Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Володимир-Волинського міського суду з позовом до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В своїй позовній заяві посилається на те, що в 1965 році його бабусею було побудовано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] померла. Заповіту на належне їй майно вона не залишила, тому після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй на праві приватної власності майно, в тому числі на вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Оскільки його батько [PERSON], який був спадкоємцем майна померлої [PERSON], помер [INFO] року, він вважає, що має право на ту частку спадкового майна, яка належала б його покійному батькові. Вказує, що [PERSON], як спадкоємиця за законом, не вступила у фактичне управління спадковим майном, а тому вважається такою, що спадщину не прийняла.. Інших спадкоємців за законом на спадщину немає. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак постановою приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Велемчаницею\~А.І., йому відмовлено в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, так як відсутні правовстановлюючі документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв'язку з цим просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після баби [PERSON], як померла [INFO] року. Ухвалою судді від 02 липня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 20 липня 2018 року. В підготовчому судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Устилузької міської ради в підготовче судове засідання не з'явився, від міського голови надійшла письмова заява, згідно якої Устилузька міська рада заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить суд слухати справу у відсутність їх представника. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі, просить суд прийняти визнання позову. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону не порушує їх права, а також свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно витягу з по господарської книги за 2001-2005 рік Устилузької міської ради по особовому рахунку № 273, будинкової книги, технічного паспорта житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON]. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [INFO] року [PERSON] померла. Як вбачається із фактичних даних, які містяться в матеріалах справи, спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент. У відповідності до ст.ст. 524, 525 ЦК УРСР (1963 року), які діяли на момент смерті, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Як стверджується матеріалами справи спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, були її діти : син [PERSON] та син [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [INFO] року помер [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року У відповідності до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР 1963 року якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що позивач [PERSON] є рідним сином покійного [PERSON]. Згідно довідки Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 361 від 01.06.2018 року, на день смерті [INFO] року [PERSON] проживала в [ADDRESS] і після її смерті спадкове майно прийняв її онук [PERSON]. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Велемчаниці А.І. від 22.05.2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] після смерті [PERSON] оскільки у спадкоємця відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, та повідомлено, що вирішення зазначеного питання проводиться в судовому порядку. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті [PERSON] не залишилося правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Outcome: approved