Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька [PERSON], 22.06.2002 р. відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку в смт. Красне по вул. Грушевського, 57, Буського району Львівської області. Даний будинок належав [PERSON], який помер 06.02.1988 року, склавши заповіт на все своє майно в користь батька позивача. Останні йфактично прийняв спадщину, однак за життя, не оформив юридично аправо власності на будинок. Позивач звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], йому відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Тому просить суд визнати за ним таке право. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності, а тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] серії ІІ-СГ № 428350, виданим Красненською селищною радою Буського району Львівської області 06.02.1988 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 12. Померлому належав житловий будинок в смт. Красне по вул. Грушевського, 57, (колишня Леніна, 57) Буського району Львівської області (довідка Красненської селищної ради № 699 від 16.03.2017 р.). Згідно заповіту від 28.01.1988 р., посвідченого секретарем Красненської селищної ради за реєстровим № 9, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. Останні фактично прийняв спадщину, вступив у володіння майном, однак юридично не оформив прийняття такої. [PERSON] І-СГ № 261780, виданим Красненською селищною радою Буського району Львівської області 22.06.2002 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 45. Судом встановлено, що останній заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Інших першочергових спадкоємців немає. До спадкового майна, належить житловий будинок № 57 по вул. Грушевського в смт. Красне Буського району Львівської області, інвентаризаційна вартість якого, згідно технічного паспорту, виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» станом на 15.03.2017 р., становить 57503 гривень, відповідає технічним нормам забудови та придатний для проживання. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження спадковим майном, несе витрати по його утриманню. Інших спадкоємців, які могли б претендувати на зазначене вище майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на житловий буинок на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved