Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до Кредитної спілки «Гаранта» про стягнення суми депозиту та нарахованих відсотків. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 03.03.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір № 12/08 про залучення внеску (вкладу) на депозит, відповідно до якого він вніс 51 300, 00 грн. на депозитний рахунок. Крім того, 05.03.2009 року, між ним та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до Договору по залученню вкладів на депозит № 12/08 від 03.03.2008 року, згідно з якою сума вкладів за договором № 12/08 від 03.03.2008 року станом на 05.03.2009 року 9 465, 00 доларів США. 03.12. 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 3 до Договору по залученню вкладів на депозит № 12/08 від 03.03.2008 року, згідно з якою клієнт вносить, а Установа приймає поповнення депозитного вкладу в сумі 1000,00 доларів США, тобто сума вкладу відповідно до п.2 вказаної Додаткової угоди №3 склала 10 465,00 доларів США. 03.03.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до Договору по залученню вкладів на депозит № 12/08 від 03.03.2008 року, згідно з якою клієнт вносить, а Установа приймає поповнення депозитного вкладу в сумі 774,00 долари США, тобто сума вкладу відповідно до п.2 вказаної Додаткової угоди №2 склала 11 239,00 долари США. 03.06.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 3 до Договору по залученню вкладів на депозит № 12/08 від 03.03.2008 року, згідно з якою клієнт вносить, а Установа приймає поповнення депозитного вкладу в сумі 1 416,00 доларів США, тобто сума вкладу відповідно до п.2 вказаної Додаткової угоди №3 склала 12 655,00 доларів США. 07.11.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 120/08 по заліченню вкладів на депозит, згідно з яким клієнт вносить, а Установа приймає вклад в сумі 5 220,00 гривень, на депозитним рахунок протягом трьох робочих днів з моменту підписання договору. 05.03.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до Договору по залученню вкладів на депозит № 120/08 від 07.11.2008 року, згідно з якою клієнт вносить, а Установа приймає поповнення депозитного вкладу в сумі 1 835,00 доларів США. 07.11.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до Договору по залученню вкладів на депозит № 120/08 від 07.11.2008 року, згідно з якою клієнт вносить, а Установа приймає поповнення депозитного вкладу в сумі 546,18 доларів США. 07.05.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до Договору по залученню вкладів на депозит № 120/08 від 07.11.2008 року, згідно з якою клієнт вносить, а Установа приймає поповнення депозитного вкладу в сумі 1026,00 доларів США, тобто сума вкладу відповідно до п.2 вказаної Додаткової угоди №1 склала 4 036,00 доларів США. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що після закінчення строків дії вказаних Договорів він неодноразово звертався до відповідача з проханням сплатити суму вкладу та нараховані проценти, згідно з умовами договорів, але відповідач сплачувати позивачеві кошти відмовився, надавши довідку , відповідно до якої: по договору про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 03.03.2008 року № 12/08 , станом на 01.07.2014 року, сума депозиту становить 117.200,00 грн., а нараховані відсотки на депозит - 12. 695, 39 грн.; по договору про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 07.11.2008 року № 120/08 , станом на 01.07.2014 року, сума депозиту становить 48 000,00 грн., а нараховані відсотки на депозит - 13. 720, 76 грн.. Вважаючи порушеними свої права та інтереси позивач з даним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та посилаючись на викладені в позові обставини позовні вимоги просив задовольнити. В подальшому позивачем до суду надано заяву, відповідно до якої позивач просив розгляд справи здійснити без його участі. Представник відповідача у судове засідання з`явилася, позовні вимоги визнала у повному обсязі. В подальшому представником відповідача до суду надано заяву, відповідно до якої представник просив розгляд справи здійснити без її участі. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору № 12/08 від 03.03.2008 року, укладеного між сторонами, 03.03.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 12/08 про залучення внеску (вкладу) на депозит, відповідно до якого позивач вніс 51 300, 00 грн. на депозитний рахунок. Крім того, 05.03.2009 року, між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до Договору по залученню вкладів на депозит № 12/08 від 03.03.2008 року, згідно з якою сума вкладів за договором № 12/08 від 03.03.2008 року станом на 05.03.2009 року склала 9 465, 00 доларів США. 03.12. 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 3 до Договору по залученню вкладів на депозит № 12/08 від 03.03.2008 року, згідно з якою клієнт вносить, а Установа приймає поповнення депозитного вкладу в сумі 1000,00 доларів США, тобто сума вкладу відповідно до п.2 вказаної Додаткової угоди №3 склала 10 465,00 доларів США. 03.03.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до Договору по залученню вкладів на депозит № 12/08 від 03.03.2008 року, згідно з якою клієнт вносить, а Установа приймає поповнення депозитного вкладу в сумі 774,00 долари США, тобто сума вкладу відповідно до п.2 вказаної Додаткової угоди №2 склала 11 239,00 долари США. 03.06.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 3 до Договору по залученню вкладів на депозит № 12/08 від 03.03.2008 року, згідно з якою клієнт вносить, а Установа приймає поповнення депозитного вкладу в сумі 1 416,00 доларів США, тобто сума вкладу відповідно до п.2 вказаної Додаткової угоди №3 склала 12 655,00 доларів США. 07.11.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 120/08 по заліченню вкладів на депозит, згідно з яким клієнт вносить, а Установа приймає вклад в сумі 5 220,00 гривень, на депозитним рахунок протягом трьох робочих днів з моменту підписання договору. 05.03.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до Договору по залученню вкладів на депозит № 120/08 від 07.11.2008 року, згідно з якою клієнт вносить, а Установа приймає поповнення депозитного вкладу в сумі 1 835,00 доларів США. 07.11.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до Договору по залученню вкладів на депозит № 120/08 від 07.11.2008 року, згідно з якою клієнт вносить, а Установа приймає поповнення депозитного вкладу в сумі 546,18 доларів США. 07.05.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до Договору по залученню вкладів на депозит № 120/08 від 07.11.2008 року, згідно з якою клієнт вносить, а Установа приймає поповнення депозитного вкладу в сумі 1026,00 доларів США, тобто сума вкладу відповідно до п.2 вказаної Додаткової угоди №1 склала 4 036,00 доларів США. На звернення позивача до відповідача з питання видачі коштів, відповідачем було письмово роз'яснено, що по договору про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 03.03.2008 року № 12/08 , станом на 01.07.2014 року, сума депозиту становить 117.200,00 грн., а нараховані відсотки на депозит - 12. 695, 39 грн.; по договору про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 07.11.2008 року № 120/08 , станом на 01.07.2014 року, сума депозиту становить 48 000,00 грн., а нараховані відсотки на депозит - 13. 720, 76 грн.. Частиною 1 статті 21 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статут приймає вступні та обов»язкові пайові та інші внески від членів спілки. Під час розгляду справи судом було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, при цьому взаємні зобов'язання сторін були прямо визначені положеннями вказаних вище договорів. За загальними умовами виконання зобов'язань, які передбачені ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 1058, 1060 ЦК України вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦК України). Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» повернення обов»язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 319 цього Кодексу визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, у зв'язку з чим, права позивача підлягають поновленню у судовому порядку шляхом стягнення з кредитної спілки «Гаранта» суми депозиту та нарахованих відсотків. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з ч.4 ст.174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи добровільність визнання відповідачем позову, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по справі в сумі 1 916, 16 грн. На підставі ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 212-215 ЦПК України,

Outcome: approved