Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] , Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на 1/3 частки квартири в порядку спадкування за законом, третя особа Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON] . [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] в рівних частинах на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 08.10.2020 державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергієнко А.С. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку вищезазначеної квартири, що залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки відповідно до письмових носіїв, що знаходяться в архіві Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] була заведена за № 444/2000. Однак архів Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори за 2000 рік включно було передано до Луганського обласного державного нотаріального архіву. Тобто, спадкова справа № 444/2000 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] знаходиться на території, де українська влада не здійснює свої повноваження. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно за законом на 1/3 частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка залишилася після смерті його дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник відповідача Сєвєродонецької міської\~військово-цивільної\~адміністрації Сєвєродонецького\~району Луганської\~області Шарнікова І.І. в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, просила вирішити дане питання на розсуд суду. Третя особа державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергієнко А.С. в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 27.10.1981 Сєвєродонецьким міськ. ЗАГС Ворошиловградської області, [PERSON] народився [INFO] , батьком якого зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.04.1996 Сєвєродонецьким ДВП об`єднання «Азот» згідно з розпорядженням (наказом) № 238 від 04.03.1996. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 19.01.2000 № 35486, виданої 22.10.2018 Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради, в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: позивач [PERSON] , [INFO] , дружина позивача [PERSON] , [INFO] . З копії довідки № 666, виданої 13.11.2018 Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» вбачається, що згідно з обліком КП Сєвєродонецьке БТІ станом на 29.12.2012 квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (російською мовою) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.04.1996 Сєвєродонецьким ДВП об`єднання «АЗОТ» Луганської області згідно з розпорядженням (наказом) № 238 від 04.03.1996. Відповідно до копії заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] 23.12.2019 звернувся до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття після смерті [INFO] його дружини [PERSON] спадкового майна, а саме 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Згідно з копією листа Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори «Щодо надання роз`яснення» № 574/01-16 від 08.10.2020, відповідно до письмових носіїв, що знаходяться в архіві Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] була заведена за № 444/2000. Однак архів Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори за 2000 рік включно було передано до Луганського обласного державного нотаріального архіву. Тобто, спадкова справа № 444/2000 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] знаходиться на території, де українська влада не здійснює свої повноваження. Таким чином, видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] дружини позивача [PERSON] немає можливості. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.01.2000 Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 86, у віці 39 років. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено у судовому засіданні, позивач, відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , так як є чоловіком померлої, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Водночас, позивач отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, не оформив у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлений можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку. Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування. Отже, позивач [PERSON] , як спадкоємець померлої дружини [PERSON] , має право на спадкування за законом спадкового майна, яке залишилось після смерті останньої. Водночас, окрім позивача з заявою про прийняття спадщини за законом або за заповітом до нотаріальної контори інші спадкоємці не звертались, а позивач прийняв належну йому частину спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] . Не дивлячись на те, що щодо майна померлої [INFO] [PERSON] була заведена спадкова справа за № 444/2000, відомості, що будь-хто зі спадкоємців отримав свідоцтво про право на спадщину та оформив її встановленому законом порядку у суду відсутні і отримати їх неможливо через перебування архівної спадкової справи на території, яка не підконтрольна українській владі. Крім того, відповідач [PERSON] , як спадкоємець першої черги після померлої матері\~ [PERSON] ,\~позовні вимоги\~визнав,\~тобто відмовився\~від своєї\~частки у\~спадковому майні\~на користь\~позивача. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог позивача є достовірними, підтверджені належними письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідачів на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved