Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадщини входить майно, а саме 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . Вказаний будинок збудований в 1956 році і належав до суспільної групи господарств - колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , 1928 року народження, а членами відповідно [PERSON] (дружина), [PERSON] (мати). Всі члени набули права спільної сумісної власності, а саме по 1/3 частки вказаного будинку. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого усе майно яке належало б їй на момент смерті заповіла йому. У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №119/2013 після смерті [PERSON] , за заявою [PERSON] про прийняття спадщини. Крім нього спадкоємцями за законом є чоловік померлої, який надали державному нотаріусу заяву про відмову від прийняття обов`язкової частки майна за законом. Звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом йому було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та державна реєстрація права власності не проведена. Оскільки він позбавлений можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити і визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився попередньо звернувшись до суду із заявою у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00023599054 від 07 серпня 2019 року [PERSON] 23 січня 1980 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що складено актовий запис №1 та змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 липня 1969 року [PERSON] народився [INFO] в с. Домаморич Тернопільського району Тернопільської області та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Домаморицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 12 грудня 2012 року. 20 серпня 2012 року секретарем виконкому Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Стойко Лідією Петрівною за реєстровим номером 64 посвідчено заповіт складений [PERSON] відповідно до якого остання заповіла все належне їй на момент смерті майно [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №33437698 від 07 березня 2013 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 07 березня 2013 року заведено спадкову справу № 119/2013р. після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13 лютого 2014 року (номер в реєстрі 2-300) засвідчується, що [PERSON] , як спадкоємцю належного [PERSON] майна передано земельну ділянку кадастровий номер 6125282600:01:001:0491, загальною площею 0,2370 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області цільове призначення якої. Згідно виписки із погосподарської книги виданої Домаморицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 16 липня 2019 року за №301 домоволодіння в [ADDRESS] є колгоспним двором та станом на 01 липня 1970 року головою двору був [PERSON] (1928 року народження), а його членами дружина - [PERSON] (1926 року народження) та мати - [PERSON] (1902 року народження). Зазначене також узгоджується із відомостями вказаними у довідці Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №271 виданої 03 серпня 2020 року. Згідно технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами від 18 березня 2020 року, який виготовлений Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації вбачається, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] побудований у 1956 році, загальна площа складає 79,8 кв.м, житлова площа 41,0 кв.м. Згідно інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації № 512 від 07 квітня 2020 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вартість житлового будинку по [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами становить 469 454 грн., що вбачається із довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №513 від 07 квітня 2020 року. 10 липня 2020 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1016/02-31 відповідно до якої під час розгляду документів поданих позивачем [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , було встановлено, що відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та не проведена державна реєстрація права власності. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (Постанова Пленуму Верховного суду України «про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року). Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Відповідно до змісту ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] належали по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи дату смерті [PERSON] ( [INFO] ) порядок спадкування її майна регулюється нормами ЦК України. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно, зокрема належну їй частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] [PERSON] . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №119/2013 після смерті [PERSON] , за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Крім позивача спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] . Позивач спадщину прийняв, звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом протягом шестимісячного строку, а відтак він успадкував належну померлій 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Крім цього у підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Аналізуючи вищенаведені обставини, зокрема визнання позову відповідачем та враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що 1/3 частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON] , яка померла [INFO] , як частка у майні колишнього колгоспного двору, позивач [PERSON] - спадкоємець за заповітом вчасно прийняв спадщину після смерті матері, інші спадкоємці спадщину не прийняли, однак позивач позбавлений можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, а тому суд приходить до висновку, що право позивача слід захистити, шляхом визнання за позивачем права власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд загальною площею 79,8 кв.м, житловою площею 41,0 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved