Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 18 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 10 000,00 доларів США строком на шість місяців, які зобов'язався повернути до 30.06.2013 року, що стверджується власноруч написаною [PERSON] розпискою. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується сплачувати 21 числа кожного місяця 2,5 % за користування кредитними коштами. У випадку затримки виконання зобов'язань за договором позичальник зобов'язується сплачувати штраф в розмірі 10 гривень за кожен день. При кінцевому розрахунку, позичальник зобов'язується - 21.06.2013 року сплатити 2,5 відсотки за місяць, - 25.06.2013 року повернути 5000,00 доларів США - 30.06.2013 року повернути залишок в розмірі 5000,00 доларів США та 85 доларів США відсотків за користування грошовими коштами за 10 днів. У випадку невиконання зобов'язань щодо поверненню боргу позичальник зобов'язується сплачувати позичальнику 20 доларів США за кожен день прострочення виконання зобов'язань. На підтвердження укладення договору позики позичальник надав позикодавцеві розписку, відповідно до якої [PERSON] отримав у [PERSON] 10 000 доларів США 20.12.2012 року, які зобов'язався повернути у відповідності до умов договору. Відповідно до представленого розрахунку, загальний розмір заборгованості позичальника перед позикодавцем за договором позики від 20.12.2012 року станом на 08.06.2015 року становить 11500 доларів США. Відповідно до довідки НБУ курс до долара США становить 100 доларів США -2102,5806 гривень. Таким чином, 266 113,5 доларів США станом на 22.05.2015 року становить 241 796,77 гривень. При таких обставинах, відповідач зобов'язані на підставі ст. 1049 ЦК України, повернути грошові кошти в розмірі 11 500 доларів США, що станом на 08.05.2015 року становить 241 796,77 гривень. Оскільки відповідач на момент пред'явлення цього позову не виконав свого грошового зобов'язання за договором та не повернув [PERSON] грошову суму позики в розмірі 11 500 доларів США, яка складається з суми позики в розмірі 10 000 доларів США, 1 500 доларів США проценти за користування грошовими коштами, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за договором позики в розмірі 11 500 доларів США. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 15000 доларів США, що станом на 08.06.2015 року становить 241796,77 гривень. 07 вересня 2015 року представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що умовами договору визначено, що за виконання зобов'язань за вищезазначеним договором за [PERSON] поручаються [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до представленого розрахунку, загальний розмір заборгованості позичальника перед позикодавцем за договором позики від 20.12.2012 року станом на 06.09.2015 року становить 614 139,36 гривень. При таких обставинах, відповідачі зобов'язані на підставі ст. 1049 ЦК України, повернути грошові кошти в розмірі 614 139,36 гривень. Оскільки [PERSON] станом на 06.09.2015 року не виконав свого грошового зобов'язання за договором та не повернув [PERSON] грошову суму позики в розмірі 11 500 доларів США, яка складається з суми позики в розмірі 10 000 доларів США, 1 500 доларів США проценти за користування грошовими коштами, не сплатив штраф в розмірі 3 580 гривень та пеню в розмірі 15 690 доларів США, з [PERSON] та поручителя [PERSON] за договором на користь позивача необхідно стягнути солідарно суму заборгованості за договором позики в розмірі 614 139,36 гривень. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 614 139,36 гривень. Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати. Позивач та його представник в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявсь належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, від них до суду не надходило заяви про розгляд справи у їх відсутності. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом при розгляді справи встановлено, що 18 грудня 2012 року між [PERSON] до [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів № б/н (а.с. 8). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики, [PERSON] взяв в борг у [PERSON] на потреби сімї 10\~000,00 доларів США, на строк 6 місяців. [PERSON] зобовязався сплачувати 2,5% за користування грошовими коштами до 21 числа кожного місяця. У випадку затримки розрахунку зобовязався сплачувати штраф за договором - 10 гривень в день. У випадку непередбачуваних обставин щодо повернення боргу за кожен день прострочки 20 доларів США. На підтвердження факту отримання [PERSON] грошових коштів від [PERSON], відповідач склав письмову розписку. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Також судом встановлено, що за належне виконання [PERSON] умов договору позики від 18 грудня 2012 року поручилася дружина відповідача [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в обумовлений між сторонами строк, по сплину 6 місяців від дня укладання договору позики від 18 грудня 2012 року не сплатили [PERSON] грошові кошти. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] прострочили виконання грошового зобовязання перед [PERSON] та належним чином взяті на себе зобовязання згідно умов договору позики не виконали. В результаті чого в них, станом на 08 липня 2015 року, згідно розрахунку позивача, мається заборгованість на загальну суму 614\~139,36 гривень. Оскільки договір є обовязковим до виконання, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача виниклої суми боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 243,60 3 654 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~417,97 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2\~417,97 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] в обумовлений між сторонами строк, по сплину 6 місяців від дня укладання договору позики від 18 грудня 2012 року не сплатили [PERSON] грошові кошти. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] прострочили виконання грошового зобовязання перед [PERSON] та належним чином взяті на себе зобовязання згідно умов договору позики не виконали. В результаті чого в них, станом на 08 липня 2015 року, згідно розрахунку позивача, мається заборгованість на загальну суму 614\~139,36 гривень. А також враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору та витрати, пов'язані з розглядом судової справи. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 154 ЦПК України суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Судом при розгляді справи встановлено, що ухвалою суду від 02 липня 2015 року заяву [PERSON] в інтересах [PERSON] про забезпечення позову про забезпечення позову було задоволено повністю. Позов було забезпечено шляхом накладення арешту на гараж № 456, який знаходиться в гаражному кооперативі «Північний-1» в місті Луцьк, по вулиці Карбишева, 5а, Волинської області до розгляду справи по-суті та винесення рішення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що судом вирішено справу по-суті та винесено рішення. Оскільки суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову, які застосовані ухвалою суду від 02 липня 2015 року.

Outcome: approved