Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтований тим, що він є власником 5/6 часток об`єкту житлової нерухомості - житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. Відповідач по справі [PERSON] є власником 1/12 частки об`єкту житлової нерухомості - житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 березня 2017 року, виданого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською Л.А. Крім того, [PERSON] є власником 1/12 частки об`єкту житлової нерухомості - житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 жовтня 2017 року, виданого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською Л.А. Загалом, у відповідності до правовстановлюючих документів позивачу належить 5/6 часток будинковолодіння, а інша частина 1/6 частки належить відповідачу. У відповідності до рішення № 809 виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих від 28 вересня 1967 року [PERSON] відведено земельну ділянку площею 600 кв.м. по [ADDRESS] , під будівництво одноквартирного житлового будинку. Згідно дозволу № 151 на проведення будівельних робіт [PERSON] надано дозвіл виробництво будівельних робіт щодо будівництва індивідуального житлового будинку з прибудовами на садовій дільниці [ADDRESS] на підставі рішення № 809 виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих від 28 вересня 1967 року. Водночас, між позивачем та відповідачем виник спір щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою. Сторони хоч і володіють та користуються окремими частинами будинку, кожен з них має окремий вхід і веде окреме господарство, проте земельною ділянкою користуються спільно. В зв`язку із неможливість узгодити із відповідачем порядок користування земельною ділянкою добровільно, позивач [PERSON] вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою в якій просить встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 600,00 кв.м., що розташована по [ADDRESS] , між співвласниками даного будинковолодіння: [PERSON] та [PERSON] , відповідно до висновку кадастрового плану на земельну ділянку ТОВ «ПОДІЛЛЯ ІНЖАГРОБУД» та виділити в користування [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0450 кв.м., позначену фіолетовим кольором та [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0100 кв.м., позначену зеленим кольором та площею 0,0050 кв.м. жовтим кольором. Ухвалою суду від 20.10.2021 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 22.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. На адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Також, в прохальній частині позовної заяви просив суд судові витрати залишити за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшла заява про визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, та просив розгляд справи здійснити у його відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предету спору [PERSON] в судове засідання також не з`явилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. При вирішенні справи покладалася на розсуд суду. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована\~Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції»\~і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом установлено, що [PERSON] є власником 5/6 часток об`єкту житлової нерухомості - житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. від 06.10.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 6197, що підтверджується копією даного свідоцтва та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.10.2020 за № 227033412 (а.с.4 ). [PERSON] є власником 1/6 часток об`єкту житлової нерухомості - житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 03 березня 2017 року та від 26 жовтня 2017 року, виданих державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською Л.А., зареєстрованих в реєстрі за № 1-139 та № 1-887, що підтверджується копіями даних свідоцтв та копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2017 за № 81793475 та від 26.10.2017 за № 101700550 (а.с.6). Вищевказані обставини також підтверджуються копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-15). Згідно з рішенням № 809 виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих від 28 вересня 1967 року [PERSON] відведено земельну ділянку площею 600 кв.м. у 52 дільниці в [ADDRESS] , під будівництво одноквартирного індивідуального житлового будинку (а.с.16) З дозволу № 151 на проведення будівельних робіт вбачається, що [PERSON] було надано дозвіл на проведення будівельних робіт щодо будівництва індивідуального житлового будинку з прибудовами на садовій дільниці [ADDRESS] на підставі рішення № 809 виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих від 28 вересня 1967 року (а.с.17) На а.с. 18 міститься копія кадастрового плану земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 23.09.2021 року ТОВ «ПОДІЛЛЯ ІНЖАГРОБУД». Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] виник спір з приводу встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка перебуває у спільному користуванні цих сторін за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до\~ст.152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦК України, кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Проте право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватися до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Тому право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України). Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно з ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частина четверта\~статті 120 ЗК України\~передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При застосуванні положень\~статті 120 ЗК України, у поєднанні з нормою\~статті 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року № 6-2цс15. Також згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 15.05.2017 у справі № 6-841цс16, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними та у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи. Верховний Суд України вказав, що при вирішенні спору та визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 19\~постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позов обґрунтованим, та враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, та визнання позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. За клопотанням позивача [PERSON] судові витрати по справі слід залишити за останнім.

Outcome: approved