Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем змінились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, втрачено почуття любові, стали частими конфлікти. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час позивач та відповідач проживають окремо, сімейне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Позивач переконаний, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам дітей та інтересам позивача, що має істотне значення. Ухвалою суду від 04.11.2019р. сторонам по справі надано строк для примирення терміном чотири місяці, за клопотанням відповідача. Ухвалою суду від 20.05.2020р. закрито підготовче засідання та призначено по справі розгляд по суті. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи судом належним чином повідомлялась, причини своєї неявки суду відповідач не повідомила. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07 липня 1989 року по справі «Юніон Аліметаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Враховуючи, що відповідачу відомо про наявність розгляду справи, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Вислухавши поясненя позимвача та його представника, а також дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006 р., про що Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, складено актовий запис № 1724, відповідно до копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с. 4). З позовної заяви, вбачається, що сторони мають малолітніх доньок- [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, pареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено, що право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved