Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на відсутність порозуміння між подружжям, наявності різних поглядів на життя та несумісність характерів, що призвело до неможливості збереження сім`ї. У подружжя від шлюбу є дитина: [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з неможливістю примирення та збереження шлюбу, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в судове засідання. В судове засідання позивач, [PERSON] не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив задовольнити його позовні вимоги, розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач, [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, звернулась до суду з заявою про визнання позовних вимог та просила суд розгляд справи провести за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 13 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1206, під час державної реєстрації шлюбу відповідач по справі змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24.07.2013 року). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням того, що позивач та відповідач на примирення категорично не згодні, зазначили, що їх сім`я розпалася остаточно, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини під час розгляду справи заявлено не було. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved