Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 липня 2014 року між ним та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Кредитний Договір на споживчі цілі №2009000114 на суму 25 719 гривень на строк 36 місяців. 08.02.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., вчинив виконавчий напис № 752 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за період з 29.01.2019 року по 31.01.2020 року за кредитним договором №2009000114 від 10.07.2014 року у розмірі 32120,45 грн. Сума заборгованості складається з: Суми заборгованості за тілом кредиту - 24 334.07 грн; Суми заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом - 7 386,38 грн; Суми плати за вчинення виконавчого напису - 400 грн. 16.05.2020 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Є.С. відкрив виконавче провадження № 62101794 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 752. 05.08.2020 року приватний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на його пенсію та направив її на виконання до Першотравенського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) в м. Першотравенськ Дніпропетровської області. Станом на день звернення до суду з цим позовом з нього утримано на користь відповідача 10910,15 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис № 752 є таким, що не підлягає виконанню, а грошові кошти в сумі 10910,15 гри стягнуті з нього на користь відповідача безпідставно, виходячи з наступного. Договір кредиту №2009000114 від 10.07.2014 року було укладено в простій письмовій форі, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Як вбачається з Кредитного договору №2009000114 від 10.07.2014 року та «Інформаційного листка з умовами кредитування...», кредит повинен був бути повернутий окремими частинами, шляхом щомісячної сплати рівними частинами в сумі 1229 гри. остання з яких до 10.07.2017 року, тобто з дня виникнення права вимоги за щомісячними рівними платежами за кредитом по січень 2017 року включно, минуло більше трьох років. Оспорюваним виконавчим написом з нього стягнута заборгованість яка склалася за період з 29.01.2019 року по 31.01.2020 року, яка серед іншого складається з процентів за договором за цей період. В той же час строк кредитування за договором №2009000114 від 10.07.2014 року до 10.07.2017 року, як свідчить усталена практика Великої Палати Верховного Суду, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною. Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Підставою набуття відповідачем коштів утриманих з пенсії позивача став спірний виконавчий напис нотаріуса №752, від 08.02.2020 року, який на думку позивача виконанню не підлягає та вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України. Ту частину коштів з 10910,15 гривень, які привласнив собі приватний виконавець, позивач вважає збитками заподіяними йому з вини ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» які згідно ст. 22 ЦК України також підлягають стягненню з відповідача на його користь. Виходячи з вищевикладеного, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №752, виданий 08 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» заборгованості, по кредитному договору №2009000114 від 10.07.2014 року. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» на користь [PERSON] безпідставно стягнуті кошти з пенсії [PERSON] в розмірі 10910,15 грн. Позивач надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» надало суду відзив на позовну заяву в якому заначило, що 10 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №2009000114 (далі - Кредитний договір), у відповідності до якого останній отримав кошти у розмірі 25 719 грн. 45 коп. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних. Згідно з п. 1.4.2. Кредитного договору сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. Відповідно до п. 1.4.3. Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого Кридиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1 даного Договору. У зв`язку з невиконанням умов Кредитного договору банком була нарахована заборгованість за користування кредитними коштами, що складається з: строкової заборгованості за кредитом - 9286,88 грн; строкових нарахованих % за даними балансу - 66,37 грн; простроченого тіла кредиту за даними балансу -15047,19 грн; нарахованих прострочених % по кредиту за даними балансу - 9620,01 грн. Загальна сума заборгованості за кредитним договором - 34020,45 грн. 13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі -ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») було укладено Договір факторингу №13/06/16 від 13.06.2016 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Позивача за Кредитним договором №2009000114 від 10.07.2014 року. В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до Позивача за Кредитним договором №2009000114 від 10.07.2014 року. На підставі зазначеного договору, 01 березня 2019 року Позивачу було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором. Направлення вимоги підтверджується списком №16029-2-182-107 згрупованих поштових відправлень цінних листів з описом вкладень та квитанцією про оплату з Укрпошта. Після відступлення банком права грошової вимоги, ні ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ні ТОВ «ФК «Прайм Альянс» не нараховувало ніяких відсотків та комісії за Кредитним договором. Позивачем не надано жодних розрахунків які б підтверджували обґрунтованість звернення з даною позовною заявою та заперечували суми які були зазначені у виконавчому написі, а отже Позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Щодо вимоги Позивача повернути стягнуті кошти за виконавчим написом, відповідач вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки з наведеного вбачається, що виконавчий напис вчинено у відповідності до законодавства і немає підстав для його скасування. Підставою набуття Відповідачем коштів [PERSON] є укладений між Позивачем та Відповідачем Кредитний договір, який встановлює заборгованість (чи її відсутність). Судом не встановлено, що Позивач в односторонньому порядку відмовився від кредитного договору або що такий договір був розірваний сторонами чи визнаний недійсним у судовому порядку. Таким чином, оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які Позивач просить стягнути, набуті Відповідачем як заборгованість за кредитним договором, тому їх не може бути витребувано. Виходячи з вищевикладеного, відповідач просить суд в задоволені позовної заяви відмовити в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, свої заперечення підтримує в повному обсязі, просить в задоволені позовної заяви відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З Договору про надання споживчого кредиту №2009000114 від 10.07.14р., Додатку №1 до цього договору, «Умов кредитування…» вбачається, що 10.07.14 року позивач уклав з ПАТ «ОТП Банк» кредитний договір за умовами якого отримав кредит в сумі 25719,45 грн на строк 36 місяців зі сплатою процентів 0,01% річних та 2% комісії, на умовах щомісячного повернення згідно з графіком платежів /до 10-12 числа місяця/ рівними частинами в розмірі 1229,00 грн /а.с.8,9/. 08.02.2020 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулося до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. з заявою на вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості за кредитним договором № 2009000114 від 10.07.14 року у розмірі 31 720,45 грн /а.с.27/. До якої відповідач додав наступні документи: -Установчі документи ТОВ «ФК «Прайм Альянс» /а.с. 28-37/; -Договір про надання споживчого кредиту №2009000114 від 10.07.14р., Додаток №1 до цього договору, «Умови кредитування…» з яких вбачається, що 10.07.14 року позивач уклав з ПАТ «ОТП Банк» кредитний договір за умовами якого отримав кредит в сумі 25719,45 грн на строк 36 місяців зі сплатою процентів 0,01% річних та 2% комісії, на умовах щомісячного повернення згідно з графіком платежів /до 10-12 числа місяця/ рівними частинами в розмірі 1229,00 грн /а.с. 8,9/; -Договір Факторингу № 13/06/16 від 13.06.2016р. та Акти приймання-передачі № 1 /кількість боржників - 143, загальна сума заборгованості - 481171,97 грн/ та № 2 /кількість боржників - 31228, загальна сума заборгованості - 376670919,20 грн/ реєстрів боржників до цього договору з яких вбачається, що 13.06.2016 року ПАТ «ОТП Банк» передало ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» право вимоги за кредитними договорами зазначеними в реєстрах боржників №1 та №2. Але, у зв`язку з відсутністю цих реєстрів в наданих документах встановити, чи передавалося право вимоги до позивача за кредитним договором №2009000114 від 10.07.14р., не можливо /а.с.39-42,47/. -Договір Факторингу № 29/01/19-2 від 29.01.2019 року з якого вбачається, що 29.01.2019 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» передало ТОВ «ФК «Прайм Альянс» право вимоги до боржників за кредитними договорами, які належали ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на підставі вищезазначеного Договору Факторингу № 13/06/16 від 13.06.2016 року. Але, у зв`язку з відсутністю реєстрів боржників в наданих документах встановити, чи передавалося право вимоги до позивача за кредитним договором №2009000114 від 10.07.14р., не можливо /а.с.48-51/. -Складений ТОВ «ФК «Прайм Альянс» Розрахунок заборгованості [PERSON] , за кредитним договором №2009000114 від 10.07.14 року в якому зазначено загальна сума заборгованості 31 720,45 грн, яка складається: заборгованість за тілом кредиту - 24334,07 грн, проценти - 7386,38 грн /а.с.52/. -Письмову Вимогу вих.№ О/18/02/19/4000 від 18.02.2019 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» до [PERSON] , про погашення заборгованості за кредитним договором №2009000114 від 10.07.14 року /а.с.53/. 08.02.2020 року приватний нотаріус Кравець О.О., на підставі вищезазначених документів вчинив виконавчий напис № 752 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за період з 29.01.2019року по 31 січня 2020 року за кредитним договором №2009000114 від 10.07.14 року у розмірі 32120,45 грн. Сума заборгованості складається з: -Суми заборгованості за тілом кредиту - 24334,07 грн; -Суми заборгованості за відсотками - 7386,38 грн; -Суми плати за вчинення виконавчого напису - 400 (чотириста) грн. 00 коп /а.с.11,26/. 16.05.2020 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулось з заявою про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С., який в той же день відкрив виконавче провадження № 62101794 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 752 /а.с.10,12/. 05.08.2020 року приватний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на пенсію боржника /позивача/ та направив її на виконання за місцем проживанням боржника до Першотравенського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) в м. Першотравенськ Дніпропетровської області /а.с.13/. Згідно платіжних доручень та довідки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за період вересень-грудень 2020 року з позивача на примусове виконання виконавчого напису нотаріусу № 752 від 08.02.2020 року було утримано 10 136,72 грн /а.с.15-17,59-60/. 07.12.2020 року [PERSON] після недоотримання пенсії, звернувся до суду з цим позовом. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Як встановлено судом, договір кредиту №2009000114 від 10.07.14 року було укладено в простій письмовій форі, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, викладеного у постановах Верховного суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17 та від 29 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний висновок міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18). Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Однак, як вбачається з Кредитного договору №2009000114 від 10.07.2014 року, кредит повинен був бути повернутий рівними частинами в сумі 1229 грн щомісячно, починаючи з 11 серпня 2014 року до 10 липня 2017 року, тобто з дня виникнення права вимоги до дня звернення відповідача за вчиненням виконавчого напису минуло більше трьох років на більшу частину заборгованості. Оспорюваним виконавчим написам з позивача стягнута заборгованість яка склалася за період 29.01.2019 року по 31.01.2020 року, яка серед іншого складається з процентів за договором за цей період. В той же час строк кредитування за договором №2009000114 до 10 липня 2017 року, як свідчить усталена практика Великої Палати Верховного Суду, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. З наведеного випливає, що припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі №444/9519/12 і підтриманий у постановах Верховного Суду від 09.01.2019 у справі №183/179/16, від 06.03.2019р. у справі №216/750/16-ц, від 12.11.2018р. у справі №404/162/17, від 03.10.2018р. у справі №635/7285/14-ц, від 25.09.2018р. у справі №915/765/17, від 07.08.2018р. у справі №924/16/17. Таким чином, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, а тому позов в частині позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС», на користь позивача стягнутих з його пенсії коштів в розмірі 10910,15 грн суд виходить з наступного. Згідно Постанови Верховного Суду від 12.11.20 року у справі № 200/3452/17 - справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. В даному випадку, правовою підставою набуття відповідачем коштів утриманих з пенсії позивача став спірний виконавчий напис нотаріуса № 752, від 08.02.2020 року, який виконанню не підлягає. Тому, правова підстава для отримання ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» грошових коштів відпала, і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України. Згідно платіжних доручень та довідки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за період вересень-грудень 2020 року з позивача на примусове виконання виконавчого напису нотаріусу № 752 від 08.02.2020 року було утримано 10 136,72 грн, які підлягають стягненню на його користь з ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС». Розподіл судових витрат зі сплати судового збору слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial