Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 06.06.2003 року. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачкою не склалося, мають протилежні погляди на сімейне життя, внаслідок чого постійно виникали сварки та взаємні докори, що створювало негативну обстановку в сім'ї. З травня 2015 р. шлюбно-сімейні стосунки були фактично припинені, з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна, яке є їх сумісною власністю, відсутній. Після розірвання шлюбу, за домовленістю з відповідачкою, дитина буде проживати разом з нею. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно яких позивач [PERSON] позов підтримав, просить шлюб розірвати, відповідачка [PERSON] позов визнала, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2003 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.06.2003 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2003 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], разом не проживають і не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з травня 2015 р., спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає, питання місця проживання та утримання малолітньої дитини вирішено, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідачка змінила своє прізвище в зв'язку з реєстрацію шлюбу на [PERSON], бажає іменуватися цим прізвищем, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved