Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

[PERSON] , жителька [ADDRESS] , звернулась в суд з позовом до [PERSON] , жительки [ADDRESS] , про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,8311 га, яка розташована в урочищі «Чехівка» с. Нижнів Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у зв`язку з тим, що у витязі з Державного земельного кадастру на спадкову земельну ділянку невірно вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків власника земельної ділянки (спадкодавця) [PERSON] , в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкову земельну ділянку. 27.05.2021 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`лась однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просила справу розглянути без її участі. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 150044 від 23.01.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010931100829, належало право власності на земельну ділянку площею 0,8311 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «Чехівка» Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження позивачки [PERSON] та відповідачки [PERSON] їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29, 52 зворот). З 05.02.1977 року позивачка перебувала у заєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 13.11.1986 року було розірвано та після державної реєстрації розірвання шлюбу їй було залишено шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.04.2021 року та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 28, 29). 01.06.1992 року відповідачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 52). [INFO] [PERSON] (батько) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). [INFO] [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17). Ще за життя [PERSON] (мати) посвідчила на ім`я [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла їй земельну ділянку, належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 150044, що підтверджується копією заповіту від 01.07.2014 року (а.с. 15). Також за життя [PERSON] (мати) посвідчила на ім`я [PERSON] (відповідачка) заповіт, яким заповіла їй житловий будинок, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, земельні ділянки для ведення особистого господарства у с. Нижнів Тлумацького району, грошові заощадження на ощадній книжці, земельнеу ділянку, належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 159349, що підтверджується копією заповіту від 01.07.2014 року (а.с. 49 зворот). Відповідно до копії спадкової справи № 338/2004, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною корнторою Івано-Франківської області 21.07.2004 року після смерті [PERSON] (батько), спадщину в порядку спадкування за законом прийняла його дружина [PERSON] (мати), яка вступила в управління спадковим майном та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 44-47). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] (позивачка) прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки у шестимісячний термін звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с. 48, 58). Згідно довідки Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 272 від 26.04.2021 року та виписки з погосподарської книги Нижнівського старостинського округу Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 271 від 26.04.2021 року [PERSON] (відповідачка) була постійною жителькою с. Нижнів Івано-Франківського району Івано-Франківської області та на день смерті матері [PERSON] постійно проживала разом з нею та була зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 13, 14). Нотаріусом було роз`яснено зміст ст. 1257 ЦК України щодо нікчемності заповіту, посвідченого після смерті [PERSON] (мати) на ім`я [PERSON] (відповідачка), а тому [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] (позивачка) подали до нотаріальної контори письмові заяви, в яких просили видати їм свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , а не за заповітами (а.с. 63, 65 зворот, 66, 70, 71). Окрім цього між спадкоємцями першої черги за законом [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] (позивачка) було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] (мати), в т.ч. сторони вирішили, що до [PERSON] (позивачка) переходить право на спадщину на земельну ділянку площею 0,8311 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «Чехівка» Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 150044 від 23.01.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010931100829, кадастровий номер: 2625685600:11:003:0067. Все інше спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] (мати) та не є предметом даного позову, переходить до [PERSON] (відповідачка) (а.с. 68-69), яка в свою чергу оформила спадщину на спадкове майно та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 23-27). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 67/2019, заведеної 02.11.2019 року Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (мати) (а.с. 48-111), з якої вбачається, що [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] (позивачка) є єдиними спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] . В нотаріальному порядку [PERSON] (позивачка) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що у витязі з Державного земельного кадастру на спадкову земельну ділянку невірно вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків - власника земельної ділянки (спадкодавця) [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеними державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 244/02-31 від 14.04.2021 року (а.с. 19). Так, у копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.09.2020 року вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків власника спірної земельної ділянки [PERSON] - [NUMBER] (а.с. 5-10). Проте, відповідно до довідки уточнення з витягу про земельну ділянку, складеної Відділом у Тлумацькому районі ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, встановлено, що при формуванні обмінного файлу з вини ДП «Карпатське підприємство геодезії картографії та кадастру» допущено помилку в ідентифікаційному номері власника земельної ділянки [PERSON] , а саме зазначено номер [NUMBER] , тоді як правильний реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] (а.с. 12). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельну ділянку в спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 454,0 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved