Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Четверта Миколаївська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], на земельну ділянку площею 5,15 га з кадастровим номером 4824281200:01:000:0137, розташовану в межах території Ковалівської сільської ради, Миколаївського району Миколаївської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що вищевказана земельна ділянка належала його матері [PERSON], яка померла 14 березня 2015 року. Після смерті матері відкрилася спадщина, яку позивач прийняв. До складу спадщини увійшла вищевказана земельна ділянка. Однак нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині земельної ділянки через те, що спадкоємцем не подано оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач у заяві посилається на те, що оригінал правовстановлюючого документа було втрачено за невідомих обставин. У судове засідання 09.06.2016 позивач та його представник не зявились, при цьому 09.06.2016 подали до суду заяви, у яких позовні вимоги підтримали і просили розглядати справу за їх відсутності. Раніше у судовому засіданні 26.05.2016 представник позивача також позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача у судові засідання не зявився. Про дату, час та місце слухання справи відповідач повідомлявся вчасно та належним чином. 12.05.2016 на адресу суду від відповідача надійшов лист, у якому відповідач просив суд розглядати справу без участі його представника, при цьому повідомив, що рішення суду відповідач підтримає та прийме до відома. Представник третьої особи у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце слухання справи третя особа повідомлялась вчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого. 14 березня 2015 року [PERSON] померла у віці 76 років у селі Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області і після її смерті відкрилася спадщина на рухоме та нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку, площею 5,15 га, розташовану в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (а.с. 9). [PERSON], на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 602160 від 02.07.2007, виданого на підставі розпорядження Миколаївської райдержадміністрації від 15 жовтня 2002 року № 321, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010701800567, належала земельна ділянка площею 5,15 га, розташована в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - 4824281200:01:000:0137. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] доводиться позивачу матірю (а. с. 8). Оскільки позивачем не було подано оригіналу документу, який би встановлював право власності на спадкове майно, зокрема вищевказану земельну ділянку (державний акт про право приватної власності на земельну ділянку був втрачений за невідомих обставин), це стало підставою для відмови державним нотаріусом Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївськоїобласті [PERSON] у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину в частині земельної ділянки (а.с. 22). Відповідно до ст. ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України позивач [PERSON] 11.09.2015, шляхом подачі заяви до нотаріального органу, прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] за законом. [PERSON] 11.09.2015, шляхом подачі заяви до нотаріального органу, відмовився від прийняття належної йому частки в спадщині, яка залишилася після смерті матері [PERSON], на користь сина померлої [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України позивач успадкував всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останньої. До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право на вищезазначену земельну ділянку. Згідно з державним актом на ім'я [PERSON], другий примірник якого зберігається в Управлінні Держземагентства у Миколаївському районі Миколаївської області, земельна ділянка за життя належала їй на праві приватної власності, а після її смерті має відійти до спадкоємців, тобто до позивача як спадкоємця за законом. Належність земельної ділянки матері позивача підтверджується копією державного акту, завіреною та отриманою в Управлінні Держземагентства у Миколаївському районі Миколаївської області (а.с. 11). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільовогопризначення. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, через викладені вище обставини, тому воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. За таких обставин позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved