Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20.01.1987 року між ними було укладено шлюб, який наразі існує лише формально, оскільки між сторонами постійно виникають сварки через нестерпний характер відповідача. Вказані обставини призвели до фактичного припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства сторін; неповнолітніх дітей від шлюбу [PERSON] та [PERSON] не мають, проте через органи ДРАЦС відповідач розривати шлюб відмовляється, тому позивач просить зробити це в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подала, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 20.01.1987 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Малозагорівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом №3. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. З 2013 року позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів та спору щодо розподілу майна не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явилася, заперечень проти позову не надіслала, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористалася. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved