Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 травня 2009 року він надав грошову позику у вітчизняній валюті приватному підприємцю [PERSON], в сумі - 50000 (пятдесят тисяч) гривень 00 копійок, договір позики був складений машинописним текстом без розписки, за умови сплати процентів за користування грошима в розмірі 3.0% щомісячно від суми позики, але проценти сплачуються в день повернення позики за весь час користування грошима. На при кінці 2013 року, в грудні місяці він звернувся до відповідача з проханням про повернення позики визначеної розпискою грошової суми на його користь у повному розмірі, але відповідач пояснив, що грошової суми для повернення у нього немає, тому попрохав почекати ще деякий час. Після чого позивач неодноразово звертався до відповідача з питанням про повернення повної грошової суми, але кожного разу відповідач відмовляв йому, пояснюючи відмову, відсутністю коштів. Відповідач не повернув йому зазначену суму грошей зазначених в договорі позики від 12 травня 2009 року, тобто заборгованість відповідача перед позивачем складає 50000,00 гривень, без процентів за користування грошима. В порушення укладеної угоди відповідач не виконав взятих на себе зобовязань, своєчасно борг не повернув, пояснивши що у нього відсутні кошти для повернення боргу, незважаючи на те, що займається підприємницькою діяльністю і має прибуток. Відповідач, добровільно позику не повернув і в звязку з цим позивач змушений звертатися до суду. Питання стосовно стягнення індексу інфляції, неустойки (штрафу, пені), процентів від суми позики та інше буде розглядатися в окремому порядку, після повернення позики. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість - 50000 гривень 00 гривень в звязку з невиконанням зобовязання, згідно договору позики від 12 травня 2012 року. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, збільшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Вісті Придніпровя» №66 (1765) від 01 вересня 2016 року. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору позики від 12 травня 2009 року [PERSON] зайняв у [PERSON] 50000,00 гривень. Згідно повідомлення [PERSON] від 18 червня 2014 року він зобовязується повернути борг у повному обсязі. Пропонував вирішити питання повернення боргу в позасудовому порядку. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року в справі N 6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). У відповідність ч.ч.1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Вказаний борг у розмірі 50000,00 гривень слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], а також на підставі ст.ст.80, 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 гривня та витрати на публікацію оголошення в пресі про виклик відповідача в сумі 210 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved