Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 122. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою він перебуває в шлюбі з 23 липня 1996 року. Від даного шлюбу в них народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Вже більше двох років вони проживають окремо один від одного . Їхні подружні стосунки на сьогоднішній день фактично припинені. Основною причиною того, що вони проживають окремо один від одного послужило те, що відповідачка з неповагою відносилась до нього, влаштовувала часто сварки. В нього в даний час є друга сім'я, тобто цивільна дружина і малолітня дитина. Ніякого примирення з його боку не буде ні за яких обставин, його рішення розірвати шлюб є остаточним. Що стосується дітей, то [PERSON], [INFO] в даний час повнолітня і сама вирішує з ким буде проживати, а [PERSON], [INFO], то вона на даний час неповнолітня і мала би згідно закону проживати з матір'ю, однак в разі бажання дитини він згідний, щоб проживала з ним. В судове засідання позивач не прибув, від нього поступила заява про розгляд справи за його відсутності, де він зазначив, що позов підтримує. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив та заперечення проти позову від відповідачки не надходили, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Повторне свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 11.10.2018 року, видане Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.9), підтверджує, що сторони по справі 23 липня 1996 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 122. Прізвище чоловіка -[PERSON], дружини - [PERSON], позивачем помилково зазначається прізвище відповідачки [PERSON]. Від спільного проживання у сторін народились дві дочки : [INFO] року [PERSON], яка на даний час повнолітня, та [INFO] року народилась дочка [PERSON] (копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки позивачка ставилась до нього з неповагою, як зазначив позивач в позові, вони з відповідачкою сімейних відносин не підтримують, вже більше двох років не проживають, як подружжя, спільного господарства не ведуть. Беручи до уваги те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити. На підставі викладеного, ст.ст. 105,110,112,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed