Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], в якому зазначено, що 10 вересня 2016 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, про що було зроблено актовий запис №29. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Дитина проживає з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, сімейні відносини припинені через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спір з приводу місця проживання дитини та поділу спільного майна на даний час відсутній. Шлюб розривають вперше. На примирення з відповідачем не згоден, на розірванні шлюбу наполягає. 13.09.2018 року від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомила. У зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Виконавчому комітеті Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, про що було зроблено актовий запис №29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ № 107891 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Сімейні відносини сторони припинили через несумісність характерів та різні погляди на життя. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що передбачено ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, оскільки позивач наполягає на його розірванні, подружні стосунки між сторонами припинені і не відновлювалися, що свідчить про тривалість формального існування шлюбу, намірів на примирення та відновлення сімї жодна із сторін не виказує, тому суд вважає, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище відповідача після розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ч.8 ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Суд приходить до висновку про необхідність залишити відповідачу її чинного прізвища «Тетюхіна». На пiдставi викладеного,

Outcome: approved