Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Антрацитівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, посилаючись на наступне. Постійним місцем реєстрації заявника є наступна адреса: Україна, [ADDRESS], а його батька, [PERSON], - Україна, [ADDRESS]. 08 червня 2017 року його батько помер у місті Кадіївка Луганської області, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть українського зразка, адже лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті його батька були видані йому на тимчасово окупованій території України у місті Кадіївка Луганської області. Встановлення факту смерті [PERSON] потрібно йому з метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Заявник в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути заяву без його участі та підтримав вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України серії ЕМ № 631725, виданого Стахановським МВ УМВС України в Луганській області 25.04.2000 року, [PERSON], [INFO], був зареєстрований з 20.04.1967 року за адресою: Україна, [ADDRESS]. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 88 та довідки про причину смерті, складених за формою первинної облікової документації № 106/у, затверджених «Наказом» «Міністерства охорони здоровя» Луганської народної республіки» № 591 від 28.08.2015 року та виданих 08.06.2017 року «Державною установою «Стахановська центральна міська багатопрофільна лікарня» поліклініка № 2», [PERSON], [INFO], помер 08.06.2017 року в місті Кадіївка Луганської області, а саме вдома за адресою: Україна, [ADDRESS], у віці 87 років внаслідок хронічної недостатності кровообігу ІІ, дифузного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця. Згідно з накладною від 19.06.2017р., договором-замовленням від 09.06.2017р., вартість ритуальних послуг щодо поховання [PERSON] склала 29734,72 рублі. Згідно довідки та свідоцтва про поховання, виданих 09.06.2017 року «Комунальним підприємством «Ритуальні послуги» Луганської народної республіки» [PERSON] провів поховання свого батька [PERSON], [INFO], померлого 08.06.2017 року на цвинтарі «Ізюмчик» м.Кадіївка. Згідно із копією листа № 144/17.03-63 Антрацитівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 27.06.2017 року, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у випадку смерті особи на тимчасово окупованій території є рішення суду про встановлення факту смерті. Суд враховує, що місто Кадіївка Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Кадіївка Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті своєї матері у встановленому Законом порядку. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець [INFO], Молдова, помер 08 червня 2017 року у місті Кадіївка Луганської області у віці 87 років. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт його смерті, адже лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видано установою «Луганської народної республіки». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved