Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 04 травня 2011 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у них різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутнє почуття взаєморозуміння, через що між ними виникають сварки. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час спільного господарства не ведуть. Їх сім`я фактично розпалась. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо, тому і змушена звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання Позивач не з`явилася, при цьому подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, дітей віком до одного року не мають, спору щодо місця проживання дитини також не мають, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав заяву про слухання справи без його участі, при цьому зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Глухову Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області під записом № 51. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . На час розгляду справи на утриманні Позивача та Відповідача немає дітей віком до одного року. З позовної заяви вбачається, що у зв`язку з різними поглядами на шлюб та сім`ю, у сторін виникли сварки та конфлікти, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін та спільної дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved