Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.1978 року. В лютому 2015 року їх сім'я розпалася через різні погляди на життя, між ними зникло почуття любові, поваги та взаєморозуміння, а замість цього з'явилися відчуженість та психологічна несумісність. З цього часу вони перестали підтримувати подружні стосунки та проживають окремо. Вони намагалися поновити нормальні сімейні відносини, але усі їх дії виявилися марними. Вважає, що примирення між ними неможливе та шлюб має бути розірваний. Неповнолітніх дітей вони не мають, відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАГС. Спору про поділ спільного майна немає. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, навів доводи, тотожні викладеним у позовній заяві, уточнивши, що з 31 грудня 2015 року у нього фактично утворилася нова сім'я та він пішов до іншої жінки. Вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що від шлюбу з позивачем у них є троє повнолітніх дітей та троє онуків. Вони дійсно з 31 грудня 2015 року не проживають разом, позивач пішов до іншої жінки і з цього часу він проживає з нею. Вважає, що між ними можливе примирення. Судом надавався строк для примирення, але воно не відбулося. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 25 листопада 1978 року Билбасівською с/радою Слов'янського району Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 109 від 25.11.1978 року)(а. с. 4). Від шлюбу позивач та відповідач не мають неповнолітніх дітей, спору про поділ спільного сумісного майна подружжя немає. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 31 грудня 2015 року, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе, позивач та відповідач проживають окремо, позивач фактично утворив нову сім'ю. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, сімейні відносини припинені. Спору про поділ сумісного майна немає. Судом надавався сторонам строк для примирення, але обидві сторони в письмовій заяві та поясненнях в судовому засіданні повідомили, що примирення не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати додаткових заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини не дали позитивного результату.

Outcome: approved