки, визначені Угодою, включаючи, але не обмежуючись, зокрема, сплатити Вступний внесок при укладанні Угоди, сплатити Плату за право на отримання Автомобіля при наданні такого права, щомісячно сплачувати Повні внески, отримати Автомобіль за умови виконання зобов'язань, встановлених Угодою. Відповідно до Додатку № 1 до Угоди, відповідач взяв на себе зобов'язання з надання послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля ЗАЗ Ланос Д4LM510, ціна якого на моменту кладення договору складала 69 600 грн., вступний внесок, який мав внести позивач - 2 505, 60 грн., щомісячний цілий внесок - 0, 8333 %, щомісячний внесок в оплату страхового платежу - 0, 065 %, плата за право на отримання Автомобіля - 3, 00 % + ПДВ. Відповідно до п. 13.1 статті 13 Правил функціонування системи придбання в групах АвтоТак (Додаток № 2 до угоди), учасник, який ще не отримав Автомобіль, має право розірвати Угоду за власним бажанням, про що має повідомити АВТО ПРОСТО у письмовій формі. Положеннями п.п. 15.1, 15.2 статті 15 Правил функціонування системи придбання в групах АвтоТак визначено, що у разі виникнення будь-яких належним чином підтверджених обставин непереборної сили (пожежа,землетрус, повінь або інші стихійні лиха, військові дії, страйки, дії державних органів чи інші обставини, що знаходяться поза контролем АВТО ПРОСТО), які перешкоджають останньому виконати свої зобов'язання за даною Угодою, АВТО ПРОСТО розпочинає процедуру ліквідації групи, про що учасникам буде повідомлено в письмовій формі. Як наслідок ліквідації групи АВТО ПРОСТО припиняє проведення Асигнаційних актів, і в міру того, як АВТО ПРОСТО буде отримувати Повні внески від Учасників, які вже отримали Автомобіль, Учасникам, які ще не отримали Автомобіль та не розірвали Угоду, будуть повертатись сплачені Чисті внески без будь-яких відрахувань. Після повернення Чистих внесків таким Учасникам, будуть повертатись кошти особам, що розірвали Угоду та/або тим особам, з якими Угоду було розірвано АВТО ПРОСТО. Таким чином, судом встановлено між сторонами виникли правовідносини, з надання послуг. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 цього Кодексу визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Позивач виконував умови Угоди належним чином, а саме сплатив вступний внесок у розмірі 2 505, 60 грн., та сплачував щомісячні внески та інші необхідні платежі на загальну суму 69435, 87 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями. В червні 2014 року уповноважений представник позивач [PERSON] звернулась до відповідача із заявою, відповідно до якої просила розірвати Угоду № 312980 від 18.03.2010 року та повернути всі сплачені позивачем кошти на виконання вище вказаної угоди в сумі 69 435 грн. 87 коп., у зв'язку з тим, що позивач через наявність форс-мажорних обставин, що стосуються статусу території АР Крим, починаючи з травня 2014 року позбавлена можливості виконувати свої обов'язки по вказаній Угоді (а.с. 24). Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Частиною 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що в разі якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладанні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зніми обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до ч. 4 ст.652 ЦК України зміна умов договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач має громадянство України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). 27 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», метою якого є визначення статусу території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлення особливого правового режиму на цій території, визначення особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається окупованою територією. Статтею 5 Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» унормовано, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині розірвання Угоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, позивач позбавлений можливості виконувати належним чином умови Угоди через обставини, що не залежать від його волі, а саме через окупацію території, на якій вона на даний час проживає, що узгоджується з положеннями ст. 652 ЦК України. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 13.3 статті 13 Угоди, сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив АВТО ПРОСТО про розірвання Угоди, за вирахуванням відступного за відмову від Угоди у розмірі 2 цілих внесків. Відповідно до Розрахунку коштів, які підлягають поверненню [PERSON] за умовами розірвання угоди в односторонньому порядку, наданого представником відповідача, станом на серпень 2014 року (дату подання заяви про розірвання угоди), ціна автомобіля, визначеного у Додатку № 1 становила 107 900 грн., загалом, до розірвання угоди позивачем було сплачено суму чистих внесків 60 007, 72 грн., тобто 55, 6142 % від ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли учасник повідомив про розірвання Угоди, за вирахуванням відступного за розірвання Угоди в розмірі двох цілих внесків. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення коштів з відповідача підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 60 007, 72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial