Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області, у якому просив визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої 24.07.2015 року його двоюрідної сестри [PERSON]. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 15.11.2005 року померла тітка позивача зі сторони батька [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться в с.Куснища по вул.Волі, 27а, Любомльського району Волинської області, земельних ділянок та майнового паю. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були діти останньої: [PERSON] та [PERSON], які спадщину прийняли в порядку ст.1268 ЦК України, так як на момент відкриття спадщини проживали з спадкодавцем своєю матірю. Однак, зазначені спадкоємці своїх спадкових прав не оформили, так як померли, а саме: [PERSON] 23.01.2007 року, а [PERSON] 24.07.2015 року. Між цим, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний останньому майновий пай, яку прийняла сестра останнього [PERSON] шляхом спільного проживання на момент його смерті, однак також у встановленому порядку своїх прав не оформила, у звязку зі смертю. Окрім зазначеного майна, до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла також земельна ділянка. Після смерті [PERSON], яка померла останньою, відкрилась спадщина за законом, однак спадкоємців першої, другої, третьої та четвертої черг за законом немає, оскільки, як остання, так і [PERSON] сімї не мали, були одинокими та недієздатними, тому позивач, як двоюрідний брат, на підставі ч.4 ст.1266 ЦК України, має право на спадкування за правом представлення. Разом з цим, в оформленні свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] нотаріусом позивачу було відмовлено з тих підстав, що на день відкриття спадщини із спадкодавцем він не проживав та пропустив строк, передбачений ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини. Вважає, що зазначений строк він пропустив з поважних причин, оскільки у його розпорядженні були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а також ті, що доводять їх родинні звязки. Зазначені документи постійно зберігались у спадкодавця та про їх наявність і місцезнаходження позивачу відомо не було та лише у грудні 2016 року дані документи він виявив у будинку, де проживали його: тітка та двоюрідні брат і сестра. В судове засідання сторони не зявились. Позивач в позовній заяві одночасно просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області, як відповідача, надійшла заява, датована 16.01.2017 року за вих. №18, про те, що дана сільська рада позов [PERSON] визнає повністю та просить розглядати справу без участі представника сільської ради. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. У справі встановлені наступні факти та обставини. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №018509, виданого Куснищанською сільською радою Любомльського району Волинської області 15.11.2005 року, стверджено, що [PERSON] померла 15.11.2005 року (а.с.13). З довідки Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 17.11.2016 року за №429 встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться по вул.Волі, 27А, в с.Куснища Любомльського району Волинської області; дві земельні ділянки, площею 2,01 га та 0,48 га, та право на майновий пай, яке перебуває в КСП «Куснищанський» Любомльського району Волинської області (а.с.6). Приналежність спадкодавцю [PERSON] зазначеного спадкового майна також підтверджується: витягом з погосподарської книги №3 за 2016 рік Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області; копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №033965, виданого Куснищанською сільською радою народних депутатів 20.06.1999 року; копією свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВЛ №0033508, виданого Куснищанською сільською радою 28.11.2002 року (а.с.5, 9, 10). Довідкою Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 17.11.2016 року за №429 також стверджено, що до дня смерті [PERSON], разом з останньою були зареєстровані та проживали її діти: дочка - [PERSON] та син - [PERSON] (а.с.6). Разом з цим, з цієї ж довідки сільської ради встановлено, що в управління та володіння спадковим майном вступив єдиний спадкоємець, племінник спадкодавця [PERSON] позивач [PERSON], який здійснює догляд за житловим будинком та обробляє земельну ділянку (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №037209, виданого Олицькою селищною радою 23.01.2007 року, [PERSON] помер 23.01.2007 року в с.Олика Ківерцівського району Волинської області (а.с.14). Відповідно до довідки Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 17.11.2016 року за №430, [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], та після його смерті залишилось спадкове майно, а саме, право на майновий пай, яке перебуває в КСП «Куснищанський» Любомльського району Волинської області, що також підтверджується копією свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВЛ №0033497, виданого Куснищанською сільською радою 28.11.2002 року (а.с.7, 11). Цією ж довідкою стверджено, що на день відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] проживала та була зареєстрована [PERSON], а в управління та володіння спадковим майном фактично вступив позивач - [PERSON] (а.с.7). Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №174381, виданого виконавчим комітетом Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області, стверджено, що [PERSON] померла 24.07.2015 року в с.Руда Любомльського району Волинської області (а.с.15). Згідно довідки Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 17.11.2016 року за №428, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 2,22 га, що також підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №033966, виданого Куснищанською сільською радою народних депутатів 30.06.1999 року, а в управління та володіння спадковим майном після її смерті вступив позивач - [PERSON] (а.с.8, 12). Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19.01.2017 року за №46475912, наданої листом приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] від 19.01.2017 року за вих.№6/01-16, інформація щодо спадкодавця [PERSON], яка померла 24.07.2015 року, у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.30;31). Отже, на підставі вищенаведених доказів, вбачається відсутність спадкоємців після смерті [PERSON], визначених у ст.ст.1233, 1241, 1261-1264 ЦК України. Та обставина, що позивач [PERSON] доводиться спадкодавцю [PERSON] двоюрідним братом підтверджується наступними доказами: - копією свідоцтва про народження позивача серії ІІІ-ЯР №114084, виданого Куснищанською сільською радою Любомльського району Волинської області 08.05.1958 року, у якому його батьком значиться [PERSON] (а.с.17); - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ЯЮ №169711, виданого Головнянським райбюро ЗАГС Волинської області 30.12.1950 року, та копією свідоцтва про народження матері спадкодавця [PERSON] [PERSON] серії ІІ-ЕГ №467991, виданого відділом ЗАГСу Любомльського райвиконкому Волинської області 29.09.1990 року, у яких їх батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.18, 19); - копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ №433753, виданого відділом ЗАГСу Любомльського райвиконкому Волинської області 29.09.1990 року, відповідно до якого, [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] взяла прізвище останнього «Капітанюк» (а.с.20); - копією свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON] серії І-ЕГ №434008, виданого Любомльським райвідділом ЗАГСу Волинської області 25.08.1978 року, згідно якого батьками останньої записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Частиною 4 статті 1266 ЦК України передбачено, що двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №053883, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області 15.01.2008 року, стверджено що батько позивача, а дядько спадкодавця [PERSON] [PERSON] помер 22.02.1999 року (а.с.16). Таким чином, у справі встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за правом представлення, в порядку ч.4 ст.1266 ЦК України. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У справі встановлено, що позивач на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] разом зі спадкодавцем не проживав та у строк, визначений у ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини у встановленому законом порядку не подав. Як на причини пропуску зазначеного строку, позивач вказує на відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також документів, які доводять родинні звязки зі спадкодавцем, які він віднайшов лише в грудні 2016 року. Між цим, з досліджених судом доказів, достовірно встановлено, що позивач після смерті [PERSON] та її дітей: [PERSON] та [PERSON], фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті кожного із них шляхом здійснення догляду за житловим будинком та користуванням земельними ділянками. Зазначені обставин Куснищанською сільською радою Любомльського району Волинської області не заперечені та визнані, тому, в силу ст.ст.60, 61 ЦПК України, вважаються доведеними та такими, що доказуванню не підлягають. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, проаналізувавши письмові докази у їх сукупності та враховуючи те, що орган місцевого самоврядування, будучи відповідачем у справі, не заперечив проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка спадкоємців за законом 1-4 черги немає, а також той факт, що позивач своїми діями засвідчив свою небайдужість до спадкового майна, оскільки продовжив догляд за спадковим майном, що в своїй сукупності дає підстави суду вважати причини пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини поважними. Відтак позов є підставним та підлягає задоволенню.

Outcome: approved