Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до [PERSON] з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав уточнив та пояснив, що він є власником автомобіля марки Mersedes Sprinter 318CDI, 2006 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] . 13.07.2015 року на 21 км. + 930 м. автодороги Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому автомобіля та автомобіля MAN, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого належний позивачу автомобіль Mersedes Sprinter 318CDI, 2006 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Згідно з постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.09.2015 року винним у вказаній ДТП визнано [PERSON] . Позивач вказує, що внаслідок ДТП з вини відповідача йому було заподіяно майнову і моральну шкоду. Майнова шкода (матеріальні збитки) складається з витрат завданих пошкодженням автомобіля в ДТП в розмірі 378 551,31 грн. (з вирахуванням 49 000,00 грн. відшкодованих страховою компанією). Крім того, внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу йому заподіяно моральну шкоду, розмір відшкодування якої він оцінює в сумі 37230,00 грн. Просить задовольнити позовні вимоги, стягнути шкоду та судові витрати. Представник позивача позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив та пояснив, що розмір матеріальної шкоди необгрунтований, окрім того розмір моральної шкоди визначений позивачем суб`єктивно. Із оцінкою збитків не згодний. Враховуючи порушення порядку оцінки збитків, недоведеність розміру моральної шкоди, просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки Merсedes-Bens, Sprinter 318CDI, 2006 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] . 13.07.2015 року на 21 км. + 930 м. автодороги Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Merсedes-Bens, Sprinter 318CDI, 2006 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля «MAN», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого належний позивачу автомобіль Mersedes-Bens, Sprinter 318CDI, 2006 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.09.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Постанова набрала законної сили. Відповідно до висновку експерта №Вс-15 від 06.11.2018 року вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику досліджуваного вантажного автомобіля Mercedes Benz Sprinter 318CDi, р/н [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] [PERSON] , внаслідок його пошкодження 13.07.2015 року в результаті ДТП визначається такою, що дорівнює ринковій вартості на момент дослідження з терміном експлуатації рівним на момент пошкодження і становить 427551,31 гривень. [PERSON] , відповідно до страхового акта № 712-2848/1 від 16.10.2015 року та платіжного доручення № 8555 від 30.10.2015 року виплачено страхове відшкодування в сумі 49 000,00 грн. Відповідно до 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Протиправність дій відповідача, що полягали в порушенні правил дорожнього руху, встановлено постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.09.2015 року якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Позивачем [PERSON] надані належні докази на підтвердження суми матеріальної шкоди на суму 378 551,31 гр, що є різницею між розміром збитків, підтверджених висновком експерта, та сумою виплаченого страхового відшкодування. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, що моральна шкода полягає, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок спричиненої з вини відповідача ДТП він зазнав душевних страждань у зв`язку з пошкодженням його майна, оскільки транспортний засіб, яким він користувався зазнав механічних пошкоджень. Висновком експерта №091-2018 встановлено, що [PERSON] ,, внаслідок того, що його автомобіль при ДТП отримав механічні пошкодження, переніс легко виражений стресовий стан. Ситуація була для [PERSON] психотравмуючою, коефіцієнт сумарного стресового еквівалента відповідає легко вираженому ступеню. Сума матеріального еквівалента моральної шкоди для [PERSON] може становити 18615 гривень при простій необережності для відповідача, або 37230 гривень при грубій необережності відповідача. За таких обставин, з урахуванням засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди слід визначити за наявності простої необережності відповідно до висновку експерта. Вивчивши докази по справі, суд не знаходить ознак грубої необережності в діях відповідача. При цьому, суд враховує позицію рішення ЄСПЛ по справі Мікаіл Тюзюн проти Туреччини (№42507/16) щодо порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, коли відповідно до національного законодавства скаржник не мав права вимагати всю суму компенсації, визначену експертом під час провадження у національному суді. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому витрати по справі зі сплати судового збору належить віднести на відповідача.

Outcome: partial