Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування позову вказує, що 23.05.2012 року між ним [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж автомобіля марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005 року випуску, номер шасі (кузову) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Вони з відповідачкою дійшли згоди, щодо всіх істотних мов договору і в рахунок виконання умов цього договору він сплатив відповідачці 8300 дол. США, що в еквіваленті станом на 23.05.2012 року становило 66400 грн. Відповідачка [PERSON] в свою чергу надала розписку про отримання даних коштів та передала йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від автомобіля та всю документацію на нього. Оскільки того ж дня оформити договір купівлі-продажу автомобіля не вдалося в зв`язку із загруженістю відповідачки, остання надала своїм знайомим [PERSON] та [PERSON] довіреність на розпорядження даним автомобілем і повідомила, що хтось із них займеться всіма необхідними документами. Останні мали здійснити в установленому законом порядку підписання договору купівлі-продажу, зняття з реєстрації вказаного автомобіля та оформлення права власності на нього (позивача). Однак через ряд причин оформити право власності не вдалося. З червня 2012 року по вересень 2012 року він (позивач) перебував у довготривалому відрядженні в м. Києві, а після повернення постійно телефонував відповідачці з метою оформлення договору купівлі-продажу, але відповідачка постійно ухилялася від належного оформлення такого договору. А в 2014 році відповідачка взагалі виїхала до Російської Федерації на постійне місце проживання. Також вказує, що в нього гострої необхідності переоформити автомобіль не було так, як [PERSON] надав йому (позивачу) довіреність на розпорядження даним автомобілем, однак при цьому відмовився від оформлення договору купівлі-продажу в зв`язку з тим, що відповідачка не надала йому для цього необхідних коштів. На даний час він (полизач) має намір продати вказаний автомобіль та придбати собі інший, однак не має такої можливості в зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу не оформлено в установленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. \~ \~ \~ \~А тому, просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005 року випуску, номер шасі (кузову) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , укладений між ним [PERSON] та [PERSON] , дійсним. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.09.2018 року відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.06.2019 року закрито підготовче судове засідання по справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.10.2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в справі в якості третьої особи залучено ТзОВ «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Визнати договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005 року випуску, номер шасі (кузову) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , який був укладений 23.05.2012 року між [PERSON] та [PERSON] , дійсним. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за останнім зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». В судовому засіданні представник третьої особи ТзОВ «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» - Литвиненко А.О. просила відмовити в задоволенні позову, пояснивши, що на вказаний автомобіль накладений арешт за боргами відповідачки [PERSON] перед третьою особою, тому визнання такого договору дійсним порушить права третьої особи на отримання коштів від реалізації такого автомобіля. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] [PERSON] , пояснення представника третьої особи Литвиненко А.О,. дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005 року випуску, номер шасі (кузову) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] належить відповідачці [PERSON] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та відповіддю територіального сервісного центру №7141 ТСЦ МВС в Черкаській області від 04.09.2019 року вих. №31/23/41-2080 (а.с. 7, 102). Також з матеріалів справи вбачається, що 23.05.2012 року відповідачкою [PERSON] було надано розписку [PERSON] на підтвердження того, що вона отримала від [PERSON] грошові кошти за автомобіль Mitsubishi Colt, 2005 року випуску, номер шасі [NUMBER] в розмірі 8300 дол. США або 66400 грн. Вказана розписка була складена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). В передбаченому законом порядку договору купівлі-продажу вказаного автомобіля між стронами укладено не було. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] в цей же день, а саме 23.05.2012 року надала нотаріально посвідчену довіреність Заболотньому Олександру [PERSON] та [PERSON] , якою уповноважила останніх на розпорядження, належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобілем марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005 року випуску, номер шасі (кузову) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , в тому числі уповноважила останніх продати його чи обміняти. При цьому також надала останнім повноваження: підписувати договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування транспортним засобом; визначати на власний розсуд ціну та інші умови договору; одержати за цими право чинами грошові суми, розписуватися за неї (а.