Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення з Відповідача на свою користь аліментів на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 50 % частки з усіх видів заробітку (доходу) Відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В подальшому Позивач уточнив позовні вимоги в частині стягнення аліментів, просив стягнути з Відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) Відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 листопада 1998 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Городківською сільською радою Андрушівського району, Житомирської області, актовий запис № 8. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Між тим, шлюбні відносини між сторонами було припинено, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим Позивач просить шлюб розірвати. Крім того, всі матеріальні витрати на утримання дітей Позивач несе особисто, Відповідач матеріальну допомогу не надає. Разом з дружиною та дітьми не проживає. У зв'язку з вище викладеним, Позивач також просить стягнути з Відповідача на свою користь аліменти на утримання їх спільних дітей. З'явившись у судове засідання Позивач позовну заяву повністю підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині позовних вимог, що стосуються розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на користь Позивача на утримання їх спільних дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу). Заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь Позивача на утримання їх спільних дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу). Суд, вислухавши пояснення Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони уклали шлюб 07 листопада 1998 року, зареєстрований Городківською сільською радою Андрушівського району Житомирської області, актовий запис № 8. В даний час сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя з Відповідачем суперечить інтересам Позивача. Майновий спір між сторонами відсутній. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, [NUMBER], актовий запис № 356, та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серія [NUMBER], актовий запис № 762. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що Відповідач - [PERSON] є рідним батьком [PERSON] та [PERSON]. Відповідач з Позивачем та дітьми не проживає, матеріальної допомоги не надає, при цьому є працездатним, а отже може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормами ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) Відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved