Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що зареєстрований 17.02.2007 року виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. В позовній заяві зазначає, що від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя сторін не склалося і на сьогоднішній день їхня сім'я існує формально, так як з 2010 року вони живуть окремо, не ведуть спільного господарства. За вказаний період в кожного з них склалися різні інтереси, різне коло спілкування, різні погляди на життя, між ними відсутня взаємоповага та взаєморозуміння. Нещодавно позивачеві стало відомо, що відповідачка створила нову сім'ю, з якою проживає в іншому районі. Тому він вважає, що [PERSON] не заперечуватиме щодо розірвання шлюбу, а збереження сім'ї - суперечить їхнім інтересам. В зв'язку із чим строк для примирення просить не надавати. За час окремого проживання сторін, дочка проживала біля матері відповідачки в с.Вікно, оскільки відповідачка живе в іншому населеному пункті, тобто доглядом та опікою [PERSON] займалася бабуся. Позивач вважає, що доньці буде краще проживати з ним в [ADDRESS]. На підставі наведеного, [PERSON] просить шлюб розірвати, неповнолітню дитину просить залишити проживати з ним. Ухвалою суду від 17.03.2015 р. орган опіки та піклування Городенківської РДА залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та зобов'язано подати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав. Просить позов задовольнити. Відповідачка та представник позивачки позовні вимоги визнали частково. Суду відповідачка пояснила, що на розірвання шлюбу згідна, однак не погоджується з тим, щоб дочку [PERSON] залишити на проживанні з позивачем. Заперечила, що донька проживає окремо від неї, оскільки, вони проживають разом в с. Вікно, вона займається її вихованням та утриманням, також обстеженням її здоров'я в медичних закладах, оскільки дитина має вроджену ваду серця, про що подала суду документи про результати обстежень. Позивач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, відвідує її дуже рідко. Представник служби в справах дітей Городенківської районної державної адміністрації в судовому засіданні підтримала, наданий суду висновок органу опіки та піклування Городенківської РДА про доцільність залишити проживати малолітню [PERSON], [INFO], після розлучення батьків біля матері [PERSON], [INFO] Суд, вислухавши осіб, які беруть участь в справі, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 17 лютого 2007 року виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 24 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Згідно довідки № 213 від 24.03.2015 р., виданої комітетом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS]. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, дочка проживає з відповідачкою. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов в частині розірвання шлюбу слід задовольнити. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом, зазначено в ст. 161 СК України. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як видно з висновку органу опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO] після розлучення батьків № 01-29/488 від 27.03.2015 р. - орган опіки та піклування вважає за доцільне після розлучення батьків залишити проживати дочку біля матері, [PERSON]. Судом визнано, що обома батьками дитини створені належні умови для її проживання. Однак суд враховує і принцип 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року відповідно до якого: дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Позивач з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, не навів суду будь-яких виняткових обставин, за яких дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю. З показань свідка [PERSON], яка працює вчителем початкових класів у Вікнянській школі та є класним керівником [PERSON], встановлено, що дочка сторін [PERSON] приходить в школу доглянута, на уроках весела, старанна. Дитиною турбується матір, яка відвідує батьківські збори, цікавиться успішністю своєї дитини. Батька останній раз свідок бачила 01.09.2014 року, коли [PERSON] ішла в 1 клас, тоді він надав їй 160 грн. для придбання прописів. Також зазначила, що часто приходить та дзвонить, щоб дізнатися про успіхи в школі внучки, бабуся [PERSON] по батьковій лінії. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її сестра, по справі відповідачка, живе в с. Вікно з своїми двома дітьми, утримує та виховує їх. Не розуміє, чого позивач поклав вимогу про місце проживання дочки з ним, оскільки їй достовірно відомо, що він неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки відносно дочки, а саме: дуже рідко її провідує, на утримання грошей не надає. Оплату частих діагностик серця дитини в лікарні здійснює її сестра. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про залишення дитини на проживання з позивачем є не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial