Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд в інтересах підопічного [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 15 вересня 2010 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що 15 травня 2013 року він був призначений опікуном над малолітнім правнуком [PERSON], [INFO]. Зазначає, що неповнолітній [PERSON] тривалий час проживає разом з ним та фактично перебуває на його утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на неповнолітнього підопічного [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій уточнив позовні вимоги, а саме просив суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на неповнолітнього підопічного [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала щодо задоволення уточнених позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 15 вересня 2010 року вирішено позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 15 травня 2013 року № 294-1, вирішено призначити [PERSON] опікуном над малолітнім правнуком [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] проживає окремо від малолітньої дитини, а [PERSON] проживає разом з [PERSON] та перебуває на його утриманні, відповідач свого обов'язку утримувати неповнолітню дитину не виконує. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В матеріалах справи відсутні дані щодо місця роботи відповідача, відповідно визначити суму її доходів неможливо, а тому суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а саме - 400 гривень, щомісячно, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення [PERSON] повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати по справі.

Outcome: approved