Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що 02 вересня 2005 року його було прийнято на роботу у ТОВ «Катран» на посаду оператора автозаправної станції з режимом роботи 24 години через три доби. 14 серпня 2009 року на автозаправній станції, яка належить ТОВ «Катран», о другій годині тридцять хвилин ночі з [PERSON] стався нещасний випадок в зв'язку із протиправним діянням невстановлених слідчими органами особами, в наслідок чого він отримав травми голови та обличчя, що призвело до втрати професійної працездатності на 30 відсотків. Нещасний випадок стався з вини ТОВ «Катран», яке належним чином не забезпечило безпеку робочого місця операторів автозаправної станції. [PERSON] посилається на те, що у зв'язку з отриманими травмами обличчя та голови він відчуває фізичні та моральні страждання через постійну біль голови, погіршенням зору, а під час перебування на лікарняному позивач не міг вести повноцінний спосіб життя, відчував фізичні страждання і біль, обумовлені важкістю травми та особливостями її лікування, в зв'язку з чим постійно відчував психологічний дискомфорт та порушення душевної рівноваги, виражених у відчуттях розпачі, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Після лікування та перенесених операцій на обличчі позивача залишились рубці, які спотворюють зовнішній вигляд, що надає додаткових душевних страждань, а також згідно висновку МСЕК позивачу встановлено 30% втрати професійної непрацездатності та ІІ група інвалідності. Розмір грошової суми за моральну шкоду, внаслідок отриманої травми він оцінив в розмірі 100.000 гривен. Також, [PERSON] просить суд стягнути на його користь суму витрачених коштів на придбання ліків, проходження обстеження та проведення операцій. Сума цих ви трат склала 5.178,52 гривень. До цього, позивач вказує на те, що в період з 04 січня по 22 квітня 2010 року внаслідок отриманої травми він перебував на лікарняному, в цей період йому було зроблено повторну операцію на обличчі. Після завершення лікування відповідні листки непрацездатності [PERSON] було здано до бухгалтерії ТОВ «Катран» для їх оплати, але з вини відповідача ці листки не були сплачені, внаслідок чого позивач просить суд стягнути з відповідача суму не сплачених відшкодувань за листками непрацездатності в розмірі 3.200,00 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Не погодившись з вказаним позовом, під час розгляду справи представник ТОВ «Катран» заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність з підстав, викладених у запереченні на позов. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі відділення виконавчої дирекції фонду в Біляївському районі Одеської області, у судове засідання не з'явився, був повідомлений судом про час та день слухання справи належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав. Положеннями ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожний має право при визначенні його громадянських прав та обов'язків на справедливий та публічний розгляд судом його справи. У судовому засіданні встановлено, що з 02 вересня 2005 року по 30 серпня 2010 року [PERSON] працював у ТОВ «Катран» на посаді оператора автозаправної станції. З матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2009 року [PERSON] перебував на робочому місці та було здійснено напад на автозаправну станцію не встановленими слідчими органами особами, в наслідок якого він постраждав. За наслідками розслідування нещасного випадку, було складено Акт розслідування нещасного випадку, що стався 14 серпня 2009 року о 2 год. 30 хв. ночі від 28 серпня 2009 року за формою Н-5 та Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 28 серпня 2009 року за формою Н-1. Висновками розслідування встановлено, що оператор [PERSON] заступив на зміну 13.08.2009 року о 08 годині ранку, 14.08.2009 року о 2 годині 30 хвилин [PERSON] вийшов на вулицю в туалет, пройшовши 10-15 м. де на нього був здійснений напад невідомими особами, в наслідок чого він отримав травми лиця і голови. Згідно висновку комісії, зробленому у відповідності до п. 16 «Порядку розслідування і ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», зазначений нещасний випадок вважається пов'язаним з виробництвом. 27 квітня 2010 року медико-соціальна експертна комісія встановила [PERSON] третю групу інвалідності з 30 % втратою професійної працездатності, а при повторному обстеженні 24 квітня 2012 року медико-соціальна експертна комісія встановила [PERSON] другу групу інвалідності з 30 % втратою професійної працездатності, що підтверджується виписками з акта огляду медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги № 003264 від 27 квітня 2010 року та № 004573 від 24 квітня 2012 року. Отже, суд вважає, що вимогу [PERSON] про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно зі ст. 1168 ЦК України , моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Положеннями статті 153 КЗпП України передбачено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст. 173 КЗпП України, шкода заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно із п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Також п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Крім того, суд зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 роз'яснено, що з 20 березня 2007 року обов'язок про відшкодування моральної шкоди потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання покладений на власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У зв'язку з отриманими травмами [PERSON] безумовно відчуває фізичні та моральні страждання через постійну біль в голові, що порушує звичайний ритм життя та завдає багато незручностей. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує вимоги справедливості та спів розміреності, характер спричинених йому моральних страждань, інші конкретні обставини, ступень перенесених страждань, ступень порушення життєвих зв'язків, характер додаткових зусиль для організації свого життя.

Outcome: approved