Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 2.03.2002 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Тернівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 42. Від шлюбу мають двох трьох дітей доньку [PERSON] 2002 року народження, яка є повнолітньою, сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] . Діти проживають з матір`ю та спору щодо їх вихованн не має. Зазначає, що протягом останніх років їх подружнього життя між ними почали виникати сварки та непорозуміння. Дружина не рахувалась з його думкою та не поважала його як чоловіка. Не проживають разом два роки та між ними втрачено почуття поваги та любові. Вказує, що спільне життя є неможливим, а він має намір створити нову сім`ю. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. 5.10.2021 року подала до канцелярії суду заяву, якою просить судове засідання провести без її участі, позов визнає, розірвання шлюбу підтримує та примирення не бажає. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 2.03.2002 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Тернівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 42. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] . Діти проживають з матір`ю та на час розгляду справи спору щодо їх виховання не виникає. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають більше двох років. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, має намір створити нову сім`ю та заперечує щодо надання строку для примирення. Відповідач не заперечила щодо задоволення позову та просила строк на примирення не надавати. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, яка не заперечила щодо задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved