Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховання, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, третя особа - Служба у справах дітей Лисичанської міської ради. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від спільного подружнього життя у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Сумісне проживання та ведення спільного господарства з відповідачем припинено з 16 березня 2014 року. Після сімейних непорозумінь відповідач, разом з донькою, почала мешкати у будинку своїх батьків. З того часу у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її вивідуванні. Відповідач почала створювати штучні перешкоди у спілкуванні позивача з малолітньою дитиною. Після спроб мирного врегулювання непорозумінь між сторонами, позивач неодноразово звертався з заявами до Органу опіки та піклування Лисичанської міської ради. 04 червня 2014 року Комісією служби у справах дітей Лисичанської міської ради було прийнято рішення № 1899/01-06 у відповідності до якого, позивачу було визначено порядок безперешкодного спілкування із дитиною та виховання доньки: щоденно з 14:00 год. до 18:00 год., у присутності матері. Однак після винесення рішення, відповідач продовжувала чинити перешкоди в спілкуванні з донькою. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд: зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні для [PERSON] з донькою [PERSON], [INFO]. Визначити наступні способи участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON], [INFO] та спілкуванні з дитиною: систематичні побачення та можливість вільного спілкування, щотижня з понеділка по п'ятницю з 15.00 год. до 18.00 год. за місцем знаходження доньки або за місцем її проживання, перебування - не в присутності матері [PERSON]; вільне побачення та спілкування першої та третьої суботи кожного місяця та другої та четвертої неділі кожного місяця, з 10.00 год. до 18.00 год. за місцем перебування батька - [PERSON], без присутності матері; за попередньою домовленістю з [PERSON] - два рази на місяць, у вихідний день, терміном не менше двох годин дозволяти [PERSON] відвідувати з донькою розважальні дитячі заклади з урахуванням режиму дня дитини; спільна оздоровча відпустка кожного липня місяця, щорічно, донька - [PERSON] проводить з батьком - [PERSON], без присутності матері - [PERSON]; необмежене спілкування [PERSON] з донькою [PERSON], [INFO] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. Визнати право за [PERSON], в час відведений йому для побачення з донькою - забирати доньку [PERSON], з дому, дитячого садка, школи особисто. Зобов'язати [PERSON] надати [PERSON] точну інформацію, щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його, особисто, на наступний день з настання таких обставин. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав; факти, викладені в позові підтвердив та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Лисичанської міської ради - Гончарова Н.М. - в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач та представник позивача не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що мати дитини, [PERSON], проти спілкування малолітньої дитини, а саме: [PERSON], 2013 р.н., з її батьком - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). Відповідно до абз. 2 принципу 7 Декларації прав дитини від 20 грудня 1959 року, затвердженої Резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН, найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кого покладається відповідальність за його освіту та навчання, ця відповідальність передусім покладається на її батьків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров'ю. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків. Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданого 18 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, 18 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за № 256. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.14). Згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого 11 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народилась [INFO], про що зроблено актовий запис за № 374. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.15). Згідно з довідкою № 21 від 16 вересня 2014 року, виданої Лисичанським комунальним підприємством «Паспортна служба», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON](а.с.16). Згідно з довідкою № 105 від 21 травня 2014 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на обліку у лікаря-психіатра міста Лисичанська не перебуває (а.с.17). Згідно з довідкою № 12 від 10 червня 2014 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на обліку у наркологічному диспансері ЦМЛ ім. Титова міста Лисичанська не перебуває (а.с.18). Згідно з довідкою, виданою Лисичанським обласним протитуберкульозним диспансером, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на диспансерному обліку в Лисичанському обласному протитуберкульозному диспансері не перебуває (а.