Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] (далі-позивачка) звернулася до суду з позовом до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» (далі-відповідач), у якому зазначає, що з 01.10.1991 по 17.12.2018 вона перебувала у трудових відносинах із відповідачем. Згідно наказу від 17.12.2018 №170-к звільнена з посади керівника бригади відділу комплексного проектування трансформаторних Державного проектно-вишукувального та науково- дослідного інституту «Укренергомережпроект» згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України, за угодою сторін. Позивачка стверджує, що при звільненні з роботи повний розрахунок з нею не проведений, а саме заборгованість по заробітній платі з вересня 2017 по грудень 2018 року у розмірі 35\~274, 19 грн. не виплачена. У зв`язку з чим, позивачка посилаючись на норми статей 21,115, 117 КЗпП України, прохає суд стягнути з відповідача на її користь 35 274,19 грн. в рахунок погашення заборгованості по виплаті заробітної плати та 38640,00 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно частині 2 статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх системному взаємозв`язку, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка з 01.10.1991 року перебувала у трудових відносинах з Державним проектно-вишукувальним та науково- дослідним інститутом «Укренергомережпроект». Наказом № 170-к від 17.12.2018 [PERSON] звільнена за угодою сторін з посади керівника бригади відділу комплексного проектування трансформаторних Державного проектно-вишукувального та науково- дослідного інституту «Укренергомережпроект» згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України. Відповідно даних, які містяться у довідці № 45, видана 30.05.2019 Державним проектно-вишукувальним та науково- дослідним інститутом «Укренергомережпроект», сума заборгованість із заробітної плати позивачки, з урахуванням виплаченого боргу, становить 35 274,19 грн. Згідно\~частини 1 статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. \~Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до\~\~статті 116 КЗпП України\~\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачем, на час розгляду даної справи у Державного проектно-вишукувального та науково- дослідного інституту «Укренергомережпроект» існує заборгованість перед позивачкою з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 35 274,19 грн. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд зазначає, що передбачений частиною 1\~статті 117 КЗпП України\~обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі\~статті 117 КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності Аналогічні правові висновки містяться у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27.03.2013 року у справі № 6-15цс13, від 03.07.2013 року у справі № 6-64цс13,\~від 21.01.2015 року у справі № 6-195цс14. Згідно наданого позивачкою розрахунку, зробленого з урахуванням даних, які містяться в розрахунковому листі за грудень 2018 року та довідки №45 від 30.05.2019, розмір середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні становить 38\~640,00 грн. Відповідно до\~ статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно частини 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частиною 2 статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на зазначене, те, що відповідачем не спростовано наявна за ним заборгованість зі сплати заробітної плати, а також розмір середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні, суд розглядаючи справи в межах заявлених позовних вимог, вважає за необхідне вимоги позивачки задовольнити в повному обсязі. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України та пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved