Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнення змісту позовних вимог, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2005 року на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно на 1/5 частину, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 02 лютого 2008 року зареєстрував шлюб з [PERSON] і від цього шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], тому має на утриманні ще одну дитину, має нестабільний дохід, а іноді зовсім мінливий, внаслідок чого не може сплачувати завеликі для нього суми, які нараховані виконавчою службою. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав. У судовому засіданні відповідач уточнені позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У разі визнання відповідачем позову, в тому числі частково, яке є безумовним, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог в цій частині, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи в даній частині. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Дослідивши пояснення осіб, які беруть участь у справі, письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що 02.02.2006 року Деснянським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист №2-524 про стягнення на користь [PERSON] з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 17.11.2005 року і до повноліття дитини, що підтверджується копією постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 5). 02 лютого 2008 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] і від цього шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] (а.с. 11-12). [PERSON] є фізичною особою - підприємцем, перебуває на обліку в ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з 26.02.2010 року по теперішній час. З 01.01.2013 року по 30.09.2013 року знаходиться на загальній системі оподаткування, згідно довідково поданої декларації про майновий стан і доходи суми чистого оподатковуваного доходу складає - 9400,00 грн. (а.с. 9). Позивач зазначає, що отримує не достатній дохід, тому не спроможний сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не проти утримання дітей, оскільки вважає що також повинен утримувати свою другу дитину та дружину, тому просить змінити розмір аліментів до 1/5 частки від його заробітку (доходу). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів суд враховує зміни матеріального та сімейного стану позивача; стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів іншої дитини; інші вищенаведені обставини справи, встановлені судом, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, наявні істотні обставини, які враховуються судом під час зміни розміру аліментів, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved