Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказував, що 10.08.2000 року зареєстрував шлюб із відповідачем у виконавчому комітеті Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №16. Дошлюбне прізвище відповідача - [PERSON]. У шлюбі народилися діти: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. Посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. Вважає, що за таких обставин їх спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Спору про поділ майна немає. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 10.08.2000 року у виконавчому комітеті Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №16. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 10.08.2000 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №16, що підтверджується оригіналом повторного свідоцтва про шлюб серія І-МИ №122437 від 22.02.2017 року, виданого Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище Павлюк. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, серія І-БК №046851 від 19.11.2001 року та серія І-МИ №260070 від 22.02.2017 року. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено, спільного господарства сторони не ведуть. Позивач на примирення не згідний та довів, а відповідач визнала, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Надані судом чотири місяці строку на примирення результату не дали. Відповідач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище Павлюк. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменуватись шлюбним прізвищем Павлюк. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved