Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності від 09.09.2016 року та в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовною заявою до Городнянської міської ради Чернігівської області та просить визнати за позивачем право власності на 3/4 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. 8-го Березня, буд. № 2 в м. Городня Чернігівської області, зазначеними у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою, загальною площею 89,6 кв.м., у т.ч. житловою площею 51,4 кв.м., Б-1 сарай, б-1 сарай, В-1 погріб з шийкою, Г-1 сарай, 1.2 огорожа, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 12 лютого 2014 року в м. Городня Чернігівської області. З позовної заяви виходить, що 12 лютого 2014 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким він заповів позивачу все належне йому майно, в тому числі житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по вул. 8-го Березня, № 2 у м. Городня Чернігівської області. Спадкоємцем, який має право на обов'язкову частку у спадщині є непрацездатна дружина спадкоємця [PERSON], яка на день його смерті проживала разом з ним і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла його спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом ( обовязкова частка). У разі спадкування за законом після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були б його дружина [PERSON] та його син [PERSON], які успадкували б по 1/2 частині житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами. Отже обовязкова частка у спадщині за заповітом померлого [PERSON] складає 1/4 частину, так як на день його смерті він мав двох спадкоємців за законом дружину та сина. Таким чином, після смерті [PERSON] позивач успадкував за його заповітом 3/4 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами. Окрім того, відповідно до цього заповіту [PERSON] має право постійного проживання та користування належним спадкодавцю будинком. 18 липня 2014 року позивачем була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Вищезазначений житловий будинок належав спадкодавцю на підставі договору про представлення в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до пяти включно від 26 квітня 1968 року, укладеного між ним та виконкомом Городнянської міської ради Чернігівської області, посвідченого нотаріусом Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 832. У серпні 2016 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Під час огляду представлених документів нотаріус встановила, що спадкодавець [PERSON] за своє життя не зареєстрував в органах нерухомості належний йому вищезазначений будинок. Відповідно довідки Городнянського БТІ спадковий будинок побудовано в 1969-1986 року роках. Процент готовності житла 100%. Станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці 8-го Березня, № 2 у м. Городня Чернігівської області не зареєстровано. За розясненням нотаріуса, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Зареєструвати за [PERSON] право власності на вищезазначений будинок в даний час неможливо через його смерть. Відсутність державної реєстрації на зазначене нерухоме майно є перепоною для оформлення спадкових прав позивача у нотаріуса. Зазначені обставини позбавляють позивача можливості звернутися до нотаріуса для оформлення його спадкових справ на спадковий будинок та спонукали звернутися до суду з відповідною заявою. Ухвалою судді від 28 листопада 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи останній повідомлявся належним чином, 06.12.2016 року надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені ним в інтересах позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити ( а.с. 48 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач по справі Городнянська міська рада Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Міський голова Городнянської міської ради Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 01.12.2016 року за вих. № 03-22/577 з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, позов [PERSON] відповідач визнає ( а.с. 47 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився. Виконуюча обовязки голови Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 05.12.2016 року за вих. № 02-16/980 з проханням розглянути справу без участі представника Городнянської РДА за наявними в матеріалах справи документами, проти позовних вимог третя особа не заперечує ( а.с. 49 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 20.12.2016 року про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] ( а.с. 69 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 61 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зясувавши позицію відповідача та третіх осіб по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 12 лютого 2014 року в м. Городня Чернігівської області помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ № 228230 (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне йому майно. З дослідженого в судовому засіданні заповіту, посвідченого 23.10.2007 року приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2942 встановлено, що [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті заповів все своє майно [PERSON], [INFO], з правом постійного проживання та користуванням належним йому будинком в місті Городня по вулиці 8-го Березня, будинок № 2 Чернігівської області [PERSON], [INFO] ( а.с. 8 ). Таким чином, спадкоємцем за заповітом щодо майна померлого [PERSON] являється позивач [PERSON]. Натомість [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині померлого [PERSON], оскільки на момент його смерті вона була непрацездатною дружиною спадкодавця. Після смерті [PERSON] [PERSON] як спадкоємець за заповітом, 18 липня 2014 року звернувся до Городнянської районної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої. 18 липня 2014 року була заведена спадкова справа № 132/2014 до майна [PERSON], який помер 12 лютого 2014 року. Дружина спадкодавця [PERSON] [PERSON], будучи непрацездатною особою за віком, має право на підставі ст. 1241 Цивільного кодексу України на обовязкову частку у її спадщині за вказаним заповітом. [PERSON] повідомлялась нотаріусом про її право на обовязкову частку у спадщині її чоловіка [PERSON]. Жодних заяв від [PERSON] до нотаріуса не надійшло. Відомості про видачу спадкоємцю [PERSON] свідоцтв про право на спадщину у спадковій справі відсутні ( а.с. 63-68 ). З договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на право приватної власності з числом кімнат від однієї до пяти кімнат встановлено, що [PERSON] на підставі рішення виконкомом Городнянської міської Ради від 17.04.1968 року № 75 виділено під будівництво земельну ділянку в безстрокове користування по вул. 8-го Березня, 2, загальною площею 0,006 га. Даний договір посвідчений 25.11.1968 нотаріусом Городнянської нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 832 ( а.с. 10-11 ). Згідно рішення виконкому Городнянської міської Ради № 75 від 17.04.1968 року [PERSON] надано право індивідуального будівництва жилого будинку на земельні ділянці площею 0,006 га по вул. 8-го Березня, 2 в м. Городня та зобовязано [PERSON] отримати до 20.05.1968 року від техбюро при райархітектурі всю технічну документацію на право будівництва будинку на вищевказаній земельній ділянці ( а.с. 12 ). Ці дані підтверджуються актом відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 24.04.1968 року ( а.с. 13 ). Згідно дозволу на виконання робіт дійсного до 17.04.1971 року [PERSON] дозволено побудувати жилий будинок на земельній ділянці по вул. 8-го Березня, 2 в м. Городня. Будівельні роботи розпочати не пізніше 17.04.1969 року, закінчити до 17.04.1971 року ( а.с. 14-15 ). З технічного паспорта на житловий будинок за адресою : Чернігівська область м. Городня, вул. 8-го Березня, буд. № 2, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою, загальною площею 89,6 м. кв. в тому числі житловою площею 51,4 м.кв., Б-1 сарай, б-1 сарай, В-1 погріб з шийкою, Г-1 сарай, 1.2 огорожа( а.с. 17-18 ). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З довідки Городнянського БТІ за вих. № 751 від 27.11.2015 року встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : м. Городня, вул. 8-го Березня, № 2, Чернігівська область не зареєстровано. Житловий будинок побудовано в 1969-1986 роках ( а.с. 16 ). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку № 2 по вулиці 8 Березня в місті Городня Чернігівської області відсутні ( а.с. 60 ). Державний нотаріус Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області [PERSON] у своєму листі від 27.10.2016 року за вих. № 1664/02-14 повідомила [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що вказане спадкове нерухоме майно не зареєстровано спадкодавцем в органах державної реєстрації прав, а тому позивачу було запропоновано звернутись до суду ( а.с. 34 ). Враховуючи досліджені докази, суд прийшов до обєктивного висновку, що спірний житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами належав за життя на праві власності на підставі договору про представлення в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до пяти включно від 26 квітня 1968 року [PERSON], однак своє право власності останнім не було зареєстровано належним чином у відповідних органах державної реєстрації нерухомості. Відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач не отримав свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки спадкове нерухоме майно не зареєстровано в органах технічної інвентаризації нерухомості. Зазначені обставини є перешкодою позивачу в отриманні в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та визнання за [PERSON] право власності на 3/4 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. 8-го Березня, буд. № 2 в м. Городня Чернігівської області, зазначеними у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою, загальною площею 89,6 кв.м., у т.ч. житловою площею 51,4 кв.м., Б-1 сарай, б-1 сарай, В-1 погріб з шийкою, Г-1 сарай, 1.2 огорожа, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 12 лютого 2014 року в м. Городня Чернігівської області. Враховуючи наведене,

Outcome: approved