Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до ФОП [PERSON] про передання оплаченого товару. Вказує,що 15.04.2014 року він придбав у відповідача у магазині «[INFO]», унітаз підвісний, сидіння дюропластове антибактеріальне та ванну чавунну. Замовлення даного товару оформлено 15.04.2011 року на підприємця [PERSON], з метою отримання знижки, в цей же день було оплачено повну вартість товару. Зазначає, що після розрахунку він забрав лише унітаз та сидіння, а ванну продавець пообіцяв йому передати через місяць, але ванну йому передано не було, у зв'язку із тим, що [PERSON] не повернув відповідачу борг. На даний час ванну він не отримав. Просить зобов'язати відповідача передати йому ванну чавунну 1,5х0,7м Continental, стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 308,14 грн. та судовий збір. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги заперечив, просив у задоволенні позову відмовити, вказав, що ванну у нього купував не позивач, а інший підприємець. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши та оцінивши подані суду докази, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що підприємцем [PERSON] було замовлено у відповідача ФОП [PERSON] унітаз підвісний LIBRA /Cersanit/ вартістю 523,60 грн., сидіння дюропластикове антибактеріальне LIBRA /Cersanit/ вартістю 201,45 грн. та ванну чавунну 1,5*0,7 см Continental вартістю 3449 грн., а всього товару на суму 4174,05 грн., що підтверджується копією замовлення покупця № 826 від 15.04.2011 року (а.с.9). Як вбачається із виписки руху коштів, позивачем 15.04.2011 року було перераховано відповідачу кошти в сумі 4259 грн.(а.с.7) 29.03.2013 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення оплаченого товару - ванни чавунної Continental (а.с.10). У відповідь на заяву позивача, відповідачем повідомлено, що покупцем вищевказаного товару був підприємець [PERSON], та будь-яких відносин із позивачем відповідач немає. (а.с.11). 22.04.2014 року позивач повторно звернувся із вимогою до відповідача про повернення помилково перерахованих коштів (а.с.14-15). Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити на нього певну грошову суму. У відповідності з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Як вбачається із ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги. За ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Водночас, відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Водночас, у відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Всупереч вищевказаним вимогам, позивачем не доведено, що між ним та відповідачем виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу чавунної ванни, а подані суду документи свідчать про виникнення таких відносин та укладення правочину між відповідачем ФОП [PERSON] та підприємцем [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання, що дійсно робив замовлення на придбання товару у відповідача для позивача, оскільки користувався знижкою в магазині «[INFO]». Крім того, позивач в судовому засіданні підтвердив та не заперечував той факт, що ванна не була йому передана відповідачем у звязку з тим, що [PERSON] має борг, що також підтверджує виникнення договірних правовідносин між відповідачем і [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем було пред'явлено відповідачу вимогу про повернення перерахованих коштів, позивач [PERSON] не позбавлений можливості звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, свобод та інтересів в порядку, передбаченому главою 83 ЦК України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави». Однак, вказаних вимог позивачем заявлено не було. Окрім того, у відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене та у зв'язку з тим, що позивачем [PERSON] не доведено існування правових підстав для передачі відповідачем ФОП [PERSON] йому чавунної ванни, а також виникнення зобов'язань передбачених ст. 509 ЦК України, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed