Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовною заявою до Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просив суд скасувати арешт, що накладений Галицьким ВДВС на квартиру №11а в будинку №12 по вулиці Січових Стрільців у м. Львові на підставі виконавчого листа №2-968 Галицького районного суду м. Львова від 18.07.2008 р. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 18.07.2008 р. заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова задоволено позов ЛМКП «Айсберг» про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання та ухвалено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] 899,07 грн. заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання, 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та в дохід держави 51 грн. судового збору. Виконавчий лист №2-968 від 18.07.2008 року на виконання вказаного рішення суду знаходився на виконанні Галицького ВДВС ЛМУЮ, виконавче провадження № 9788916. В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем 20.03.2009 р. винесено постанову про накладення арешту на квартиру за адресою м. Львів, вул. Січових Стрільців, 12/11а. 23.04.2009 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, оскільки сума стягнення становить 929,07 грн., то звернення стягнення на квартиру боржника, вартість якої багато перевищує суму боргу, є неможливим. Матеріали виконавчого провадження станом на сьогоднішній день у виконавчій службі не збереглись. Крім цього, зазначає, що заочне рішення суду від 22.05.2008 р., на підставі якого видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, скасовано ухвалою Галицького районного суду м. Львова 07.10.2009 р. В подальшому, за результатами розгляду позовної заяви ЛМКП «Айсберг» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, суд 09.12.2010 року частково задовольнив позовні вимоги. Виконавчий лист на виконання рішення суду від 07.10.2009 р. стягувачем до Галицького ВДВС не предявлявся. Просить захистити порушене право позивача на розпорядження його власністю та скасувати арешт на квартиру накладений в межах виконавчого провадження №9788916. У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися. Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення. Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду поступила заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого поштового відправлення. Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності позивача, представника позивача та представник відповідача, які належним чином\~повідомлені про\~судове засідання.\~В матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.\~129\~Конституції України,\~ст.\~3\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень.\~Згідно з\~ст.\~3\~ч.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно усталеної судової практики Верховного Суду України, висловленої у постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи №6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], про що зроблено запис в реєстровій книзі №15 за реєстровим № 14304, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 06 вересня 1996 року. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22.05.2008 р. задоволено позов ЛМКП «Айсберг» до [PERSON], [PERSON]Е.К. про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON]А.К. в користь ЛМКП «Айсберг» 899,07 грн. заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання, 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та в дохід держави 51 грн. судового збору. 18.07.2008 року видано виконавчі листи №2-968 на виконання вказаного рішення суду про стягнення з [PERSON] та [PERSON]Е.К. 929,07 грн. (899,07 грн. заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання + 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи) заборгованості на користь ЛМКП «Айсберг». Галицьким відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №9788916 на підставі виконавчого листа №2-968, виданого Галицьким районним судом м.Львова 18.07.2208 р. про стягнення 929,07 грн., боржник [PERSON], стягував ЛМК «Айсберг». Відповідно до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.03.2009 року, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], [INFO], проживає за адресою [INFO]/11а із забороню здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] Відповідно до копії постанови державного виконавця Романюка О.М. від 23.04.2009 року, виконавчий лист №2-968 від 18.07.2008 року, [PERSON],\~стягував ЛМК\~«Айсберг»повернено стягувачу. В постанові зазначено, що при виході по місцю проживання боржника майна боржника, на яке можна звернути стягнення. Не виявлено. Відповідно до відповіді Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно ст. 50, 55 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно накладається в межах суми стягнення згідно виконавчого документу, а оскільки за даними виконавчого листа сума стягнення становить лише 929,07 грн. то звернення стягнення на квартиру боржника, вартість якої багато перевищує суму боргу, є неможливим. Згідно позовної заяви, державним виконавцем не вирішено питання щодо зняття арешту з майна [PERSON], який накладений постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.03.2009 року в межах виконавчого провадження №9788916. Крім цього, з позовної заяви вбачається, що при зверненні позивача до відділу державної виконавчої служби, позивачу відмовлено в знятті арешту на майно тому, що матеріали виконавчого провадження не збереглись. Державний виконавець в судове засідання не зявився, матеріали виконавчого провадження суду для огляду не представив, відтак відповідачем не спростовано вимог позивача. Згідно з інформацією, наявною станом на 28.01.2019 року в автоматизованій системі виконавчих проваджень в АСВП, стан виконавчого провадження №9788916 зазначено «завершено», що підтверджено витягом з реєстру. Крім цього, судом встановлено, що заочне рішення суду від 22.05.2008 р., на підставі якого видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження № 9788916, скасовано ухвалою Галицького районного суду м. Львова 07.10.2009 р. Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності на вище вказану квартиру набуто позивачем у спосіб визначений законом. правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України. Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону. Нормами ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Такі правові регулювання містяться і в ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Арешт на майно [PERSON] накладений в межах виконавчого провадження №9788916 з примусового виконання виконавчого листа № 2-968/08 від 18.07.2008 р. виданого на підставі заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 22.05.2008р. Вказане заочне рішення суду скасовано ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07.10.2009 року. Виконавче провадження №9788916 завершене, оскільки постановою державного виконавця від 23.04.2009 року, виконавчий лист №2-968 від 18.07.2008 року. Таким чином, з огляду на наведені доводи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. В матеріалах справи міститься заява представника позивача, в якій останній просив залишити судові витрати за позивачем. Тому сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. поверненню позивачу не підлягає.

Outcome: approved