Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки його заробітку (доходу) до 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 жовтня 2018 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2018 року і до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Після розірвання шлюбу з відповідачем він добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. З 2015 року він не працює за станом здоров`я. З 12.12.2016 року по 22.12.2016 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні №1 КЗ «Центральна міська лікарня м. Кіровограда» В грудні 2018 року він знову знаходився на стаціонарному лікуванні в Олександрійській центральній районній лікарні в неврологічному відділенні. В теперішній час, він не працює. Сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини середнього заробітку по регіону, сума аліментів складає 1\~770,00 грн. щомісячно, однак він не моє можливості виплачувати таку суму аліментів, бо його стан здоров`я погіршився. Він мусить два рази на рік проходити курси лікування, що не завжди вдається за браком коштів. Він згоден сплачувати на дитину аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В своєму відзиві відповідач позовні вимоги не визнала, оскільки вважає, що аліменти на дитину не є більшими від норми, їх розмір залежить від офіційного заробітку (доходу) позивача. Якщо позивач не хоче показувати офіційний заробіток, то держава передбачила розрахунок його середнього заробітку. Витяг з Державного реєстру фізичних осіб платників податків № [NUMBER] від 04.04.2019 року, на який посилається позивач, не підтверджує факт відсутності трудової діяльності позивача на момент звернення до суду. Позивач до подання нею позову про стягнення аліментів до суду надавав матеріальну допомогу на утримання сина не регулярно та в мінімальних розмірах, в зв`язку з чим вона і звернулась до суду. Також зазначає, що їх син [PERSON] має гіперметропію слабого ступеню лівого ока і сінехію радужки правого ока. Вони кожного року проходять обстеження у приватного лікаря окуліста. Крім того, [PERSON] часто хворіє простудними захворюваннями як і всі діти. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років, терміном з 01.03.2019 року по 04.01.2022 рік та отримує щомісячну соціальну допомогу у розмірі 860,00 грн. Їй відомо, що позивач займається перепродажем рухомого та нерухомого майна, має депозитні рахунки в банках, користується автомобілем іноземного виробництва по довіреності, яку він придбав і зараз намагається продати за 6\~300,00 доларів США через мережу Інтернет. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити та пояснив, що за станом здоров`я він не має можливості працювати, живе за рахунок відсотків від депозитного вкладу. На даний час проходить лікування двічі на рік з метою оформлення інвалідності. До 2015 року був зареєстрований приватним підприємцем, але за станом здоров`я довелося все продати і закрити підприємницьку діяльність, кошти поклав на депозит. Влаштуватися на роботу він також не може. На момент стягнення аліментів вже мав захворювання із встановленим діагнозом. Аліменти сплачував щомісячно. На даний час він продав останній будинок, за отримані кошти живе. Квартиру, де вони проживали, він залишив дитині. На даний час він зняв депозитні кошти і взагалі не отримує процентів. Дійсно купив автомобіль, так як він продавалася по вигідній ціні, а зараз намагається його продати. Намагається заробляти кошти в «Інтернеті» (купує і перепродує товари). За станом здоров`я не може працевлаштуватися. Батьків і інших утриманців він немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог та зазначила, що з позивача за рішенням суду стягнуто аліменти в мінімальному розмірі. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, не працює, отримує лише державну дорогу на дитину. Родину утримує її співмешканець батько її другої дитини. Син часто хворіє, має вроджену ваду зору, також отримав травму ока, що потребувало негайного лікування і постійного контролю зору. Один прийом у приватного лікаря окуліста коштує 250,00 грн. Крім того син має хронічний гайморит, протягом останнього року двічі перехворів, останнє лікування коштувало понад 3\~000,00 грн. Вона так як і позивач має грижі, які були виявлені, ще під час їх спільного проживання, але вона весь час працювала. Її цивільний чоловік утримує двох її дітей та сплачує аліменти на утримання власної дитини. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивач фактично займається підприємницькою діяльність не сплачуючи податків. Не перебуває на обліку в центрі зайнятості, отже відсутні докази того, що він намагається влаштуватися на роботу. Відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки вони стягнуті в мінімальному розмірі. Зменшення мінімального розміру аліментів порушить права дитини. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 жовтня 2018 року з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2018 року і до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна,\~грошових коштів,\~виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не\~може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. В судовому засіданні встановлено, що позивач працездатний, проживає сам, інших утриманців не має. При цьому, позивачем недавно придбано автомобіль іноземного виробництва. З пояснень позивача вбачається, що він займається перепродажем майна через мережу Інтернет, тобто має заробіток. Позивачем не надано доказів, що з моменту видачі судового наказу про стягнення аліментів у нього відбулися зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я або виникли інші обставини, що впливають на його здатність сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Утримання дитини є обов`язком батьків та розмір аліментів повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судовим наказом про стягнення аліментів від 08 жовтня 2018 року з позивача стягнуто аліменти на утримання дитини фактично в мінімально допустимому розмірі та їх зменшення призведете до порушення прав дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору.

Outcome: dismissed