Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Сороківської сільської ради, [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Незалежності, 54 в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що житловий будинок та господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Незалежності (колишня вул. Леніна), 54 в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області належали колгоспному двору, головою якого була його бабка [PERSON]. У відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 94.4 м.кв., житловою площею 50.2 м.кв., літньої кухні, позначеної літерою «Б», сараю, позначеного літерою «В», стайні, позначеної літерою «Г», комори, позначеної літерою «Д», гаража, позначеного літерою «Ж», навісу, позначеного літерою «Д», погребу, позначеного літерою «К», вбиральні, позначеної літерою «М», криниці, огорожі, вигрібної ями та вимощення. Згідно висновку ЕТВО «Придністровя» ринкова радість житлового господарства становить 133 175 грн. 26 вересня 2002 р. [PERSON] вчинила на користь позивача заповіт, згідно з яким розпорядила йому все належне їй майно: житловий будинок з надвірними будівлями, земельний та майновий паї, грошові заощадження. Заповіт ніким не скасовувався та не оспорювався. 02 жовтня 2002 року [PERSON] померла. На час смерті спадкодавця [PERSON] діяв Цивільний кодекс України 1963 р. На час відкриття спадщини позивач проживав однією сімєю з спадкодавцем, вели спільне господарство, позивач забезпечував її догляд, проводив поховання. Після смерті бабки позивач самостійно розпоряджається спадщиною, проживає в будинку, несе витрати по утриманню його в належному стані, сплачує комунальні послуги, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Також позивач своєчасно звернувся в Городенківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа № 774, позивач одержав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай. На переоформлення будинку позивач не мав коштів. У лютому 2016 р. звернувся до в.о. державного нотаріуса Городенківської ДНК з приводу успадкування житлового будинку, однак в оформленні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріусом позивачу відмовлено через реєстрацію господарства як колгоспного двору та неможливість визначення частки. На час припинення колгоспного двору у спадковому житловому господарстві проживали бабка позивача [PERSON], її співжитель [PERSON] (помер 29.11.1995 року) та позивач з дружиною і дочкою, які на частки у спадковому майні не претендують, з приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору не звертались. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача - Сороківської сільської ради в судове засідання не зявився. Виконавчий комітет Сороківської сільської ради просить розглядати справу без представника сільської ради, позовні вимоги визнає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності, позов визнають. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Свідоцтвом про право особистої власності на будинковолодіння від 18 серпня 1988 р., виданим виконкомом Городенківської районної ради, стверджено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, службових будівель і споруд, що розташовані в с. Сороки по вул. Леніна, 54 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]; свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 148 від 10 серпня 1988 р. Довідкою виконавчого комітету Сороківської сільської ради № 57 від 08.02.2016 р. стверджено, що вулицю «Леніна» в с. Сороки перейменовано на вулицю «Незалежності» за рішенням Сороківської сільської ради, нумерація будинків не змінювалася. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Довідкою № 56 від 08.02.2016 р., виданою виконавчим комітетом Сороківської сільської ради стверджено, що станом на 15.04.1991 р. в господарстві за адресою с. Сороки вул. Незалежності (Леніна), 54 проживали: [PERSON], [INFO] голова, [PERSON], [INFO] чоловік, [PERSON], [INFO] внук, [PERSON], [INFO] невістка, [PERSON], [INFO] правнучка. [PERSON] помер 29.11.1995 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 283424, виданим 01 грудня 1995 року Сороківською сільською Радою. Копією повторного свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 047132, виданим 03 квітня 2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, стверджено, що [PERSON] померла 02.10.2002 року. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. На час смерті спадкодавця [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в с. Сороки по вул. Леніна, 54. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7226 від 11.03.2015р., виданою Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що в с. Сороки по вул. Незалежності, 54 Городенківського району згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 100 зареєстровано власність на нерухомість на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 18.08.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 148 від 10.08.88 р. за [PERSON], головою колгоспного двору. Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Незалежності, 54 с. Сороки містить схематичний план земельної ділянки, план будівлі, характеристику будинку, господарських будівель і споруд. Як вбачається із висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністровя» 02.02.2016 року, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: с. Сороки вул. Незалежності, 54 становить 133175 грн. Судом встановлено, що спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 26.09.2002 р., посвідченим секретарем виконавчого комітету Сороківської сільської ради, є її внук [PERSON], який 24 січня 2011 року змінив імя «Бігайлюк Дмитро Миколайович» на «Волох Дмитро Миколайович», що доводиться копією свідоцтва про зміну імені серії 1-НМ № 007806, виданим 24 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Про те, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04 березня 2008 року серії ВКЕ № 882142, спадкова справа № 774 від 10.09.2007 р. зареєстрована в реєстрі за № 345. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори від 12.02.2016 р. стверджено, що позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з тим, що господарство по вул. Незалежності, 54 в с. Сороки Городенківського району, головою якого була [PERSON], відносилося до колгоспного двору, частки в цьому господарстві між членам бувшого колгоспного двору не визначені. Судом не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Незалежності, 54 в с. Сороки. Позивач проживає в будинку та користується господарськими будівлями і спорудами. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 328, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved