Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи на стороні позивача Семереньківська сільська рада Тростянецького району, Служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області, Прокуратура Тростянецького району Сумської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, мотивуючи вимоги тим, що відповідачі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який на даний час проживає у сім'ї позивача. Батьки дитини з 1991 року по 2005 рік перебували в шлюбі. 21.06.2005 року з рішенням Тростянецького районного суду присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 100 грн. [PERSON] аліменти на утримання сина не сплачував та не сплачує, вихованням його не займався, на даний час знаходиться в місцях позбавлення волі, із сином взаємовідносини не підтримує. Мати дитини - [PERSON] більше як два роки не займається вихованням сина [PERSON], так як виїхала на заробітки до м.Києва та залишила дітей [PERSON] та [PERSON] у родині позивача. За рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON], який на даний час перебуває у іншій родині під опікою. Відповідачка до цього часу не цікавиться життям свого сина [PERSON], матеріальної допомоги на його утримання не надає. В інтересах захисту прав дитини та з метою встановлення над хлопчиком опіки позивач просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно [PERSON], як таких, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків та стягнути із ним на утриманні дитини аліменти у розмірі ? частки їх заробітків із кожного до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задовольнити при тому показав, що відповідачка [PERSON] є його дочкою, яка вийшла заміж за відповідача [PERSON], та у шлюбі народився [INFO]. [PERSON]. Після розлучення відповідачів у 2005 році, відповідач покинув сім'ю, і з того часу вихованням сина не займався та на його утримання коштів не надавав, через що [PERSON] зверталась до суду із позовом про стягнення аліментів. Потім відповідачка співмешкала з іншим чоловіком - [PERSON], під час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя не склалось через те, що вони зловживали алкогольними напоями, вчиняли вдома сварки і бійки. Після того, як вони припинили спільне проживання - відповідачка залишила своїх дітей [PERSON] і [PERSON] у сім'ї позивача, а сама виїхала за межі Сумської області у пошуках роботи. Тривалий час про відповідачку не було ніяких відомостей, що змусило позивача подавати заяву до міліції на її розшук. [PERSON] позивач передав матері біологічного батька дитини, під опікою якої на даний час хлопчик і перебуває, так як відповідачка позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON]. Після того, як відповідачку розшукали представники органів внутрішніх справ - вона іноді телефонує позивачеві, однак вже більш як два роки не приїздить до сина [PERSON], не цікавиться його життям, листів не пише, по телефону із ним не спілкується, матеріальної допомоги не надає. Батько [PERSON] перебуває у місцях позбавлення волі за скоєння злочину і також листів не присилає та його життям не цікавиться. Для [PERSON] створені у родині позивача всі умови для життя і розвитку, позивач із дружиною займаються його вихованням і утриманням, хлопчик вже не пам'ятає свого батька, і про матір майже не згадує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, яка була повідомлена про час та місце судового розгляду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання у [ADDRESS] (а.с.64), про що свідчать повернені без вручення судові виклики та поштова кореспонденція (а.с.68-70,86-89) у зв'язку із тим, що адресат за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України суд вважає, що судовий виклик відповідачці вручений належним чином, тому є підстави розглянути справу у відсутності відповідачки. Відповідач [PERSON] відбуває покарання у місцях позбавлення волі - Городищенській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області, який був повідомлений через адміністрацію вказаної установи про час та місце розгляду справи (а.с.92,93), надав до суду письмову заяву, у якій вказав, що він ознайомився із матеріалами, надісланими йому судом у вказаній цивільній справі, відмовився давати будь-які пояснення з приводу цього спору, зазначив, що виплачувати аліменти дитині буде після звільнення з місць позбавлення волі, бо на даний час не має фінансових можливостей (а.с.94). Прокурор прокуратури Тростянецького району просив задовольнити позов у повному обсязі, так як батьки ухиляються від виховання та утримання дитини. Представник Служби у справах дітей Тростянецької РДА позовні вимоги підтримала, вказуючи, що через самоусунення відповідач від виховання їх сина, не надання матеріальної допомоги на його утримання - порушуються права малолітнього [PERSON], у зв'язку із чим позов є обґрунтований і орган опіки та піклування надав висновок про доцільність позбавлення відповідачів їх батьківських прав відносно їх сина [PERSON]. Представник органу опіки та піклування Семереньківської сільської ради Тростянецького району у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, просив позовні вимоги задовольнити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Як вбачається, Тростянецькою РДА 18.04.2013 року був наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.11). Рішенням Гребенківського районного суду Полтавської області від 20.01.2013 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнене з неї аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.12-14). За вироком Зарічного районного суду м.Суми від 12.05.2011 року [PERSON] засуджено за ч.3 ст.187, ч.2, 190 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна (а.с.16-19). Згідно копії виконавчого листа за рішенням Тростянецького районного суду Сумської області № 2-520 від 21.06.2005 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 100 грн. щомісячно (а.с.20), які боржник не сплачує та відомості чи квитанції про їх сплату до відділу ДВС не надає (а.с.21). Згідно довідки виконкому Семереньківської сільської ради [PERSON] проживає разом зі своїм дідусем - [PERSON], якого останній виховує, матеріально забезпечує необхідним. Батько дитини знаходиться у місцях позбавлення волі, а мати знаходиться в розшуку в органах міліції, дитині не допомагає, не спілкується, свої батьківські обов'язки не виконує (а.с.22). Відповідно до характеристики виконкому Семереньківської сільської ради [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та внуком [PERSON], родина займається підсобним господарством, має земельну ділянку. Позивач характеризується виключно позитивно (а.с.23,24). З актів обстеження житлово - побутових умов проживання сім'ї [PERSON] по [ADDRESS] від 18.02.2014 року вбачається, що родина проживає у приватному будинку, де [PERSON] забезпечений всім необхідним для навчання, проживання та повноцінного розвитку, родина забезпечена продуктами харчування, має присадибну ділянку, тримають підсобне господарство, умови проживання задовільні, [PERSON] сумлінно виконує свої обов'язки, слідкує за здоров'ям онука, піклується про розумовий та фізичний розвиток дитини, в сім'ї створені всі умови для повноцінного розвитку особистості дитини та відповідають санітарно - гігієнічним нормам проживання (а.с.25,26). З копії листа Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області вбачається, що 11.12.2012 року від [PERSON] до чергової частини надійшла письмова заява про те, що його донька [PERSON] на початку січня 2012 року поїхала на заробітки до м.Київ і не повернулася. Під час розслідування кримінального провадження було встановлено номер її мобільного телефону та з нею була проведена телефонна розмова, під час якої було встановлено, що вона проживає у м.Вінниця та просить подальшу перевірку за заявою її батька не проводити (а.с.27). Висновком органу опіки та піклування Семереньківської сільської ради від 19.02.2014 року було рекомендовано Тростянецькому районному суду призначити [PERSON] опікуном над онуком [PERSON] (а.с.39). Рішенням виконкому Семереньківської сільської ради № 13 від 19.02.2014 року було затверджено висновок про умови проживання [PERSON] з дідусем [PERSON] (а.с.40). Як вбачається з характеристики малолітній [PERSON] характеризується як дитина, яка має навчальні досягнення достатнього та середнього рівнів, не повністю використовує свої можливості і здібності, потребує постійного контролю, добре запам'ятовує учбовий матеріал, має здібності до вивчення математики, приймає участь у загальношкільних святах, на уроках не завжди уважний і активний, без поважних причин занять не пропускає. Хлопчик проживає із дідусем [PERSON] та бабусею, які дбають про його життя, навчання і виховання, батьки дитини не займаються її вихованням (а.с.41). З повідомлення Зарічного районного суд м.Суми вбачається, що [PERSON] засуджений вироком Зарічного районного суду за ст.ст.187 ч.3, 190 ч.2, 70 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі та відбуває покарання в Городищенській виправній колонії УДДУ ПВП у Рівненській області №96 (а.с.61). Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у Постанові від 30.03.2007 N3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1980 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, приймаючи до уваги всі наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, так як батько дитини [PERSON] протягом більш як вісім останніх років, після розлучення із дружиною, не спілкується із сином, не займається його вихованням, та матеріальним утриманням, а мати [PERSON] більш як останніх два роки не мала спілкування із дитиною, не вчинила жодної дії, яка б свідчила про здійснення нею виховних заходів щодо свого сина, не цікавилась його життям та здоров'ям, матеріальної допомоги не надавала. Жодних поважних причин, які б свідчили про неможливість здійснення відповідачами своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання сина - суду надано не було. Оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути із відповідачів аліменти у заявленому в позові обсязі. Так, в судовому засіданні встановлено, що батьки дитини ухиляються від матеріального утримання дитини, відомостей про їх незадовільний стан здоров'я у суду не має. Та обставина, що відповідач на даний час відбуває покарання у місцях позбавлення волі - не може бути взята до уваги як можливість звільнення відповідача від його батьківських обов'язків по утриманню сина. За таких обставин, відповідно до ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідачів, з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України - відносно стану здоров'я та матеріального становища дитини, платників аліментів, та інших обставин. Отже, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини необхідно позбавити відповідачів батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], 2002 року народження, та стягнути аліменти на його утримання. Також необхідно припинити із 11 березня 2014 року стягнення за виконавчим листом №2-520/2005, виданим 21.06.2005 року на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 21.06.2005 року - аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат встановлено, що із відповідачів необхідно стягнути судовий збір за вирішений майновий спір у розмірі 243 грн. 60 коп. у дольовому порядку, відповідно до ст..80 та ч.3 ст.88 ЦПК України. Судові витрати, понесені позивачем за подачу позову щодо немайнових вимог (а.с.1), [PERSON] просив залишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved