Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві посилається на те, що у житловому будинку, що знаходиться в с. Лежниця по вул. Центральній, 18 Іваничівського району проживав батько позивача [PERSON]. Згідно даних погосподарської книги власником будинку був [PERSON] 26 січня 2017 року [PERSON] помер. Крім вказаного будинку [PERSON] належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,40 га. та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,20 га, що була передана на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 22 жовтня 1993 року № 18 «Про приватизацію земельних ділянок». Позивач прийняв спадщину після смерті батька, вступивши у володіння спадковим майном, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем за однією адресою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в с. Лежниця по вул. Центральна, 18 Іваничівського району, Волинської області та земельні ділянки, а саме, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,40 га, що розташована в с. Лежниця Іваничівського району адмінінстративно-територіальні межі [PERSON] сільської ради Іваничівського району, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,20 га, що також розташована в с. Лежниця Іваничівського району, адмінінстративно-територіальні межі [PERSON] сільської ради, які він успадкував за законом після смерті батька [PERSON], який помер 26 січня 2017 року. В підготовче судове засідання позивач не з'явився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Від представника відповідача [PERSON] сільської ради також надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Визнання відповідачем та представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приймає визнання позову відповідачами у даній справі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. \~ \~ \~ \~Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що згідно записів погосподарської книги, житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Лежниця по вул. Центральній, 18 Іваничівського району належав батьку позивача [PERSON], який 26 січня 2017 року помер. (а.с.13, 9). Згідно рішення [PERSON] сільської ради від 22 жовтня 1993 року № 18 [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,40 га. та для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель у розмірі 0,20 га. (а.с. 31). Позивач прийняв спадщину після смерті батька, так як постійно проживав разом із спадкодавцем за однією адресою. Відповідач не заперечила щодо визнання за позивачем права власності на успадковане ним майно. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. З матеріалів справи вбачається, що державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Матеріалами справи встановлено, що позивач набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України. \~ \~ \~ \~Визнання позову відповідачами будь-чиїх прав та інтересів не порушує. \~ \~ \~ \~За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підставними. \~ \~ \~ \~Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Outcome: approved