с.19). Згідно з заявою [PERSON], Органом опіки та піклування Виконавчого комітету Лисичанської міської ради 04 червня 2014 року було винесено висновок про встановлення порядку участі громадянина [PERSON] в вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], відповідно до якого Орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити можливість безперешкодного спілкування [PERSON] з донькою [PERSON], [INFO], щоденно з 14.00 год. до 18.00 год. в присутності матері дитини. Батьки попереджені про те, що вони не мають права перешкоджати один одному в здійсненні своїх прав в вихованні доньки та про відповідальність за нетактовну поведінку та здійснення негативного впливу на дитину у відношенні кожного з них при спілкуванні з донькою (а.с.32). Згідно з заявою [PERSON] від 14 червня 2014 року, листом Служби у справах дітей Лисичанської міської ради № 702 від 07 липня 2014 року, повідомлено, що з матір'ю дитини [PERSON], проведена профілактична бесіда з питання виконання рішення органу опіки та піклування (а.с. 33). Згідно з заявою від 11 липня 2014 року, посвідченою приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Бабенко О.В., зареєстрованою в реєстрі за № 1715. [PERSON] надав згоду на тимчасовий виїзд до Російської Федерації з подальшим поверненням в Україну малолітній доньці [PERSON], [INFO] у супроводі її матері [PERSON] на період з 11 липня 2014 року по 11 жовтня 2014 року (а.с. 37). Згідно з довідкою № 7983 від 28.10.2014 року, виданою ВДВС Лисичанського МУЮ, на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2/415/832/14, виданий 14.04.2014 року Лисичанським міським судом Луганської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 18.03.2014 року і до повноліття дитини. Переплата по аліментам станом на 01.20.2014 року складає 1940,29 грн (а.с.67). Згідно з довідкою № 7984 від 28.10.2014 року, виданою ВДВС Лисичанського МУЮ, на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2/415/833/14, виданий 07.05.2014 року Лисичанським міським судом Луганської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 18.03.2014 року і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Переплата по аліментам станом на 01.20.2014 року складає 366,20 грн. (а.с. 68). Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Окрім того, батьків законодавством зобов'язано вирішувати всі питання виховання дитини спільно. Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Слід зазначити, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для батьків. І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Так, судом встановлено, що після винесення рішення органу опіки та піклування про встановлення порядку у вихованні та спілкуванні з дитиною від 04.06.2014 року, [PERSON] неодноразово звертався до органу опіки та піклування з заявою про участь в вихованні та спілкуванні з донькою, за результатами розгляду яких останньому повідомили про те, що з [PERSON] проводилась профілактична бесіда по виконанню рішення органу опіки та піклування. Окрім цього, 14.06.2014 року [PERSON] звертався до Лисичанського МВ ГУМВС з повідомленням про те, що [PERSON] не дозволяє бачити спільну доньку [PERSON], [INFO] та змінила замки в дверях спільної квартири. Таким чином, після винесення Органом опіки та піклування Лисичанської міської ради висновку про встановлення порядку участі громадянина [PERSON] в вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON], який є обов'язковим для виконання, мати дитини [PERSON] не виконує рішення органу опіки та піклування та чинить перешкоди в спілкуванні та в вихованні дитини батьку дитині. На підставі викладеного суд вважає, що вимога позивача про зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні [PERSON], [INFO] підлягає задоволення. Що ж стосується вимог про способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON], [INFO], суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Однак, згідно з ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Так, встановлений органом опіки та піклування порядок зустрічей позивача з дитиною є недостатнім для їх спілкування та порушує його права, як батька. Так, при вирішенні вимог в частині визначення способу та порядку спілкування та виховання батьком дитини, суд враховуючи вік дитини, її фізичний та психологічний розвиток, інтереси матері дитини та права позивача як батька, які є рівними з правами матері, вважає, що позивачу для спілкування та виховання доньки слід встановити систематичні побачення з дитиною щотижня з понеділка по п'ятницю з 15.00 год. по 18.00 год. за місцем знаходження доньки або за місцем її проживання, перебування в присутності матері; систематичні побачення з дитиною першої та третьої суботи кожного місяця та другої та четвертої неділі кожного місяця з 10.00 год. до 18.00 год. за місцем перебування батька без присутності матері з правом відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів з поверненням дитини після побачень до місця проживання матері; дозволити проводити щорічні оздоровчі відпустки батька з дочкою кожного липня місяця, щорічно, без присутності матері, що буде відповідати дійсному спілкуванню та участі у вихованні батьком дитини.

Outcome: partial