Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, яким просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 17 липня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрованого в реєстрі за № 16512. Позивач вказав, що він дізнався від приватного виконавця Юхименка О.Л. про вчинення приватним нотаріусом вказаного виконавчого напису, відповідно до якого у позивача нібито існує заборгованість перед відповідачем за кредитним договором № 1001023440501 від 23.04.2018 року на суму 12808,39 грн. та 500 грн. витрат на вчинення такого напису. На думку позивача, даний виконавчий напис повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступного. По-перше, відповідач повинен був подати нотаріусу докази відсутності спору щодо сум заборгованості на момент вчинення напису. Проте, позивач не укладав з відповідачем кредитного договору і в нього немає будь-якої заборгованості перед відповідачем. По-друге, відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, стягувач повинен надати нотаріусу засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. По-третє, виконавчий напис повинен бути вчинений на оригіналі кредитного договору, а напис вчинено на нотаріальному бланку без прикріплення оригіналу документа, що підтверджує безспірну заборгованість (оригінал кредитного договору). При цьому, нотаріус взагалі не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки на момент вчинення напису з переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ № 1172, було виключено такий документ, як оригінал кредитного договору та виписка по рахунку. Представник позивача надав суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі та участі позивача, заявлені вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надала суду заяву, якою просила суд розглядати справу за її відсутності з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства. Приватний виконавець Юхименко О.Л., який бувналежним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 11 листопада 2019 року за вказаним позовом було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. 10 грудня 2019 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області підготовче провадження у вказаній цивільній справі за позовною заявою [PERSON] було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 17 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 1001023440501 від 23.04.2018 року. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12 липня 2018 року по 12 липня 2019 року. Сума заборгованості складає 12808,39 грн. Відповідно до заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, позивач звертався до Першого Українського міжнародного банку щодо надання йому споживчого кредиту в сумі 9452 грн. Будь-яких інших даних щодо укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору та наявності у позивача заборгованості за ним, суду не надано. 05.08.2019 року на підставі виконавчого напису № 16512 від 17.07.2019 року приватним виконавцем Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження № 59707981. Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до положень ст. 87 вищевказаного Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом міністрів України. Згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням вищевикладеного, умовами для вчинення нотаріусом виконавчого напису станом на 17.07.2019 року є: наявність оригіналу кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, подані документи мають підтверджувати безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як було вказано позивачем, він не укладав кредитного договору з відповідачем та не має перед ним ніякої заборгованості. Вищевказане відповідачем жодним чином не спростовано. Положенням ст. 87 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Крім того, відповідно до пункту 5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогоНаказом Міністерстваюстиції України22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України22 лютого 2012 р.за № 282/20595, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Як вбачається з матеріалів справи, всупереч вимогам ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,осплорюваний виконавчий напис було вчинено на окремому аркуші формату А-4, а не на документі, яким встановлено заборгованість. При цьому з тексту та оформлення виконавчого напису не вбачається, що він не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, тому продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Постановою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року по справі № 569/8884/17 визначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Оцінивши та дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оспорюваний позивачем виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог щодо його форми, передбаченої ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, крім того, його було винесено без дотримання вимог, встановлених ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису), оскільки сама по собі заява № 1001023440501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, без надання кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, не підтверджує безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved