Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в із позовом до відповідача про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його дідуся - [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що його дідусеві на праві особистої приватної власності належала квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що у нього з дідусем були привітні родинні відносини, часто гостювали один в одного, в останні дні його життя він разом з батьком [PERSON] здійснювали догляд за ним. Смерть дідуся стала складним випробовуванням, він важко пережив його втрату. Разом з тим, він не знав, що все належне майно дідусь заповів йому. Про даний факт він дізнався, коли прибирав квартиру дідуся та випадково виявив заповіт, який був складений ще 08.12.2015 року. Зазначає, що у зв`язку з його необізнаністю та незнанням про існування заповіту, він не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини у передбачений законодавством строк, хоча фактично прийняв спадкове майно. Крім того, ситуацію додатково ускладнив введений з 12.03.2020 року на території України карантин. Вважає, що наведені ним причини є поважними, у зв`язку з чим просить визначити додатковий строк тривалістю 2 місяці для подання заяви в контору про прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у заяві та просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] є позивач [PERSON] . Як слідує з свідоцтва про право власності на житло від 10.06.2005 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] на праві приватної власності належала квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7, 8). Згідно заповіту від 26.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області, [PERSON] все належне йому майно, в тому числі і зазначену вище квартиру заповів [PERSON] (а.с. 9). У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За результатами розгляду справи №306/27/15-ц в ухвалі від 01.02.2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, відсутність відомостей про існування заповіту свідчить про поважність причин пропуску цього строку. У постанові від 26.06.2019 у справі №565/1145/17 Верховним Судом було сформовано наступну правову позицію: поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо; якщо позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, і про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст.1270 ЦК України, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини терміном 2 місяці, оскільки він пропустив його з поважних причин, а саме: через необізнаність про наявність заповіту, а тому вважає, що визначеного часу йому буде достатньо для подання такої заяви.

Outcome: approved