Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 11 червня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики № 11/06/13. Позикодавець надав позичальнику строкову безвідсоткову позику в розмірі 13 200,00 грн., а останній зобов'язувався повернути позику у визначений даним договором строк. Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів не виконав. До моменту подання даної позовної заяви Відповідач повернув лише 12 00, 00 грн. А решту коштів в сумі 1 200,00 грн, що на день підписання договору в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складало 150 доларів США 18 центів Відповідач не повернув. Внаслідок чого станом на 29 серпня 2014 року в нього виникла заборгованість по договору позики № 11/06/13 від 11 червня 2013 року на загальну суму 3 391,17 грн. - заборгованість за договором, 70,17 грн. - три проценти річних, 257,32 грн. - інфляційні нарахування та 1 021,23 грн. штраф. Просить стягнути з відповідача суму боргу та штрафних санкцій за договором позики та судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, подав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляла, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи у її відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом при розгляді справи встановлено, що 11 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики № 11/06/13. Відповідач зобов'язувався повернути суму позики до 06 липня 2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів [PERSON] не виконала. В результаті чого в неї станом на 29 серпня 2014 року виникла заборгованість перед [PERSON] на загальну суму 3 391,17 грн., з яких 2 042,45 грн. - заборгованість за договором, 70,17 грн. - три проценти річних, 257,32 грн. - інфляційні нарахування та 1 021,23 грн. штраф. Однак, враховуючи те, що відповідач частину боргу повернула позикодавцеві до моменту подання позову до суду, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] основного боргу в розмірі 1 200,00 грн., трьох процентів річних, що становить 41,22 грн., інфляційних нарахувань - 151,20, та штрафу в розмірі 600 грн., що в сумі складає 1992,42 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривні. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial