Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 10.10.1987 року у виконкомі Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19. В позовній заяві зазначив, що дошлюбне прізвище відповідачки [PERSON], при реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]. За час спільного проживання в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які є повнолітні. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідачка перестала поважати позивача як чоловіка, між ними часто виникали непорозуміння. Сторони проживають в одному будинку, однак спільно не проживають протягом року, сімейні відносини між ними припинилися. Позивач вважає, що сімя розпалася повністю, шлюб існує формально та суперечить його інтересам. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позов підтримує, відповідачка позов визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], зареєстрований 10 жовтня 1987 року у виконкомі Далешівської сільської Ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ № 475588, виданим 10 жовтня 1987 року. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СКУ шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають протягом року, не повязані спільним побутом, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка в поданій до суду заяві про розгляд справи у її відсутності не просить суд відновити їй дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища відповідачки. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved