Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в особі свого представника [PERSON] з позовом про визнання за ним вправа власності в порядку спадкування, на житловий будинок № 40 по вул. Ільмова с.Кошельово Хустського району. Позов мотивовано тим, що згідно свідоцтва на право власності колгоспного двору, виданого виконавчим комітетом Хустської районної ради 20.03.1990 року, батько позивача [PERSON] був головою колгоспного двору. При житті батько склав заповіт відповідно до якого заповідав все належне йому до дня смерті майно, в тому числі і даний будинок позивачу. 13.10.2015 року [PERSON] помер і позивач вступив в управління спадковим майном. Мати позивача [PERSON], яка відповідно до закону має направо на обовязкову частку у спадковому майні - подала заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини. Оформити на даний час свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі позивач не має можливості, оскільки на будинок відсутній правовстановлюючий документ. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Вимоги позовної заяви підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача - Кошелівської сільської ради в судове засідання не зявився. До суду від імені т.в.о. сільського голови [PERSON] надійшов лист про розгляд справи у відсутності їх представника. Представник відповідача вимоги позовної заяви [PERSON] визнав та не заперечив щодо їх задоволення. Треті особи та їх представники - приватний нотаріус Хустського нотаріального округу [PERSON] та представник Хустської райдержадміністрації [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечили щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Зясувавши обставини справи та дослідивши додані до позовної заяви письмові докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 20.03.1990 року, виданого виконавчим комітетом Хустської районної ради народних депутатів, батько позивача [PERSON] являвся головою колгоспного двору №28 по вул. Терешкової с.Кошельово Хустського району. На підставі розпорядження №173 від 18.04.2016 року «Про перейменування вулиць у населених пунктах Закарпатської області» вулицю Терешкової в с.Кошельово Хустського району змінено на вулицю «Ільмова». Згідно довідки №855 від 02.06.2016 року, виданої виконавчим комітетом Кошелівської сільської ради Хустського району, дворогосподарство №28 по вул. Терешкової в с.Кошельово та дворогосподарство №40 по вул. Ільмова в с.Кошельово являється одним і тим же дворогосподарством. При житті [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно, що буде належати йому до дня смерті своєму сину [PERSON] - [INFO] Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть а/з №45 від 15.10.2015 року, зробленого виконавчим комітетом Кошелівської сільської ради Хустського району, [PERSON] помер 13.10.2015 року. У встановлений законом строк мати позивача [PERSON], подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття частки у спадщині, що відкрилася після смерті її чоловіка - [PERSON] Таким чином, на сьогоднішній день, позивач як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] не може прийняти спадщину на будинок, оскільки будучи головою колгоспного двору, [PERSON] після припинення існування колгоспних дворів не оформив у встановленому порядку свідоцтво на будинок. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р. з прийняттям ЗУ «Про власність». Оскільки право власності на житловий будинок №40 по вул. Ільмова в с. Кошелево Хустського району було зареєстровано у встановленому порядку, відповідно до діючого на той час законодавства, як власність колгоспного двору, членом якого на момент припинення існування колгоспних дворів був батько позивача, який відповідно до ст.100 ЦК УРСР мав набути право власності на будинок. Після смерті батька [PERSON] фактично прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння будинком. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved