Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до територіальної громади Грушуватської сільської ради в особі виконавчого комітету Грушуватської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], померлої [INFO], як між сином та матір'ю відповідно, та визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 6,67 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Грушуватської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері позивача [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої окрім іншого входить право на земельну частку (пай) розміром 6,67 умовних кадастрових гектарів на території Грушуватської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області. Для оформлення свідоцтва про право на вищевказану спадщину позивач звернувся до П'ятихатської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у зв'язку з неможливість встановлення факту родинних відносин між позивачем та його померлою матір'ю [PERSON] через неоднакове зазначення прізвища позивача та його матері.Відтак позивач просить суд встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], померлою [INFO], як між сином та матір'ю відповідно, визнати за [PERSON] право на земельної частки (паю) розміром 6,67 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 06.06.1997 року, виданого П'ятихатською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] року матері позивача [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, 27.06.2017 року надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник виконавчого комітету Грушуватської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, 26.06.2017 року в.о.сільського голови ради [PERSON] надано до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ради, заперечень на позов не надано. З урахуванням заяв осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно з посвідкою про народження серії [NUMBER] від 04.07.1944 року батьками [PERSON], який народився в с.Красноіванівка П'ятихатського району Дніпрпопетровської області 19.06.1944 року (актовий запис №35), є [PERSON] та [PERSON]. 09.09.1997 року Жовтоводським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON], [INFO], видано паспорт громадянина України із заначенням прізвища «[PERSON]». Копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 06.06.1997 року посвідчено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 6,67 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Дружба, згідно з рішенням П'ятихатської районної адміністрації №178-р від 14.04.1997 року, про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) 06.06.1997 року зроблено відповідний запис №0707. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданного 16.09.2003 року виконкомом Грушуватської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровскьої області, [PERSON] померла [INFO] року в Дзержинському районі м.Кривий Ріг Дніпропетровської області. Згідно з матеріалами спадкової справи №125/2017, відкритої [INFO] року після смерті [PERSON], [PERSON] 11.05.2017 року звернувся із заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину, яке складається із земельної частки (пай). Постановою державного нотаріуса П'ятихатської державної нотаріальної контори Новенко С.С. від 11.05.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку (пай), що належала померлій [PERSON] через неможливість встановлення факту родинних відносин між позивачем та його померлою матір'ю [PERSON] у зв'язкзу зрізним написанням прізвища. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що померла [PERSON] була матір'ю [PERSON], подану заяву позивача просили задовольнити. Відповідно до довідки КЗ «П'ятихатська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» [PERSON] з 10.03.2004 року по 22.03.2004 року перебував на лікуванні у неврологічному відділенні. Відповідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає окрім іншого справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.2 цієї статті ЦПК України в судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За абз.3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи викладене, оскільки спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 року). Згідно з ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, передбачено ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року). Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.525 зазначеного Кодексу, визначається день смерті спадкодавця. Згідно з вимогами п.1 ч.1 та ч.2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає окрім іншого справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.2 цієї статті ЦПК України в судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. За п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги 6 ЦК України («Спадкове право») застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом (до 01.01.2004 року). За правилами ст.ст.1216,1217,1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають окрім іншого діти спадкодавця, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину згідно положень ч.3 ст.1296 ЦК України. Згідно ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням вищевикладеного, оскільки дослідженими в сукупності судом доказами підтверджується факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачем [PERSON] як матір'ю та сином, позивачеві як спадкоємцю за законом після померлої матері відмовлено відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, які б підтверджували факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем,.І., інших спадкоємців за законом після смерті матері позивача не встановлено (доказів іншого до суду не надано та в судовому розгляді не досліджено), суд вважає заявлені позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин та визнання за позивачем права на земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved