Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Косівської районної державної адміністрації про визнання батьківства. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю із підстав наведених у позовній заяві просив позов задовольнити. Із змісту позовних вимог [PERSON], вбачається, що в період з червня 2011 року по серпень 2015 року, він проживав спільно однією сім'єю в незареєстрованому шлюбі з [PERSON], 1996 року народження. Приблизно протягом року вони проживали з [PERSON] в с. Вижній Березів Косівського району, а потім перейшли проживати в господарство його батьків в с. Текуча Косівського району. Від спільного проживання з [PERSON] у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Шлюб вони не укладали у зв'язку з тим, що [PERSON] не досягла шлюбного віку. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті дітей забрала її рідна сестра, [PERSON]. На даний час діти тимчасово проживають з нею. Під час реєстрації дітей у відділі РАЦВ Косівського РУЮ [PERSON], вказала по батькові дітей «[PERSON]». Із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.53) просив визнати його батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] і зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, внести зміни в Книгу реєстрації народжень дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], змінивши прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», в графі батько вказати «[PERSON]».. Відповідач у справі, [PERSON], в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Косівської районної державної адміністрації, головний спеціаліст-юрисконсульт служби у справах дітей райдержадміністрації Книщук Роман Миколайович, у судовому засіданні підтримав позов. Просив позов задовольнити. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Із довідки релігійної громади «Пресвятої Тройці» Української автокефальної православної церкви с Текуча Косівського району вбачається, що в книзі реєстрації хрещення,зроблений запис хрещення [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON]. Хрещення проводилось в храмі «Пресвятої Тройці» с. Текуча Косівського району (а.с.4). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 141 від 14 вересня 2015 року вбачається що [PERSON] проживає у будинку свого батька в добрих умовах проживання (а.с.5, 6). Із наданих до суду письмових пояснень від 19 вересня 2015 року свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON] вбачається, що вони дійсно бачили, що [PERSON] і [PERSON] та їх двоє дітей [PERSON] та [PERSON], дійсно проживали разом в с. Текуча Косівського району однією сім'єю (а.с.7, 8, 9). Вказане підтверджується також оглянутими в судовому засіданні фотографіями (а.с.12), а також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON],, [PERSON], [PERSON] і [PERSON] наданими у судовому засіданні. Батьком [PERSON] записаний [PERSON], що стверджується копією з історії пологів № 775 від 28 вересня 2012 року [PERSON] і копією довідок, картою розвитку нованародженого № 696/775 (а.с.42-48, 177-184). Батьком [PERSON] записаний [PERSON] записаний батьком [PERSON], що стверджується копією з історії пологів № 153 від 19 лютого 2014 року [PERSON] і копією довідки, картою розвитку новонародженого № 153 (а.с.49-52, 185-189). Відповідно до розпорядження голови Косівської РДА № 203 від 09 вересня 2015 року малолітнім [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], мешканцям с. Вижній Березів Косівського району встановлено статус дитини-сироти (а.с.131). Також суд звертає увагу на те, що відповідач [PERSON] із дітьми неодноразово не з'явилася на відбір зразків крові по експертизі методом ДНК-аналізу, що стверджується листом начальника Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, що унеможливлює проведення експертизи (а.с.109). Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (далі СК України), при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Позивач та відповідачка у шлюбі не перебували, тому запис про батька дитини було здійснено на підставі ст. 135 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Спільної заяви сторони не подавали. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Як роз'яснено в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Відповідач не з'являлась з дітьми на відібрання крові, не повідомляла про перенесення дати відбору зразків крові, а тому суд прийшов до висновку, що позивач є батьком дітей [PERSON] і [PERSON] Стаття 57 ЦПК України вказує на те, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідач доказів на спростування фактів викладених в позовній заяві суду не надала. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є також відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану). За змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, судом встановлено, що факти, викладені позивачем у своїй позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 128, 135 СК України та

Outcome: approved