Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до ДП «Кооппром» Свалявської райспоживспілки, Свалявської районної спілки споживчих товариств про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. Як на підставу заявлених вимог, позивач посилається на те, що 23.11.2012 року між [PERSON] та ДП Кооппром Свалявської райспоживспілки було укладено в письмовій формі договір купівлі-продажу (нотаріально договір не складався та угода ніде не реєструвалася) столярного цеху літ. А в с. Драчино, вул. Драчинська, буд. 10, Свалявського району. За умовами договору позивач повністю сплатив відповідачу ДП Кооппром Свалявської райспоживспілки вартість 231750 грн. та, на підставі акту приймання-передачі основних засобів від продавця до покупця від 23.11.2012 року, столярний цех літ А було передано [PERSON] На сьогоднішній день, на вимогу позивача нотаріально посвідчити договір, відповідачі ухиляються, що перешкоджає позивачу здійснити реєстрацію права власності на вищевказану нерухомість. А тому позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на вищевказаний столярний цех. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] (на підставі довіреності від 19.06.2017 року) не зявилися, надавши суду заяву (вх. № 4313 від 17.07.2017 року) про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити (а.с. 30). В судове засідання представник відповідача ДП Кооппром Свалявської РСС не зявився, надавши суду заяву (вх. № 4914 від 17.07.2017 року) про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують (а.с. 31). В судове засідання представник відповідача [PERSON] РССТ не зявився, надавши суду заяву (вх. № 4915 від 17.07.2017 року) про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів та доходить слідуючого висновку. Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог. Так, судом встановлено, що між [PERSON] та ДП «Кооппром» Свалявської райспоживспілки 23 листопада 2012 року укладено договір купівлі-продажу основних засобів № 1, згідно якого ДП Кооппром Свалявської РСС (як Продавець) продав [PERSON] (як Покупцю) у власність будівлю столярного цеху, а [PERSON] сплатив, відповідно до умов, визначених в договорі, 231750 грн. за придбання вищевказаного обєкта (судом перевірено наявність підписів сторін в договорі). Відповідно до п. 3 вищевказаного договору передача основних засобів у власність покупцеві здійснюється за актом приймання-передачі в 3-денний строк після надходження коштів на рахунок продавця в повній сумі, обумовленій цим договором. Судом перевірено, що відповідно акту приймання-передачі основних засобів від продавця до покупця від 23 листопада 2012 року будівля столярного цеху передана [PERSON] (судом перевірено наявність підписів сторін в акті), що свідчить про внесення позивачем суми, вказаної в договорі (судом перевірено власноручний підпис відповідача ДП Кооппром Свалявської РСС про отримання грошових коштів, а.с. 10). Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ч.1 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передавання майна, якщо інше не встановлено законом. Судом перевірено інші докази надані позивачем на підтвердження заявлених вимог: особисті документи відповідача [PERSON] (копія паспорту ВО 332874, виданого Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області 17.10.1997 року; довідка від 16.10.1998 року про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER], надана Державною податковою інспекцією у Свалявському районі); копія висновку від 22.10.2012 року про вартість нерухомого майна-столярного цеху, складеного оцінювачем ПП [PERSON] та відповідного до якого оцінка становить 221330 грн.; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.12.2006 року, виданого Свалявською міською радою, в якому власником вказано Свалявську районну спілку споживчих товариств; довідка № 01/23 від 09.02.2017 року, надана головою правління Свалявської РССТ , про неможливість здійснення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу основних засобів, укладеного між ДП Кооппром Свалявської ССС та [PERSON]; довідка № 13 від 09.02.2017 року, надана директором ДП Кооппром Свалявської РСС, про неможливість здійснення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу основних засобів, укладеного між ДП Кооппром Свалявської ССС та [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] фактично є власником вищевказаного будівлі, але зареєструвати за собою право власності на нього не має можливості, через відмову відповідача укласти нотаріальний договір, оскільки з відповідачем було укладено договір купівлі-продажу по всім істотним умовам правочину без нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 219 ЦК України - у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Відповідно до ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ч.3 ЦК України - право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до норм ст. 124 Коституції України - юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно (із змінами внесеними згідно із Законами № 1791-VIII від 20.12.2016 року; № 1983-VIII від 23.03.2017 року) - рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації прав. Враховуючи, що позивач добросовісно заволодів будівлею, виконав всі умови домовленості з відповідачем згідно укладеного договору купівлі-продажу, продовжує відкрито, безперервно володіти ним, а також зважаючи на те, що відповідачі не заперечують щодо задоволення позовних вимог, суд вважає вимоги підставними, доведеними належними доказами в судовому засіданні та їх, що слід задовольнити.

Outcome: approved