overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.02.2016 [NUMBER]. Сторони проживають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 12.10.2016 № 3942. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її батька. Частиною другою статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач на пропозицію суду, зазначену в ухвалі про відкриття провадження в справі, не надав суду заперечень проти позову та будь-яких доказів на спростовування наведених позивачем доводів. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. За правилом частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 1378,00 грн.*0,4 = 551,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.01.2004 [NUMBER]. Дитина проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 12.10.2016 № 3950. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її батька. Частиною другою статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач на пропозицію суду, зазначену в ухвалі про відкриття провадження в справі, не надав суду заперечень проти позову та будь-яких доказів на спростовування наведених позивачем доводів. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. За правилом частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 1378,00 грн.*0,4 = 551,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що вступив у шлюб з відповідачкою 01.06.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] Дірію Євгенівну, 29.10.2002 року, яка проживає з відповідачкою. Позивач зазначає, що між шлюбні відносини між ними не склалися. На теперішній час проживають окремо. Примирення між ними не можливе, шлюб носить формальний характер. Майнового спору між ними немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти постановлення рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям «Заєць» фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обгрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, на яке вона змінила під час реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] перебувають в шлюбі з 31.10.2006 року, шлюб для обох сторін перший. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просила шлюб розірвати, тому що з відповідачем стосунки, як подружжя, припинені, в зв'язку з втратою почуття любові та поваги один до одного. На теперішній час вони разом не проживають та спільне господарство не ведуть. Вважає, що їх сім'я повністю розпалася, примирення неможливе. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю. Позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги він визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать їх інтересам, що має істотне значення. З позову вбачається, що стосунки, як подружжя між сторонами припинені. Їх сім'я розпалась повністю, в зв'язку з втратою почуття любові та поваги один до одного, на теперішній час вони разом не проживають та спільне господарство не ведуть, на примирення сторони не згодні. При таких обставинах збереження сім'ї не можливе і це суперечитиме моральним засадам суспільства. Згідно викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 13 жовтня 1990 року Посягвівською сільською радою Гощанського району Рівненської області. Позивач, посилаючись на те, що з відповідачкою вони втратили почуття поваги та любові один до одного, протягом останніх пяти років спільно не проживають, подружні стосунки не підтримують, зберігати сімю не бажають, крім того, він має намір створити нову сімю, тому просить шлюб розірвати в судовому порядку, оскільки розірвати його через органи державної реєстрації актів цивільного стану відповідачка відмовляється. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю. Просить шлюб розірвати. Пояснила, що вона фактично має іншу сімю і поновлювати подружні відносини з позивачем не бажає. Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, протягом останніх пяти років спільно не проживають і подружні відносини не підтримують, поновлювати їх не бажають, а за таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] перебувають у шлюбі з 09 червня 2017 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. У червні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ним сімейних відносин внаслідок різних поглядів на життя та шлюб, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає, оскільки неодноразові спроби зберегти сім`ю не призвели до бажаного результату. Просить стягнути з відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору. [PERSON] просить розглянути справу за її відсутністю, про що надала заяву, підтримала доводи позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав за заявленими підставами. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя і шлюб, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна між сторонами не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 133 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 грн., який сплачений позивачкою [PERSON] , підлягає стягненню з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] перебувають у шлюбі з 24 грудня 2011 року. У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними сімейних відносин внаслідок різних поглядів на життя та шлюб, втрати взаємопорозуміння, кожен став жити своїм особистим життям. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачкою не веде, примирення не бажає. Однак відповідачка не бажає розірвати шлюб в добровільному порядку. Позивач просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що надала відповідну заяву, підтримавши доводи позову у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явився, була повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України, відзив на позов не надала. У зв`язку із зазначеним та на підставі вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя і шлюб та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення позивач не погоджується. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна між сторонами не виникає. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] перебувають у шлюбі з 27 вересня 2014 року. У квітні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними сімейних відносин внаслідок різних поглядів на життя та шлюб, втрати взаємопорозуміння, кожен став жити своїм особистим життям. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Однак відповідач не бажає розірвати шлюб в добровільному порядку. Позивачка просить розглянути справу за її відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що надала відповідну заяву, підтримавши доводи позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України, відзив на позов не надав. У зв`язку із зазначеним та на підставі вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя і шлюб та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення позивачка не погоджується. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна між сторонами не виникає. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 06 вересня 1996 року між [PERSON], з одного боку та [PERSON] (прізвище змінено на [PERSON]) [PERSON], з іншого на Одеській універсальній біржі GIP, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивач позбавлена права розпорядження належним їй нерухомим майном, у звязку з чим вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач надала суду заяву в якій справу просить розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 06 вересня 1996 року між [PERSON], з одного боку та [PERSON] (у звязку з укладенням шлюбу прізвище змінено на [PERSON]) [PERSON], з іншого на Одеській універсальній біржі GIP, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований за № 96/1249. Покупець передав продавцю, обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири, виконавши, таким чином, умови договору. Вказаний договір 12.09.1996 року зареєстрований в КП ОМБТІ та РОН на імя [PERSON]. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, однак в цей час позивач позбавлена права розпорядження належним їй нерухомим майном, у звязку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 59,2 кв.м., житловою площею 44,9 кв.м., укладений 06 вересня 1996 року на Одеській універсальній біржі GIP за № 96/1249.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні дітей, з дітьми не спілкується, їх долею не цікавиться, позивач вимушена звернутися з цим позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Представник Орган опіки та піклування Камянської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 24.02.2007 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. 11.11.2009 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні неповнолітніх дітей, з дітьми не спілкується, їх долею не цікавиться. Відповідно висновку Органу опіки та піклування Камянської сільської ради Роздільнянського району Одеської області № 208 від 08.09.2015 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає, що це є обґрунтованим та доцільним. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин суд вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2003 року, у шлюбі у нас народилися діти : [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Внаслідок постійних суперечок та конфліктів спільне життя сторін стало не можливим. Відповідач зловживає алкоголем. словесно погрожує, поведінка його щодо неї агресивна. Вона вимушена була викликати поліцію. Шлюбні відносини між ним припинились .хоча вони і проживають в одному будинку. У зв`язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 08.10.2020 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити . Відповідач в судовому засіданні вимоги позову заперечив. вважає. що шлюб їх можна зберегти. Заслухавши пояснення сторін. дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 27.07.2003 року, у якому мають двох неповнолітніх дітей Судом встановлено, що любов та повага між сторонами відсутні. Непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, сторони шлюбні відносини не підтримують. Шлюб існує лише формально. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім`я сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. З урахуванням норм ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконань, про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки суму сплаченого нею судового збору у розмірі 840.80 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved