Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту , що має юридичне значення , а саме факту смерті мотивуючи вимоги тим , що 13.03.2017р. у м. Луганську Луганської області померла його мати [PERSON]. Мати заявника тимчасово зареєстрована, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення за адресою: [ADDRESS]. В грудні 2016р. мати заявника виїхала на тимчасово окуповану територію з метою перевірки стану власного нерухомого майна за місцем фактичного проживання в м. Луганськ, де у звязку з тяжкою хворобою померла. 13.03.2017р. отримано лікарське свідоцтво про смерть №86 від 13.03.2017р., видане «Лікарнею №12 ЛНР» та свідоцтво про смерть серії І-ВВ3029549 від 16.03.2017р. Мати заявника похована на кладовищі у м. Луганськ Луганської області 14.03.2017р. 13.04.2017р. заявник з заявою звернувся до відділу ДРАЦС реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку, відповідно до законодавства України. 13.04.2017р. заявником було отримано відповідь з відділу ДРАЦС Сєвєродонецького МУЮ у Луганській області в якій зазначено, що правочини, прийняті з порушенням українського законодавства є недійсними, тому предявлена копія лікарського свідоцтва про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку, відповідно до чинного законодавства. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився , про дату , час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти вимог заявника не заперечував. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту , що має юридичне значення у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує , що відповідно до копії паспорту громадянина України серії ЕК № 936324, виданого Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області від 10.12.1998р. [PERSON] народилась 22.11.1941р. у хутір Маслівка Троїцького району Луганської області та з 09.09.1967р. зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно із копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 15531 від 26.12.2014р. , [PERSON], 22.11.1941р.н. перемістився з тимчасово окупованої території та фактично проживає у [INFO]. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №86 , довідки про причину смерті складених за формою № 106/у та виданих 13.03.2017р., [PERSON] , померла 13.03.2017 р. у м. Луганську Луганської області , Україна , у віці 75 років. Відповідно до листа Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області №1971/17.10-94 від 13.04.2017р. , вказаний відділ повідомив заявника про те , що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості , що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] закладами охорони здоров'я, місцем розташування яких є населені пункти , на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд враховує , що м. Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р , входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту , що має юридичне значення має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене , судом встановлено, що [PERSON], 22.11.1941р.н. , померла 13.03.2017 року у м. Луганськ Луганської області , Україна, у віці 75 років. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником в обґрунтування своїх вимог є достовірними , підтверджені письмовими доказами , сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними , у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved