Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Кредитної спілки Кредо про стягнення коштів за депозитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений депозитний договор за № КР-0000606. Відповідно до п.1.1 Договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок, а саме відповідно до п.2.2 Договору це каса Кредитної спілки «Кредо», грошові кошти в сумі 21000, 00 грн. на умовах Договору, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № ПКО-042051, згідно з яким, 14.02.2008 року позивач передав Кредитній спілки «Кредо», а останній отримав внесок у повному обсязі. Відповідно до п. 2.3 Договору процентна ставка за користування Внеском протягом строку складала 20 % річних. Згідно п.1.1 Договору строк Внеску до 14 лютого 2009 року. Відповідно до п.2.9 Договору, відповідач був зобовязаний здійснити всі виплати через касу Кредитної спілки «Кредо», в день, наступний за останнім днем строку Внеску. Також, п.2.6 Договору встановлено, що проценти на суму Внеску нараховуються в останній календарний день кожного місяця та включно до дня, який передує дню його поверненню позивачу. Згідно п. 2.8 Договору, виплата процентів здійснюється відповідачем щомісячно згідно з графіком з 01 березня 2008 року. Крім того, п.7.1 Договору, договір набирає чинність з моменту його підписання обома Сторонами, та діє до повного його виконання Сторонами власних обовязків згідно цього Договору. Таким чином, до теперішнього часу відповідач умови договору не виконав, депозитні кошти у розмірі 21000,00 грн. та відсотки у розмірі 4211, 51 грн. не повернув, тим самим порушив умови договору. Також, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за період з 14.02.2009 року по 12.05.2015 року заборгованість складає у розмірі 4722, 49 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму внеска внесеного на депозитний рахунок Кредитної спілки Кредо у розмірі 21000, 00 грн., відсотки у розмірі 4211, 51 грн., та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 4722, 49 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача кредитної спілки Кредо 09.06.2015 року, 17.06.2015 року та 25.06.2015 року в судові засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надавав. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню за таких підстав. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 14 лютого 2008 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Кредо» був укладений депозитний договор за № КР-0000606, про внесення на депозитний рахунок внеску у сумі 21000, 00 грн., строком до 14 лютого 2008 року з виплатою 20 % річних щомісячно, однак, як встановлено в судовому засіданні, на теперішній час вклад йому відповідачем не повернуто (а.с. 6). Як вбачається з копії квитанції прибуткового ордеру № ПКО - 042051, [PERSON], 14.02.2008 року вніс кошти на рахунок Кредитної спілки «Кредо» згідно депозитного договору № КР-0000606 від 14.02.2008 року, в сумі 21000,00 грн. (а.с.7). Таким чином суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму внеску внесеного на депозитний рахунок Кредитної спілки Кредо у розмірі 21000, 00 грн., відсотки у розмірі 4211, 51 грн., та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 4722, 49 грн. Судом задоволено позовні вимоги позивача, якого звільнено від сплати судового збору у сумі 243, 60 грн., а тому відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved