Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання загальною вартістю 88863,0 грн., які були використані при будівництві незавершеного будівництвом житлового будинку, готовністю 25%, що розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконкому Тлумацької міської ради народних депутатів Івано-Франківської області від 23.06.1994 року № 242 [PERSON] було надано земельну ділянку у безстрокове користування з земель запасу по [ADDRESS], площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку та господарських будівель. У 1995 році [PERSON] розпочала будівництво, однак [INFO] померла. Станом на 13.04.2018 року відсоток готовності житлового будинку складає 25%, інвентаризаційна вартість 88863,0 грн. Ще за життя [PERSON] (мати)посвідчила на його ім'я заповіт. Позивач прийняв спадщину за заповітом, оскільки постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини. Однак, в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на незавершене будівництво житлового будинку, готовністю 25%, що розташований по [ADDRESS]. А тому, позивачу необхідно в судовому порядку визнати за ним право власності на будівельні матеріали та обладнання загальною вартістю 88863,0 грн., що знаходяться по [ADDRESS], які були використані при будівництві незавершеного будівництвом житлового будинку, готовністю 25 %, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача - Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглядати у його відсутність. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії рішення виконкому Тлумацької міської ради народних депутатів Івано-Франківської області № 242 від 23.06.1994 року «Про виділення земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку» вирішено відмінити рішенням міської ради народних депутатів за № 62 від 28.02.1989 року «Про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва житлового будинку [PERSON] по [ADDRESS], та надати [PERSON] земельну ділянку у безстрокове користування з земель забудови [ADDRESS], площею 600 кв.м, для будівництва одноповерхового житлового будинку по проекту ІФ-ОІ, житловою площею 50,76 кв.м., загальною площею 77,96 кв.м., та господарські будівлі. Також даним рішенням [PERSON] зобов'язано: протягом місяця з дня одержання рішення на будівництво, одержати в районного архітектора будівельний паспорт на забудову земельної ділянки; протягом місяця з дня одержання будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, посвідчити його в державній нотаріальній конторі, після чого отримати дозвіл на право закладки фундаментів під будівництво; побудувати житловий будинок на протязі трьох років з часу надання нотаріального посвідчення-договору, та здати його в експлуатацію комісії міської ради народних депутатів (а.с. 4). Згідно копії будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON], на підставі рішення виконкому Тлумацької міської ради народних депутатів Івано-Франківської області № 56 від 30.11.1994 року, у відповідності з проектом забудови земельної ділянки в присутності представника виконкому Тлумацької міської ради народних депутатів Тлумацького району Івано-Франківської області було встановлено в натурі межі земельної ділянки, виділеної [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд, що [ADDRESS] (а.с. 17-19). Згідно копії технічного паспорту на незавершене будівництво житлового будинку від 13.04.2018 року, незавершений будівництвом житловий будинок (літера А), розташований по [ADDRESS], побудований у 1994 році, площа основи (забудови) 232,36 кв.м, готовністю 25%. Згідно опису основних конструктивних елементів незавершеного будівництвом житлового будинку використовувались такі будівельні матеріали та обладнання: фундамент - бутобетон; стіни - цегла; дах - шифер; перекриття над 1-им поверхом - монолітне залізобетонне (частково), а над 2-им поверхом - дошки (частково) (а.с. 11-16). Відповідно до довідки ФОП [PERSON] (інженера з інвентаризації нерухомого майна) № 56/1 від 13.04.2018 року інвентаризаційна вартість незавершеного будівництвом житлового будинку складає 88863,0 грн. (а.с. 10). Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення матеріалів). Отже, [PERSON] належали будівельні матеріали та обладнання, які були використані при будівництві незавершеного будівництвом житлового будинку (літера за планом - «А»), готовністю 25%, загальною вартістю 88863,0 грн., що розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] (позивач), [INFO], його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до копії актового запису про розірвання шлюбу № 42 від 27.08.1982 року шлюб між [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) було розірвано та після розірвання шлюбу їй було відновлено дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 20). [INFO] [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Ще за життя вона посвідчила на ім'я сина [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 23.03.2004 року (а.с. 7). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], оскільки постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 870 від 03.05.2018 року (а.с. 5). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 117/2015 від 14.12.2015 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає (а.с. 35-78). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на будівельні матеріали, обладнання, тощо, загальною вартістю 88863,0 грн., що знаходяться по [ADDRESS], які були використані при будівництві незавершеного будівництвом житлового будинку, готовністю станом на день подання позову 25 %, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на незавершений будівництвом житловий будинок, розташований по [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. № 279/02-31 від 15.05.2018 року (а.с. 8). Вищенаведені обставини, в тому числі відсутність правовстановлюючого документу, що посвідчував би право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, розташовані по [ADDRESS], перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на будівельні матеріали та обладнання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 444,31 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 331, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved