Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс» про розірвання договору оренди. До початку розгляду справи по суті представником позивача неодноразово змінювались позовні вимоги і остаточно позивач просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі з урахуванням індексу інфляції в сумі 2860 грн. 52 коп. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 39 грн. 20 коп. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку позивачу належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,59 га, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. На підставі договору оренди земельної ділянки від 18 лютого 2010 року позивач передав в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс» зазначену земельну ділянку. Орендна плата за 2013 рік складає 2719 грн. 13 коп. у відповідності до нормативної грошової оцінки землі. Проте в порушення умов договору за 2013 рік орендарем не було сплачено орендну плату. Невиконання обов'язків відповідачем за договором оренди, на думку позивача, є підставою для дострокового розірвання договору оренди та стягнення заборгованість по орендній платі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представники позивача кожний окремо позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві та зауважили, що в добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачується, достроково розірвати договір оренди відмовляється. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ДП № 114606 є власником земельної ділянки площею 6,59 га на території Боровківської сільської ради (а.с. 7). Між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс» 18 лютого 2010 року було укладено договір оренди даної земельної ділянки, який було зареєстровано Верхньодніпровським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011900868 (а.с.5-6). Згідно з даним договором [PERSON] (орендодавець) передав в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс» (орендар) земельну ділянку площею 6,59 га на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, строком на 15 років з дати реєстрації договору. Умовами договорів було передбачено орендну плату - 3% від нормативної грошової одиниці земельної ділянки, що складає 1463 грн. 00 коп., яка мала перераховуватись на рахунок орендодавця або сплачується готівкою до 30 листопада щорічно. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час укладення договору) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Товариство з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс», отримавши від [PERSON] земельну ділянку у володіння та користування на умовах строковості, платності та використання земельної ділянки відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, допустив порушення умов договору, а саме не сплатив орендну плату за 2013 рік в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 2719 грн. 13 коп. ані грошима, ані сільськогосподарською продукцією. При цьому суд приймає до уваги розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки наданий Управлінням Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області (а.с.15). Доказів на спростування встановлених судом обставин відповідачем не надано. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем наведено розрахунок заборгованості по орендній платі з урахуванням індексу інфляції в сумі 2860 грн. 52 коп. та три проценти річних - 39 грн. 20 коп. (а.с.14). Враховуючи вищевикладене суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь орендної плати за 2013 рік з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Щодо розірвання договорів оренди суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Судом встановлено, що внаслідок порушення умов договору орендарем, орендодавець не отримує орендну плату, на яку розраховував та має право згідно з умовами договору, що на думку суду є істотним порушенням договору, а тому є підстави для розірвання договорів оренди. Умовами договору (п.12) передбачено можливість припинення дії договору шляхом його розірвання на підставі рішення суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором. З урахуванням вищевикладеного суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс» у зв'язку з невиконання орендарем обов'язків, передбачених умовами договору та істотним порушенням договору. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, а саме сплачений ним судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved