Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою : [ADDRESS] . В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі за домовленістю сторін по справі був зареєстрований відповідач по справі. Відповідач ніколи в спірній квартирі не проживав та його речі в ній відсутні. На відповідача нараховуються комунальні послуги та відповідно до цього висуваються рахунки для сплати, хоча фактично він житлом не користується. Всі комунальні послуги сплачує позивач, що ставить позивача в тяжке матеріальне становище. За таких обставин позивач вказує, що на теперішній час реєстрація відповідача в спірній квартирі порушує його права на володіння та користування власністю. Позивач в судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви, просив позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позов до суду не надав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши доводи позивача, допитавши свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як визначено ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 12.04.2012 року та Витягу з державного реєстру речових прав від 03.06.2019 року, позивач по справі є власником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 16.04.2019 року, один відповідач з 11.07.2016 року є зареєстрованим в спірній квартирі. Відповідно до договору найму житлового приміщення від 28.01.2016 року, що був укалдений між сторонами по справі, позивач надав відповідачу у платне користування, квартиру за адресою : [ADDRESS] . Вказаний договір укладений строком на один рік. Згідно наданих квитанцій , оплату за комунальні послуги здійснює позивач. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним право користування та розпорядження своїм майном. Допитані в судовому засіданні свідки - [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вони є знайомими позивача, підтвердили факт не проживання в спірній квартирі [PERSON] та зазначили його власних речей в квартирі немає та не було. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Оскільки реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права позивача як власника вказаної квартири, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768, 40грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved