Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, про визнання права власності на спадкове майно. У позові вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка проживала в с. Коритне Вижницького району Чернівецької області. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Своєчасно прийняв спадщину, оскільки на момент смерті матері був прописаний та проживав в одному будинку з нею. Звернувся до приватного нотаріуса Оградюк Г.Я. із заявою про оформлення спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно матері, де була заведена спадкова справа №37/2017 року. Постановою №169/02-31 від 09.10.2017 року приватний нотаріус Оградюк Г.Я. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що у свідоцтві про смерть матері було зазначено прізвище [PERSON] (виправлено на [PERSON] ) а в його свідоцтві про народження прізвище матері вказано [PERSON] , та рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення факту родинних стосунків. Рішення Вижницького районного суду від 31.08.2017 року по справі №713/1335/17 встановлено факт родинних стосунків, а саме, що він [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , померлої [INFO] . Інших спадкоємців та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. За життя [PERSON] не зареєструвала своє право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , а тому змушений звернутися до суду. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , що належало [PERSON] . У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання його представник адвокат Кириляк В.Ю. надав суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Коритненської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному об`ємі з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 19.09.2017 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецької області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок 1953 року побудови з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , загальною вартістю 196287,00 грн., що підтверджується копією технічного паспорту інвентарний №1/68, виготовленого КП «Вижницьке РБТІ» станом на 07.06.2017 року та довідкою виконавчого комітету Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №02-01-13/152 від 26.02.2020 року. Рішенням Вижницького районного суду від 31.08.2017 року по цивільній справі №713/1335/17 (провадження №2-о/713/98/17), яке набрало законної сили, встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] є сином померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується його копією. Даним рішенням встановлено, та відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України не потребує доказуванню, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживав разом з нею на день її смерті. 21.09.2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Оградюк Г.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] , де того ж дня було заведено спадкову справу №37/2017, що підтверджується її копією. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на [ADDRESS] приватним нотаріусом позивачу відмовлено у зв`язку з тим, що ним не надані документи, які підтверджують належність спадкодавцеві права власності на зазначене вище нерухоме майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №9/02-31 від 20.01.2020 року, винесеної приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Оградюк Г.Я. Дана відмова стала підставою для звернення [PERSON] з даним позовом до суду. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року, то при вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно слід керуватись саме його положеннями. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З досліджених у судовому засіданні доказів Судом установлено, що: житловий будинок 1953 року побудови з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , загальною вартістю 196287,00 грн., належав померлій [INFO] [PERSON] ; позивач є спадкоємцем за законом першої черги, вказану спадщину прийняв; інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині [PERSON] немає; спору відносно спадкового майна немає. Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на зазначене спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованим і підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.16, 328 ЦК України,

Outcome: approved