Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «ТУРИСТ», третя особа - [PERSON] про відшкодування шкоди про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з відповідача ТОВ «ТУРИСТ»матеріальну шкоду у сумі 48 404,80 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2016 р. в Приморському районі м. Одеси, о 12 год. 00 хв. відбулась ДТП за участю автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON]та автомобілю «Шкода» д.н. [NUMBER]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси № 522/17865/16-п від 31.10.2016 р., [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави. З вказаної Постанови вбачається, що 28.08.2016 р. о 12 год. 00 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н. [NUMBER], в результаті транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Також Позивач, у позовній заяві зазначає, що ним було замовлена автотоварознавча експертиза. На підставі зазначеного експертного автотоварознавчого звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 103/2-17 складає 27 149,47 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 45 342, 65 грн. [PERSON] виконаних робіт № Ко-0000000000000272 від 24.02.2017 року, складеного ФОП [PERSON], факт оплати якого підтверджується відповідними розрахунковими документами, а саме квитанцією до прибуткового касового ордеру № 000000354, Позивач здійснив відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ на суму в розмірі 48 404,80 грн. Ухвалою суду від 12.04.2017 року провадження у справі відкрите, призначене попереднє судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 26.06.2017 року було задоволено клопотання представника ТОВ «Турист» та залучено Приватне акціонерне товариство Страхове товариство «Іллічівське» в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору. Ухвалою суду від 26.06.2017 року справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні. До суду надійшли заперечення представника ТОВ «Турист», відповідно до яких просили відмовити [PERSON] у задоволені позову, посилаючись на те, що між відповідачем та [PERSON] укладеного Договір підряду і останній не є працівником відповідача, а автобус марки «БАЗ» не є власністю ТОВ «Турист». Крім того, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була зареєстрована у ПрАТ «Іллічівське». Вказують, що заявлені суми необґрунтовані та недоведені. Протокольною ухвалою суду від 29.01.2018 року було прийнято уточнений позов [PERSON] та замінено відповідача, ТОВ «Турист» виключений з учасників справи, а відповідачем вказано [PERSON] До суду 22.01.2018 року надійшов відзив ТОВ «Турист» на позовну заяву, який ґрунтується на тих самих підставах, що і раніше подані заперечення. Представник позивача [PERSON] в судове засідання 15.05.2018 року не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.231,280 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів, ухвалює заочне рішення. Оскільки представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд розглядає справу та приймає рішення у відповідності до статті 263, 265 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У звязку з цим, датою складення цього судового рішення є 25 травня 2018 року. Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, 28.08.2016 р. в Приморському районі м. Одеси, о 12 год. 00 хв. відбулась ДТП за участю автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілю «Шкода» д.н. [NUMBER]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси № 522/17865/16-п від 31.10.2016 р., [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави. З вказаної Постанови вбачається, що 28.08.2016 р. о 12 год. 00 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н. [NUMBER], в результаті транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] з ч. 4 ст. ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За змістом ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оцінка майна представляє собою процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності оцінювачів та субєктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», про що прямо зазначається у ст. ст. 3-5 цього Закону. [PERSON] з ст.7, ст.10, ст. 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору про оцінку майна між субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання та замовником оцінки. Замовниками оцінки можуть бути особи, яким майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. З метою визначення розміру матеріальної шкоди, яка була заподіяна Позивачу у звязку із пошкодженням автомобіля, 02.09.2016 року Позивач звернувся до оцінювача СОД ФОП [PERSON], в результаті чого останнім 11.02.2017 року було складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 103/2-17. Відповідно до зазначеного звіту матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER], внаслідок його пошкодження, вартість відновлювального ремонту складає 45 342, 65 грн. [PERSON] виконаних робіт № Ко-0000000000000272 від 24.02.2017 року, складеного ФОП [PERSON], факт оплати якого підтверджується відповідними розрахунковими документами, а саме квитанцією до прибуткового касового ордеру № 000000354, Позивач здійснив відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на суму в розмірі 48 404,80 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у (Страховика) ПрАТ СТ Іллічівське, згідно з Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/0824684 (далі Поліс). Про це свідчить витяг з бази даних МТСБУ про дійсність дії полісу на дату ДТП. Зі слів позивача, він, прибувши за адресою місцезнаходження страховика (м. Киів, вул. Саксаганського, 38б, оф. 12), виявив, що ПрАТ СТ Іллічівське, за цією адресою відсутня. Телефони страхової компанії теж не відповідають. Відповідно до ч. 2 ст. 528 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання обовязку боржника іншою особою цей обовязок боржник повинен виконати сам. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України) Верховний суд України, за результатами розгляду справи № 6-2808цс15, 20.01.2016 року, ухвалив Постанову в якій зазнав наступні правові висновки: «Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності». Аналогічна правова позиція встановлена Верховним Судом за результатом розгляду цивільної справи № 344/10730/15-ц (№ 61-5079св18) винесено 14 лютого 2018р Таким чином, враховуючи положення чинного законодавства, що вище наведені, та правову позицію Верховного Суду України, а також той факт, що протягом тривалого часу ПрАТ СТ Іллічівське не виконує свої зобовязання, щодо виплати страхового відшкодування, суд вважає, що Відповідач, зобовязаний відшкодовувати Позивачу завдану матеріальну шкоду в повному обсязі, і в подальшому самостійно вирішувати зі страховиком питання виплати страхового відшкодування на свій розсуд. Як визначено в ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Враховуючи наведене та

Outcome: approved