Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що з 06.05.2021 по 02.07.2021 працював на посаді майстра заготівельної дільниці ПАТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш». В день звільнення він не отримав оплату за надміру відпрацьований час в загальній кількості 148 години, з яких 47 годин за травень та 101 година за червень 2021, що становить 295900 грн з врахуванням затримки розрахунку, а також 1614,45 грн середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість, яка станом на дату розгляду справи, становить 2705514,45 грн та складається з 2703900 грн оплати за понаднормово відпрацьовані часи та 1614,45 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, а також 908 грн витрат за сплату судового збору. Ухвалою суду від 15.07.2021 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, на виконання якої 23.07.2021 ним надано клопотання про долучення документа, що підтверджує сплату судового збору. Ухвалою суду від 26.07.2021 відкрите провадження у справі за вказаною позовною заявою та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11:00 09.09.2021. 18.08.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому, посилаючись на виконання в повному обсязі зобов`язань перед [PERSON] щодо виплати всіх належних у день звільнення виплат, недоведеність ним належними та допустимими доказами виконання надурочних робіт, просить відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути судові витрати. 30.08.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій [PERSON] , обґрунтовуючи надані розрахунки заборгованості, посилаючись на те, що понаднормово працював за мовчазної згоди роботодавця, вказуючи про допущені порушення вимог трудового законодавства, просить задовольнити позов. 08.09.2021 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність доводів позивача щодо виконання ним надурочних робіт та виникнення обв`язку з оплати вказаних робіт, просить у задоволенні позову відмовити. 09.09.2021 протокольною ухвалою суду у зв`язку з необхідністю витребування доказів підготовче засідання відкладено до 13:30 12.10.2021. Ухвалою суду від 12.08.2021 закрито підготовче провадженні у даній справі, призначено справу для розгляду по суті на 14:30 11.11.2021. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача з наведених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив мотивів, просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Так, судом встановлено, що [PERSON] прийнято на роботу майстром підготовчої дільниці АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» з 06.05.2021 з 40-годинною тривалістю робочого тижня, з окладом в розмірі 6000 грн (копія наказу №159-К від 05.05.2021 на а.с. 38). Наказом №129/1 від 29.12.2020 на підприємстві на 2021 рік встановлено графік шестиденного робочого тижня роботи при 40-годинному робочому тижні з одним вихідним днем (а.с.40-41). З копії табелю обліку використання робочого часу з 01.05.2021 по 31.05.2021 вбачається, що [PERSON] відпрацював у травні 2021 року 21 робочий день/138 годин (а.с.42), за що відповідачем нараховано заробітну плату в сумі 13723, 40 грн, яка складається з посадового окладу в розмірі 5447,37 грн та премії за реалізацію продукції в розмірі 8276,03 грн (копія розрахункового листка за травень 2021 на а.с.9,45 ). З копії табелю обліку використання робочого часу з 01.06.2021 по 30.06.2021 вбачається, що [PERSON] відпрацював у червні 2021 року 20 робочих днів/131 годину (а.с. 43), за що відповідачем нараховано заробітну плату в сумі 6340,79 грн, яка складається з посадового окладу в розмірі 5158,13 грн, допомоги перших 5 днів лікарняного за рахунок підприємства в розмірі 985,55 грн та допомоги з тимчасової непрацездатності у розмірі 197,11 грн (копія розрахункового листка за червень 2021 на а.с. 46). З копії табелю обліку використання робочого часу з 01.07.2021 по 02.07.2021 вбачається, що [PERSON] відпрацював у липні 2021 року 2 робочих дні/14 годин (а.с. 44), за що відповідачем нараховано заробітну плату в сумі 1398,58 грн, яка складається з посадового окладу в розмірі 492,74 грн та компенсації за невикористану відпустку в розмірі 905,84 грн (копія розрахункового листка за липень 2021 на а.с. 47). Відповідно до наказу №237-К від 02.07.2021 [PERSON] звільнено з займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін (а.с. 39). З платіжних доручень №№3699, 3694 від 05.07.2021 та копій реєстрів №№422,423 від 05.07.2021 вбачається, що [PERSON] на рахунок було перераховано належні при звільненні грошові кошти в сумі 1111,87 грн та 2410,46 грн відповідно (а.с.48-51). Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Відповідно до ч.3 та 4 ст.77 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ч.1 ст.62, ч.1, 2 ст.65 КЗпП України, надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня (статті 52, 53 і 61). Надурочні роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів підряд і 120 годин на рік. Власник або уповноважений ним орган повинен вести облік надурочних робіт кожного працівника. Відповідно до положень ст.106 КЗпП України, за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.117 КЗпП України). Щодо вимог позивача про оплату праці у надурочний час суд виходить з такого. З огляду на положення п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1990 № 13 понаднормові роботи працівником можуть проводитися за розпорядженням або з відома роботодавця. Належним підтвердженням кількості фактично відпрацьованих годин, зокрема у надурочний час, є табель обліку використання робочого часу. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справа № 493/2031/17 (провадження № 61-1510св19). Жодних доказів, які б свідчили про видання відповідачем розпоряджень про роботу [PERSON] у надурочний час, його залучення з ініціативи відповідача для такої роботи, суду не надано. З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснював оплату праці позивача згідно з зафіксованим у табелі часом, що підтверджується наявними витягами з табелів обліку робочого часу та розрахунковими листками позивача з травня по липень 2021 року, в яких відсутні відомості про фактичну кількість відпрацьованих годин у надурочний час або робіт у вихідні чи святкові дні. Суд не бере до уваги наданий позивачем роздруківку технічного звіту табелю трудової дисципліни за травень - червень 2021 року (а.с.7-8), оскільки така форма ведення обліку використаного робочого часу не передбачена діючим законодавством про працю, не використовується відповідачем, не містить жодних підписів уповноважених осіб, достовірність наведеної у вказаному документі інформації щодо виконання надурочних робіт позивачем в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшла. Доводи позивача щодо наявної мовчазної згоди роботодавця на його понаднормову працю також не заслуговують на увагу суду, оскільки відсутні докази звернення останнього до адміністрації підприємства з вимогою оплати таких робіт під час перебування в трудових відносинах з відповідачем; не доведено допущене відповідачем порушення вимог ч.2 ст.65 КЗпП України щодо обліку надурочних робіт кожного робітника. Наведені за змістом позовної заяви інші підстави для задоволення позову, зокрема: не проведення атестації робочого місця, не забезпечення належних умов праці, не ознайомлення з умовами колективного договору, правилами внутрішнього трудового розпорядку тощо, на переконання суду, не стосуються предмету спору в даній справі та не є самостійними підставами для стягнення заборгованості з заробітної плати. Відтак, відсутні підстави для нарахування і виплати позивачу грошової компенсації за роботу в надурочний час. Разом з тим, судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Фактичний розрахунок з позивачем проведено 05.07.2021, що підтверджується копіями платіжних доручень. Отже позивач має право на застосування ст.117 КЗпП України в частині стягнення з АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» середнього заробітку за весь час затримки. Для розрахунку суми середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні враховується сума середньоденної заробітної плати та кількість днів затримки. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 №100, з урахуванням відомостей із табелів обліку робочого часу за травень, червень 2021, розрахункових листків за вказаний період, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 489,37 грн ((13723,40+6340,79)/41 робочий день). Кількість робочих днів затримки виплати заробітної плати, виходячи з встановленого шестиденного робочого тижня на підприємстві, складає 2 дні - 02 та 03 липня 2021 року. Таким чином сума середнього заробітку за весь період затримки розрахунку складає 978,74 грн (489,37х2) та підлягає стягненню з АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» та користь [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: partial