Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, шляхом спростування поширеної відносно нього інформації, яка була опублікована 19.08.2016 року на інтернет-сторінці відповідачки в соціальній мережі «Однокласники» та стягнення 100000 грн. моральної шкоди. В своїх вимогах позивач посилається на те, що будучи сільським головою с.Олександрівка Хустського району, в середині серпня 2016 року він дізнався про те, що відповідачка опублікувала в соціальній мережі «Однокласники» неправдиві відомості відносно нього. Зі змісту даної публікації вбачається про його ніби-то втручання в педагогічний процес Олександрівської ЗОСШ, втручання в призначення директора школи, ніби-то він не займається своїми прямими обовязками сільського голови, а займається підприємницькою діяльністю. Вважає, що дана публікація, яку було поширено серед інтернеткористувачів, порочить його честь, гідність а також негативно вплинула на його ділову репутацію. 25.08.2016 року позивач звернувся із заявою до правоохоронних органів, щодо неправомірних дій відповідачки. Внаслідок перевірки встановлено, що гр. [PERSON] перебуває з ним у неприязних відносинах та рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства за захистом, честі та ділової репутації. Внаслідок публікації відповідачки, позивач змушений був виправдовуватись перед своїми знайомими та односельчанами за те, чого не робив. Діями відповідачки йому нанесено також моральну шкоду. Яка виразилась у моральних стражданнях та переживаннях, оскільки відповідачка принизила його, висвітливши серед багатьох людей як хабарника та корупціонера. Через публікацію відповідачки у соціальних мережах, позивач постійно нервує та переживає через те, що про нього подумають мешканці с.Олександрівка. На повернення до нормального ритму життя йому знадобилося багато часу, а тому оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 100000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з наведених в заяві підстав, вважають його повністю доведеним та просили зобовязати відповідачку спростувати опубліковану нею недостовірну інформацію через засоби масової інформації, та стягнути з неї 100000 моральної шкоди. Відповідачка [PERSON] вимоги позовної заяви вважає недоведеними, пояснила суду що не має жодного відношення до публікації, на яку посилається позивач. В той період часу її сторінка в соціальній мережі «Однокласники» була зламана невідомими особами і вона була змушена зареєструвати нову сторінку. Хто від її імені здійснював публікацію 19.06.2016 року на її сторінці в соціальній мережі «Однокласники» їй невідомо. Просила відмовити в задоволенні позову повністю. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали даної справи та Висновок № 2745 Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими, особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема право на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації належить позивачеві. Як роз'яснено у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про захист гідності та честі а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року (надалі Постанова), при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації порушує особисті немайнові права, тобто (або) завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. (п.18 Постанови). Таким чином позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Матеріалами справи встановлено, що 19.08.2016 року в соціальній мережі «Однокласники» на сторінці відповідачки було опубліковано статтю, в якій автор вказує недоліки в роботі позивача як сільського голови, стверджує, що останній втручається в роботу ЗОСШ с. Олександрівка, намагається впливати на призначення його керівника та вчиняє інші дії які не личить вчиняти сільському голові. Факт даної публікації на її сторінці в соціальній мережі «Однокласники» в судовому засіданні визнаний відповідачкою, однак остання ствердила, що не здійснювала її. [PERSON] заявила суду, що її сторінка в соціальній мережі була «зламана» невідомими особами, внаслідок чого вона була змушена її заблокувати. Показаннями допитаних судом свідків [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлено, що вони являються близькими родичами та друзями відповідачки і їм нічого не відомо про те, що дану публікацію робила та розповсюджувала саме відповідачка. З висновку №2745 Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, зробленому по заяві позивача [PERSON], вбачається, що між сторонами існують неприязні відносини. Жодних дій на встановлення обставин, при яких була здійснена публікація від 19.08.2016 на сторінці відповідачки в соціальній мережі «Однокласники» правоохоронними органами не вчинялось. В матеріалах справи міститься пояснення [PERSON] та відмова від пояснень [PERSON], будь-яких інших доказів щодо походження вказаної інформації, її автора, можливого «злому» сторінки позивачки - матеріали висновку не містять. В ході розгляду справи сторонами не заявлялось клопотання щодо перевірки наявності або відсутності факту «злому» сторінки відповідачки в соціальній мережі «Однокласники», а тому суд не може стверджувати, що саме відповідачка булав автором та здійснила публікацію, яку позивач вважає компрометуючою. При цьому відповідачка заперечила публікацію нею особисто статті 19.08.2016 року стосовно [PERSON] Згідно з положеннями ст.ст.10,60,212 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі доводів сторін та наданих ними доказів щодо обставин справи, досліджених в судовому засіданні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем відповідно до ст.ст.10,60,212 ЦПК України не подано належних і допустимих доказів, які б підтверджували поширення саме відповідачем негативної інформації щодо позивача а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Тобто, в даному випадку відсутній юридичний склад правопорушення, наявність якого може бути підставою для захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі. Таким чином суд, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним відмовити в задоволенні позову за його недоведеністю. Вимога позивача в частині стягнення моральної шкоди не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не доведено, що саме діями відповідача така шкода була нанесена. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed