Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Станично-Луганського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на самовільно переплановану квартиру. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, [INFO] померла його дружина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.10.2019 року. Той факт, що [PERSON] є дружиною [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11.10.1968 року. Спадкоємцями першої черги є [PERSON] , його син [PERSON] та його донька [PERSON] .. Після смерті [PERSON] його діти [PERSON] та [PERSON] спадщину не приймали у встановленому законом порядку. Їх родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 19.05.1976 року та [PERSON] серії [NUMBER] від 20.11.1969 року. Зміна прізвища [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.04.1990 року. Після смерті [PERSON] . [PERSON] спадщину прийняв про, що свідчить подання ним 26.05.2020 року заяви до державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири, яка згідно свідоцтва на право власності на житло видане Станично-Луганським комбінатом комунальних підприємств № 166 від 03.02.1994 року належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по 1/3 частки кожному. Постановою від 26.05.2020 року державним нотаріусом Кондратьєвим В.М. Станично-Луганської державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири [ADDRESS] [PERSON] було відмовлено тому, що загальна площа спадкової квартири змінена за рахунок її самовільного перепланування. На час видачі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 03.02.1994 року (до самовільної перебудови) спадкова квартира складалася із трьох житлових кімнат площею 11,1 кв.м, 15,9 кв.м, 14,0 кв.м, житловою площею 41,0 кв.м, кухні 5,5 кв.м, ванної кімнати 2,5 кв.м, коридору 6,0 кв.м, кладової 0,3 кв.м, балкону 0,9 кв.м, загальна площа квартири 57,7 кв.м. З метою поліпшення благоустрою квартири, квартира була перебудована. Після перебудови спадкова квартира стала двокімнатною. Згідно з технічним паспортом КП «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» виданого на ім`я [PERSON] від 11.02.2020 року спадкова квартира складається з: І - балкону площею 2,0 кв.м, 1- коридору площею 4,6 кв.м, 2 - туалету 1,1 кв.м, 3 - ванни 2,3 кв.м, 4 - кухні-єдальні 19,4 кв.м, 5 - кладової 1,3 кв.м, 6 - житлової кімнати 17,1 кв.м, 7 - жилової кімнати 13,6 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м, загальною площею 61,4 кв.м. Загальна площа спадкової квартири збільшилася на 3,7 кв.м, і складає 61,4 кв.м. Переобладнання квартири зроблено після 1992 року та документи, які свідчать про законний порядок переобладнання, відсутні. При переплануванні несучі стіни не зазнали руйнувань, використання вищезазначеної квартири можливо, перепон у користуванні перепланованою квартирою не має. Збільшення житлової площі за рахунок демонтажу не капітальних стін, використання площі коридору та допоміжних приміщень, не вимагає дозволу, оскільки були здійснені внутрішні роботи без зміни несучих стін та конструкцій. Спадкова, перепланована квартира відповідає санітарно-технічним нормам та будівельно-технічним правилам. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] .. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.10.1968 року. Після смерті [PERSON] померлої [INFO] , спадкоємцями першої черги є її чоловік [PERSON] , їх син [PERSON] та їх донька [PERSON] . Їх родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 19.05.1976 року та [PERSON] серії [NUMBER] від 20.11.1969 року. Зміна прізвища [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.04.1990 року. 26.05.2021 року [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири, яка згідно свідоцтва на право власності на житло видане Станично-Луганським комбінатом комунальних підприємств № 166 від 03.02.1994 року належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по 1/3 частки кожному. Відповідно до копії постанови про відмову від 26.05.2020 року державним нотаріусом Кондратьєвим В.М. Станично-Луганської державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири [ADDRESS] [PERSON] було відмовлено тому, що загальна площа спадкової квартири змінена за рахунок її самовільного перепланування. На час видачі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 03.02.1994 року (до самовільної перебудови) спадкова квартира складалася із трьох житлових кімнат площею 11,1 кв.м, 15,9 кв.м, 14,0 кв.м, житловою площею 41,0 кв.м, кухні 5,5 кв.м, ванної кімнати 2,5 кв.м, коридору 6,0 кв.м, кладової 0,3 кв.м, балкону 0,9 кв.м, загальна площа квартири 57,7 кв.м. З метою поліпшення благоустрою квартири, квартира була перебудована. Після перебудови спадкова квартира стала двокімнатною. Згідно з технічним паспортом КП «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» виданого на ім`я [PERSON] від 11.02.2020 року спадкова квартира складається з: І - балкону площею 2,0 кв.м, 1- коридору площею 4,6 кв.м, 2 - туалету 1,1 кв.м, 3 - ванни 2,3 кв.м, 4 - кухні-єдальні 19,4 кв.м, 5 - кладової 1,3 кв.м, 6 - житлової кімнати 17,1 кв.м, 7 - жилової кімнати 13,6 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м, загальною площею 61,4 кв.м. Загальна площа спадкової квартири збільшилася на 3,7 кв.м, і складає 61,4 кв.м. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за [PERSON] у порядку спадкування за законом права власності на 1/3 частки самочинно перепланованої квартири зазначеної ним у позовній заяві. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved