Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду із позовом\~до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 2005 року його син - [PERSON], [INFO], зібрав свої речі з належного позивачу на праві власності будинку № 24 по вулиці Луганська м. Лисичанськ Луганської області та почав мешкати в іншому місці, до даного часу у зазначеній квартирі не зявлявся. Позивач вважає, що відповідач втратив право користуватись належною позивачу квартирою, оскільки був відсутній понад строк, протягом якого за відповідачем зберігається право користування житловим приміщенням. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування будинком № 24 по вулиці Луганська, місто Лисичанськ, Луганської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем мешкання, а також за адресою фактичного проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 27.09.2010 року, виданим Управлінням з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житловокомунального господарства, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Луганська, будинок 24, належить на праві приватної власності [PERSON], частка 1/1, свідоцтво видане на підставі рішення № 563 від 21.09.2010 р. виконкому Лисичанської міської ради ( а.с.7). Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав № 27479352 від 29.09.2010 р. Лисичанського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації», власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, реєстраційний номер № 31597674, розташованого за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Луганська, будинок 24, на підставі свідоцтва про право власності є [PERSON], форма власності приватна, частка 1/1(а.с.6). Згідно з копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 24 вул. Луганська, місто Лисичанськ, виданого Лисичанським бюром технічної інвентаризації, інвентаризаційна справа № 15247, реєстровий номер № 5847, власником зазначено будинку є [PERSON], розмір частки 1(а.с.4-5). Згідно копії домової книги для прописки громадян, які мешкають в будинку № 24, по вул. Луганська, м. Лисичанськ, [PERSON], [INFO], зареєстрований за даною адресою(а.с.8-9). Згідно з довідкою про склад сімї та/або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 413/10-07 від 26.01.2017 р., виданої Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради, за адресою: місто Лисичанськ, вулиця Луганська, будинок 24, зареєстровані [PERSON], [INFO] власник, [PERSON], [INFO],- дружина, [PERSON], 16.06.1971р.н., - син (а.с.10). Згідно з довідкою Голови вуличного комітету [PERSON] від 17.02.2017 року, виданою [PERSON], який мешкає за адресою м. Лисичанськ, вул. Луганська, буд. 24 в тому, що він проживає за даною адресою з дружиною [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO], зареєстрований, але не мешкає за даною адресою 2005 року (а.с.11). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою своєї реєстрації: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Луганська, буд. 24 понад 1 рік. Наявність реєстрації відповідача у будинку позивача обмежує права останнього, оскільки він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого члена родини, який у комунальних витратах участі не бере. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved