Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO], він і його мати - [PERSON] отримали як спадкоємці за законом спадщину, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS], земельної ділянки та автомобіля «Volkswagen Caravelle», з якої його частка становила - 1/4 , матері - 3/4. У вказаному будинку, він прописаний та проживає з 1999 року разом зі сім'єю та матір'ю. Вказує, що 17.05.2010 року його мати [PERSON] склала заповіт на його сина - [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті йому стало відомо, що мати склала новий заповіт на відповідача. Зазначає, що на час складання заповіту матір тяжко хворіла, перебувала в такому стані, що не дозволяв їй розмітити значення своїх дій та керувати ними. При цьому, вона 14.06.2011 року була визнана інвалідом І-ї групи. Вважає, що відповідач скористався таким станом матері, в день виписки її з лікарні привіз до нотаріуса, де вона підписала новий заповіт, не розуміючи того, що вона робить. В зв'язку з чим просить визнати недійсним заповіт, укладений 20.06.2011 року [PERSON] на користь [PERSON] В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.09.2011 року (а.с. 20). Згідно заповіту від 20.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] все належне їй майно, а також все те, на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Проте, як слідує із акту № 429 посмертної судово-психіатричної експертизи від 17.12.2013 року, хоча й [PERSON] виявляла ознаки органічного астенічного розладу внаслідок судинного захворювання головного мозку поєднаного ґенезу (діабетичного, атеросклеротичного, гіпертонічного, інтоксикаційного), однак, експертною комісією не встановлено даних, які б свідчили про її нездатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час укладання нею заповіту 20 червня 2011 року (а.с. 183-191). Аналогічні покази надали в судовому засіданні й свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інші, з яких ніхто у стверджувальній формі та беззаперечно не зміг вказати на наявність у померлої спадкодавця таких психічних чи інших відхилень, які б позбавляли її можливості розуміти значення своїх дій чи керувати ними. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, зважаючи, що позивач та її представник не представили суду та не довели наявності порушень вимог чинного законодавства при укладанні оспорюваного заповіту, то в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Інші доводи представників позивача також не спростовують висновків суду.

Outcome: dismissed