Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 24.11.2012 року відділом ДРАЦС Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 82. В позовній заяві зазначив, що дітей у шлюбі у них немає, однак звернутися в органи РАЦС для розірвання шлюбу відповідачка не бажає. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. В них діаметрально протилежні погляди на життя, різне коло спілкування, що робить неможливим їхнє спільне проживання. За час спільного проживання позивач займався веденням господарства, власними зусиллями здійснив ремонт житлового будинку, де вони проживали, а також ремонт будинку, що належить відповідачці. Однак, відповідачка постійно висловлює невдоволення та дорікає позивачу, що він мало заробляє. У звязку з цим позивач вважає, що подальше збереження сімї з відповідачкою неможливе, суперечить його інтересам, тому просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує; відповідачка позов визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 24 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 82, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 114459, виданим 24 листопада 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін дітей немає, сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка не змінювала прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, тому суд не вирішує питання про її прізвище після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved