Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої позовні вимоги тим, що 21 листопада 2015 року, між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 458. Посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, переконаний, що подальше збереження шлюбу є неможливим, та є таким, що суперечитиме його інтересам, у зв`язку із чим просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. Зазначено також, що сторони мають двох спільних дітей, - [PERSON] , 2016 року народження, та [PERSON] , 2018 року народження, спір з приводу місця проживання яких між сторонами відсутній, та діти після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з відповідачкою. З січня 2020 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Майновий спір між сторонами відсутній. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Від позивача до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, розгляд справи просив провести без його участі, зазначивши про неможливість примирення з відповідачкою. Від відповідачки до суду надійшла заява в якій вона розгляд справи просила провести без її участі. Дослідивши матеріали справи та представлені письмові докази в їх сукупності, суд, в межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Згідно із свідоцтвом про шлюб, серія: [NUMBER] , виданим 02 липня 2020 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області 21 листопада 2015 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб, про що здійснений відповідний актовий запис № 458. В свідоцтві зазначено про те, що прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження, серія: [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , та її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження, серія: [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , та його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Подружнє життя між сторонами не склалося, сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З січня 2020 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Майновий спір між сторонами відсутній. Спір з приводу місця проживання спільних дітей [PERSON] та [PERSON] , між сторонами відсутній, та діти після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з відповідачкою. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя та ухвалою суду від 17 грудня 2020 року, надавався строк на примирення терміном у 6 місяців, однак, протягом встановленого строку примирення між сторонами не відбулось. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі - 840,80 грн.

Outcome: approved