Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 29 серпня 1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище. Позивач просить стягнути аліменти з відповідача, на утримання сина у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала додатково пояснила, що при розрахунку розміру аліментів вона враховувала такі витрати: навчання в заочній фізико-матиматичній школі при Вінницькому політехнічному інституті - 893 грн. щосеместрово, проїзд та харчування під час навчання у вказаній заочній школі близько 400 грн. щотижня, додаткові заняття з репетиторами з інформатики, фізики, української мови, щотижня 4 заняття вартістю по 40 грн. кожне, харчування - близько 1000 грн. на місяць, одяг - близько 500 грн. на місяць, секція тайського боксу 50 грн. щомісячно. Також, позивач просила прийняти до уваги, що їх з відповідачем син буде брати участь у двох пробних ЗНО за які здійснено оплату у розмірі по 89 грн. кожне, а в кінці навчального року прийматиме участь в ЗНО оскільки закінчує 11 клас. Крім того, позивач просила врахувати, що з лютого 2011 року, коли сторони перестали проживати разом і батько припинив надавати матеріальну допомогу на утримання сина, дитина закінчила музичну школу та компютерні курси, які також були платними. Відповідач проти позову заперечував суду пояснив, що згодний сплачувати аліменти у розмірі 250 грн. Свої заперечення позивач обгрунтував тим, що на даний час єдиним джерелом існування для нього є пенсія, яка складає блико 900 грн. також пояснив, що має важкий стан здоров'я, являється пенсіонером. Висловив думку, що витрати на сина носять завищені розміри, оскільки вони здійснюються, як забаганки позивача і не носять характеру реальних потреб. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1995 року (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року (а.с. 5). Дитина проживає разом з матір'ю знаходиться на її повному матеріальному утриманні (а.с. 2). Позивач наполягає на стягненні аліментів на утримання дитини. Судом взято до уваги докази надані як зі сторони позивача, які свідчать про розміри витрат, які несе позивач на утримання сина так і докази зі сторони відповідача, які свідчать про стан здоров'я відповідача, а також його матеріальне становище. Вказані докази оцінено як кожен окремо та і в сукупності з іншими матеріалами справи. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 180-184, 191 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пояснення відповідача, щодо відсутності можливості сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем та надані докази в силу положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України не є достньою підставою для звільнення його від сплати аліментів. Згідно ч. 4 ст. 27 Конвенції «Про права дитини» (ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.91) держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Стягнення аліментів слід проводити з 23 грудня 2013 року, з моменту подачі позову. В силу ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір»з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 229 грн. 40 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів, бо позивач при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судового збору. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення, і приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі заявленому позивачем, а саме: по 500 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved