Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позов мотивовано тим, що позивач э власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] не проживає у квартирі з 27.03.2015 року, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих її речей в будинку не має та будинком не цікавиться. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин. Враховуючи думку позивача, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослі\-ди\-в\-ши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що по\-зов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини що виникають із житлових правовідносин, які регулюються Житловим кодексом України. При розгляді справи судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу з відстроченням платежу від 29.08.2006 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7,8-9, 11). Згідно довідки ТОВ «ЖЕО» №974 від 25.03.2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4). Відповідно до акту ТОВ «ЖЕО» №2121 від 28.03.2016року [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 27.03.2015року по теперішній час (а.с.5). На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню відповідно до ст. ст. 163, 71 ЖК України, в яких зазначено, що житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем, або членами його сім'ї протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до вимог ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ч. 3 ст. 8 Конституції України її норми є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав безпосередньо на підставі норм Конституції України гарантується. Поняття права власності визначено ст. 316 ЦК України, згідно якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч. 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки позивачє власником зазначеної квартири, а реєстрація в ній відповідача є порушенням прав позивача, який змушений нести додаткові витрати на утримання житла та позбавлена можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю. За клопотанням позивача судовий збір залишити за позивачем. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, та

Outcome: approved