Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійснені права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Позивач по справі є власником квартири [ADDRESS]. Право власності на вищевказану квартиру набуто [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради № 24029 від 14.10.2005 року. На цей час [PERSON] зареєстрований та мешкає за вищевказаною адресою. В зазначеній квартирі зареєстрована, але не проживає з квітня 2012 року колишня дружина позивача - [PERSON] Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2014 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірваний. Після розірвання шлюбу, у 2014 році, відповідач переїхала на постійне місце проживання до Абхазії. При вона не знялася з реєстраційного обліку в м. Запоріжжі та залишилася зареєстрованою у належній позивачу квартирі. Місце проживання відповідача на цей час позивачу невідоме. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд усунути йому перешкоди в користуванні власністю - квартирою [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, повторно у судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Позивач згідно з наданою заявою не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, взявши до уваги заяву, надану позивачем по справі, суд встановив наступне. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради № 24029 від 14.10.2005 року (а.с. 4). Даний факт також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 5) та технічним паспортом на квартиру за вище вказаною адресою (а.с. 6-8). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] розірваний. Рішення суду набрало законної сили 06.06.2014 року (а.с. 9). Згідно із інформацією, що надійшла на адресу суду з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області, відповідач [PERSON] з 2005 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). На підставі акту про не проживання від 29.03.2017 року, складеного комісією у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], у результаті проведення обстеження, було встановлено, що [PERSON] з квітня 2012 року і по теперішній час не проживає за адресою: [ADDRESS], особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали [PERSON] і знаходилися у квартирі, не має (а.с. 10). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає, у витратах на утримання квартири, на її ремонт участі не бере. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 405 ЦК України лише члені сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Питання проживання не членів сім'ї власника житла, врегульовано Главою 59 (ст. ст. 810-826) ЦК України, якою передбачено, що підставою проживання таких осіб є договір найму жилого приміщення. Згідно зі ст. ст. 810, 811 ЦК України власник житла (наймодавець) передає наймачеві житло для проживання на певний строк і за плату на підставі договору найму (оренди), який укладається в письмовій формі. Як видно з матеріалів справи, відповідач не укладав з власником житла (позивачем по справі) договору найму квартири [ADDRESS] та не є членом сім'ї власника. Відповідач не знімається з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою у добровільному порядку шляхом подачі відповідної заяви до Комунарського районного відділу державної міграційної служби у м. Запоріжжі. На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, аналізуючи у сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач на теперішній час не мешкає у спірній квартирі, не є її власником, не несе обов'язків, що випливають з договору найму жилого приміщення, але залишається зареєстрованим у спірній квартирі, що спричиняє позивачу додаткові матеріальні витрати за прописаного відповідача, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved