Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 02 жовтня 2015 року між ним та відповідачем було укладено усний договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти у сум 1800,00 грн. з умовою їх повернення в жовтні або листопаді 2015 року у сумі 1900,00 грн. В строк до листопада 2015 року і до теперішнього часу відповідач борг не погасив, тому [PERSON] звернувся до відділу поліції з заявою про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності у зв'язку з неповерненням грошових коштів відповідно до усної домовленості. В постанові про відмовлення притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності останній визнав суму боргу та запевнив, що віддасть вказану суму боргу. В ході проведення очної ставки відповідач визнав суму боргу в розмірі 1900,00 грн. В позасудовому порядку сторонам не вдалося владнати спір, відповідач добровільно не повертає суму боргу позивачу. У зв'язку з викладеним, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Позивач у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 800,00 грн. боргу та 500,00 грн. завданої моральної шкоди. Просив задовольнити уточнену позовну заяву в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги та повідомив суду, що він дійсно брав кошти у позивача в розмірі 1800 грн., в липні 2016 року повернув [PERSON] 1000 грн., на даний час залишився борг у розмірі 800,00 грн., тому просив в цій частині уточнену позовну заяву задовольнити в іншій частині позову стосовно стягнення моральної шкоди просив відмовити. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 жовтня 2015 року [PERSON] зняв готівку у розмірі 1800,00 грн. в банкоматі: «Коледж, Куп'янськ, вул. 1-го Травня, буд. №26», сума комісії склала 71,99 грн., що підтверджується довідкою від 13 вересня 2016 року наданої заступником керівника напрямку «кредитні картки та зарплатні проекти» ПАТ КБ «Приват Банк» (а.с. 6). 29 лютого 2016 року [PERSON] подав письмову заяву до Куп'янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області з проханням притягнути до кримінальної відповідальності [PERSON], який 02 жовтня 2015 року близько 08-00 години ранку, обманним шляхом під видом займу коштів, заволодів грошовими коштами [PERSON] у розмірі 1800,00 грн. (а.с. 4). 09 березня 2016 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у зв'язку з відсутністю у діях [PERSON] складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Також у постанові слідчого зазначено, що під час досудового розслідування було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] були цивільно-правові відносини, пов'язані з займом грошей. На досудовому розслідуванні [PERSON] визнав той факт, що він взяв в борг у [PERSON] грошову суму розміром 1800,00 грн. Також, родичі [PERSON] надали показання, як свідки по даному кримінальному провадженню та підтвердили факт отримання [PERSON] грошової суми у розмірі 1800,00 грн. від [PERSON], однак зазначили, що на даний час склалося скрутне матеріальне становище, тому вони не мають можливості погасити всю суму коштів (а.с. 5, 10). 09 березня 2016 року, слідчим Куп'янського ВП ГУНП в Харківській області було складено протокол одночасного допиту потерпілого [PERSON] та свідка [PERSON] При одночасному допиті і [PERSON] і [PERSON] визнали наявність усної домовленості та факт передачі коштів, які позивач зняв з особистої банківської картки та передав відповідачу з умовою повернення даної суми до 25 жовтня 2015 року, крім того, [PERSON] пообіцяв повернути [PERSON] додаткові 100,00 грн. за надану послугу (а.с. 7-8). Факт отримання [PERSON] коштів у розмірі 1800,00 грн. від [PERSON] також підтверджується протоколом допиту свідка - [PERSON] від 05 березня 2016 року, протоколом допиту свідка [PERSON] від 05 березня 2016 року та письмовими поясненнями [PERSON] наданих ним 02 березня 2016 року слідчому Куп'янського ВП ГУНП в Харківській області (а.с. 9, 11-12). Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Частиною 2 даної статті передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування матеріальної шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так в судовому засіданні було встановлено, що 02 жовтня 2015 року [PERSON] зняв готівку у розмірі 1800,00 грн. в банкоматі та передав кошти [PERSON] В липні 2016 р. відповідач повернув позивачу кошти в розмірі 1000 грн. на даний час залишився борг в розмірі 800 грн., про що в судовому засіданні повідомили сторони. Тому, беручи до уваги, що [PERSON] порушив умови зобов'язання, та не повернув кошти у строк передбачений домовленістю під час укладення усного договору позики, а також враховуючи, те, що відповідач в цій частині визнав уточнений позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість по договору у розмірі 800,00 грн. При вирішенні позовної вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги такі обставини. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є наявність вини заподіювача такої шкоди, крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті. У справі, що розглядається, судом установлено наявність вини відповідача у порушенні боргового зобов'язання по сплаті позики у час визначений усною домовленістю, а відтак і наявність визначених законом підстав відповідальності за завдану моральну шкоду. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. при вирішенні питанні про відшкодування моральної шкоди також враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що діями [PERSON] позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних страждань, у почутті дискомфорту в зв'язку з затриманням виплати грошової суми, крім того, не повернення [PERSON] коштів змусили [PERSON] подавати відповідну заяву до поліції та звертатися до суду, у зв'язку з чим був порушений нормальний уклад життя позивача. Тому виходячи з вимог розумності та справедливості, та оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її збагачення, суд оцінює моральну шкоду в розмірі 200 грн. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі у порядку ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави у зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судового збору. Судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому суд стягує з [PERSON] судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 220,68 грн. Тобто, 2900,00 грн. : 1000,00 грн. = 2.9 (заявлена позивачем сума заборгованості : задоволену судом суму заборгованості = коефіцієнт розрахунку судового збору), 640,00 грн. : 1.26 = 220,68 грн. (сума судового збору, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду поділена на коефіцієнт розрахунку в межах задоволеної судом суми заборгованості = судовий збір пропорційно до задоволеної судом суми заборгованості).

Outcome: partial