Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) у серпні 2017 року звернувся до суду з позовом до ПАТ «Азот» (далі Відповідач) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, вказавши, що з 04.03.2016 року по 30.04.2017 року працював на ПАТ «Азот». На день звільнення відповідачем не було проведено з ним розрахунок. Станом на 03.08.2017 року заборгованість ПАТ «Азот» перед ним по заробітній платі за лютий-квітень 2017 року становить 6979,81 гривні. Відповідно до довідки ПАТ «Азот» № 402 від 03.08.2017 року його середньомісячний заробіток складає 3770,75 гривень, а тому відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за три місяці в розмірі 11312,25 гривень. Ухвалою суду від 09.10.2017 року позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Азот» про відшкодування моральної шкоди в частині стягнення моральної шкоди залишено без розгляду за ініціативою позивача. Розгляд справи в частині позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні продовжено. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали уточненні позовні вимоги та обставини викладені в позовній заяві. Просили стягнути з ПАТ «Азот» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за три місяці з 01.05.2017 року пор 31.07.2017 року в розмірі 11312,25 гривень. Справу розглянуто за відсутності представника ПАТ «Азот», який був належним чином повідомлений про розгляд справи, причини неявки суду невідомі. В письмових запереченнях від 13.09.2017 року ПАТ «Азот» позов [PERSON] не визнало повністю, оскільки невиплата належних сум при звільненні позивачу сталась не з вини ПАТ «Азот», а через відсутність обєктивної можливості здійснити таку виплату. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ПАТ «Азот» в межах суми стягнення 611872475,30 гривень. Вказаною постановою державного виконавця було арештовано всі грошові кошти на банківських рахунках ПАТ «Азот». При цьому жодному з рахунків ПАТ «Азот» ані чинним законодавством, ані постановою державного виконавця не було надано статусу «захищеного», що унеможливило виплату заробітної плати з цих рахунків. Оскільки вина ПАТ «Азот» щодо невиплати заробітної плати [PERSON] при звільненні відсутня, то і позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не підлягають задоволенню. Окрім цього зазначено, що в разі задоволення позовних вимог [PERSON], сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає зменшенню на суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які ПАТ «Азот» повинен буде сплатити до бюджету. З урахуванням викладеного ПАТ «Азот» просило повністю відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог. Суд заслухавши пояснення позивача та представника позивача, оголосивши письмові заперечення відповідача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до трудової книжки (а.с. 5) [PERSON] з 04.03.2016 року працював на різних посадах в ПАТ «Азот». Наказом № 430-вк від 19.04.2017 року [PERSON] 30.04.2017 року був звільнений з займаної посади водія навантажувача 4 розряду на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, що підтверджується записом в трудовій книжці [PERSON] Відповідно до довідки ПАТ «Азот» від 03.08.2017 року № 303-6-21/154 (а.с. 6), - станом на 03.08.2017 року заборгованість ПАТ «Азот» по заробітній платі перед [PERSON] складає: за лютий 1007,32 гривень, березень 5378,46 гривень, квітень 594,03 гривень, а всього на загальну суму 6979,81 гривень. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. \~ Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. В ст. 116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною 2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. ПАТ «Азот» на день вирішення справи не заперечує про наявність станом на 03.08.2017 року (на час видачі довідки) заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] за лютий, березень та квітень 2017 року в сумі 6979,81 гривень. Проте відповідач в своїх запереченнях проти позову посилається на те, що розрахунок з позивачем при звільненні не був проведений не з вини підприємства, а через накладений державним виконавцем арешт на банківські рахунки підприємства, що унеможливило проведення будь яких банківських операцій. Однак суд звертає увагу на те, що [PERSON] був звільнений з ПАТ «Азот» 30.04.2017 року згідно Наказу від 19.04.2017 року № 430-вк, а постанова про арешт майна боржника ПАТ «Азот» державним виконавцем винесена 29.05.2017 року (а.с. 23), тобто через місяць після звільнення позивача. А тому доводи представника відповідача про неможливість здійснення повного розрахунку із [PERSON] в день його звільнення суд не приймає. За таких обставин стягненню з ПАТ «Азот» на користь [PERSON] підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.05.2017 року по 31.07.2017 року (в межах позовних вимог). Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.05.2017 року по 31.07.2017 року суд виходить з наступного. Згідно довідки ПАТ «Азот» (а.с. 40) розмір заробітної плати [PERSON] за два місяці які передували звільненню становить: лютий 2017 року 3958,35 грн. за 21 робочих днів; березень 2017 року 2608,01 грн. за 15 робочих днів. Таким чином середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 182,4 гривень, із розрахунку (3958,35+2608,01) / (21+15) = 182,40 грн. За період з 01.05.2017 року по 31.07.2017 року (в межах позовних вимог) пройшло 61 робочих днів, а саме травень та червень 2017 по 20 робочих днів; липень 2017 21 робочий день. При визначенні кількості робочих днів суд виходить із пятиденного робочого тижня [PERSON] та\~ даних викладених у [PERSON] України від 05.08.2016 р. N11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік». Отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.05.2017 року по 31.07.2017 року становить 11126,40 гривень (із розрахунку 182,40 грн. х 61 день), який і підлягає до стягнення з ПАТ «Азот» на користь [PERSON] Оскільки розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] в сумі 182,40 грн. визначено із нарахованої заробітної плати до утримання податків та обовязкових платежів, то середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.05.2017 року по 31.07.2017 року в сумі 11126,40 гривень на користь [PERSON] необхідно стягнути із відрахуванням (утриманням) при виплаті податків та обовязкових платежів передбачених законодавством України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за вимоги про стягнення заробітної плати, то відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 гривень від сплати якого був звільнений [PERSON] необхідно стягнути з ПАТ «Азот» на користь держави. На підставі ст. 47, 115-117 КЗпП України,

Outcome: partial