Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про стягнення страхового відшкодування У серпні 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] (надалі по тексту - позивач) до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (надалі по тексту- відповідач ) про стягнення страхового відшкодування, у якому позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 11542,29 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.12.2017 р. на автошляху Житомир-Сквира-Попільня між населеними пунктами с. Ст. Котельня-с. Волосків відбулось ДТП за участі автомобіля «ВАЗ 210994», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ Forza», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , з наданим правом розпорядження позивачу. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 02.02.2018 р. (справа №278/68/18) [PERSON] визнано виною у скоєні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в страховій компанії ПрАТ «АСК «Омега» на підставі полісу АМ/2282197. Ліміт відповідальності по майну 100 000 грн., франшиза 0,00 грн. 19.01.2018 р. позивач звернувся до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування. 18.05.2018 р. відповідач перерахував 29967,17 грн страхового відшкодування та а 23.05.2018 р. - 809,52 грн пені. Для встановлення розміру реального матеріального збитку внаслідок ДТП позивач звернувся до ТОВ «Клевер Експерт», яке визначило вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «ЗАЗ Forza», д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 41509,46 грн. Різниця між вартість матеріального збитку та виплаченим страховим відшкодуванням становить 11542,29, яку позивач просить стягнути з відповідача. (а.с. 1-3) У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страховик. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля, з урахування зносу, розрахованого у порядку, визначеному законодавством. Позивачу нараховно страхове відшкодування з урахуванням зносу в розмірі 32955,93 з ПДВ, виплачено 31167,17 грн без ПДВ. (а.с. 37) У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що виплаченої суми страхового відшкодування недостатньо для відновлювального ремонту автомобіля. Вважає, що звіт про визначення вартості автомобіля, який долучено відповідачем, є неналежним доказом. (а.с. 65-66) Позивач в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою суду від 31.08.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 22.01.2019 р. за клопотанням представника позивача призначено у цивільній справі №761/33382/18-ц судову автотоварознавчу експертизу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2017 року о 16 год. 05 хв. на автошляху Житомир - Сквира - Попільня, між населеними пунктами с. Ст. Котельня - с. Волосів, [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 210994,д.н.з. [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, здійснила занос та виїхала на зустрічну смугу, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем ЗАЗ Forza під керуванням водія [PERSON] , який рухався назустріч. Постановою Корольовскього районного суду м. Житомира від 02.02.2018 р. (справа №278/68/18) встановлена вина [PERSON] у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до відповідальності у межах санкції вказаної статті (а.с. 7). У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до полісу № АМ/2282197 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на 20.12.2017 року була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «Омега». Ліміт відповідальності по майну 100 000 грн., франшиза 0,00 грн. (а.с. 52) 18.01.2018 р. позивач звернувся до відповідача з заявю про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. (а.с. 9) До заяви було додано звіт №03/01-18, виготовлений 10.01.2018 р. ТОВ «Клевер-Експерт» на замовлення позивача, за яким вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ЗАЗ Forza, д.н.з. [NUMBER] , становить 41509,46 грн. (а.с. 10-25) Згідно розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ «АСК «Омега» від 20.04.2018 року розмір матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) складає 29967,17 грн. (а.с. 53 зворот) Копія страхового акта №7642/ЦВ від 05.05.2018 р. - на а.с. 53. Відповідно до платіжного доручення № 2727 від 18.05.2018 відповідач перерахував позивачу 29967,17 грн. страхового відшкодування. (а.с. 52 зворот) Крім того, відповідач перерахував позивачу 1200,00 грн. страхового відшкодування відповідно до платіжного доручення № 1180 від 27.06.2018 р., розрахунку суми страхового відшкодування від 20.04.2018 року та страхового акта №7642/ЦВ/1. (а.с. 54, 55) Суму страхового відшкодування відповідач визначав відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» 07.02.2018 р. (а.с.38-51) Як вбачається із матеріалів справи, позивачі не погоджуються із розміром страхового відшкодування, за клопотанням представника позивача у справі було призначеносудову автотоварознавчу експертизу за ухвалою суду від 22.01.2019 р. 25.03.2019 р. до суду направлено клопотання експерта №5630/19-54 для надання для огляду автомобіля ЗАЗ Forza, д.н.з. [NUMBER] , та забезпечення присутності сторін під час огляду. (а.с. 75) Вказане клопотання було направлено сторонам у справі. (а.с. 77) Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 22.1. зазначеного Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Як на підставу для задоволення позову [PERSON] вказував, що розмір матеріального збитку, завданого автомобілю ЗАЗ Forza, д.н.з. [NUMBER] , складає 41509,46 грн. При цьому відповідачем розраховано суму матеріального збитку та виплачено позивачу 31167,17 грн. Як вже було зазначено, то ухвалою суду від 22.01.2019 р. за клопотанням представника позивача призначено у цивільній справі №761/33382/18-ц судову автотоварознавчу експертизу. В ухвалі суд роз`яснив учасниками вимоги ст. 109 ЦПК України. Згідно ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно повідомлення КНДІСЕ про неможливість надання висновку №5630/19-54 від 05.06.2019 р. матеріали цивільної справи №761/33382/18 повернуто до суду, експертизу не проведено, оскільки клопотання експерта не виконано. (а.с. 81) В подальшому судом було двічі направлено сторонам клопотання експерта, яке залишено ними без виконання. (а.с. 82, 84) В постанові Верховного Суду від 17.04.2019 р. (справа 373/1917/15-ц) зазначено, що визнання факту, для з`ясування якого призначалася експертиза, або відмова у визнанні цього факту здійснюється судом з урахуванням оцінки доказів, аналізу правової позиції цієї особи та того результату, якого вона домагається. Фактично суд виходить з припущення, що особа ухиляється від участі в експертизі, оскільки побоюється її результатів, а тому визнає факт, який треба було встановити експертизою, доведеним. Позивач, не виконавши клопотання експерта, не надавши автомобіль для проведення судової експертизи, фактично ухилився від проведення експертизи, висновки якої мають вирішальне значення у даній справі, оскільки вона була призначена саме для з`ясування дійсної вартості матеріального збитку, щодо якої у сторін і виник цей спір. Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В зв`язку з цим, суд виходить з того, що розмір матеріального збитку, завданого автомобілю ЗАЗ Forza, д.н.з. [NUMBER] , у заявленому позивачем розмірі не доведено. Надаючи оцінку наданим доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача, як страховика, є безпідставними, оскільки страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування, а тому, у задоволенні даного позову слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed