Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк», в якій просить суд стягнути з відповідача банківський вклад у розмірі 210 000,00грн., заборгованість за відсотками у розмірі 13 668,45грн., а також моральну шкоду у розмірі 10 000,00грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що між ним та відповідачем 14 серпня 2013 року було укладено договір банківського вкладу № 14970-Д з щомісячною сплатою процентів «Яскраве Літо». У відповідності з договором, як зазначає позивач, вкладник передає банку, а банк приймає депозит грошові кошти у національній валюті в сумі 210000 грн., на строк до 14 лютого 2015року. При достроковому поверненні вкладу будь-якої суми з вкладу з ініціативи вкладника з 15.05.2014року процентна ставка за користування вкладом з початку дії договору не змінюється. Як вказує позивач, за умовами договору відповідач зобов'язався у разі його повідомлення видати вкладнику вклад за 2 робочі дні до дати передбачуваного розірвання договору. Так, позивач зазначає, що він звернувся до відповідача з клопотанням про повернення йому вкладу, однак до теперішнього часу відповідач грошові кошти йому не повернув, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Також позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000, 00грн., яка виражається в порушенні його звичного образу життя, фізичних та душевних стражданнях, тяжких переживаннях щодо долі своїх багаторічних заощаджень. У судовому засіданні 07.10.2014року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач - ПАТ «Фінростбанк» про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, однак у судові засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову не надав. Факт отримання відповідачем судових повісток підтверджується накладною кур'єрської служби доставки (а.с. 17, 20). Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 14.08.2013року між позивачем - [PERSON] та відповідачем - ПАТ «Фінростбанк» було укладено договір про строковий вклад №14970-Д з щомісячною сплатою процентів «Яскраве літо», відповідно до умов якого, вкладник передає банку, а банк приймає в депозит грошові кошти на умовах, визначених цим договором. Сума вкладу складається з суми первинного внеску за цим договором. П.п. 1.2., 1.3. договору передбачено, що сума первинного внеску за договором становить 210 000,00грн. Вклад розміщується на строк 549 з 14.08.2013року до 14.02.2015року (дата повернення) включно. Нарахування банком процентів здійснюється на суму вкладу щомісячно, в останній робочий день місяця, за кожний календарний день по методу «факт/факт» згідно «Правилам бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України», затвердженими Постановою Правління Національного банку України № 255 від 18.06.2003 зі змінами та доповненнями. В день повернення вкладу проценти нараховуються за умовами п.1.4 цього Договору за кожний календарний день по методу «факт/факт» згідно з «Правилам бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України», затвердженими Постановою Правління Національного банку України № 255 від 18.06.2003 зі змінами та доповненнями. Відповідно до п.п. 1.4.,1.5.,1.6. договору про строковий вклад №14970-Д від 14.08.2013року проценти по вкладу нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, по день, що передує дню закінчення строку дії договору або списанню коштів з рахунку на інших підставах, включно. Проценти на суму первинного внеску нараховуються з розрахунку 23 процентів річних. Сплата нарахованих процентів за попередній місяць здійснюється, починаючи з 1-го числа місяця наступного, за місяцем внесення грошових коштів на вкладний рахунок. Згідно п.1.9. договору для виконання умов цього договору банк відкриває вкладникові депозитний рахунок № [NUMBER] в АТ «Фінростбанк» на якому обліковується сума вкладу. П. 2.1.2. договору передбачено, що при достроковому поверненні вкладу або будь-якої суми з вкладу з ініціативи вкладника з 15.05.2014року процентна ставка за користування вкладом з початку дії договору не змінюється. Умовами договору обумовлено, що вкладник має право: одержувати у визначені цим договором строки суму вкладу та суми процентів по ньому. Достроково отримати вклад або будь-яку суму з вкладу, повідомивши про це банк за 2 робочі дні передбачуваного розірвання договору, що оформлюється відповідним письмовим клопотанням вкладника про розірвання Договору, при цьому застосовується процедура, викладена в п.2.1.2. цього договору. На строк перебування вкладу під заставою банку, положення цього Договору щодо прав вкладника на дострокове отримання вкладу не діють. На вимогу п.2.3.2. банк зобов'язаний при отриманні клопотання вкладника про дострокове отримання вкладу або будь-якої суми з вкладу в односторонньому порядку від договору та зобов'язаний повернути вклад та нараховані проценти згідно умов викладених у п.1.5., 2.1.2., 2.2.2. цього договору. При цьому дата повернення вкладу та нарахованих процентів вважається датою розірвання договору. Як вбачається з матеріалів справи банк свої зобов'язання щодо відкривання рахунку виконав, а вкладник в свою чергу перерахував банку суму у розмірі 210 000,00 грн., що підтверджується квитанцією № TR.60825.72.64 від 14 серпня 2013року (а.с.7). 16 липня 2014року позивач [PERSON] звернувся до відповідача ПАТ «Фінростбанк» з клопотанням про розірвання договору та повернення грошових коштів за договором (а.с.8), яке відповідно до кур'єрського повідомлення відповідач отримав 17.07.2014року (а.с.9). Враховуючи, що відповідачем - ПАТ «Фінростбанк» не було повернуто суми вкладу з нарахованими процентами, позивач - [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Так, відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Суд приймає до уваги, що відповідач - ПАТ «Фінростбанк» здійснює надання фінансових послуг і прийняв від позивача гроші у розмірі 210 000 грн. на строк до 14.02.2015року, однак, договором передбачено, що вкладник має право достроково отримати вклад або будь-яку суму з вкладу, повідомивши про це банк за 2 робочі дні передбачуваного розірвання договору, що оформлюється відповідним письмовим клопотанням вкладника про розірвання Договору, при цьому застосовується процедура, викладена в п.2.1.2. цього договору. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору банківського вкладу, відповідачем не було повернуто позивачу - [PERSON] грошовий вклад з урахуванням нарахованих відсотків, у розмірі 223 668,45грн., з яких 210 000,00грн. - грошовий вклад, 13 668,45грн. нараховані проценти за користування грошовими коштами за період з 14.08.2013року по 22.07.2014року (210 000,00грн. грошовий вклад х 23% річних / 365 = 132,33 грн. у день х 339 (дні користування грошима за період з 14.08.2013року по 22.07.2014року) = 44 859,45грн. (проценти за користування грошима за 339 днів) - 31 191, 00грн. (проценти, які були повернуті вкладнику) = 13 668, 45грн.), що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а доказів повернення зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано, позовні вимоги щодо стягнення з ПАТ «Фінростбанк» суми грошового вкладу з нарахованими відсотками у розмірі 223 668,45 грн. за договором про строковий вклад №14970-Д з щомісячною сплатою процентів від 14.08.2013року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні вимоги про стягнення з ПАТ «Фінростбанк» моральної шкоди у розмірі 10 000,00грн., виходячи за наступного. Постанова Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995року передбачає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10 000, 00грн. не підлягають задоволенню, оскільки, на думку суду, порушення умов договору банківського вкладу з боку відповідача щодо своєчасного повернення грошей не є підставою для відшкодування моральної шкоди. Крім того, суд зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог в цій частині, не доведено та не надано суду доказів спричинення йому такої шкоди у зв'язку з невиконанням ПАТ «Фінростбанк» умов договору банківського вкладу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 2 236,68грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: partial