Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою та просив стягнути з [PERSON] на його користь 16585,56 гривень завданого матеріального збитку та судовий збір в сумі 551,20 гривень. Позивач посилався на таке: 16 грудня 2016 року о 17.15 годин [PERSON] керувала транспортним засобом - автомобілем «Форд» державний номерний знак [NUMBER] та рухалась по бульвару Лесі Українки, 20 в бік станції метро «Печерська» в місті Києві, порушила п.13.1 Правил дорожнього руху України,не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Шевроле Авео» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до довіреності від 11 вересня 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А.П., власник автомобіля «Шевроле-Авео» державний номерний знак [NUMBER] уповноважила позивача користуватися, розпоряджатися, знімати з обліку, отримувати страхові відшкодування, підписувати договори цивільно-правового характеру та інші правочини щодо розпорядження та користування автомобілем, одержувати належні за результатами згаданих угод грошові кошти тощо. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року ДТП сталося в результаті порушення відповідачем [PERSON] правил дорожнього руху України, її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладене адміністративне стягнення. Відповідно до звіту, здійсненого страховою компанією «Скайд» матеріальна шкода, спричинена автомобілю позивача складає 16585,56 гривень. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з,явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та показала, що не згодна з сумою матеріальної шкоди, оскільки з прот околу огляду транспортного засобу, складеного працівниками ДАЇв автомобілі позивача було пошкоджено задній бампер та кришку багажника, а з протоколу огляду транспортного засобу, складеного оцінювачем, вбачається, що під час огляду автомобіля виявлено 11 пошкоджень складових автомобіля. Кім того. жодних повідомлень про огляд транспортного засобу не було. Щодо вартості запчастин, які підлягають заміні, то у звіті зазначено, що їх вартість взято в мережі Інтернет з урахуванням ввізного мита та інших податків. Але ці данні беруться за умови, якщо транспортний засіб виготовлено за межами України. Доказів про те. що транспортний засіб виготовлено за межами України позивач не надав. Позивач вже відремонтував автомобіль, але документів про вартість здійсненого ремонту до матеріалів справи не додано. Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач не є власником автомобіля, йому не спричинено матеріальну шкоду, власником автомобіля є [PERSON], довіреність, видана [PERSON] позивачеві не породжує право власності, цивільне законодавство України для правомірного придбання транспортного засобу передбачає інші механізми. Тобто на підставі довіреності жодне речове право не передається. Крім того, вищевказана довіреність містить положення щодо отримання від імені [PERSON] страхового відшкодування. Однак в даному випадку предметом позову є відшкодування матеріальних збитків, а не страхового відшкодування з фізичної особи. Вважає, що позовні вимоги не доказані. Третя особа ПАТ «Страхова компанія «Скайд» до судового засідання не з,явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з,явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просить розглядати справу за її відсутності та вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за наступних підстав: 16 грудня 2015 року о 17.15 годин відповідач [PERSON] керувала транспортними засобом автомобілем «Форд» державний номерний знак [NUMBER] та рухалась по Бульвару Лесі Українки, 20 в бік станції Метро «Печерська» в місті Києві, не дотрималась безпечної дистанції, порушила вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України та допустила зіткнення з автомобілем «Шевроле Авео» державний номерний знак [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON]. Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Шевроле Авео» державний номерний знак [NUMBER], власником якого є третя особа [PERSON] Відповідно до довіреності від 11 вересня 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А.П., власник автомобіля «Шевроле-Авео» державний номерний знак [NUMBER] уповноважила позивача користуватися, розпоряджатися, знімати з обліку, отримувати страхові відшкодування, підписувати договори цивільно-правового характеру та інші правочини щодо розпорядження та користування автомобілем, одержувати належні за результатами згаданих угод грошові кошти тощо. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року ДТП сталося в результаті порушення відповідачем [PERSON] правил дорожнього руху України, її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладене адміністративне стягнення. У відповідності до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» номер 4 від 01 березня 2013 року, враховуючи, що відповідно до ст.ст. 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які. хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором /речове право/, такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених п. 2.1 Правил дорожнього руху України. Таким чином, посилання представника відповідача на ту обставину, що позивач не має права вимагати відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спростовується наявністю у позивача довіреності від імені власника транспортного засобу на право управління, розпорядження тощо. У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, кримінальній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вина у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди саме з вини відповідача [PERSON]. доказана вказаною постановою суду та не підлягає повторному встановленню при розгляді вказаної справи. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв,язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права /реальні збитки/. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди,звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов,язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання тощо. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій під ставі /право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/ володіє транспортним засобом. У відповідності до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1/ шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2/ за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3/ за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 20 січня 2016 року по справі номер 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільна-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіював шкоди не позбавлений можливості пред,явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов,язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, розмір матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП складає 16585,56 гривень, що підтверджується звітом, здійсненим оцінювачем страхової компанії «Скайд» номер 1355/15 від 03 лютого 2016 року про визнання вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Шевролет Авео» державний номерний знак [NUMBER] внаслідок вчинення ДТП, сума якої складає 16585,56 гривень. Доводи представника відповідача на невідповідність об,єму пошкоджень автомобіля, а також, що транспортний засіб виготовлено за межами України не знайшли свого підтвердження та не доведені, оскільки жодного доказу про те представником відповідача не надано. Крім того, позивач підтвердив у судовому засіданні. що автомобіль, яким він керував під час ДТП виготовлений за межами України. Таким чином, позов доказаний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Посилання представника позивача на ту обставину, що позивач відремонтував автомобіль та не надав про це докази, а таким чином не доказав суду матеріальні збитки є надуманими, та такими, що ґрунтуються на Законі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 16, 988, 1166, 1187, 1188 ЦК України,

Outcome: approved