Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , земельні ділянки, площею 0,2500 га, 0,1500 га, 1,5622 га. 20 березня 1996 року та 22 травня 2003 року від імені спадкодавця [PERSON] було посвідчено заповіти, згідно яких все своє майно вона заповіла [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом строк. Іншими спадкоємцем є [PERSON] , який у встановленому порядку та строк спадщину не прийняв. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6, 7). Від імені [PERSON] 20 березня 1996 року та 22 травня 2003 року було посвідчено заповіти, якими все належне майно вона заповіла [PERSON] (а.с. 8-9). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 536 від 19 липня 2021 року та довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 535 від 19 березня 2021 року, по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і господарськими спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкодавець до дня смерті постійно була зареєстрована на вказаною адресою і проживала одна. Пережилого подружжя немає. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Іншим спадкоємцем є [PERSON] (а.с. 12, 13). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 05 липня 2021 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 14). Як вбачається з Державних актів на право власності на землю серії ЯК № 399674 та серії ЯК № 399675 від 22 липня 2010 року, [PERSON] , відповідно, належать земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею (а.с. 16-19). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 002776 від 06 березня 2003 року, [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,5622 га (а.с. 20-26). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому (ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом строк, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 248/02-31 від 25 березня 2021 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, оригіналів документів, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , а також земельні ділянки, площею 0,2500 га, 0,1500 га та 1,5622 га (а.с. 27). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 692/01-16 від 29 липня 2021 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 510 за 2020 рік. 16 листопада 2020 року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (а.с. 35-38). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, а також визнання позову відповідачами, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved