Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання їхньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 26 квітня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитину. Дитина проживає разом із нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому виникла необхідність у зверненні з позовом до суду. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснивши, що не заперечує свій обов'язок допомагати дитині матеріально та згідний сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, позивач та відповідач перебувають в шлюбі з 26 квітня 2012 року (а.с.6). Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка - [PERSON], [INFO] (а.с.4). У судовому засіданні встановлено факт проживання дочки з позивачем, перебування її на утриманні позивача та ухилення відповідача від утримання своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач участі в утриманні своєї дитини не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання вказаної дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO]. Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Відповідач не надав суду доказів наявності у нього зазначених у ст.182 СК України обставин. Таким чином, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів батьки зобов'язані утримувати дітей. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує, що відповідач позов визнав в повному обсязі, також суд враховує відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їхньої спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову до суду, тобто з 15 березня 2017 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 15 березня 2017 року по 14 квітня 2017 року. З приводу стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, з відповідача в дохід держави, відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved