Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд, ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь грошові кошти на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 12151,11 грн. та моральної шкоди у розмірі 6890,00 грн., а також суму судових витрат у загальному розмірі 3051,20 грн. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали предявлений позов у повному обсязі і просила його задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача суми завданої матеріальної та моральної шкоди у розмір зазначених в уточненій позовній заяві. Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували проти позову, зазначивши що з позивачем страховою компанією проведено повний розрахунок збитків, а інші суми надані позивачем є необґрунтованими та безпідставними, тому просили суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Представник страхової компанії у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про можливий розгляд справи без їх участі, а також надали письмові пояснення у яких зазначили про повне відшкодування матеріальних збитків позивачу [PERSON], про що останній надав відповідні розписки, тому просили врахувати дані обставини та ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку доказам наданими сторонами у судовому засіданні, суд дійшов наступного висновку. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справ, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 14 травня 2016 року, близько 09 год. 50 хв., водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], у м.Дніпропетровську, по вул. Почтовій, під час руху відволіклася від керування, в результаті чого допустила наїзд на автомобіль [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], тим самим порушила вимоги п. 2.3 б. Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 199/4200/16-п) від 22.06.2016 року, якою [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Разом з тим у судовому засіданні встановлено, що 30.11.2015 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Уніка» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/5966393. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Seat Ibiza» д/н [NUMBER]. Строк дії поліса - з 01.12.2015 року до 31.12.2016 року і франшиза за полісом - 1 000 грн. У свою чергу, 17.05.2016 року водій [PERSON] повідомила, що 14.05.2016 року у смт. Ювілейне сталося ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу, під її керуванням, та транспортним засобом «Hyundai» д/н [NUMBER]. Після чого, 16.05.2016 року до Страховика звернувся позивач [PERSON] із заявою про виплату матеріального збитку за вищевказаною подією та правовідносини, що склались між сторонами, регулюються нормами спеціального закону - ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV зі змінами. Так, ст. 3 Закону зазначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 22.1. Закону встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 36.2. Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Крім того, відповідно до ст. 36.2 Закону Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи,

Outcome: approved