Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 22.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося: з відповідачем вони різні люди і у них різні погляди на життя і, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння та сварки. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], котрий є неповнолітнім та проживає із відповідачем. Спільне господарство не ведеться, сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сім'ї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, - а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судове засідання [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності та водночас телефонограмою звертався про наполягання на розірванні шлюбу; вважає, що є підстави для розірвання шлюбу. Під час розгляду справи 01.04.16 року відповідач [PERSON] позов по суті власних пояснень визнала та пояснила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки до того часу як не була ознайомлена із доповненням до позовної заяви про розірвання шлюбу, що суду 15.03.16р. подав [PERSON], ще вагалася у своїй позиції та мала намір зберегти сімейно-шлюбні відносини із чоловіком в основному заради інтересів їх спільного сина. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, від якого в подружжя народився син [PERSON], [INFO], який проживає із матір'ю; сторони спільного господарства не ведуть, сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються впродовж тривалого часу із вересня 2015 року; шлюб їх існує формально. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом двічі вживались заходи для збереження сім'ї та сторонам надавався строк для примирення, однак сторони не примирились; позивач у зверненні до суду наполягав на позитивному вирішенні позову; відповідач позов визнала. З'ясувавши обставини справи під час її розгляду, суд приходить до висновку про зайве повторно вживати заходи для збереження сім'ї та надавати сторонам строк для примирення. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв'язку з чим [PERSON] звернувся до суду, про що навів у доповненні до позовної заяви від 15.03.16р., суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім'ї. Виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення позивача у поданих суду зверненнях та відповідача [PERSON], суд прийшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхнього неповнолітнього сина, який залишається проживати з матір'ю [PERSON], котрій на її звернення слід залишити прізвище «[PERSON]». Відтак, позов є підставний і підлягає задоволенню.

Outcome: approved