Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час , мотивуючи вимоги тим , що 02.02.2017р. у м. Луганську Луганської області померла мати заявника - [PERSON], 21.04.1948р.н.. Єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті [PERSON] є довідка про смерть №278 від 07.02.2017р. та свідоцтво про смерть серії І-ВВ №025214, видані медичними закладами, що знаходяться на території непідконтрольній державній владі України. Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим. Тому, [PERSON], з метою реєстрації факту смерті [PERSON] звернувся до суду з заявою і просить суд встановити факт смерті [PERSON] , 21.04.1948р.н. , громадянки України , яка померла 02.02.2017р. у м. Луганську Луганської області , Україна. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився , про дату , час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився , про дату , час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , до суду надав заяву про розгляд справи без його участі , заперечень не надав. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує , що відповідно до копії паспорта громадянина України серії ЕН №072853, виданого Ленінським РВ УМВС України в Луганській області 08.01.2002р., [PERSON] народилась 21.04.1948р. у с. Трет'яківка Біловодського району Луганської області та з 09.09.2004р. зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ВВ№025214, виданого Жовтневим відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР від 07.02.2017р., [PERSON], 21.04.1948р.н. померла 02.02.2017р. у м. Луганську Луганської області, про що 07.02.2017р. складено відповідний запис №278. Відповідно до листа Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 31.05.2017р. №2953/17.10-94, вказаний відділ повідомив [PERSON] про те , що оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] , предявлено документ , виданий на території , де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження , а тому підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України , відсутні. Суд враховує, що м. Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р , входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] , померла 02.02.2017 року у м. Луганську Луганської області, Україна , у віці 68 років. Таким чином , судом встановлено , що обставини , викладені заявником в обґрунтування своїх вимог знайшли своє підтвердження , є достовірними та обґрунтованими , підтверджені письмовими доказами , сумніву у суду не викликають , а тому суд вважає , що заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved