Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про зміну способу і порядку стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2014 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Вказує, що на час винесення рішення він був офіційно працевлаштований, однак 01.11.2015 року звільнений з роботи. Крім того, на даний час він доглядає свого непрацездатного батька, який є інвалідом ІІІ групи та переніс операцію на серці. Окрім того, змінився його сімейний стан, оскільки він 29.01.2019 року одружився. У зв`язку з чим, просить змінити спосіб стягнення і розмір аліментів та стягувати з нього на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1200,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.10.2015 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 23 липня 2015 року і до досягнення сином повнолітня (а.с. 6-8). Ухвалюючи судове рішення від 22.10.2015 року, суд виходив із основоположних норм чинного законодавства, які регулюють правовідносини в спорах про стягнення аліментів, засад розумності та справедливості, а також враховував визнання відповідачем позову. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З вищевикладеного слідує, що зменшення розміру аліментів можлива лише за умови доведеності наявності однієї з підстав, а саме: 1) погіршення матеріального стану платника аліментів чи поліпшення матеріального стану їх стягувача; 2) зміна сімейного стану платника аліментів; 3) погіршення здоров`я платника аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог про зміну способу і порядку стягнення аліментів, які фактично просить зменшити, позивач зазначив, що на даний час його матеріальне становище значно погіршилось, у порівнянні з часом коли судом було визначено аліменти, оскільки він звільнився з основного місця роботи, має на утриманні непрацездатного батька та змінився його сімейний стан у зв`язку з одруженням.. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, відповідачем не представлено суду належних та достатніх доказів стосовно погіршення його матеріального стану чи наявності інших факторів, які б слугували б підставою для зміни способу і розміру стягуваних аліментів. Крім того, суд не приймає до уваги посилання сторони позивача про неможливість сплати ним аліментів в розмірі 2451,50 грн., які нараховуються державним виконавцем згідно ч. 3 ст. 195 СК України, оскільки встановлений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, встановлює лише граничний мінімальний розмір коштів, які необхідні для забезпечення у повному обсязі мінімальних потреб дитини та жодним чином не впливає на визначення розміру аліментів. Обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, закріплені у положенні ст. 182 СК України. Так, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про зміну способу і порядку стягнення аліментів слід відмовити.

Outcome: dismissed