Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

[PERSON] (далі Позивачка ) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між нею та Відповідачем зареєстрований 01 червня 2010 року у Партенітській селищній раді м.Алушти, АР Крим за №2. У період шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з Позивачем. Зазначає, що шлюбно-сімейні відносини у них різні не склалися. Вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відповідачка зловживає спиртними напоями, веде розгульний спосіб життя, через що у них постійно виникали сварки. Крім того, Відповідачка відмовилася від дитини, про що надала нотаріальну заяву. Позивач миритися з Відповідачкою наміру не має, вважає, що сім`я їхня існує лише формально, миритися не бажає, тому просить шлюб, зареєстрований між ним та Відповідачкою, розірвати. У підготовче засідання [PERSON] не з`явився, надав суду заяву від 30.12.2019 року про розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні позову. Відповідачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подавала, 28.08.2020 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, згідна на розірвання шлюбу. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що Відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 01 червня 2010 року Партенітською селищною радою м.Алушти, Автономної Республіки Крим, України за №2. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з Позивачем. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню відповідно до ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин, нині шлюб має формальний характер, збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка на розлучення згідна, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони під часу укладання шлюбу прізвищ не змінювали. Згідно з вимогами ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), для виконання. Питання про розподіл судових витрат сторонами не ставилося. На підставі викладеного та

Outcome: approved