Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб між ним та відповідачкою укладено 14 листопада 1989 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, які вже повнолітні. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, не розуміли один одного, через що між ними постійно виникали сварки та скандали. На даний час ведення між ними спільного господарства не має та сумісне проживання припинено, разом не проживають близько 11 років, спілкування між ними припинилося. Розірвати шлюб в органах ДРАЦСу не має можливості, а тому він вимушений звернутися до суду. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, оскільки їхній шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження їхньої сімї та примирення між ними не можливо. Просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечила щодо розірвання шлюбу. Заслухавши сторін та дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 листопада 1989 року і від даного шлюбу мають двоє дітей,\~які вже\~повнолітні. Також встановлено, що сторони разом не проживають і не підтримують сімейних стосунків. \~ \~ \~ \~ Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін\~ не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивача.

Outcome: approved