Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюб. Позов мотивує тим, що з відповідачем укладено шлюб 11.11.2017року, який зареєстровано Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №80. У шлюбі народилася одна дитина донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не складається, протягом останнього часу сімейне життя між подружжям припинено. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний час ведення спільного господарства між подружжям та сумісне проживання остаточно припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не бажає, просить шлюб розірвати. Крім цього, позивач збільшив позовні вимог, а саме просить суд визначити місце проживання доньки [PERSON] з ним. Збільшені позовні вимоги мотивує тим, що умови проживання у позивача кращі, ніж у його дружини. [PERSON] працює, а тому не завжди має можливість займатись вихованням доньки, в неї є інший чоловік, а тому позивач не бажає, щоб донька проживала і іншим чоловіком дружини. В судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов підтримали повністю та пояснили, що мати дитин - відповідач по справі - не може своєчасно забирати дитину із дитсадка, умови проживання дитини у [PERSON] не є комфорними, позивач має можливість надати кращі умови дитині. Мати позивача має можливість своєчасно приводити дитину в дитсадок та забирати, годувати дитину своєчасно та займатись її вихованням. Щодо зустрічного позову про стягнення аліментів в судовому засіданні пояснили, що позивач [PERSON] надає кошти на утримання дитини, зокрема, було оплачено за дитсадок, купляє речі дитині, а тому в разі, якщо суд прийме рішення про стягнення аліментів, не заперечує проти стягнення аліментів в межах гарантовного розміру, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач за первісним позовом та її представник в судовому засіданні первісний позов не визнали та пояснили, що [PERSON] працює, дійсно деколи затримується на роботі, проте забезпечує дитині належні умови проживання. Дитина бажає бути з матір`ю, фактично хоче забрати дитину до себе мати позивача - бабуся дитини, так як сам [PERSON] не проявляє інтересу до виховання дитини. У батька дитини є більше можливостей приїжджати до дитини, мати дитини веде належний спосіб життя, що не дає підставу для визначення місця проживання дитини з батьком. Щодо зустрічного позову, просять його задоволити, так як відповідач працює неофіційно та має можливість надати аліментів в розмірі 2000грн. щомісячно. Представник органу опіки та та піклування в судовому засіданні позов в частині визначення місця проживання дитини з батьком не підтримала, надала суду висновок про доцільність проживання дитини з матір`ю та пояснила, що щодо визначення порядку та часу зустрічей з дитиною ні батько, ні бабуся до органу опіки не зверталися, що не є перешкодою для вирішення цього питання в позасудовому порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються нормами ст.ст.104,105,111,112 СК України. 11.11.2017р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №80. (а.с.4) У шлюбі народилася одна дитина донька [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Подружжя проживає окремо більше шести місяців, не ведуть спільне господарство, на розірванні шлюбу обоє настоюють в судовому засіданні, примирення категорично не бажають. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. А тому в звязку з визнанням позову та небажанням обох зберегти сім`ю суд вважає, що в цій частині позов підлягає до задоволення - шлюб необхідно розірвати. Щодо позовних вимог в частні визначення місця проживання дитини судом встановлено наступне. Згідно ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Ч.2 - Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що в взязк уз припиненням шлюбних відносин, донька [PERSON] залишилася проживати з матір`ю в с.Поляна, дитина значиться зареєстрованю за цією адресою. Мати дитини - [PERSON] працює офіційно, має місце проживання, дитина відвідує дитсадок. За поясненнями сторін, мати інколи не має можливість забирати дитину з дитсадка, проте їй допомагають члени її родини. Дитина має належні умови проживання, хоча вони може і гірші як умови проживання в батька. Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні не надано жодних підстав для того, щоб визначити місце проживання дитини з батьком. Разом з тим, із наданих в судовому засіданні показів свідка-матері [PERSON] - [PERSON] суд зробив висновок, що фактично саме вона може забезпечити кращі умови догляду та проживання дитини. Щодо займання дитиною з боку батька [PERSON] в судовому засіданні не надано жодних доказів. Крім цього, в судовом засіданні прозвучало, що [PERSON] проживає в с.Росош, а його мати в с.Свалява. Таким чином, суд приходить до висновку, що батько дитини працює сезонно, немає постійного та стабільного доходу, в свою чергу [PERSON] навпаки з метою забезпечення дитини матеріально вийшла на роботу та по можливості забезпечує дитині все необхідне. Крім цього, [PERSON] має транспортний засіб, що в свою чергу суд вважає. що первісний позивач має більше можливості відвідувати диину по місцю проживання матері. Для [PERSON] навідування до дитини в с.Росош більш накладно, а тому суд вважає, що дитину необхідно залишити проживати з матір`ю. Одночасно суд роз`яснює сторонам, що батько та бабуся диини мають право на зустрічі з дитиною, а тому сторони можуть вирішити питання щодо порядку та часу зустрічей з дитиною в позасудовому порядку. В зв`язку з відмовою в цій частині позовних вимог та враховуючи те, що [PERSON] збільшені позовні вимоги не оплачено судовим збором, необхідно з [PERSON] стягнути судові витрати в розмірі 840,80грн. на користь держави. Щодо зустрічного позову, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються нормамии ст.ст.180-184 СК України. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. [PERSON] не надано доказів того, що він забезпечує дитину необхідними речами, сплата вартості послуг перебування дитини в дитсадку має разовий характер. Лікування дитини влітку (алергійчні реакції) не відносить до матеріального забезпечення, а можуть бути розцінені як додаткові витрати на дитину поза межами аліментих зобов`язань. При визначенні розміру аліментів суд з дотриманням вимог ст.ст. 182, 184 СК України, а також те, що відповідач працює, проте місце роботи відповідача позивачу невідомо, інших дітей та непрацездатних осіб немає, опікуном не являється, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, починаючи здня подачі позову до суду, тобто з 01.10.2020р., і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд враховує те, що мати дитини [PERSON] працює офіційно та має дохід в розмірі 4723грн. щомісячно (а.с.21). [PERSON] просить стягувати аліменти в розмірі 2000грн., що є трохи менше половини її доходу. Крім цього, суд також враховує і те, що розмір аліментів має тенденцію до збільшення, а тому заявлений [PERSON] розмір аліментів є достатнім в даному випадку для забезпчення з боку батька матеріального забезпечення доньки [PERSON] , так як останній немає інших утриманців, має можливість за професійними навиками та станом здоров`я заробити кошти. В зв`язку з задоволенням зустрічних позовних вимог повністю, з [PERSON] , необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80грн. на користь держави, разом судовий збір становить 1681,60 грн. (840,80 грн. Х 2=1681,60 грн.) Рішення в частині стягненя аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved