Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою та змінивши предмет позову просить визнати недійсним договір про розірвання договору дарування ? частки квартири від 27 грудня 2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1742; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] ? частку квартири [ADDRESS]; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності на ? частку квартири [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та поновити запис про реєстрацію права власності за [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 січня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу [PERSON] 28 січня 2003 року, зареєстрований в реєстрі за №192. Відповідно до умов даного договору [PERSON] подарувала [PERSON] та неповнолітньому сину останньої [PERSON] по ? частині квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області. 05 січня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування ? частини квартири, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу [PERSON] 05 січня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за №14. Відповідно до умов даного договору [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області. 27 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про розірвання договору дарування ? частки квартири, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу [PERSON] 27 грудня 2012 року, зареєстрований в реєстрі за №1742. Відповідно до умов договору [PERSON] та [PERSON] розірвали договір дарування ? частини квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області, який посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу [PERSON] 05 січня 2008 року та зареєстрований в реєстрі за №14. Позивач зазначає, що [PERSON] є його матірю, 13 квітня 2013 року остання померла і він являється її спадкоємцем. При цьому позивач вважає, що договір від 27 грудня 2012 року про розірвання договору дарування від 05 січня 2008 року, укладений між його померлою матірю та [PERSON], суперечить вимогам ст.ст. 599, 631, 653, 727 ЦК України та є не законним. Так, позивач, посилаючись на вказані норми закону, вказує на те, що виконання договору дарування від 05 січня 2008 року припинено з моменту передачі майна дарувальником [PERSON] та прийняттям його обдаровуваним [PERSON] Відповідно з цього моменту припинено даний договір дарування. Відтак, ані зобовязання за цим договором, ані сам договір припинені бути не можуть. Також позивач вказує на те, що на даний час спірна частина квартира перебуває в чужому незаконному володінні [PERSON] На думку позивача, оскільки він являється спадкоємцем після смерті матері, частина квартира, яка вибула із власності померлої [PERSON] внаслідок вчинення правочину, зміст якого суперечить вимогам закону, має бути включена до складу спадщини. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився. При цьому, до початку судового засідання, від [PERSON] надійшли заява про розгляду справи без його участі, на піставі наявних в справі письмових доказів. Позовні вимоги підтримує та просить задовільнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявилася. При цьому, до початку судового засідання, від [PERSON] надійшли заява про розгляду справи без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився. При цьому, в матеріалах справи міститься заперечення [PERSON] в якому останній просить слухати справу за його відсутності з урахуванням обставин зазначених в даному запереченні. Так, в поданому запереченні відповідач [PERSON] вказує на те, що він на даний час є законним власником всієї квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області, яку він придбав 14 січня 2015 року у встановлений законом спосіб, шляхом укладання договору купівлі-продажу від 14 січня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за №174. При цьому, [PERSON] зазначає, що він є добросовісним набувачем даної квартири, оскільки він не знав і жодним чином не міг знати, що продавець квартири [PERSON] не мав права відчужувати її частину, а тому, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] в частинні витребування у нього ? частини квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію за ним права власності дану квартиру. Третя особа арбітражний керуючий [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання повторно не зявився. Третя особа Жовтоводське міське управління юстиції ліквідовано на підставі постанови КМУ від 11 лютого 2016 року №99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги». Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні. Судом встановлено, що 05 січня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування ? частини квартири, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу [PERSON] 05 січня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за №14. Відповідно до умов даного договору [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області /а.с. 7/. Відповідно до п. 13 Договору від 05 січня 2008 року, право власності на зазначену в договорі частину квартиру виникає у обдаровуваної з моменту прийняття дарунка. Відповідно до п. 14 Договору від 05 січня 2008 року, прийняттям дарунка обдаровуваною вважається одержання оригіналу примірника цього договору після його нотаріального посвідчення. Відповідно до п. 15 Договору від 05 січня 2008 року, цей договір складено і підписано у двох примірниках, із яких один зберігається у справах приватного нотаріуса Жовтоводського нотаріального округу [PERSON], а інший примірник видається обдаровуваній. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка. Із наведено суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла дарунок в день укладання договору дарування ? частини квартири від 05 січня 2008 року і, як наслідок, з цього часу в неї виникло право власності на зазначену в цьому договорі частину квартиру. Таким чином вказаний договір дарування є припиненим в день його укладення 05 січня 2008 року. 27 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про розірвання договору дарування ? частки квартири, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу [PERSON] 27 грудня 2012 року, зареєстрований в реєстрі за №1742. Відповідно до умов договору [PERSON] та [PERSON] розірвали договір дарування ? частини квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області, який посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу [PERSON] 05 січня 2008 року та зареєстрований в реєстрі за №14. Частина 1 статті 651 ЦК України, передбачає можливість розірвання договору за згодою сторін. Водночас, згідно правової позиції висловленій Верховним Судом України в постанові від 31 жовтня 2012 року у справі №\~6-105\~цс\~12, сторони не можуть укладати договір про його розірвання вже після його повного виконання, тобто після припинення зобовязань за договором. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як вбачається із договору дарування ? частини квартири від 05 січня 2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], вказаний договір припинений в день його укладення, а саме 05 січня 2008 року. За викладених обставин суд дійшов висновку, що договір про розірвання договору дарування ? частки квартири від 27 грудня 2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], є неправомірним так як передбачає розірвання припиненого договору, а тому позовні вимоги [PERSON] в частинні визнання недійсним даного договору про розірвання договору дарування ? частини квартири підлягають задоволенню. Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача в іншій частинні. Так, відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Як встановлено в судовому засіданні, договір від 27 грудня 2012 року про розірвання договору дарування ? частки квартири хоча і укладений між [PERSON] та [PERSON] з порушенням вимог закону, однак судом не встановлено обставин, які свідчили б про відсутність волі [PERSON] на відчуження її частини квартири в такий спосіб. В подальшому спірна частина квартири була придбана [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу від 14 січня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за №174. Вказана квартира придбана [PERSON] з дотриманням всіх передбачених вимог закону, з чого суд приходить до висновку, що він є добросовісним набувачем та набув право власності на ? частини вказаної квартири і у суду відсутні підстави для її витребування. За викладених обставин, як безпідставна, не підлягає також задоволенню позовна вимога [PERSON] в частинні скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності на ? частку квартири [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та поновити запис про реєстрацію права власності за [PERSON] Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно розподілити між сторонами в межах задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено позовні вимоги в частинні, що стосуються відповідача [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial