Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення з [PERSON] 139916,84 грн. на погашення заборгованості за договором позики, в тому числі три відсотки річних, інфляційні збитки та судових витрат в розмірі 1399,17 грн. Позов мотивований відмовою відповідача виконати договір. Ухвалою судді від 15.05.2020 р. позов залишено без руху для усунення недоліків, які 07.07.2020 року позивачем були усунені. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді 10.07.2020 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суддів від 2010.2020 р. розгляд справи було призначено за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача на вимогах позову наполягав та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Крім того, подав до суду заяву, якою просить суд застосувати строк позовної давності в зв`язку з чим відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, [PERSON] відповідно до розписки від 21.03.2017 р. взяв грошові кошти у [PERSON] в сумі 110000,00 грн., під умовою їх повернення протягом 1 місяця, які були отримані відповідачем в період з 2015-2016 роках товаром (кондитерськими виробами), про те, на теперішній час не повернув. Передачу коштів сторони оформили відповідною розпискою (а.с. 8). Крім того, подана до суду заява [PERSON] про застосування позовної давності свідчить про визнання факту отримання коштів від позивача. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, що випливають з договору позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Наявність розписки у позивача, вказує на те, що борг відповідачем не погашено, а тому суд визнає, що позов в цій частині вимог є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Згідно ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 18.04.2020 р., а відповідно до розписки позовна давність наступає з 21.04.2017 р., то підстави для застосування строку позовної давності відсутні. Витрати, понесені позивачем на розгляд справи, за вказаних рішень, мають бути компенсовані відповідачем, відповідно і на підставі ст. 141 ЦК України.

Outcome: approved