Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від. 26.06.2012 року на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з ј частини на 1/6 частину з усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.03.2012 року рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя між позивачем та відповідачем розірвано шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26 червня 2012 року з позивача стягнуто аліменти на утримання сина, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відкрито виконавче провадження. [PERSON] проживає із матірю - [PERSON] . На теперішній час позивач перебуває фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , позивач проживає разом з нею, разом ведуть спільне господарство. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Народження дитини змінило матеріальний стан позивача. Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя по справі № 333/5847/19 від 16 січня 2019 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/6 частин від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, вважає, що розмір аліментів, стягнених на утримання сина - [PERSON] повинен бути зменшений, так як на утриманні перебуває ще дитина. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1040 (а.с.45) Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26.06.2012 року з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] ,у розмірі ј частки заробітної плати щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2012 року і до повноліття дитини. [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданого Вознесенівськимрайонним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 43 (а.с. 38). Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.12.2019 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожитково мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved