Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, просить визнати право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинок із надвірними будівлями та спорудами\~\~за адресою [ADDRESS] . За життя вона склала заповіт, згідно якого все своє майно, на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] . Звернувшись до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно після смерті матері, проте державним нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок. З цих підстав просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а ухвалою суду від 09 липня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 14 липня 2021 року. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак представником попередньо подано до суду заяву, в якій останній просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності уповноваженого представника. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 серпня 1967 року [PERSON] була матір`ю [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21 серпня 2009 року Скоморохівською сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №23. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт від 07 лютого 2007 року, який було посвідчено головою виконавчого комітету Скоморохівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Бодзюхом П.П., зареєстрований у реєстрі за №25, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона згідно з законом буде мати право, заповіла [PERSON] . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за №569/2011 за заявою [PERSON] , що діє від імені [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину. З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] в інтересах якого діяла [PERSON] звернувся до державного нотаріуса, де постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. від 21 травня 2021 року № 1189/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину була мотивована нотаріусом тим, що відсутній належним чином оформлений та зареєстрований правовстановлюючий документ (свідоцтво) на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (домоволодіння), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та відсутня державна реєстрація права власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за померлою [PERSON] . Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №386 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 01 квітня 2021 року будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] [PERSON] . Як вбачається з інформаційної довідки від 01 квітня 2021 року № 388, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, про те, що за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30 травня 1987 року та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №134. Відповідно до довідки Великогаївської сільської ради № 456 від 04 червня 2021 року, згідно даних книги №2 за 1986-1990 роки погосподарського обліку [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 року будинковолодіння належало [PERSON] , яка померла [INFO] . У колгоспному дворі за даною адресою станом на 01 липня 1990 року були зареєстровані: голова двору [PERSON] , син [PERSON] . На день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в [ADDRESS] разом з нею були зареєстровані: син [PERSON] , внучка [PERSON] , внучка [PERSON] , що підтверджується довідкою №83 виданою Великогаївською сільською радою 01 лютого 2021 року. [PERSON] , син померлої [PERSON] спадщину після смерті матері прийняв оскільки на момент смерті проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 43 від 01 лютого 2021 року, виданою Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, протягом шестимісячного строку з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. 19 березня 2021 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на спірний житловий будинок, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку, загальна площа приміщень становить 64,9 кв.м., житлова\~42,2 кв.м. Відповідно до прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України 2003\~року (пункти 4, 5) Цивільний кодексУкраїни\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.\~Правила книги шостої Цивільного\~кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з пункту 6 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 1995\~року №\~20\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були: [PERSON] \~- голова двору та [PERSON] -\~син, то в силу ст.ст.120, 123 ЦК України 1963 року, кожному з них належали частки по 1/2 будинковолодіння по [ADDRESS] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст.\~563\~ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до статтей 1216-1219 Цивільного Кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини першої\~статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною першою статті 1270 ЦК України\~передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що [PERSON] , яка померла [INFO] за життя склала заповіт, яким заповіла 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , [PERSON] , останній спадщину після смерті матері прийняв за фактом спільного проживання з нею. У видачі витягу з Реєстру прав власності на житловий будинок в [ADDRESS] для оформлення спадщини після померлої [PERSON] , [PERSON] було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірний будинок, що підтверджується довідкою №133 виданою Право власності на будинковолодіння у спадкодавців виникло до набрання чинності Цивільним кодексом\~України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, як членів колгоспного двору. Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності ним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» державна реєстрація права власності на нерухоме майно регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 і втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5\~і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 за № 157/6445 (з подальшими змінами). Ця позиція повністю відповідає практиці Верховного Суду України. Так, постановою Верховного Суду України від 15.01.2014 у справі № 6-145цс13 сформована єдина правова позиція по даній категорії справ. Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 №121 обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 року - дня набрання чинності Інструкції. Виходячи із наведеного, чинне на момент спорудження об`єкта нерухомості та виникнення у спадкодавців права власності на спірне будинковолодіння законодавство не пов`язувало виникнення останнього із державною реєстрацією. Відтак, її відсутність не свідчить про відсутність права власності. А правові засади прийняті в експлуатацію об`єктів, побудованих до 05.08.1992 року, відсутні. При цьому, документом, що засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, господарських будівель та споруд вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, спадкодавцю [PERSON] , на момент смерті на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved