Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іваничівського районного суду з позовом до приватного підприємства «Вільна Україна-Р» про стягнення заборгованості із заробітної плати, суми середнього заробітку за час затримки розрахунку. Мотивує свої позовні вимоги тим, що наказом №1 від 30.07.2009 року він був призначений директором ПП «Вільна Україна-Р». 12.03.2015 року його було звільнено з даної посади. Однак, в день звільнення відповідачем йому не було проведено повного розрахунку всіх сум, належних при звільненні. Зокрема відповідач не сплатив суму компенсації за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 2009 по 2015 роки. На звернення позивача до відповідача щодо надання інформації про кількість невикористаної відпустки, суму заборгованості та середньоденний розмір заробітної плати, відповідач ніякої відповіді не надав та стверджує, що жодної заборгованості не існує. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги уточнює та просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 19.03.2015 року по 10.06.2015 року в розмірі 12197,52 грн., а також витрати за надання правової допомоги в сумі 1000,00 грн. Від представника приватного підприємства «Вільна Україна-Р» також надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в частині про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, вважає обґрунтованим стягнення 12797,52 грн., а саме за період з 19.03.2015 року по 10.06.2015 року. Не заперечує щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 1000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку, про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 30.07.2009 року у зв'язку із створенням приватного підприємства «Вільна Україна-Р» був призначений директором даного підприємства (а.с.4). Відповідно до наказу №11 від 12.03.2015 року, виданого приватним підприємством «Вільна Україна-Р», був звільнений з посади директора приватного підприємства «Вільна Україна-Р» за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (а.с.4 зворот). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення\~\~не виплачених при звільненні з роботи працівника коштів роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи та сторони не заперечують, що період затримки розрахунку складає 54 робочі дні - з 19.03.2015 року по 10.06.2015 року та згідно розрахунку, наданого приватним підприємством «Вільна Україна-Р», середньоденна заробітна плата позивача становила 225,88 грн. (а.с.63). тому, до стягнення підлягає 12197,52 грн. (225,88 х 54). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1000 грн. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Тому, з відповідача на користь держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved