Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа: міськрайонне управління в Уманському районі та м. Умані, про невиконання зобов`язань. Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 березня 2020 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, що відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.274 ЦПК України. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно позовної заяви [PERSON] від 25.09.2019, останній зазначає, що на вимогу Управління Держкомзему у м. Умань Черкаської області ( нині Міськрайонне управління в Уманському районі та м. Умані ) він передав 8.04.2009 в зв`язку з недоліками Державний акт серія ЯД 971959 на переоформлення і яке розпочалося та невдовзі зупинилося, що було встановлено судом. На його запити третя особа відповідає не по суті, а про свої зобов`язання ні слова. В той же час їхні правовідносини регламентуються нормами чинного в Україні законодавства ( ст..936-954 ЦК ) і діють до повного виконання зобов`язання, а за їх порушення виконавець несе моральну відповідальність. За 10 років бездіяльності і незаконне утримання його Державного акта на землю без переоформлення йому нанесена шкода у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Станом на 1 січня 2019 щомісячний її розмір становить 1497 грн., а загальна сума за 10 років складає 179640 грн. І незалежно від цієї компенсації, що відповідає матеріальним збиткам при проведенні повторних землевпорядних робіт, виготовлення технічної документації і оформлення прав власності, відповідач зобов`язаний виконати додатково і переоформлення. Просить стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на його користь на відшкодування завданої йому моральної шкоди 179640 грн. і зобов`язати завершити переоформлення Державного акта №971959 від 22.04.2008 [PERSON] в трьохмісячний строк. Покласти на відповідача незалежно від результатів вирішення судовий збір в повному обсязі за судовий розгляд справи незалежно від його пільг. 05.05.2020 від відповідача на адресу суду надійшов відзив в якому вказано, що позивачем не зазначено жодного доказу, щодо порушення права Головним управлінням права позивача, тому Головне управління є неналежним відповідачем по справі. Згідно п.2.9 « Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі », затвердженого Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999р. №43, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 04.06.1999р. за №354/3647 ( яка була чинною на час видачі державного акту ), якою зазначено, що: « Заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні та міські центри державного земельного кадастру та їх структурні підрозділи і інші землевпорядні підприємства та організації. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускається. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп`ютерної техніки ». Також, пунктами 3.1 та 3.2 Інструкції визначено, що « державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України ». З 01 січня 2013 набули чинності Закони України « Про Державний земельний кадастр », « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень », постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 « Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру », відповідно до яких, повноваження територіальних органів Держземагенства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди ( суборенди ) земель, права сервітуту, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб ( емфітевзис ), права забудови земельної ділянки ( суперфіцій ) з 1 січня 2013 року припинилися. В позовній заяві жодним чином не обґрунтовано наявність моральної шкоди, а саме яким чином принижена гідність позивача. Не надано жодних доказів наявності інших втрат морального характеру яких зазнав позивач, тобто дана позовна вимога нічим не підтверджується. Відповідно до п.4.13 Положення про Головне управління, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308 ( у редакції наказу Держгеокадастру від 20.02.2020 №53 ), Головне управління наділене повноваженнями розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством на території Черкаської області. Таким чином, розпорядження земельними ділянками у межах населеного пункту відноситься до повноважень Уманської міської ради, а не до повноважень Головного управління. Просить визнати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області неналежним відповідачем. В задоволення позовних вимог [PERSON] відмовити. 14.05.2020 від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відзив з односторонньою відмовою від зобов?язання він сприймає негативно, оскільки на його думку він є нікчемним. Управління Держкомзему у місті Умань листом №363/4-1 від 08.04.2009 зобов?язалося своїми силами і за свій рахунок усунути допущені з його вини недоліки у технічній документації і Державному акті на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] землевласника [PERSON] і на умовах і у порядку, визначених ст. 510 ЦК України набуло статус боржника, а законодавча база сприяла своєчасному виконанню обов?язку. З часом Уманське управління перейшло до складу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, а з ним і його первісні зобов?язання в обсязі, що існували на момент переходу. Зміни, що відбулися повноваження, норми, закони не звільняють Головне управління від його обов?язку, а потребують лише залучення інших осіб при збереженні відповідальності управління перед ним за результати їх роботи або відшкодувати збитки в повному обсязі до настання передачі вимоги його правонаступникам. Станом на 15.05.2020 пояснень від третьої особи не надходило. Вивчивши матеріали справи, прийнявши до уваги письмові доводи позивача, відзив відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Судом встановлено. [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди та зобов`язання відповідача завершити переоформлення державного акта, який він передав 08.04.2009 Управлінню Держкомзему у місті Умань (міськрайонне управління в Уманському районі та місті Умані) на переоформлення. Не виконання відповідачем зобов`язання щодо переоформлення Державного акту спричинило йому моральну шкоду, яку він оцінює в 179640 грн. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин. За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В даному випадку, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо завдання йому моральної шкоди. У відповідності до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач [PERSON] не обґрунтував в чому полягає завдана йому моральна шкода, в розумінні ст.23 ЦК України, факту її спричинення, страждань, обґрунтованості вартості такої шкоди. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою розуміють немайнові втрати внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, які заподіяні фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Щодо зобов`язання відповідача завершити переоформлення державного акту, то дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки з набранням чинності з 01.01.2013 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року № 3613-УІ та Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів. Крім того, на позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорювань право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Однак, в даному випадку позивач [PERSON] не надав доказів, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повинно відповідати по пред`явленому позову. Тому, з урахуванням вищевикладеного та у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed