Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 02.05.2006 померла його дружина [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: 1/4 ідеальної частини земельної ділянки, площею 0,10 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий № 4610600000:01:072:0016, яка знаходиться по вул. Рихтицькій, 12 в м. Дрогобич Львівської області та 1/4 ідеальної частини земельної ділянки, площею 0,12 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий № 4610600000:01:072:0017, яка знаходиться по вул. Рихтицькій, 12 в м. Дрогобич Львівської області. Єдиним спадкоємцем першої черги вказаного майна після смерті [PERSON] є позивач. Звернувшись в нотаріальну контору за свідоцтвом про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки подані заявником документи не містять актуальної інформації про реєстрацію права власності на земельні ділянки за спадкоємцем. У звязку з тим, що вказані земельні ділянки не були зареєстровані за спадкодавцем, то позивач не може оформити свої спадкові права, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Сторони в судове засідання не зявилися, подавши заяви про слухання справи у їх відсутності. Позивач позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач при розгляді справи покладається на думку суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про шлюб серія ІІ-АГ № 004178 [PERSON] та [PERSON] 07.10.1967 уклали шлюб, який був зареєстрований в „Палац щастяв м. Дрогобич Львівської області, актовий запис № 431. 16.02.2009 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області визнано, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/4 ідеальній частині земельних ділянок: площею 0,12 га, переданої їм в спільну сумісну власність для ведення садівництва по вул. Рихтицькій, 12 в м. Дрогобич, на підставі державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 726172, виданого на підставі рішення Дрогобицької міської ради від 26.12.2006 № 271, а також земельної ділянки, площею 0,10 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по вул. Рихтицькій, 12 в м. Дрогобич, на підставі державного акту на право приватної власності. на земельну ділянку серії ЯА № 726171, виданого на підставі рішення Дрогобицької міської ради від 24.09.2003 № 222, а [PERSON] належить по 1/2 ідеальній частині вказаних земельних ділянок. Проте, [PERSON] не зареєструвала в законному порядку вищевказане майно. 02.05.2006 [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-СГ № 046526 від 02.05.2006. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: 1/4 ідеальної частини земельної ділянки, площею 0,10 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий № 4610600000:01:072:0016, яка знаходиться по вул. Рихтицькій, 12 в м. Дрогобич Львівської області та 1/4 ідеальної частини земельної ділянки, площею 0,12 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий № 4610600000:01:072:0017, яка знаходиться по вул. Рихтицькій, 12 в м. Дрогобич Львівської області. Разом з тим, як вбачається з копій свідоцтв про право на спадщину, виданих 10.06.2014 державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованих в реєстрі за № 1-171 та № 1-172, та копій Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 22775997 від 10.06.2014 та від 10.06.2014 № 22783159 [PERSON] успадкував майно свого сина [PERSON], який помер 01.12.2013. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], яка померла 02.05.2006. У липні 2017 позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак згідно з Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.07.2017 № 1190/02-31 йому було відмовлено, оскільки подані заявником документи не містять актуальної інформації про реєстрацію права власності на земельні ділянки за спадкоємцем. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, положеннями ст. 1225 ЦК України та п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 № 7 встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. „г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України право власності на землю громадяни України набувають на підставі прийняття спадщини. Крім того, ст. 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Разом з тим, судом встановлено, що після смерті дружини позивача [PERSON] її право на набуття у власність земельних ділянок не припинило існувати і перейшло до складу спадщини, яку прийняв її чоловік [PERSON] Однак, реалізувати набуте право [PERSON] так і не зміг, у звязку з не поданням спадкодавем правовстановлюючих документів для проведення державної реєстрації. Проте, суд вважає, що право спадкоємця на набуття у власність земельних ділянок у порядку спадкування після смерті своєї дружини [PERSON] є похідним від її нереалізованого права на набуття у власність даних земельних ділянок на підставі рішення суду. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересів (ст. 16 ЦК України). Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів про визнання права власності на майно, витребування його із чужого незаконного володіння чи від добросовісного набувача у передбачених законом випадках, про визнання правочину недійсним, про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, про заборону вчинення дій, які можуть порушити право власності, або про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, про визначення порядку володіння та користування спільним майном, про поділ спільного майна або виділ з нього частки, про виключення майна з опису, про відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням права власності і подібне. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а його позовні вимоги є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved