overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів (суми боргу, процентів за користування позикою та 3 відсотки річних). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та відсутності позивача. Позовні вимоги мотивував тим, що 15.01.2015 року позивач надав [PERSON] грошову позику в сумі 3500 доларів США терміном до 30.01.2016 року про що було відповідачем написано розписку. 15.05.2015 відповідач частково повернув кошти в сумі 1500 Євро і з того часу решту коштів не повекртав, відповідач не сплачував відсотки і на прохання повернути гроші, той відмовився. Тому позивач просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в засобах масової інформації, а саме в газеті «Галичина», що свідчить про байдуже ставлення до вирішення справи. Причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи вважає, позов підставним і таким, що підлягає до задоволення, із наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON]П,. 15.01.2015 року надав відповідачу 3500 доларів США терміном на 1 місяць, про що було написано розписку (а.с. 6, 35). Також в судовому засіданні встановлено, що 15.01.2015 року [PERSON] повернув позивачу частину грошей в сумі 1500 Євро. 23.11.2015 року [PERSON] звертався до [PERSON] із письмовою претензією про повернення йому коштів (а.с. 7). Сума заборгованості в гривневому еквіваленті складає 65\~591, 75 грн., з яких 44\~691, 75 грн. основного боргу, 18\~721, 50 грн. сума процентів та 2\~191, 75 грн. сума трьох відсотків річних. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. На підставі наведеного ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей, та просить суд стягнути з [PERSON] 42\~477,50 гривень в рахунок компенсації додаткових витрат на дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач відмовляється в добровільному порядку брати участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, просять суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від кого народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Постановою апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2018 року місце проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] визначено разом з батьком [PERSON]. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 11 квітня 2018 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1500,00 гривень щомісячно на утримання [PERSON], [INFO] та аліменти в розмірі 1500,00 гривень щомісячно на утримання [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішення суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей, які обґрунтовані необхідністю відвідування басейну, літнього табору, курсів з вивчення іноземної мови та відпочинку в горах. Вказані витрати не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, а є витратами на утримання дитини (аліментами). Зазначений висновок суду ґрунтується на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу\~ст. 185 СК України\~додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів,\~\~у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, дав пояснення, що 15.05.2012 року [PERSON] отримала від нього в позику грошові кошти в сумі 6565 доларів США про що склала розписку, в якій зазначила строк повернення до 16.08.2012 року. До цього часу відповідачка отримані грошові кошти не повернула, на письмову вимогу про повернення коштів належним чином не відреагувала. Прохає суд стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за договором позики в сумі 75297 грн.92 коп., що еквівалентно 6565 доларам США, а також повернення судового збору в сумі 752 грн. 98 коп., не заперечує проти розстрочки виконання рішення строком на 1 рік. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю, прохає суд розстрочити виконання рішення строком на 1 рік, до 01.08.2014 року вона має можливість повернути 11469 грн. 60 коп.. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 15.05.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримала в борг у [PERSON] 6565 доларів США строком на три місяці, що підтверджується письмовою розпискою [PERSON]. До цього часу борг [PERSON] [PERSON] не повернула. Відповідно до ст.ст.1045, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може розстрочити його виконання. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача грошові кошти, отримані за договором позики, в сумі 75297грн.92коп., що еквівалентно 6565 доларів США, а також понесені судові витрати - витрати на оплату судового збору; розстрочити виконання рішення суду стоком на один рік, зі сплатою до 01.08.2014 року 11469 грн. 60 коп., протягом 01.08.2014 - 31.07.2015 року щомісячно по 5319 грн. 02 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, зазначав, що позивач надав в позику кошти відповідачу [PERSON]О в сумі 39125дол.США 23 грудня 2012 року зі строком повернення до 31 грудня 2013 року, про що відповідач надав розписку. Станом на день звернення до суду 22 травня 2015 року відповідач борг не повернув, в звязку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість в сумі 39125 дол. США, що згідно офіційного курсу Нацбанку України станом на 15 квітня 2015 року становить 804774 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище та не заперечує проти постановлення заочного рішення у разі повторної неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно 2 липня 2015 року, 14 липня 2015 року та 23 липня 2015 року не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, в тому числі шляхом публікації виклику в засобах масової інформації(газета «Буковина» № 29 від 17 липня 20015 року), в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, наданих позивачем. Суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] надав в позику грошові кошти відповідачу [PERSON]О в сумі 39125дол.США 23 грудня 2012 року зі строком повернення до 31 грудня 2013 року, про що свідчить розписка відповідача. Станом на день звернення до суду 22 травня 2015 року відповідач борг в сумі 39125 дол. США, що згідно офіційного курсу Нацбанку України станом на 15 квітня 2015 року становить 804774 грн. не повернув. Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.1046 ЦК України, тобто між ними був укладений договір позики. Відповідно до ст.ст.1049,1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором). Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не виконав свого зобовязання та заборгованість за договором позики складає 804774 грн. (тобто 39125 дол.США) за курсом національного банку України станом на 15 квітня 2015 року. Підлягають стягненню з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,0 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 червня 2011 року він уклав договір позики з відповідачем [PERSON] на суму в розмірі 70 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 795 011 грн., яку остання зобов'язувалася повернути до 01 червня 2012 року. Проте, до цього часу відповідач зобов'язання не виконала. На підставі наведеного просить суд, стягнути з [PERSON] в його користь суму боргу за договором позики в розмірі - 70 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день звернення з даним позовом до суду становило 795 011 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526 і 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 01.06.2011 року [PERSON] відповідно до укладеного договору позики позичила у [PERSON] суму в розмірі 70 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 795 011 грн., яку відповідач зобов'язувався повернути до 01 червня 2012 року. ( а.с. 4, 16). Однак кошти до даного часу за договором позики [PERSON] не повернула [PERSON], тобто, умови договору не виконала. Зі змісту ст.533 Цивільного кодексу України вбачається, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 70 000 доларів США, що за офіційним курсом валют становить 795 011 грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 лютого 2014 року уклав договір позики з відповідачем [PERSON] на суму в розмірі 70 000 грн. Згідно вимоги про повернення боргу він вказав для відповідача граничний термін повернення позики з 08 по 15 березня 2014 року. Проте, до цього часу відповідач зобов'язання не виконала. Із врахуванням наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики в розмірі - 70 000 грн. та судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомих суду причинах, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивача по наявних матеріалах справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомих суду причинах, хоч була повідомлена про час та місце розгляду справи, належним чином, про що свідчать письмова розписка про отримання судової повістки. Про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 02.02.2014 року [PERSON] відповідно до розписки позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 70 000 грн. Згідно умов даної розписки відповідач зобов'язувався повертати позивачу позику до 08.03.2014 року - 15.03.2014 року ( а.с. 6, 8). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Однак, кошти до даного часу за договором позики [PERSON] не повернула [PERSON], тобто, умови договору не виконала. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 70 000 грн. та судові витрати в розмірі 700 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.11.2013 року уклав договір позики з відповідачем [PERSON] на суму в розмірі 28 000 грн., яку останній зобов'язувався повернути до 31 січня 2014 року. Проте, до цього часу відповідач зобов'язання не виконав. На підставі наведеного просить суд, стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики в розмірі - 28 000 грн. та судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоч був повідомлений про час та місце слухання справи, належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін, що не з'явилися, по наявним матеріалам справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 11.11.2013 року позивач уклав договір позики з відповідачем [PERSON] на суму в розмірі 28 000 грн., яку останній зобов'язувався повернути до 31 січня 2014 року ( а.с. 4, 10). 11.11.2013 року [PERSON] відповідно до розписки отримав у позивача суму в розмірі 28 000 грн. (а.с. 4, 10). Однак, кошти до даного часу за договором позики [PERSON] не повернув [PERSON], тобто, умови договору не виконав. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 28 000 грн. та судові витрати в розмірі 280 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.12.2013 року уклав договір позики з відповідачем [PERSON] на суму в розмірі 6 763 доларів США, яку останній зобов'язувався повернути 04.01.2014 року. Проте, до цього часу відповідач зобов'язання не виконав. На підставі наведеного просить суд, стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики в розмірі - 6 763 доларів США, що в національній валюті становить 65 764 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоч був повідомлений про час та місце слухання справи через судове оголошення в пресі. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по справі, по наявним матеріалам справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 29.12.2013 року позивач уклав договір позики з відповідачем [PERSON] на суму в розмірі 6 763 доларів США, яку останній зобов'язувався повернути до 04 січня 2014 року ( а.с. 4, 20). 29 грудня 2013 року [PERSON] відповідно до розписки отримав у позивача суму в розмірі 6 763 доларів США (а.с. 4, 20). Однак, кошти до даного часу за договором позики [PERSON] не повернув [PERSON], тобто, умови договору не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її призначення не встановлений договором або законом чи іншими нормативно-правовим актом. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість згідно договору позики в сумі 6 763 доларів США, що в національній валюті згідно курсу НБУ становить 65 764 грн. та судові витрати в розмірі 657 грн. 65 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за невиконання зобов'язання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в травні 2011 року він звернувся за отриманням правової допомоги до адвоката [PERSON], уклавши усний договір про надання правової допомоги, згідно якого останній зобов'язувався вчинити усі необхідні та передбачені законом дії, спрямовані на захист його прав та законних інтересів. В якості гонорару на вимогу [PERSON], останному було передано позивачем грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн. 16.09.2013 року відповідач склав розписку про отримання вищевказаних коштів та зобов'язався у разі не подання та не розгляду справи грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн. повернути до 20.09.2013 року. Проте, до цього часу відповідач зобов'язання не виконав. Просить суд стягнути з відповідача в його користь заборгованість за невиконане зобов'язання в розмірі 12 000,00 грн. та понесені судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що в травні 2011 року [PERSON] звернувся за отриманням правової допомоги до адвоката [PERSON], уклавши усний договір про надання правової допомоги, згідно якого останній зобов'язувався вчинити усі необхідні та передбачені законом дії, спрямовані на захист його прав та законних інтересів. В якості гонорару на вимогу [PERSON], останному було передано позивачем грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн. Як вбачається з розписки від 16.09.2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в якості гонорару в розмірі 12 000,00 грн. та зобов'язався у разі не подання та не розгляду справи дані кошти повернути до 20.09.2013 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Однак, грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн. до цього часу відповідач не повернув позивачу, тобто, умови договору не виконав. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість за невиконання зобов'язання в розмірі 12 000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі - 229,40 грн. понесених витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved