Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 29 квітня 2014 року позичив відповідачу грошову суму в розмірі 8 000,00 доларів США з терміном повернення до 01 листопада 2016 року. У зв'язку з тим, що відповідач покладені на себе зобов'язання не виконав в повному обсязі, суму позики повернув частково, позивач вимушений звернутися з позовом до суду. Позивач надав заяву в якій підтримав уточнені позовні вимоги, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 6800,00 доларів США в рахунок відшкодування заборгованості за договором позики та 491640,00 доларів США в рахунок відшкодування штрафних санкцій, а всього 498440,00 доларів США, що за курсом НБУ складає 14 047 036,57 гривень та 30000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Справу просить розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 29 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за яким позивач позичив відповідачу грошову суму в розмірі 8 000,00 доларів США з терміном повернення до 01 листопада 2016 року, що підтверджується розпискою складеною відповідачем на ім'я позивача. Відповідач, покладені на себе зобов'язання в повному обсязі не виконав, частково повернув суму боргу в розмірі 1200 доларів США, іншу частину позики в добровільному порядку у встановлений термін не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК Украины за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За договором позики від 29 квітня 2014 року встановлені штрафні санкції за невиконання зобов'язань в розмірі 10% від простроченої суми за кожний день прострочення платежу. Виходячи з матеріалів справи, реальний збиток позивачу у наслідок невиконання відповідачем умов договору позики становить 6800,00 доларів США (заборгованість по сумі позики), при цьому нараховані штрафні санкції за невиконання зобов'язань за договором позики в розмірі 491640,00 доларів США є неспівмірними до розміру цього збитку та значно перевищують його. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахування зазначеного суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафних санкцій за невиконання зобов'язань за договором позики з 491640,00 доларів США до 680,00 доларів США. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 6800,00 доларів США, що еквівалентно 191 637,60 гривень в рахунок відшкодування заборгованості за договором позики та 680,00 доларів США, що еквівалентно 19 163,76 гривень в рахунок відшкодування штрафних санкцій. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, що є підставою для відмови в їх задоволенні.

Outcome: partial