Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 30\~145,00 грн., в рахунок відшкодування витрат на оплату послуг експерта-автотоварознавця 600,00 грн., а всього 30745,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує на те, що 27 грудня 2014 року, о 14:25 год., на мосту № 2, в районі е/о № 21, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з належним йому на праві власності автомобілем [NUMBER]. В Результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно з висновком експертного дослідження № 255/14 вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], становить 80145,27 грн. Автомобіль, яким керував відповідач, був забезпечений полісом № АІ/6856547 від 22.12.2014 року у Дніпропетровському обласному управлінні ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», у звязку з чим страховою компанією йому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 50000,00 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою становить 30145,00 грн. На проведення експертного дослідження з визначення вартості шкоди ним були витрачені кошти в сумі 600,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав предявлений позов та просив вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позиції посилався на викладені у позовній заяві обставини. Підтвердив, що між сторонами фактично відбувалися перемовини з приводу мирного врегулювання спору, однак обговорені умови не влаштували відповідача та у добровільному порядку той відмовився від сплати зазначеної у позовній заяві суми. В судове засідання 30 березня 2016 року представник позивача не з'явився завчасно сповістивши суд про можливість розгляду і вирішення справи в цей день за його відсутності. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував і у його задоволенні просив відмовити. В обґрунтування позиції посилався на викладені у письмових запереченнях обставини. У судове засідання 30 березня 2016 року не з'явився. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 27 грудня 2014 року, о 14:25 год., на мосту № 2, в районі електроопори № 21, в м. Дніпропетровську, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який у момент ДТП знаходився під керуванням позивача [PERSON] ДТП трапилася з-за того, що водій [PERSON] порушив п. 12.1 ПДР України. В Результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі [NUMBER] та «Lexus GX 470», н/з [NUMBER], отримали механічні пошкодження, а їхнім власникам була завдана матеріальна шкода. Постановою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2015 року (справа № 3-175/546/15-п) позивача було визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідності за ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХХ 190622 автомобіль [NUMBER], належить на праві приватної власності позивачу [PERSON]. Згідно з висновком експертного дослідження автотоварознавця № 255/14 від 06 січня 2015 року, матеріальна шкода спричинена власникові автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП 27.12.2014 року, становить 80145,27 грн. Вартість проведення дослідження становить 600,00 грн., які були сплачені позивачем на користь судового експерта [PERSON] Керований відповідачем автомобіль [NUMBER], станом на 27 грудня 2014 року був забезпеченим полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6856547 від 22 грудня 2014 року, виданим Дніпропетровським обласним управлінням ПрАТ «УПСК». Позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, та ПрАТ «УПСК» здійснило на користь [PERSON] виплату страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн. в межах ліміту встановленого Законом та договором. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Завдання матеріальної шкоди іншій особі, з огляду на п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, яка створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до п.п. 9.1., 9.2. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 30\~145,00 грн., а також 600 грн. витрат понесених позивачем на з'ясування вартості матеріальної шкоди спричиненої йому в результаті ДТП. Доводи відповідача про те, що позивачем не доведений фактичний та обєктивний розмір заподіяних збитків, тобто реальна сума коштів фактично витрачених позивачем на відновлювальний ремонт пошкодженого при ДТП автомобіля [NUMBER], не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що автомобіль [NUMBER], був відремонтований. Окрім того, в судовому засіданні відповідачем не спростовано висновків експертного дослідження автотоварознавця № 255/14 від 06 січня 2015 року у частині розрахованого розміру матеріальної шкоди спричиненої власникові автомобіля [NUMBER]. Підстав сумніватися у правильності здійсненого експертом розрахунку розміру матеріальної шкоди під час розгляду й вирішення даної цивільної справи судом не встановлено, доводи і висновки експерта, викладені тексті висновку, відповідачем не спростовані. Окрім того, посилання відповідача на непотрібність проведення дослідження не є такими, що можуть бути враховані судом, оскільки потерпілий [PERSON] звернувшись до експерта [PERSON] діяв у межах своїх прав, визначених ст.ст. 34.3, 34.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», якими передбачено право потерпілого самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, якщо представник страховика не з'явився у визначений строк на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (ст. 34.3). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти (ст. 34.4). Без проведення експертизи страховик має право здійснити виплату страхового відшкодування лише у разі, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Проте, таких обставин в судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на рахунок відповідача також відносяться судові витрати.

Outcome: approved