Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06 липня 1999 року між ним та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомості, а саме 5/9 частини житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Вінокуренка (Гоголевська), буд. 37, м. Бердянськ, Запорізька область. Договір був оформлений та зареєстрований на регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов'я», про що зроблений запис в «Журналі реєстрації угод купівлі-продажу нерухомості» від 06.07.1999 року за № 182. Позивачу було роз'яснено, що відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Всі умови договору сторонами були повністю виконані: до підписання договору відповідачі одержали від позивача грошові кошти у розмірі 6 715 грн., а відповідачі передали та звільнили об'єкт. Право власності на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Вінокуренка (Гоголевська), буд. 37, м. Бердянськ, Запорізька область, зареєстровано за позивачем [PERSON] підприємством з технічної інвентаризації 06.08.1999 року за реєстровим №6795. Право власності на даний житловий будинок підтверджується також довідкою-характеристикою №640 від 23.07.2015 року. З липня 1999 року по сьогоднішній день позивач постійно проживає у вищевказаному будинку за адресою: вул. Вінокуренка (Гоголевська) буд. 37. м. Бердянськ. Запорізька область. Також з 05 грудня 2000 року у даному будинку зареєстроване його місце проживання. 17.06.2015р. [PERSON] звернувся до Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 22307301 від 23.05.2015р. йому було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок з реєстраційним номером, що розташований Запорізька обл., м. Бердянськ, вулиця Вінокуренка, буд. 37, оскільки подані документи не відповідають вимогам Законодавства, а саме на момент вчинення правочину, тобто укладання договору купівлі-продажу № 182 від 06.07.1999р. Бердянською регіональною товарною біржею «Нерухомість Приазов'я» діяв Цивільний кодекс Української РСР, згідно ст. 227 Договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійність договору. Таким чином в порушення цивільного законодавства договір купівлі\~продажу не був посвідчений в нотаріальній конторі, але всі вимоги угоди були, а право власності на житловий будинок зареєстровано за ним Бердянським КПТІ. Просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості, що укладений між ним та [PERSON], яка діяла від свого імені та імені [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований в Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов'я» 06.07.1999р. №182; визнати за ним право власності на 5/9 частин житлового будинку по вул. Гоголевська (Вінокуренка), буд. 37. Представником позивача до суду подана заява про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідачі, повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, причину неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З \~наданих суду документів видно, що 06 липня 1999 року на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов'я» [PERSON] уклав з [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON], [PERSON], договір купівлі-продажу нерухомості, а саме 5/9 частини житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Вінокуренка (Гоголевська), буд. 37, м. Бердянськ, Запорізька область. На підставі договору купівлі-продажу право власності на вказаний вище житловий будинок зареєстровано за позивачем підприємством з технічної інвентаризації 06.08.1999 року за реєстровим №6795. Частина 2\~ст. 220 ЦК України\~передбачає, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 року, зі змінами №15 від 15.05.1998 р. «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі\~\~ч.2\~ст. 47 ЦК (1963 р.)\~за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Відповідно до\~ст. 334 ЦК України\~право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації Як вбачається з матеріалів справи, сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, і відбулося його повне виконання та реєстрація за позивачем права власності, але в теперішній відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами, обставини, на які посилався як на підставу позовних вимог, а отже позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved