Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності, в якому вказує, що матері [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5379 га. на території Великоплавучанської сільської ради на підставі державного акта. 01 лютого 2008 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] все належне майно. [INFO] року [PERSON] померла. Державний акт втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Вільне слово». [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5379 га. на території Великоплавучанської сільської ради Козівського району, належала [PERSON] на підставі державного акта. В судовому засіданні представник позивача згідно договору про надання правової допомоги від 02 серпня 2016 року [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач Великоплавучанська сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, приймаючи до уваги відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5379 га. на території Великоплавучанської сільської ради на підставі державного акта серії [NUMBER] від 14 жовтня 2005 року, підтверджується витягом з ДЗК №НВ-6102451352016 від 06 червня 2016 року (а.с.7). 01 лютого 2008 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] все належне майно (а.с.3). [INFO] року [PERSON] померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.2). [PERSON] була матір'ю [PERSON], підтверджується рішенням Козівського районного суду від 01 серпня 2016 року. Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 14 жовтня 2005 року втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Вільне слово» №13 від 25 березня 2016 року (а.с.6). [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №402/01-16 від 09 червня 2016 року (а.с.5). Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved