Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

[PERSON] заявила позов до [PERSON] про поділ спільного майна, що набуте ними у шлюбі. Позов мотивовано тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, у звязку з чим виник спір щодо спільного майна врегулювати який в позасудовому порядку не вбачається за можливе. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва Семанівої Ю.В. від 03.10.2016 року. Ухвалою суду від 02.03.2017 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено [PERSON] . У звязку з перебуванням судді Семанівої Ю.В. на лікарняному пов`язаному з вагітністю та пологами справу прийняла до свого провадження суддя Величко Т.О., про що 08.08.2017 року постановила відповідну ухвалу. 07.09.2018р. судом постановлено ухвалу про врегулювання спору за участю судді, провадження у справі зупинено (див. протокол судового засідання). Ухвалою суду від 13.11.2018 року провадження у справі відновлене, врегулювання спору за участю судді припинене, у звязку з чим справу передано для визначення нового складу суду. Справу прийнято до провадження цього складу суду, про що суддею 26.11.2018 року постановлено відповідну ухвалу, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 04.04.2019 року судом постановлені ухвали про залучення до участі у справі в якості третіх осіб ТОВ ''Український Технологічний Холдинг'', приватне підприємство ''ЮБК-Плюс'', ТОВ ''Творча Гільдія', та про призначення у справі судової оціночної експертизи майна, право на яке є предметом поділу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинене. Ухвалою суду від 14.06.2019 року провадження у справі поновлене. Позивачка під час провадження у справі неодноразово змінювала вимоги позову і в кінцевому просила в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з відповідача на її користь 75000 грн. компенсації за відступлення права на Ѕ частку транспортного засобу Renault Megane, 1.4, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , а також в тому ж порядку визнати за нею право власності на майно: - Ѕ частку квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер майна 3096087); - Ѕ частку нежитлового приміщення №28 1-го поверху площею 42,10 кв.м (літ. А), що розташоване в будинку [ADDRESS] ; - Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,043 га, кадастровий номер 8000000000:90:906:0007, що розташована по [ADDRESS] ; - ј частку садового будинку (реєстраційний номер майна 33458330), розташованого в [ADDRESS]; - Ѕ частку гаражного бокса №128, площею 149,5 кв.м, в Споживчому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Утес» м. Кача Автономної Республіки Крим; - Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,10 га, по [ADDRESS] . - Ѕ частку майнових прав на гараж-бокс №101, розташований в Гаражно-будівельному кооперативі «Енергетик» (код ЄДРПОУ 30552937). Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, на вимогах позову наполягала, проти прийняття заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судовен засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Відзиву на позов позов матеріали справи не містять. Треті особи в суд не прибули. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено таке. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.09.1984 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.06.2017 року шлюб було розірвано. З огляду на надані правовстановлючі документи вбачається, що в період перебування сторін у шлюбі на відповідача було оформлено право власності на майно, яке заявлено до поділу. Ст. 60 СК України, встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення закріплене і статтею 368 ЦК України. Належних та допустимих доказів, що спірне майно належить відповідачу на праві особистої приватної власності, а рівно і доказів про право на спірне майно третіх осіб матеріали справи не містять. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За наведених обставин, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 69-72 СК України, та ст. 372 ЦК України. Питання розподілу судових витрат суд вважає за необхідне винести в окреме судове засідання. Заходи забезпечення позову судом не вживались.

Outcome: approved