Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 08.09.2014 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 19. Спільних дітей та майна від шлюбу не мають. Зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося з причини відсутності між ними взаєморозуміння з питансь сімейного життя. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені вже більше п`яти років. Вважає, що шлюб розпався остаточно та являється лише юридичним фактом який не відповідає дійсності. Додатково зазначає, що з дружиною він не спілкується більше п`яти років і її місце перебування йому не відоме, тому вони не можуть розірвати шлюб в позасудовому порядку. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, 23.09.2021 року та 23.11.2021 року представник позивача [PERSON] надіслала на адресу суду клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності позивача та його представника. На задоволенні позову наполягає та просить не надавати час для примирення. Відповідач будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2014 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 19, що стверджується долученим до матеріалів позовної заяви копії свідоцтва про шлюб виданим 8.09.2014 р. виконкомом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області (а.с. 7). Спільних дітей та спірного майна від шлюбу не мають. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають більше п`яти років. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та заперечує щодо надання строку для примирення. Відповідачка, будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, та не виявила зацікавленість у збереженні шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved