Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 597. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, шлюб, сімю. Через сімейно-побутові проблеми та діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, розвинулася неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. \~\~\~\~ У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 12.07.2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 597, що підтверджується\~\~свідоцтвом про одруження серії І-ЕГ № 066143, виданим 12.07.2003 року (а.с.3). В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 212506, виданим 14.02.2015 року (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог\~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved