Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Заявник) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просив встановити факт народження [PERSON], [INFO], батьками якого є громадянка України [PERSON], 1992 року народження та громадянин України [PERSON], 1988 року народження, заінтересована особа - Шевченківський районний у м. Києві відділ Державної реєстрації актів цивільного стану (далі по тексту - заінтересована особа). Заява обґрунтована тим, що 04.02.2017 на території зони проведення антитерористичної операції в м. Луганськ народився онук заявника - [PERSON]. Заявник звернувся до заінтересованої особи для отримання Свідоцтва про народження, разом з тим заявнику було відмовлено з тих підстав, що останнім не надано документів, визначених ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв'язку з вище викладеним заявник звернувся до суду із вказаною заявою. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав, просив заяву задовольнити, пояснив, що встановлення даного факту необхідне заявнику для реєстрації факту народження онука та отримання Свідоцтва про народження. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. Згідно відміток в паспорті громадянина України, [NUMBER], виданого Артемівським РВЛМУ ГУМВС України в Луганській області 08 серпня 1998 року, заявник зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. Відповідно до Свідоцтва про народження, [PERSON], народилась [INFO] в м. Луганськ, є рідною донькою заявника, [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження, [NUMBER] від 10 листопада 1992 року. Згідно відміток в паспорті громадянина України, серія та [NUMBER], виданого Артемівським РВЛМУ ГУМВС України в Луганській області від 11 лютого 2009 року , [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. В судовому засіданні заявник пояснив, що у доньки, [PERSON] [INFO] народилась дитина, хлопчик, [PERSON]. Батьком дитини є [PERSON], 1988 року народження. Відповідно до листа від 11.01.2018 № 2002/16.12-36т.2, Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої [INFO] у громадянки [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту народження онука пред'явлено неналежної форми документ, який виданий на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження (п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 317 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України»: «особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України». З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянами України свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved