Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі, зареєстрованому 29 серпня 1998 року Беседівською сільською Радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З червня 2018 року між ним та відповідачкою сімейно-шлюбні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними та несумісність характерів. Проживають вони окремо. Відновити шлюб неможливо, оскільки між ними відсутня любов, взаємна довіра і повага. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Відповідачка буде приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Спір про поділ майна відсутній. Шлюб у нього та відповідачки перший. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 29 серпня 1998 року Беседівською сільською Радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 2. Судові витрати з відповідачки не стягувати. Позивач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує у повному обсязі. З червня 2018 року між ним та відповідачкою фактично шлюбні відносини припинені. З цього часу вони проживають окремо, не ведуть сумісне господарство та не мають спільного бюджету. Спір про поділ майна та виховання дитини відсутній. Строк на примирення не потрібний. Просив позов задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. просив з відповідачки не стягувати. У разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.24, 26). Відповідачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги вона визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. З червня 2018 року фактично шлюбні відносини між нею та позивачем припинені, з цього часу вони проживають окремо, не ведуть сумісне господарство та не мають спільного бюджету. Спору про поділ майна та виховання дитини немає. Строк на примирення не потрібний. Просила справу розглянути за її відсутності (а.с.27). Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності позивача та відповідачки. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 серпня 1998 року у Беседівській сільській Раді Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 2 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Фактично шлюбні відносини між позивачем і відповідачкою припинені з червня 2018 року, з цього часу вони проживають окремо, не ведуть сумісне господарство та не мають спільного бюджету. Причиною розпаду сім`ї є непорозуміння між подружжям, відсутність любові, взаємної довіри і поваги. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. Сторони зазначили, що строк на примирення не потрібний. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, що позивач просить шлюб розірвати, відповідачка позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, суд вважає, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, сім`я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. З урахуванням зазначеного копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Позивач при зверненні з даним позовом сплатив судовий збір у сумі 768,40 грн. (а.с.1), просив витрати по сплаті судового збору з відповідачки не стягувати (а.с.2,24,26), тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем.

Outcome: approved