Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі також зареєстровані його донька, [PERSON] та син - [PERSON], який з 2013 року за адресою місця реєстрації не проживає. У зв'язку з реєстрацією відповідача він не може вільно розпоряджатись своєю власністю та несе додаткові витрати по утриманню квартири. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою 19 в буд.11 по вул.Вадима Пугачова в м.Кременчуці Полтавської області.. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від його представника, [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] повторно не зявився в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Третя особа Центр надання адміністративних послуг у місті Кременчуці в судове засідання не зявилась, надіслала заяву про розгляд справи без участі її представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України визначає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла або законом. Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника квартири (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника жилого квартири (квартири), які проживають разом з ним у квартири (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника квартири (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Якщо особи, перестали бути членами сім'ї власника, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як власник та члени його сім'ї. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 11.07.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, [PERSON]. У вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та довідкою ТОВ «Житлорембутсервіс» від 02.12.2016. Відповідач за місцем реєстрації не проживає. Факт тривалого не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] підтверджується актом ТОВ «Житлорембутсервіс» №17 від 13.01.2017, згідно з яким свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2013 року. Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житлі більше року, а його реєстрація у спірному житлі створює перешкоди для власника квартири, викликані необхідністю сплачувати вартість комунальних послуг з урахуванням реєстрації відповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню. Таким чином, суд визнає [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою 19 в буд.11 по вул.Вадима Пугачова в м.Кременчуці Полтавської області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: approved