Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі контракту від 22.07.2014 року, укладеного з Головою Державного агентства лісових ресурсів України, позивача було призначено на посаду директора державного підприємства «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» Волинського обласного управління лісового і мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України на термін з 25.07.2014 року по 24.07.2019 року. Наказом Голови Державного агентства лісових ресурсів України №158-к від 01.04.2016 року «Про припинення трудового договору та звільнення з посади директора державного підприємства «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» Волинського обласного управління лісового і мисливського господарства [PERSON]П.» за неналежне виконання зобовязань, передбачених підпунктом «б» пункту 26 контракту позивача звільнено із займаної посади. Як на підставу припинення трудового договору з позивачем відповідач посилається на довідку про результати перевірки лісогосподарської діяльності ДП «Шацьке УДЛГ» від 15.03.2016 року, акт про відмову директора підписати вказану довідку, акт про відмову директора надати пояснення про порушення, виявлені під час зазначеної перевірки, лист-подання Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства від 23.03.2016 року №444, наказ Державного агентства лісових ресурсів України від 31.03.2016 року №104 «Про порушення лісового законодавства у державному підприємстві «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство», лист-погодження Шацької райдержадміністрації Волинської області від 31.03.2016 року №682/23/2-16, контракт, укладений з [PERSON] від 22.07.2014 року, положення статті 36 КЗпП України. Вказаний наказ про звільнення позивач вважає незаконним і таким, що порушує його конституційне право на працю з таких підстав. Згідно з підпунктом «б» пункту 26 контракту від 22.07.2014 року керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи органу управління майном до закінчення терміну його дії у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо). З довідки про результати перевірки лісогосподарської діяльності ДП «Шацьке УДЛГ» від 15.03.2016 року, на підставі якої звільнено позивача, вбачається, що перевірка проводилась на предмет наявності самовільних порубок лісу та інших порушень природоохоронного законодавства в державному підприємстві «Шацьке УДЛГ». За її результатами виявлено 337 самовільно зрубаних дерев, внаслідок чого підприємству заподіяно збитків на суму 908 022,25 грн. Однак в ході вказаної перевірки членами комісії не виявлено і не вказано у довідці про жодне одноразове грубе порушення директором ДП «Шацьке УДЛГ» законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом. За результатами виявлених незаконних порубок лісу адміністрацією ДП «Шацьке УДЛГ» надіслано інформацію начальнику Шацького відділення Любомльського відділу поліції ГУНП у Волинській області для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 246 КК України. Крім того, позивач зазначає, що наказ про його звільнення виданий у період його тимчасової непрацездатності. Однак ч. 3 ст. 40 КЗпП України містить обмеження на звільнення працівника з ініціативи власника, забороняє звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, у тому числі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Також в порушення вимог ст. 47 КЗпП України, копія наказу про звільнення та трудова книжка позивачу не вручені. На підставі викладеного позивач просить визнати наказ про його звільнення незаконним і поновити його на роботі на посаді директора державного підприємства «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» Волинського обласного управління лісового і мисливського господарства. Відповідач подав письмове заперечення щодо позову, яке обґрунтовано тим, що дійсно 22.07.2014 року між Державним агентством лісових ресурсів України та позивачем укладено контракт, відповідно до якого наказом №420-к від 22.07.2014 року його призначено на посаду директора державного підприємства «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» на термін з 25.07.2014 року по 24.07.2019 року. В ході проведеної позапланової перевірки державного підприємства «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» на предмет наявності самовільник порубок лісу та інших порушень природоохоронного законодавства було виявлено самовільну порубку дерев в кількості 337 шт., сума завданої шкоди становить 1\~032\~506,25 грн., що підтверджується відповідною довідкою про результати перевірки від 15.03.2016 року. Довідку вручено позивачу, відповідними актами зафіксовано його відмову від підпису про отримання довідки та від дачі пояснень щодо виявлених і зафіксованих порушень. 23.03.2016 року Волинським обласним управлінням лісового і мисливського господарства листом за №444 матеріали перевірки направлено до Державного агентства лісових ресурсів України. На підставі аналізу матеріалів зазначеної перевірки агентством було зроблено висновок, що незаконні рубки 337 дерев загальним обємом 148 куб.м на суму заподіяної шкоди 1\~032\~506,25 грн., інші недоліки і порушення вимог нормативно-правових актів з ведення лісового господарства та у лісопромисловій діяльності допущені через відсутність контролю директора, позивача у справі, за діяльністю підприємства. Агентством також було видано наказ №104 від 31.03.2016 року «Про порушення лісового законодавства у державному підприємстві «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство». Волинським обласним управлінням лісового і мисливського господарства листом за вих. №530 від 05.04.2016 року матеріали було направлено до Волинської обласної прокуратури для перевірки та вжиття відповідних заходів реагування. Перевірка на даний час триває. На виконання п. 2 наказу №104 від 31.03.2016 року «Про порушення лісового законодавства у державному підприємстві «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» по Держлісагенству було видано наказ №158-к від 01.04.2016 року «Про припинення трудового договору та звільнення з посади директора державного підприємства «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» Волинського обласного управління лісового і мисливського господарства [PERSON]П.», яким припинено трудовий договір з позивачем та звільнено його з посади за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у звязку з підставами, передбаченими підпунктом «б» пункту 26 контракту. 01.04.2016 року Волинським обласним управлінням лісового і мисливського господарства відповідним поштовим відправленням з повідомленням на адресу позивач було надіслано лист №516 про припинення трудового договору і звільнення з посади, копію наказу про звільнення та повідомлено про необхідність прибути на підприємство для отримання трудової книжки і повного розрахунку. Крім того, відповідач стверджує, що на контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними. Поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розкрито законодавцем у п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених статтями 40, 41 КЗпП України. Це виключає охоплення змістом цього поняття будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена у статтях 40, 41 КЗпП України, або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Отже на припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом, п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, а не у звязку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, положення ч. 3 ст. 40 КЗпП України не поширюється. Тому відповідач правомірно звільнив позивача у період його тимчасової непрацездатності. Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. В судовому засіданні позивач та його представник, кожен зокрема, позов підтримали із зазначених у ньому підстав, просили вимоги задовольнити повністю. Вони уточнили, що погоджуються з попередньо визначеним у довідці від 15.03.2016 року розміром завданої підприємству незаконною рубкою лісу шкоди в сумі 1\~032\~506,25 грн., а також на час розгляду справи в суді стверджують про відсутність в діях відповідача порушення вимог ст. 47 КЗпП України щодо вручення позивачу копії наказу про його звільнення та трудової книжки. Крім того позивач пояснив, що відмовився підписати довідку від 15.03.2016 року про результати перевірки безпосередньо після вручення йому копії, оскільки йому був необхідний певний час для детального ознайомлення з її змістом. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у письмовому запереченні щодо позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Стаття 5-1 КЗпП України містить гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема, правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно з положеннями ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до положень ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому за угодою сторін можуть встановлюватися строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового. Вимоги до контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, регламентовані Положенням про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №203 від 19.03.1993 року. Пункт 16 вказаного Положення передбачає, що контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті. При цьому розірвання контракту з ініціативи органу управління майном або керівника підприємства повинно провадитися з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством. Судом встановлено, що 22.07.2014 року між Державним агентством лісових ресурсів України (орган управління майном) в особі голови агентства [PERSON] та [PERSON] (керівник) укладено контракт, відповідно до якого наказом №420-к від 22.07.2014 року [PERSON] призначено на посаду директора державного підприємства «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» на термін з 25.07.2014 року по 24.07.2019 року (а.с. 86-95). Повноваження керівника визначено цим контрактом, Статутом ДП «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство», Положенням «Про державну лісову охорону», затвердженим постановою КМУ від 16.09.2009 року №976 (а.с. 96-108, 163-169). Наказом Голови Державного агентства лісових ресурсів України №158-к від 01.04.2016 року «Про припинення трудового договору та звільнення з посади директора державного підприємства «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» Волинського обласного управління лісового і мисливського господарства [PERSON]П.» директора державного підприємства «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» Волинського обласного управління лісового і мисливського господарства [PERSON] за неналежне виконання зобовязань, передбачених підпунктом «б» пункту 26 контракту, звільнено з посади та припинено трудовий договір (а.с. 60). Вказаний наказ видано на виконання пункту 2 наказу Державного агентства лісових ресурсів від 31.03.2016 року №104 «Про порушення лісового законодавства у державному підприємстві «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» та на підставі пункту 8 частини 1 статті 36 КЗпП України. Підставою для видачі зазначеного наказу також вказано: довідку про результати перевірки лісогосподарської діяльності ДП «Шацьке УДЛГ» від 15.03.2016 року, акт про відмову директора підписати вказану довідку, акт про відмову директора надати пояснення про порушення, виявлені під час зазначеної перевірки, лист-подання Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства від 23.03.2016 року №444, наказ Державного агентства лісових ресурсів України від 31.03.2016 року №104 «Про порушення лісового законодавства у державному підприємстві «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство», лист-погодження Шацької райдержадміністрації Волинської області від 31.03.2016 року №682/23/2-16, контракт, укладений з [PERSON] від 22.07.2014 року, положення статті 36 КЗпП України (а.с. 60). Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Розділом 5 контракту від 22.07.2014 року передбачено підстави припинення контракту. Зокрема, п. 25 передбачає, що до закінчення терміну дії контракт припиняється у випадках, передбачених пунктами 26, 27 цього контракту. Також контракт може бути припинено з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом. Згідно з підпунктом «б» пункту 26 контракту від 22.07.2014 року, на підставі якого звільнено позивача [PERSON], керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи органу управління майном до закінчення терміну його дії у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо). Обовязки керівника визначені у розділі 2 пунктами 6-8, 10, 12 контракту (а.с. 86, 87). Разом з тим у наказі про звільнення позивача вказано лише про звільнення за неналежне виконання зобовязань, передбачених підпунктом «б» пункту 26 контракту, який не містить посилання на обовязки керівника, а фактично визначає лише одну із загальних підстав припинення контракту до закінчення терміну його дії. Посилання на порушення [PERSON] конкретних норм законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо), оспорюваний позивачем наказ про його звільнення від 01.04.2016 року не містить. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що, звільняючи позивача з посади, голова Державного агентства лісових ресурсів України мав на увазі порушення [PERSON] визначених пунктами 6, 10, 12 контракту обовязків: керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань, передбачених законодавством, Статутом чи Положенням про обєднання, підприємство, установу, організацію; зобовязаний проводити ефективні заходи, повязані із веденням лісового господарства, відповідно до встановлених правил і лімітів та стану насаджень; забезпечити ефективне використання і збереження лісосировинних ресурсів, основних фондів, майна, коштів, інших матеріальних цінностей, що перебувають у повному господарському віданні підприємства, дотримання режиму економії ресурсів; здійснювати підбір на керівні, інженерні та адміністративні посади фахівців відповідно до кваліфікаційних вимог; керівнику належать закріплені за ним повноваження і права, які поширюються на підприємство законодавчими та іншими актами, та передбачені Статутом чи Положенням про обєднання, підприємство, установу, організацію і цим контрактом. Крім того, позивач мав статус посадової особи державної лісової охорони, яка є правоохоронним органом, метою діяльності якого є здійснення правових, лісоохоронних та інших заходів, спрямованих на збереження, розширене відтворення невиснажливе використання лісових ресурсів та обєктів тваринного світу. Метою діяльності підприємства відповідно до п. 3.2.6 Статуту ДП «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» є охорона лісів і захисних лісонасаджень від незаконних порубів, пошкоджень, самовільного сінокосіння, випасання худоби в заборонених місцях та інших лісопорушень. Представник відповідача суду пояснив, що виявлені перевіркою незаконні рубки 337 дерев загальним обємом 148 куб.м на суму заподіяної шкоди 1\~032\~506,25 грн., інші недоліки і порушення вимог нормативно-правових актів з ведення лісового господарства та у лісопромисловій діяльності були допущені через неналежний і недостатній контроль директора підприємства [PERSON], позивача у справі, за діяльністю підприємства, нерозроблення відповідних заходів, що є одноразовим грубим порушенням позивачем обовязків, передбачених контрактом. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обовязків грубим суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено та істотності наслідків порушення трудових обовязків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обовязку, який входить до кола його трудових обовязків, а й можливість виконання ним зазначеного обовязку за встановлених судом фактичних обставин справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного звязку між невиконанням працівником трудових обовязків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого невиконання (правова позиція ВСУ у справі №6-33 цс 14, постанова від 21.05.2014 року). З довідки про результати перевірки лісогосподарської діяльності ДП «Шацьке УДЛГ» від 15.03.2016 року вбачається, що комісією Волинського УЛМГ на підставі наказу від 01.03.2016 року №19 проведено позапланову перевірку на предмет наявності самовільних порубок ліку та інших порушень природоохоронного законодавства в ДП «Шацьке УДЛГ», за результатами якої виявлено самовільно зрубаних 337 дерев, сума збитків становить 1\~032\~506,25 грн. (а.с. 52-57, 71). Зазначена у довідці шкода завдана підприємству незаконною порубкою лісу. Посилання на одноразове грубе порушення директором підприємства [PERSON] законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, що призвело до завдання підприємству шкоди, у довідці відсутні. З листа Волинського обласного управління лісового і мисливського господарства від 23.03.2016 року №444 вбачається, що матеріали перевірки направлено до Державного агентства лісових ресурсів України. У листі, зокрема, вказано, що виявлені перевіркою незаконні рубки 337 дерев загальним обємом 148 куб.м на суму заподіяної шкоди 1\~032\~506,25 грн. не можна назвати виконанням директором ДП «Шацьке УДЛГ» [PERSON] п. 10 контракту в частині збереження лісових культур та лісосировинних ресурсів, ці порушення вказують на системність вчинення правопорушень, відсутність належної організації роботи на підприємстві та належного контролю з боку керівника, що відповідно підпадає під санкції підпункту «а» пункту 26 контракту від 22.07.2014 року, тобто звільнення керівника з посади та припинення контракту до закінчення терміну його дії з ініціативи органу управління майном у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин обовязків, покладених на нього цим контрактом (а.с. 72-74). На підставі аналізу матеріалів зазначеної перевірки агентством було зроблено висновок, що незаконні рубки 337 дерев загальним обємом 148 куб.м на суму заподіяної шкоди 1\~032\~506,25 грн., інші недоліки і порушення вимог нормативно-правових актів з ведення лісового господарства та у лісопромисловій діяльності допущені через відсутність контролю директора підприємства [PERSON] за діяльністю підприємства, що відображено в наказі №104 від 31.03.2016 року «Про порушення лісового законодавства у державному підприємстві «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство». У пункті 2 наказу, з метою усунення порушень лісового законодавства, відповідальному працівнику наказано підготувати проект наказу про звільнення директора ДП «Шацьке УДЛГ» [PERSON] із займаної посади (а.с. 39). Крім того Волинським обласним управлінням лісового і мисливського господарства листом за вих. №530 від 05.04.2016 року матеріали перевірки ДП «Шацьке УДЛГ» також було направлено до Волинської обласної прокуратури для перевірки та вжиття відповідних заходів реагування. Зокрема, в листі вказано на недотримання спеціалістами ДП «Шацьке УДЛГ» вимог актів законодавства, планів, процедур з питань стану ведення лісового господарства, охорони і захисту лісів, використання лісосировинних ресурсів, тобто окремі ознаки кримінально-переслідуваних діянь чи бездіяльності. Перевірка на даний час триває. (а.с. 128). 15.06.2016 року прокуратура Волинської області повідомила начальнику Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства, що за результатами вивчення матеріалів перевірки ДП «Шацьке УДЛГ» прокуратурою області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №42016030000000083 за ч. 1 ст. 367 КК України за фактом службової недбалості службових осіб Піщанського лісництва ДП «Шацьке УДЛГ». Того ж дня розпочато кримінальне провадження №42016030000000083 за ч. 1 ст. 367 КК України за фактом службового підроблення службовими особами Піщанського лісництва ДП «Шацьке УДЛГ». Також 13.06.2016 року прокуратурою області внесено відомості до ЄДРДР за №42016030000000121 про вчинення злочину, передбаченого ст. 246 КК України за фактом незаконної порубки дерев у кварталі 16 виділ 11 Шацького лісництва та кварталі 39 виділ 17 Піщанського лісництва ДП «Шацьке УДЛГ» (а.с. 176). Позивач [PERSON] суду пояснив, що виконував обовязки керівника ДП «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» згідно з контрактом від 22.07.2014 року, статутом підприємства, посадовою інструкцією і положенням про службу лісової охорони. Він як керівник державного підприємства постійно вживав необхідні заходи щодо збереження лісу, щодо попередження, а в подальшому належного розслідування незаконних порубок лісу та притягнення винних до відповідальності. Про це свідчить, зокрема, наказ ДП «Шацьке УДЛГ» від 06.11.2015 року №95, виданий з метою усунення та недопущення в подальшому недоліків і порушень (виявлених перевіркою згідно з наказом Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства від 19.05.2015 року №145), відразу після перевірки і ще до видачі відповідного наказу від 16.11.2015 року №163 обласним управлінням лісового та мисливського господарства (а.с. 181-185). Позивач пояснив суду, що він щотижня проводив наради з працівниками служби лісової охорони, постійно контролював їх роботу, притягував до дисциплінарної відповідальності працівників, які неналежно виконували свої обовязки щодо охорони лісу. Жодних дій чи бездіяльності, які могли призвести до виявлених перевіркою незаконних рубок лісу, він не вчиняв. У грудні 2015 року та січні 2016 року виникали труднощі в роботі підприємства щодо охорони лісу у звязку з тим, що на виконання наказів Волинського обласного управління лісового і мисливського господарства від 25 грудня 2015 року №187, від 05 січня 2016 року №192 «Про комплекс заходів щодо недопущення незаконного видобутку бурштину» було видано відповідні накази ДП «Шацьке УДЛГ» і згідно з доведеними обласним управлінням графіками 28.12.2015 року, 04.01.2016 року, 11.01.2016 року, 18.01.2016 року увесь склад державного лісової охорони ДП «Шацьке УДЛГ» згідно зі списком був відряджений у Вовчецьке лісництво Маневицького району Волинської області для цілодобового чергування. Відрядження були оформлені на одну добу, але фактично працівники ДП «Шацьке УДЛГ» були позбавлені виконувати свої основні обовязки щоразу протягом щонайменше двох діб. Зважаючи на такі складні умови роботи, він як директор державного підприємства видав наказ від 28 грудня 2015 року, яким, окрім вказівок щодо проведення рейдів на території іншого підприємства, пунктом 7 зобовязав лісничих всіх лісництв ДП «Шацьке УДЛГ» забезпечити роботу з виявлення відповідних порушень і на території ДП «Шацьке УДЛГ» (а.с. 46-50, 65-70). Крім того, з пояснень позивача [PERSON] судом встановлено, що на час видачі наказу про звільнення, тобто 01.04.2016 року, він був відсутній на роботі у звязку з тимчасовою непрацездатністю, що підтверджується також листком непрацездатності серії АГФ №076509, виданим Шацькою РЛ 21.03.2016 року (а.с. 51). Вказану обставину представник відповідача в судовому засіданні визнав. Разом з тим, виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навиків, при укладенні контракту закон надав право сторонам самим встановлювати їх права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Тобто, при укладенні відповідного контракту сторонами можуть бути погоджені додаткові підстави дострокового розірвання трудового договору (контракту). На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними. Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті). Разом із тим поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розкрито законодавцем у п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених статтями 40, 41 КЗпП України. Це виключає охоплення змістом цього поняття будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена у статтях 40, 41 КЗпП України, або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Виходячи з нормативного тлумачення пунктів 4, 8 ч. 1 ст. 36, ч. 3 ст. 40, ч. 3 ст. 41, статей 40, 41 КЗпП України, на припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом, п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, а не у звязку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, ч. 3 ст. 40 КЗпП України не поширюється (правова позиція ВСУ у справі №6-127цс12 від 23.01.2012 року). Тому посилання позивача на незаконність наказу про його звільнення у звязку з розірванням контракту у період його тимчасової непрацездатності є необґрунтованими. Поряд з цим на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача одноразового грубого порушення законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом. Отже за встановлених судом обставин наказ про звільнення [PERSON] за неналежне виконання зобовязань, передбачених підпунктом «б» пункту 26 контракту (який жодних зобовязань керівника не містить) свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених трудових прав позивача. Тому вимогу позивача про визнання незаконним наказу Голови Державного агентства лісових ресурсів України «Про припинення трудового договору та звільнення з посади директора державного підприємства «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» Волинського обласного управління лісового і мисливського господарства [PERSON]П.» №158-к від 01.04.2016 року слід задовольнити повністю. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Тому порушене право [PERSON] слід відновити і поновити позивача на роботі на посаді директора державного підприємства «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» Волинського обласного управління лісового і мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України. З наказу ДП «Шацьке УДЛГ» від 01.04.2016 року №7-к «Про припинення трудового договору та звільнення з посади директора ДП «Шацьке УДЛГ» [PERSON]П.» вбачається, що трудовий договір з [PERSON] припинено 01.04.2016 року, і згідно з вимогами трудового законодавства цей день вважається останнім днем його роботи. Тому позивача слід поновити на роботі з 02 квітня 2016 року (а.с. 142). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 1 102,40 грн. (551,20х2=1102,40). На підставі статей 21, 36, 233, 235 КЗпП України,

Outcome: approved