Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в інтересах [PERSON] в обґрунтування якого вказав, що позивачка є власником житлового будинку № 6 кв. 1 по вул. Сквирська в с. Тхорівка Сквирського району Київської області та землекористувачем земельної ділянки, розташованої під житловим будинком, яка належить ДП «Тхорівський спиртзавод». Відповідач [PERSON] є землевласником сусідньої земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Сквирська, 1, с. Тхорівка, Сквирський район, Київська область. Позивачка завжди намагалася дотримуватися добросусідських відносин відносно відповідачки та ніяких нарікань відносно дотримання правил добросусідства з боку відповідача ніколи не було. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 103 ЗК України власник та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо), про те відповідач, порушуючи правила добросусідства, посадила фруктові дерева на межі між земельними ділянками сторін, а за ними поставила паркан, чим замістила встановлені межі своєї земельної ділянки в сторону позивача, фактично зменшивши цим земельну ділянку, яка знаходиться у користуванні позивача, а також порушення меж між земельними ділянками не дає доступу позивачу до його погреба. Земельний спір між сторонами розглядався Тхорівською сільською радою. Для розгляду спору була створена узгоджувальна комісія Тхорівської сільської ради, яка з виходом на місце провела обстеження земельних ділянок та склала відповідний акт погодження меж між сторонами та згідно якого узгоджувальною комісією виявлено порушення відповідачем меж між її земельною ділянкою та земельною ділянкою, що знаходиться у користуванні позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Представник позивачки просить суд зобовязати відповідачку [PERSON] усунути порушення можливості нормального користування земельною ділянкою [PERSON], а саме: відновити межу, яка поділяє земельні ділянки, які розташовані за адресами: [ADDRESS] та вул.. Сквирська, 1, с. Тхорівка, Сквирський район, Київська область, шляхом ліквідації фруктових дерев, що розташовані на межі суміжних земельних ділянок та перенесення паркану на межу, що відповідає земельно кадастровій документації на суміжні земельні ділянки. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та надав пояснення аналогічні викладеним в позові. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, місце та дату розгляду справи належним чином повідомлена. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила суд у їх задоволенні відмовити та повідомила, що з 2012 року користується майном та земельною ділянкою, яка перейшла до неї після смерті бабусі [PERSON] та знаходиться за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Тхорівка, вул. Сквирська, 1. Між ділянкою по вул.. Сквирська ,1 та суміжною з нею ділянкою вул.. Сквирська, 6, що належить ДП «Тхорівський спиртзавод», згідно державного Акту на право користування землею серія Б № 025693 виданого 1980 року, що підтверджено довідкою, виданою виконавчим комітетом Тхорівської сільської ради № 104 від 19.08.2015 року, встановлено паркан з металевих стовпчиків і сітки попереднім власником [PERSON] близько 10 років назад на місті старого деревяного паркану, що слугує розмежувальною лінією між земельними ділянками. Заміри для оформлення державного Акту на право власності проводилися відносно старого паркану. За весь час користування земельною ділянкою з боку позивачки жодного разу не було скарг чи звернень на порушення добросусідства. Факти, наведені в позовній заяві, щодо доступу до погреба не відповідають дійсності, тому що вхід в погреб розміщений з іншого боку, який зовсім не повязаний з існуючою межею між ділянками, а до верхньої частини погреба можна вільно підійти з боку дороги між парканами позивачки і її. Вважає, що позов є необґрунтованим та недоведеним, оскільки ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таких доказів до позовної заяви не було надано. Одним з документів, на які посилається позивачка, є Акт погодження меж, але даний акт не може бути доказом, оскільки акт повинен погоджувати конкретні межі, а не встановлювати невідповідність розмірів конкретної ділянки, без зазначення розмірів. В акті не зазначено в чому саме полягає невідповідність земельної ділянки до державного Акту, в яких точках і розмірах. В Акті не вказано якими вимірювальними засобами виконувалася робота комісії. В складі комісії немає землевпорядника або особи з належною кваліфікацією для проведення обмірів земельної ділянки, тому вважає роботи по проведенню обмірів проведені не кваліфіковано. Відповідачку ніхто не повідомив про створення комісії для погодження меж, про дату проведення обстеження та замірів. Власником сумісної земельної ділянки є ДП «Тхорівський спиртзавод» жодних претензій чи скарг відносно існуючих сумісних меж земельної ділянки ніколи не заявлялося, оскільки згідно до ч. 1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановлення твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. В позовній заяві позивачка вимагає відновити межу шляхом ліквідації висаджених фруктових дерев та вказує, що фруктові дерева висаджені на межі між земельними ділянками сторін, а за ними поставили паркан, не надаючи доказів цьому твердженню. Фруктові дерева висаджені без порушення норм правил добросусідства. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка по справі [PERSON] є власником житлового будинку № 6 кв. 1 по вул. Сквирська в с. Тхорівка Сквирського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.11). Відповідачка по справі [PERSON] є власником земельної ділянки, яка розташована на території с. Тхорівка, вул. Сквирська, 1 у розмірі 0,4447 га., яку відповідачка успадкувала після смерті її бабусі [PERSON] та підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю ІІ-КВ № 102254 (а.с. 23,24). Сторони по справі є сусідами. З копії довідки Тхорівської сільської ради Сквирського району Київської області № 104 від 19 серпня 2015 року вбачається, що земельна ділянка на якій розташований будинок [PERSON] № 6, кв. 1 по вулиці Сквирський с. Тхорівка з господарчими будівлями належить ДП «Тхорівський спиртзавод» (а.с.9). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Частиною 2 та 3 стаття 106 ЗК України передбачено, що види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними. З позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що позовна заява стосується саме питання встановлення твердих меж земельної ділянки та відновлення межових знаків та покладання цих обовязків на відповідачку по справі та ґрунтується на вимогах ст. 106 ЗК України. Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 106 ЗК України питаннями, які стосуються відновленню межових знаків займається державний орган, а не власник земельної ділянки, а тому відсутні підстави зобовязати відповідачку по справі, як фізичну особу власницю земельної ділянки проводити будь які дії повязані з відновленням межових знаків, твердих меж. Крім цього, суд звертає увагу на те, що власником земельної ділянки на якій розташований будинок позивачки є ДП «Тхорівський спиртзавод», якій як власник має право відповідно до вимог ч. 1 ст. 106 ЗК України вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків. Таким чином, представником позивача [PERSON] не було надано належних та допустимих доказів, які підтверджують факт порушення права позивачки.

Outcome: dismissed