Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності на квартиру № 30 по вул. Нижня Горова (колишня Калініна), 27 в м. Черкаси. В обґрунтування позову вказує, що йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.07.2013 року належить квартира № 30 по вул. Калініна (нині Нижня Горова), 27 в м. Черкаси. Право власності на вказану квартиру було зареєстроване реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Також вказує, що 07.07.2016 року в його квартирі невідомими особами була вчинена крадіжка та були викрадені всі документи на житло та деякі інші речі. 07.07.2016 року він звертався до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області та подав заяву про вчинення кримінального правопорушення викрадення документів на квартиру. Його заява була прийнята та зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події за № 34772. Також вказує, що в кінці липня 2016 року він звертався до реєстраційної служби для отримання дублікату свідоцтва про право власності, однак йому було відмовлено в цьому. В серпні 2016 року він звертався до відділу реєстрації речових прав Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради із заявою про видачу йому дублікату свідоцтва про право власності на квартиру з метою подальшої реєстрації його в реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак йому було відмовлено в цьому з розясненням права звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки документи, які засвідчують його право власності на квартиру № 30 по вул. Нижня Горова (колишня Калініна), 27 в м. Черкаси були викрадені під час крадіжки 07.07.2016 року і іншим способом їх відновити не виявляється можливим, він вимушений звернутися з даним позовом до суду. А тому, просить визнати за ним [PERSON], [INFO] право власності на квартиру № 30 по вул. Нижня Горова (колишня Калініна), 27 в м. Черкаси. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, визнати за ним [PERSON], [INFO] право власності на квартиру № 30 по вул. Нижня Горова (колишня Калініна), 27 в м. Черкаси. В судове засідання представник відповідача Черкаської міської ради не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомний в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.07.2013 року №7168062, виданим Реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, належить квартира № 30 по вул. Калініна (нині Нижня Горова), 27 в м. Черкаси. Вказане стверджується як самим свідоцтвом, так і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.07.2013 року (а.с. 9, 10). Також в судовому засіданні встановлено, що 07.07.2016 року в квартирі позивача [PERSON] була вчинена крадіжка під час якої були викрадені документи на квартиру [ADDRESS], в звязку з чим позивач звертався до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області. Заява була прийнята та зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події за № 34772. В подальшому для відновлення правовстановлюючих документів на квартиру, а саме для отримання дублікату свідоцтва про право власності на квартиру № 30 по вул. Нижня Горова (колишня Калініна), 27 в м. Черкаси позивач [PERSON] звертався до Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, однак листом від 15.09.2016 року йому було відмовлено у видачі дублікату та розяснено право звернення до суду. Статтею 16 Цивільного кодексу України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, за вказаною нормою права, вимога про визнання права власності може бути предявлена лише власником спірного майна. Як розяснено в п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень\~частини першої статті 15\~та\~статті 392 ЦК\~власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. В судовому засіданні позивачем [PERSON] доведено належними та допустимими доказами, що саме він є власником квартири № 30 по вул. Нижня Горова (колишня Калініна), 27 в м. Черкаси. До того ж, його право власності зареєстроване 30.07.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що було перевірено судом в судовому засіданні шляхом отримання відповідно Інформаційної довідки з даного реєстру. У вказаній квартирі позивач [PERSON] зареєстрований з 24.08.1988 року, що стверджується даними паспорта позивача та довідкою Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради від 16.08.2016 року № 4907 (а.с. 7-8, 13). Оскільки в судовому засіданні обєктивно встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири № 30 по вул. Нижня Горова (колишня Калініна), 27 в м. Черкаси, однак документ, який підтверджує його право власності є втраченим і відновити його не виявляється можливим, а тому, з метою забезпечення конституційних прав позивача на вільне володіння та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved