Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 13 червня 2013 року у відділі державної реєстрації атів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 671. З позовної заяви виходить, що 13 червня 2013 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Чернігівському міському відділі РАЦС, актовий запис № 671. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини між сторонами припинені з серпня 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Спору про спільне майно у сторін немає. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 13 червня 2013 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 671. Ухвалою судді від 14 вересня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 06.10.2017 року з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розірвати шлюб. Також позивач у поданій заяві просить у разі визнання позову відповідачем розглянути справу під час попереднього судового засідання ( а.с. 15 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 05.10.2017 року з проханням розглянути справу про розірвання шлюбу без її участі, проти задоволення позову не заперечує та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Також відповідач у поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи в попередньому судовому засіданні ( а.с. 14 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши позицію позивача та відповідача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області 20.06.2017 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 червня 2013 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 671. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 5 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність у сторін спільних дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що вони з відповідачем не мають взаємопорозуміння та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки, разом не проживають. У зв'язку з цим, сторони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх спільної неповнолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved