Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверський м`ясокомбінат», обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що 21 січня 2016 року, згідно наказу № 5-к від 21.01.2016 року, його було прийнято на роботу на посаду машиніста компресорних холодильних систем Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверський м'ясокомбінат». 16 червня 2016 року, наказом від 16.06.2016 року № 86-к, позивача звільнено за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. Під час трудових відносин відповідачем несвоєчасно здійснювалась виплата заробітної плати, внаслідок чого - на день звільнення позивача утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати. В с у д о в о м у з а с і д а н н і : [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позивачем позовні вимоги та висловився про наявність правових підстав для задоволення позову. Представник відповідача, [PERSON] позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, представника позивача та дослідивши докази по справі у їх сукупності суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: по справі судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи машиніста компресорних холодильних систем. 16 червня 2016 року, наказом від 16.06.2016 року №86-к, позивача звільнено за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. Під час трудових відносин, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, відповідачем несвоєчасно здійснювалась виплата заробітної плати, внаслідок чого - на день звільнення позивача утворилась заборгованість, у розмірі 8688 гривень 87 копійок, по виплаті заробітної плати. Вказана заборгованість існує і на час судового розгляду даної справи. За таких встановлених судом доказів заявлені вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Обґрунтованими також є і вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки згідно з вимогами ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В порушення вимог ст.116 КЗпП України, в день звільнення позивача, відповідачем не виплачено всіх сум, що належать позивачу від підприємства (відповідача у справі). Станом на 31 серпня 2016 року розмір даного стягнення становить 7800 гривень 00 копійок. ( виходячи з положень затвердженого Постановою від 08 лютого 2012 року Кабінету Міністрів України №100 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата з метою виплати вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Отже, середньоденна заробітна плата позивача становить (3000+3000)/(19+21)=150 гривень. Кількість робочих днів за час прострочення розрахунку при звільненні - з 16.06.2016 року по 31.08.2016 року - 52 робочі дні, а середній заробіток за час затримки розрахунку, за період з 16.06.2016 року по 31.08.2016 року, становить 7800 гривень 00 копійок). За таких доказів, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом ухвалення судового рішення про задоволення заявлених позовних вимог. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved