overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання його такою, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS], що належить йому на праві власності, мотивуючи тим, що відповідач являється колишнім чоловік матері позивача [PERSON], яка померла [INFO] року, з якою відповідач перебував у фактичному шлюбі і був зареєстрований в вказаному будинку. Відповідач більше десяти років не проживає [ADDRESS], проте досі залишається зареєстрованим в будинку. В зв'язку з цим позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратив право користування житловим будинком. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, повідомила, що [PERSON] не є членом сім'ї [PERSON], оскільки він був лише співмешканцем матері позивача [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи в цілому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], являється власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] успадкував житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться по [ADDRESS], що належав [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до довідки Шарівської сільської ради №527 від 22.10.2013 року проте, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований в [ADDRESS] в такому складі сім'ї: вітчим - [PERSON], [INFO], зареєстрований, але не проживає. За вказаних обставин, оскільки судом встановлено, що [PERSON] без поважних причин понад шість місяців не проживає в [ADDRESS], який належить позивачу, в силу ст. 71 ЖК України, він втратив право на користування цим житлом, а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є квартиронаймачем квартири [ADDRESS], де зареєстрована [PERSON], яка у квартирі не проживає більше 10 років без поважних причин, залишила квартиру добровільно, її особистих речей у квартирі немає. Кількість прописаних осіб впливає на отримання субсидій та вартість комунальних послуг, а тому просить суд, визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 7 по вул. Огієнка, 4 в м. Луцьку. В судове засідання представник позивача не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд позов задовольнити та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення підлягає. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або член його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] (а.с. 4). В квартирі, де проживає позивач [PERSON], також зареєстрована його сестра [PERSON], однак вона більше 10 років не проживає там без поважних причин, оскільки припинили проживання на спірній житловій площі добровільно, будь-яких особистих речей у даному житловому приміщенні немає. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач на даний час не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, до правоохоронних органів з приводу вселення не зверталася, втратила інтерес до спірного житла, так як там не проживає понад шість місяців, що підтверджується висновками перевірки паспортного режиму (а.с. 10-11). Оскільки, відповідач не проживає у спірному житлі понад шість місяців без поважних причин, то її слід визнати такою, що втратила право на користування даним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування домоволодінням. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, і просить суд визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідачка, являючись колишньою співвласницею вказаної квартири, 22 січня 2014 року продала позивачу цю квартиру, і з того часу в ній не проживає, але перебуває зареєстрованою в ній, в зв'язку з чим позивач не може в повній мірі реалізувати своє право власності. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає і просить справу розглядати без його участі, у випадку неявки відповідачки не заперечує проти розгляду справи по суті у відсутності відповідачки та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце його проведення була повідомлена належним чином. Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 22 січня 2014 року [PERSON] купив у [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 246. Згідно з довідкою від 29 серпня 2014 року № 68, виданою ОСББ «Джерело», відповідачка дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Оскільки відповідачка як на момент її вибуття з квартири, так і на даний час не являється членом сім'ї власника квартири, тому до даних правовідносин слід застосувати положення ст. 167 ЖК Української РСР, яким регулюються відносини між власником і наймачем жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві приватної власності. Відповідно до ч.2 ст. 167 ЖК Української РСР у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Відповідно до акту обстеження квартири [ADDRESS], складеного сусідами комісійно, затвердженого керівником ОСББ «Джерело», [PERSON] зареєстрована у вище вказаній квартирі, але з 2004 року не проживає і її особисті речі в ній відсутні. За таких обставин суд вважає, що відповідачка втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. На підставі наведеного, ч.2 ст. 167 ЖК Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS], [PERSON]. належить 1/3 частини вищезазначеної квартири. У даній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] Зазначає, відповідач у будинку не проживає, обов'язків по його утриманню не виконує. Просить суд, визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом. Відповідач в судове засідання не з'явилася, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 10 серпня 2007 року припинено право [PERSON] на 22/100 частини квартири [ADDRESS] з виплатою їй грошової компенсації в розмірі 26 514 грн. 81 коп. та встановлено режим спільної часткової власності, відповідно до якого [PERSON] став власником 2/3 частини квартири, а [PERSON] 1/3 частина квартири, що підтверджується копією рішення Луцького міськрайонного суду від 10 серпня 2007 року. Згідно з правової позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки припинення права власності особи на житло припиняє право на користування житлом, а тому суд приходить до висновку, що відповідачем втрачено право на користування спірним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до будинкової книжки у даній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] Зазначає, відповідач у квартирі не проживає, обов'язків по його утриманню не виконує. Просить суд, визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що 11 червня 2013 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладеного договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] став власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 4). Згідно з правової позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] продав свою частину квартири [PERSON], перестав бути членом його родини, добровільно виселився і вивіз усе належне йому майно з квартири. Оскільки припинення права власності особи на житло припиняє право на користування житлом, а тому суд приходить до висновку, що відповідачем втрачено право на користування спірним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він являється власником житлового будинку № 22, що знаходиться по вул. Льва Толстого у м. Ківерці Волинської області. За даною адресою зареєстрований [PERSON] відповідач по справі, який ніколи в даному будинку не проживав, на даний час місце його перебування невідоме. Тому просить визнати громадянина [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 22 по вулиці Льва Толстого у м. Ківерці Волинської області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв прро розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 22 по вулиці Льва Толстого у м. Ківерці Волинської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.08.2015 року (а.с. 4), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.08.2015 року (а.с. 5). [PERSON] не проживає у [INFO] протягом тривалого часу, що стверджується актами № Є-105 від 16.03.2016 року, №С-105 від 07.04.2016 року, № Є-105 від 05.05.2016 року (а.с. 9-11). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Суд встановив, що відповідач по справі [PERSON] не проживає у [INFO] більше ніж 6 місяців, але перебуває на реєстраційному обліку у вищезазначеному будинку, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона являється власником житлового будинку № 10, що знаходиться по вул. Незалежності у с. Ромашківка Ківерцівського району Волинської області. За даною адресою зареєстрований [PERSON] відповідач по справі, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2008 року по 17.03.2016 року, фактично припинили спільно проживати з 06 січня 2013 року. На даний час місце проживання [PERSON] їй невідоме. Тому просить визнати громадянина [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 10 по вулиці Незалежності у с. Ромашківка Ківерцівського району Волинської області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, згідно з поданою заявою просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 10 по вулиці Незалежності у с. Ромашківка Ківерцівського району Волинської області, що стверджується витягом із погосподарської книги № 6 за 2016 рік (а.с. 10), будинковою книгою (а.с. 11-13). [PERSON] не проживає у [INFO] більше 4 років, що стверджується актами від 21.12.2015, 26.02.2016 року, 11.07.2017 року (а.с. 7-9). Згідно ч.1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Суд встановив, що відповідач по справі [PERSON] не проживає у [INFO] більше ніж 6 місяців, але перебуває на реєстраційному обліку у вищезазначеному будинку, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням.\~\~\~\~\~ Позовні вимоги вмотивовані тим, що [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться\~ за адресою [ADDRESS] , що підтверджується\~ свідоцтвом про право власності\~ від 23 грудня 2008 року.\~ Відповідач [PERSON] є сином позивача\~ і вже протягом 10 років не проживає за адресою своєї реєстрації.\~\~ Позивач має\~ намір\~ оформити\~ субсидію\~ на сплату комунальних послуг але у зв`язку із тим фактом,\~ що\~ відповідач зареєстрований за адресою у\~ [ADDRESS] \~ він не може її оформити, чим порушуються його права. Добровільно\~ знятися\~ з реєстрації\~ відповідач категорично відмовляється. У своєму позові позивач просить суд постановити рішення, яким\~ визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком який знаходиться\~ за адресою [ADDRESS] . В судове\~ засідання позивач\~ [PERSON] не з`явився, надіславши\~ на адресу суду заяву про\~ розгляд\~ справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про\~ розгляд\~ справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.\~ Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ Враховуючи наведене, а також враховуючи , що відповідач беззаперечно визнав позов , суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, є підставною та такою, що підлягає задоволенню. \~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що за договором купівлі-продажу від 14 квітня 2017 року придбав у відповідача квартиру [ADDRESS], приміщенні якої зареєстроване місце проживання [PERSON], яка померла у лютому 2017 року. На теперішній час позивач позбавлений можливості скасувати реєстрацію померлої за вказаною адресою, оскільки в нього відсутній оригінал свідоцтва про смерть, у звязку з чим за захистом своїх прав він вимушений звернтись з позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги просить суд, … Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Представник Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 14 квітня 2017 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON], останній придбав у власність квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію від 25.05.2017 року № 1158, в приміщенні квартири [ADDRESS] зареєстроване місце проживання [PERSON]. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [PERSON] померла в лютому 2017 року, про що складний актовий запис № 3983 від 11 квітня 2017 року. Відповідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставами зняття з реєстрації місця проживання особи є: заява про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку. На теперішній час позивач позбавлений можливості скасувати реєстрацію померлої за вказаною адресою, оскільки в нього відсутній оригінал свідоцтва про смерть. Відповідно ст. 391 ЦК України Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved