Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про звільнення майна з-під арешту. Позов мотивовано тим, що\~ під час оформлення спадкового майна позивач дізнався про те, що на майно, що належало його померлому батьку [PERSON] накладений арешт. Згідно інформаційної довідки, було зясовано, що арешт, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2013року, винесеної державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального примусового виконання виконавчого листа №2-3588, виданого Замостянським районним судом міста Вінниці 21.09.20011року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у сумі 1\~790\~961,19грн. 26.08.2014року виконавче провадження № 29395156 закінчено на підставі ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» в звязку з визнанням судом мирової угоди між стягувачем та боржником в процесі виконання. Та, 31.08.2017р. на підставі п. 3 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» було закінчено виконавчі провадження ВП №44538565 та ВП №44538676 щодо примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, які попередньо були виділені в окремі виконавчі провадження. Просить звільнити з-під арешту все майно, що належить на праві власності [PERSON] накладеного 22.10.2013року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №29395156 від 15.10.2013року, виданої державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, номер запису про обтяження 6593169 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та 03.11.2016року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №44538565 від 24.09.2014року, виданої державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, номер запису про обтяження 17248058 (спеціальний розділ) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~ Позивач в судовому засіданні позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача в підготовчому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у йог овідстуність. \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно заповіту від 17.05.2017року [PERSON] заповів належний йому будинок №26 по вул. Черняховського в с. Лукашівка, Літинського району Вінницької області та земельну ділянку за цією ж адресою, [PERSON], а усе інше належне йому майно [PERSON] та [PERSON]Р.(а.с.5). Згідно свідоцтва про зміну імені [PERSON] 10.11.2011року змінив прізвище на [PERSON] (а.с.7). Згідно інформаційної довідки, було зясовано, що арешт, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2013року, винесеної державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального примусового виконання виконавчого листа №2-3588, виданого Замостянським районним судом міста Вінниці 21.09.20011року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у сумі 1\~790\~961,19грн. 26.08.2014року виконавче провадження № 29395156 закінчено на підставі ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» в звязку з визнанням судом мирової угоди між стягувачем та боржником в процесі виконання. 31.08.2017р. на підставі п. 3 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» було закінчено виконавчі провадження ВП №44538565 та ВП №44538676 щодо примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, які попередньо були виділені в окремі виконавчі провадження. Згідно довідки начальника відділу досудового врегулювання та претензій позовної роботи м. Вінниця ТОВ «ОТП Факторинг Україна» [PERSON] №135 від 04.04.2018року [PERSON] (медяний) Р.В. повністю погасив заборгованість по кредитному договору СМ-SMEB01/210/2008 від 15.04.2008року. У [PERSON] відсутні боргові зобовязання перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 от. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження»\~примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, при цьому у відповідності до ч. 1\~ст. 60 цього Кодексу особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення цього майна з - під арешту. Згідно з ч.1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження»\~арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до\~ ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. За змістом ст. 59 вказаного Закону\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено решт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої\~статті 34 цього Закону. Згідно з ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу\~та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені судом обставини, накладений арешт порушує можливості реалізації позивачем своїх прав власності, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає судовому захисту. За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved