Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики згідно розписки в сумі вказуючи на те, що 27 травня 2014 року він уклав з відповідачем письмовий договір позики, згідно якого позичив йому грошові кошти в розмірі 38 100 грн. 95 коп. терміном до 27 червня 2014 року. Станом на квітень 2015 року відповідач борг не повернув, чим порушив взяті на себе зобовязання, тому просив стягнути вказану суму заборгованості. Крім цього, відповідно до ст. 625 ЦК України, просив стягнути індекс інфляції в розмірі 7\~543 грн. 94 коп. за прострочення зобовязання та три відсотка річних за весь час прострочення в сумі 876 грн. 68 коп., всього 46\~521 грн. 57 коп. В судове засідання позивач не зявився, його представник позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання тричі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, що підтверджується почтовими повідомленнями наявними в матеріалах справи, заяви про слухання справи без його присутності чи заперечення до суду не надіслав, тому є підстави для ухвалення заочного рішення. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі із наступних підстав. Судом встановлено, що 27 травня 2014 року [PERSON] уклав з [PERSON] письмовий договір позики, відповідно до якого, позивач при свідках [PERSON] та [PERSON] передав відповідачу грошову суму в розмірі 38 100 грн. 95 коп., що підтверджується копією розписки, наявної в матеріалах справи, згідно якої [PERSON] зобовязувався до 27 червня 2014 року повернути грошові кошти. Вимогами ч. 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ст. 610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як випливає з матеріалів справи довідки розрахунку трьох відсотків річних за період з 27 червня 2014 року по 03 квітня 2015 року всього заборгованість складає 876 грн. 68 коп. Згідно розрахунку: сума боргу станом на час виконання зобовязання 27 червня 2014 року складала 38\~100 грн. 95 коп. Кількість днів з дня виконання зобовязання по день звернення до суду 03 квітня 2015 року становить 280 днів: · 38\~100 грн. 95 коп. х 3% = 1\~143 грн. 02 коп., · 1\~143 грн. 02 коп. : 365 днів = 3\~грн. 13 коп. в день, · 3 грн. 13 коп. х 280 днів = 876 грн. 68 коп. · Даними довідки розрахунку індексу інфляції за прострочення зобовязання встановлено, що відповідач має сплатити на користь позивача суму в розмірі 7\~543 грн. 94 коп. Даний факт підтверджується довідками індексу інфляції з липня 2014 року по лютий 2015 року, роздрукованими з сайту газети центральних органів виконавчої влади України «Урядовий курєр». Згідно наданого розрахунку: дата повернення боргу 27 червня 2014 року. Сума боргу станом на 27 червня 2014 року 38\~100 грн. 95 коп. Рівень інфляції з 27 червня 2014 року по день звернення до суду 03 квітня 2015 року щомісячно: 2014 рік. Липень 100.4 % х 38\~100 грн. 95 коп. = 38\~253 грн. 35 коп. 38\~100 грн. 95 коп. = 152 грн. 40 коп.; Серпень - 100.8 % х 38\~100 грн. 95 коп. = 38\~405 грн. 75 коп. 38\~100 грн. 95 коп. = 304 грн. 80 коп.; Вересень - 102.9 % х 38\~100 грн. 95 коп. = 39 205\~грн. 87 коп. 38\~100 грн. 95 коп. = 1 104 грн. 92 коп.; Жовтень - 102.4 % х 38\~100 грн. 95 коп. = 39\~015 грн. 37 коп. 38\~100 грн. 95 коп. = 914 грн. 42 коп.; Листопад - 101.9 % х 38\~100 грн. 95 коп. = 38\~824 грн. 86 коп. 38\~100 грн. 95 коп. = 723 грн. 91 коп.; Грудень - 103.0 % х 38\~100 грн. 95 коп. = 39 243 грн. 97 коп. 38\~100 грн. 95 коп. = 1 143 грн. 02 коп.; 2015 року. Січень 103.1 % х 38\~100 грн. 95 коп. = 39 282 грн. 07 коп. 38\~100 грн. 95 коп. = 1\~181 грн. 12 коп.; Лютий 105.3 % х 38\~100 грн. 95 коп. = 40\~120 грн. 30 коп. 38\~100 грн. 95 коп. = 2\~019 грн. 35 коп. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладений в письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов позивач представив розписку позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Отже, письмова форма договору внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Така правова позиція Верховного Суду України зазначена в рішенні від 18 вересня 2013 року по справі № 6-63цс13. Правовою позицією Верховного Суду України по справі № 6-79 цс 14 встановлено, що відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]С про стягнення з [PERSON] заборгованості за договорами позики, індексу інфляції за прострочення зобовязання та три відсотки річних від простроченої суми заборгованості є законними і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору та витрати за правову допомогу, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору в сумі 465 грн. 22 коп. та витрати за правову допомогу в сумі 1 500 грн. На підставі ст.ст. 202, 207, 526, 530, 610, 625, 640, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved