Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просив стягнути ТзДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на його користь завдану шкоду у розмірі 21072,49 грн.. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 27.09.2020 в м. Черкаси [PERSON] керуючи автомобілем Volkswagen Passat В5 д.н.з. [NUMBER] по провулку Січовому 17, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль AUDI A4 д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу. За даним фактом відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення від 27.09.2020 серія ОБ № 204543. Постановою Придніпровського районного суду від 27.11.2020 [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, 122-4, КУпАП, та притягнуто до відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік. Відповідальність [PERSON] під час керування автомобілем Volkswagen Passat В5 д.н.з. [NUMBER] була застрахована полісом обов`язкової цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕЙ.АЙ», за полісом ОСЦПВВНТЗ № 201361474, страхова сума (ліміт відповідальності) за яким складає 100000,00 грн. за шкоду заподіяну майну. Розмір франшизи складає 1000,00 грн. 28.09.2020 позивач звернувся до відповідача із повідомленням про дорожню транспортну пригоду, яка відбулася 27.09.2020 за участю забезпеченого транспортного засобу, а 18.12.2020 із заявою про страхове відшкодування, в зв`язку із пошкодженням ТЗ, в якій зазначив реквізити для перерахування суми страхового відшкодування. Відповідач, листом № 51-0192 від 14.01.2021 повідомив про те, що ним прийнято рішення про виплату суми страхового відшкодування, в розмірі : 20587,53 грн. (матеріальний збиток з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) - 1000,00 грн ( франшиза згідно п. 5 полісу 201361474 ) = 19 587,53 грн. Положеннями пункту 36.2 статті 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Визначену суму страхового відшкодування відповідач по даний час не сплатив, в зв`язку із чим сума страхового відшкодування, в розмірі 19587,53 грн. підлягає стягненню із відповідача. Також, пунктом 36.5 статті 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Нарахована пеня, за несвоєчасну виплату страхового відшкодування складає: 904,76 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Таким чином, нараховані 3 % річних та інфляційних з простроченої суми відповідно до приписів ст. 625 ЦК України складають 186,75 + 393,70 = 580,20 грн.. Загальний розмір заборгованості складає 21 072,49 грн. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/4403/21. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.07.2021 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Кірса В.В. позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові. Представник відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи повторно в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та дійшов до відповідних висновків. Як визначено статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). За змістом статті 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом встановлено, що 27.09.2020 в м. Черкаси [PERSON] керуючи автомобілем Volkswagen Passat B5 д.н.з. [NUMBER] по провулку Січовому 17, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль AUDI A4 д.н.з. [NUMBER] , чим порушив п.13.1 ПДР України. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Придніпровського районного суду від 27.11.2020 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Згідно положення ч. 4 та ч. 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, цивільно-правова відповідальність [PERSON] під час керування транспортним засобом Volkswagen Passat B5 д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» (№201361474 від 25.09.2020). 28.09.2020 [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. 18.12.2020 [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з заявою про страхове відшкодування. Згідно листа ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» від 14.01.2021 №51-0192, страховою компанією було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 27.09.2020 з вини [PERSON] , в розмірі 19587,53 грн.. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний. Таким чином, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» зобов`язане було здійснити виплату страхового відшкодування в строк до 18.12.2020, але така виплата ним не здійснена, доказів протилежного суду не надано. Відповідно до пункту 36.5. статті 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим, оскільки передбачає обов`язок ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» виплатити позивачу певну грошову суму. Тому на вимогу позивача відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. Згідно розрахунку позивача за період з 20.03.2021 по 13.07.2021 пеня за прострочення\~виплати страхового\~відшкодування становить\~904,76\~грн.,інфляційні втрати - 393,70 грн., а 3% річних за даний період - 186,75 грн.. Суд приймає до уваги надані позивачем розрахунки, оскільки вони проведені у відповідності до пункту 36.5. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч. 2 ст. 625 ЦК України, та в процесі розгляду справи не були спростовані відповідачем. Таким чином,\~з`ясувавши\~повно,\~всебічно та\~об`єктивно\~обставини справи,\~оцінивши за\~своїм внутрішнім\~переконанням надані\~сторонами докази\~з точки\~зору їх\~належності,\~допустимості,\~достовірності,\~врахувавши прийняте\~страховиком рішення\~про виплату\~страхового відшкодування,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~позовних вимог\~та стягнення\~з ТДВ\~«Страхова компанія\~«Ю.ЕС.АЙ»\~грошових коштів\~у розмірі\~21072,49\~грн., з яких: 19587,53 грн - сума страхового відшкодування, 904,76 грн. - пеня, 393,70 грн. - інфляційні втрати\~та 186,75\~грн. - 3% річних. На підставі вищевикладеного та ст. 625, 1166, 1187, 1188 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved