Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 24 вересня 2011 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за час спільного проживання між ними часто виникали скандали та сварки у зв`язку з несумісністю їх характерів. Близько трьох років вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Їх сім`я фактично розпалась, примирення між ними неможливе. Спільний дітей від шлюбу не мають, однак вони не дійшли згоди щодо добровільного припинення шлюбу через органи державної реєстрації актів цивільного стану, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання Позивач не з`явилася, при цьому позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи по суті в порядку статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відзиву на позов не надіслав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Глухову Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 183 (а.с. 5). На час розгляду справи на утриманні Позивача та Відповідача немає дітей віком до одного року. З позовної заяви вбачається, що у сторін різні погляди на питання сімейного життя, ведення спільного господарства. З 2016 року подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Відповідно до\~статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) України, в зв`язку із задоволенням позову, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved