Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 15 грудня 2014р. з позовом, вказавши, що 03.02.2012р. о 06:30 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухався по вул. Кокчетавській в напрямку смт Радушне по проїжджій частині об'їзної дороги в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу і в порушення вимог п. 8.7.3 е) Правил дорожнього руху України (далі ПДР) виїхав на перехрестя з вул. Літке на забороняючий червоний сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по вул. Літке. Внаслідок зіткнення автомобіль «ВАЗ» було пошкоджено, [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді забитої рани обличчя, закритого перелому лонної і сідничної кістки справа. Своїми діями [PERSON] вчинив злочин, передбачений ст. 286 ч. 1 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Враховуючи те, що [PERSON] на момент вчинення злочину перебував в трудових відносинах з ПАТ «Орджонікідзевський ГЗК», шкода завдана ним в момент виконання трудових обов'язків, тому ПАТ «ОГЗК» є відповідальним за завдану шкоду. Ф Автомобіль «Тoyota Corolla» р/н [NUMBER] був застрахований в страховій компанії ТДВ «СК «Кредо» за полісом № АА/3255318 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до договору № DNHS-289-02/11 від 04.02.2011р., укладеного між ПАТ «ОГЗК» та ТДВ «СК «Кредо», яке повинно виплатити страхове відшкодування. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № Д4/07/12 від 04.07.2012 року сума матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER] пошкодження при ДТП, складає 12 468,30 грн. В полісі № АА/3255318 зазначений ліміт відповідальності за заподіяну майнову шкоду у розмірі 50 000,00 грн. без франшизи. Розмір вказаної матеріальної шкоди не перевищує встановленого законом ліміту, а тому підлягає відшкодуванню страховою компанією в повному обсязі. Позивач вважає, що йому було завдано і моральної шкоди, так як внаслідок злочину він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості внаслідок чого його сім'я перебуває в скрутному матеріальному становищі бо він значний час перебував на стаціонарному лікування. Це все значно підірвало його здоров'я. Ця подія істотно змінила його життєві відносини і порушила побут його сім'ї, змінився звичаєвий стан його життя, він весь час витрачає на пошук грошей на відновлення свого здоров'я, так як систематично перебуває на амбулаторному лікуванні, що свідчить про зміну звичайного способу життя, вказані обставини вимагають від нього додаткових зусиль для організації її життя. Моральну шкоду він оцінює у 30000 грн. Позивач просить стягнути з ТДВ СК «Кредо» майнову шкоду в сумі 12468,30 грн., моральну - 5000 грн., з ПАТ «ОГЗК» моральну шкоду - 25000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача ТДВ СК «Кредо» Подолінний Р.Г. позов не визнав та пояснив, що позивач не звертався до страхової компанії з заявою про відшкодування шкоди, тому вона і не виплатила йому страхове відшкодування. Представник відповідача ПАТ «ОГЗК» Анісова О.І. позов не визнала та пояснила, що позивач не наводить міркувань щодо завдання йому моральної шкоди та її розміру. Відсутні докази спричинення йому моральної шкоди. Позивач згідно висновку експерта також визнаний винним у скоєні ДТП, але кримінальна справа щодо нього була закрита, так як тілесні ушкодження були завдані лише йому. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали цієї справи та кримінальної справи № 211/2361/14-к, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 03.02.2012р. о 06:30 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухався по вул. Кокчетавській в напрямку смт Радушне по проїжджій частині об'їзної дороги в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу і в порушення вимог п. 8.7.3 е) Правил дорожнього руху України (далі ПДР) виїхав на перехрестя з вул. Літке на забороняючий червоний сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по вул. Літке. Внаслідок зіткнення автомобіль «ВАЗ» було пошкоджено, [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді забитої рани обличчя, закритого перелому лонної і сідничної кістки справа. Вказані обставини встановлені вироком суду і відповідно до ст.61 ЦПК України не доказуються при розгляді цієї справи. Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.09.2014р. [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком. Стягнуто з ПАТ «ОГЗК» на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 5000 грн., позов до ТДВ СК «Кредо» залишений без розгляду (а.с. 55-58 - копія вироку). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.12.2014р. в частині розгляду цивільного позову вирок районного суду скасовано, направлено цивільний позов на новий розгляд в порядку цивільного судочинства (а.с. 68-69 - копія ухвали). Таким чином, встановлено, що [PERSON] є винним у скоєні ДТП, внаслідок якої був травмований позивач, пошкоджено його транспортний засіб. Згідно автотоварознавчому дослідженню сума матеріального збитку, яка завдана володільцю автомобіля [NUMBER] складає 12468,30 грн. (а.с. 5-18 -висновок). Відповідно до ст.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004р. (далі Закон № 1961-IV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 36.1 Закону № 1961-IV, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. В пункті 16 постанови від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» Пленум Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Позивач не надав доказів того, що він звертався до страхової компанії з заявою про відшкодування завданих збитків і отримав відмову, тому суд вважає, що в частині вимог до ТДВ СК «Кредо» в позові необхідно відмовити. Суд вважає, що внаслідок пошкодження здоров'я, автомобіля позивачеві була завдана моральна шкода так як внаслідок злочину він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, значний час перебував на стаціонарному лікування, що призвело до зміну звичайного способу його життя і вимагає від нього додаткових зусиль для організації її життя. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст.23 ЦК України ооба має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'їчи близьків родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно зі ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно висновку авто технічної експертизи однією з причин ДТП було порушення [PERSON] п. 12.3 ПДР (а.с.129-131 - копія висновку експерта). [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, але провадження у справі було закрито в зв'язку з закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП (а.с.128 - копія постанови). З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі вини позивача у скоєні ДТП, судом завдана позивачеві моральна шкодо оцінюється у 10000 грн. Згідно матеріалам кримінальної справи 211/2361/14-к [PERSON] на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ПАТ «ОГЗК» та керував автомобілем, який належить цій юридичній особі. Відповідно до частини 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Таким чином, відшкодовувати позивачеві моральну шкоду повинно ПАТ «ОГЗК». Так як позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позову, а його вимоги частково задовольняються, то судовий збір 243,60 грн. судом стягується з ПАТ «ОГЗК» в дохід держави.

Outcome: partial