Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі по тексту - відповідач), третя особа: Державна казначейська служба України (далі по тексту - третя особа) про захист честі, гідності та ділової репутації. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач надає правову допомогу ТОВ «Дніпродзержинський термінал» на підставі договору про надання правової допомоги від 26.12.2016 року. Позивачу стало відомо із запиту члена дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області Мурадова А.Л., про те, що начальник управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області звернувся до голови КДКА Харківської області з листом, до якого, серед іншого, були додані документи, які містять недостовірну інформацію щодо позивача та порочать його честь, гідність та ділову репутацію. Так, в поданих документах є відомості про те, що адвокат [PERSON] порушив вимоги чинного законодавства, провокував посадових осіб управління вигуками: «Я не понимаю Ваш Украинский бэндэровский язик и донбасс на колени не поставить». Вказану інформацію позивач вважав недостовірною та такою, що порушує його права на повагу його честі, гідності та ділової репутації та зазначав про поширення такої інформації спочатку до КДКА Харківської області, а потім до КДКА Донецької області. Посилаючись на викладене позивач просив суд зобов'язати управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області звернутися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області із спростуванням недостовірної інформації щодо [PERSON] та стягнути з управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області моральну шкоду в сумі 100000,00 грн. Судом, в процесі розгляду справи, за клопотанням позивача, було залучено до участі у справі в якості третьої особи Державну казначейську службу України на підставі ст. 35 ЦПК України. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд про його задоволення. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених в письмових запереченнях про справі. При цьому зазначала, що не відбулося жодного порушення законних прав позивача, оскільки управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області зверталось до відповідного органу зі скаргою, до компетенції якого відноситься вирішення питання притягнення позивача до відповідальності, а всі надані документи підлягали оцінці під час прийняття рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Так, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання правової допомоги та ордеру, адвокат [PERSON] надає юридичну допомогу ТОВ «Дніпродзержинський термінал» (а.с. 6, 7). До голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області звернувся начальник управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Степаненко О.М. із скаргою про порушення адвокатом [PERSON] адвокатської етики під час технічного розслідування затоплення плав-крану КПЛ-77 біля причальної стіни терміналу ТОВ «Дніпродзержинський термінал» (а.с. 11-13). До звернення управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було додано службові записки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про те що, про спробі комісією, відповідно до покладених повноважень, задокументувати, провести фото фіксацію аварійної події, адвокат [PERSON] перешкоджав проведенню технічного розслідування, провокував посадових осіб вигуками Я не понимаю Ваш Украинский бэндэровский язык и донбасс на колени не поставить (а.с. 14, 15, 16). В подальшому, рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 06.04.2017 року, у порушенні дисциплінарної справи у відношенні адвоката [PERSON] по скарзі начальника управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Степаненка О.М. було відмовлено у зв'язку із не доведенням обставин для притягнення до дисциплінарної відповідальності (а.с. 44-47). Із матеріалів справи вбачається, що спір виник у зв'язку із оскарженням дій адвоката під час виконання ним професіональних обов'язків в порядку, передбаченого Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У відповідності з ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. В пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. за № 1 зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України). Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч. 4 ст. 277 ЦК України). Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч. 7 ст. 277 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається з матеріалів справи, позивачем не надано належного обґрунтування порушення його особистих немайнових прав та настання шкоди для нього особисто від порушення особистих немайнових прав, враховуючи ту обставину, що у відкритті дисциплінарного провадження відносно нього було відмовлено. Окрім того, [PERSON] у своїй позовній заяві не ставить перед судом питання про визнання інформації недостовірною, а відразу просить суд зобов'язати вчинити дії щодо спростування недостовірної інформації, стверджуючи про недостовірність поширеної щодо нього інформації без підтвердження відповідної обставини судом. Також, в своїй позовній заяві, ставлячи перед судом питання про зобов'язання відповідача звернутися із спростуванням недостовірної інформації, в прохальній частині, позивач не зазначає, яку саме, поширену щодо нього інформацію, яка є недостовірною, він просить спростувати. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Згідно з положеннями ст. 10 ЦПК України позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Таким чином, судом не встановлено сукупності усіх чотирьох обставин, які є підставою для задоволення позовних вимог, а тому підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача звернутися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області із спростуванням недостовірної інформації щодо [PERSON], слід відмовити. Також позивачем жодним належним та допустимим доказом не доведено завдання діями відповідача йому моральної шкоди, а тому у задоволенні вимог про її стягнення слід також відмовити. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed