Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи вимоги тим , що позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири ВТК №493455, посвідченому приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 1845 від 23.08.2013р. належить квартира, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Курчатова, 19б/156. Відповідач [PERSON], являючись колишнім власником квартири, не знявся з реєстраційного обліку і наразі значиться зареєстрованим у ній, чим порушує права позивача [PERSON], як власника квартири. Тому, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить суд усунути йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою №156 у будинку №19б по вул. Курчатова м. Сєвєродонецька Луганської області. Позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не зявились , про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надала заяву , в якій просила розглянути справу за відсутності позивача та її відсутності, як представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав заяву , в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому відповідно до ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії договору дарування квартири ВТК №493455, посвідченого 23.08.2013р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстр №1845, [PERSON], яка діє як представник [PERSON] продала, а представник [PERSON], [PERSON] прийняв у дар квартиру №156, розташовану у будинку №19б по вул. Курчатова в місті Сєвєродонецьку Луганської області. Таким чином , у судовому засіданні було встановлено , що позивач [PERSON] 23.08.2013р. за договором дарування квартири набув у власність квартиру, розташовану за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Курчатова, 19б/156. За даною адресою залишився зареєстрованим колишній власник квартири відповідач [PERSON], який за даною адресою не мешкає з 2013р.. Оскільки відповідно до чинного законодавства України припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла має похідним втрату права користування даним житловим приміщенням колишнього власника житла та припиняється разом з припиненням його права власності, то суд приходить до висновку, що обставини, викладені позивачем [PERSON] знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Outcome: approved