с. 4). На підставі вказаної довіреності [PERSON] та [PERSON] мали законні на те повноваження розпорядитися вищевказаним транспортним засобом, в тому числі відчужити його будь-якій іншій особі за ціною, визначеною на їх власний розсуд, та одержувати за таким правочином грошові кошти. Вказана довіреність не визначала, що такі дії могли бути вчинені останніми тільки на користь позивача [PERSON] . До того ж, така довіреність і не була відкликана відповідачкою [PERSON] . Також з матіраілів справи вбачається, що 01.09.2012 року [PERSON] , діючи від імені [PERSON] на підставі довіреності від 23.05.2012 року, уповноважив [PERSON] або [PERSON] на розпорядження вищевказаним автомобілем, в тому числі з правом продати чи обміняти його (а.с. 5). Стаття 202 ЦК України\~дає визначення правочинів. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 210 ЦК України\~правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Загальний порядок укладення договорів будь-яким учасниками цивільних правовідносин визначено у главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Згідно зі\~ст.\~662\~ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт»\~транспортні засоби, в тому числі легкові автомобілі, підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень\~ЦК України\~з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин та який визначає певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Так, відповідно до вимог пункту шостого Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Згідно пункту сьомого даного Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання\~\~документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Пунктом восьмим цього Порядку передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін`юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; вантажна митна декларація або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу. Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах Державтоінспеції, не допускається. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). В даному позові позивач посилається на розписку про отримання відповідачкою грошових коштів та на видану відповідачкою довіреності на розпорядження вищезгаданим автомобілем на інших осіб, які нібито мали в майбутньому переоформити вказаний автомобіль на нього, як на докази укладення між сторонами договору про відчуження транспортного засобу. Однак, такі докази, на думку суду, не можуть свідчити про укладення між сторонами 23.05.2012 року договору купівлі-продажу, оскільки видачею в цей же день довіреності на інших осіб, а саме [PERSON] та [PERSON] відповідачка уповноважила останніх на розпорядження, належним автомобілем марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005 року випуску, номер шасі (кузову) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , в тому числі з правом продати (обміняти) його будь-якій особі, а не конкретно [PERSON] , та з правом отримання за таке відчуження грошових коштів. Відповідно до ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~визначає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Разом з тим, визнання відповідачкою [PERSON] даного позову, про що нею зазначено в письмовій заяві поданій до суду (а.с. 68-71), не приймається судом до уваги, адже в даному випадку було порушено законодавчо визначений порядок укладення договору купівлі-продажу автомобіля. Крім того, довіреність, видана відповідачкою в цей же день іншим особам на розпорядження вищевказаним автомобілем з правом його продажу та отримання за нього коштів, додатково свідчить про те, що домовленість між сторонами про продаж вказаного автомобіля не була досягнута. Крім того, здійснення 01.09.2012 року гр. [PERSON] розпорядження вищевказаним автомобілем, а зокрема уповноваження ним [PERSON] та [PERSON] на розпорядження ним (автомобілем), в тому числі з правом його продажу іншим особам, лише спростовує факт укладення між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу даного автомобіля. Інших належних та переконливих доказів позивач, на якого в силу ст.ст. 12, 81 ЦПК України, покладений обов`язок доказування, суду не надав. Клопотань про допит свідків, які були присутні під час складання розписки, не заявлялося. Разом з тим, при винесенні рішення суд враховує і те, що на даний транспортний засіб автомобіль марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005 року випуску, номер шасі (кузову) [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] , накладено арешти: ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2014 року; постановами Центрального відділу ДВС м. Черкаси від 19.12.2014 року (ВП №45830737) та від 05.02.2015 року (ВП №45830737) стягувачем в яких є третя особа у справі ТзОВ «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту». Вказане виконавче провадження перебуває на виконанні в Центральному відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), сума боргу за виконавчим провадженням складає 851686 грн. 28 коп. (а.с. 126). А тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ТзОВ «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» про визнання договору купівлі-продажу дійсним. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: dismissed