Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначив, що він є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України. Заявник зазначає, що він звернувся до органів реєстрації, однак йому було відмовлено в реєстрації факту смерті, оскільки документи надані ним не відповідають умовам діючого законодавства та не створюють правових наслідків, з підстав їх видання органами, що діють на тимчасово окупованій території України. На підставі викладено просить: встановити факт смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , що потрібно заявнику для отримання копії свідоцтва про смерть батька українського зразка. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, разом з цим, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність, просив заяву задовольнити (а.с.18). Представник заінтересованої особи Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у судове засідання також не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений, на адресу суду надійшов лист-повідомлення (02.12.2021 року вх. № 9699), згідно якого представник заінтересованої особи зазначив, що просить розгляд справи провести у їх відсутність, питання щодо заявлених вимог залишив на розсуд суду (а.с.16-17). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані заявником документи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до частини 2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заява про встановлення факту смерті [PERSON] , подана сином померлого [PERSON] , 1977 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). На підтвердження факту смерті [PERSON] , заявник надав суду низку документів, а саме: копію свідоцтва про смерть та довідку про причини смерті. Судом досліджується копія свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у віці 72 роки, про що складено актовий запис про смерть № 1906. Свідоцтво про смерть видане Кіровським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (а.с.9). Згідно довідки про причину смерті № 44, вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] , причина смерті: злоякісне новоутворення без уточнення локалізації (а.с.11). Судом встановлено, що заявник звертався до органів державної реєстрації актів цивільного стану, але [PERSON] відмовлено у державній реєстрації смерті його батька [PERSON] , з підстав відсутності достатніх документів на підтвердження смерті, а надані копії документів на підтвердження факту смерті не відповідають умовам діючого законодавства та не створюють правових наслідків, оскільки такі видані на тимчасово окупованій території України (а.с.10). Оцінюючи свідоцтво та довідку про причини смерті, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав Отже, підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті батька у зв`язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують даний факт, видані органами, які розміщені на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року м. Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Виходячи з наявних у справі доказів вбачається, що реєстрація смерті батька заявника в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати його смерть на підставі вищезазначеного лікарського свідоцтва про смерть немає, оскільки воно не відповідає визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті, тому відновлення порушених прав заявника неможливо в іншій спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Наведене свідчить, що факт смерті батька заявника [PERSON] є доведеним, та враховуючи, що він помер на тимчасово окупованій території, реєстрація його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі наданого свідоцтва є неможливою, а встановлення факту смерті необхідне для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved