overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визнати право власності на самочинно збудований гараж № [NUMBER] на земельній ділянці з кадастровим номером 5910400000:04:062:0021 по [ADDRESS] . На обґрунтування вимог у позові зазначив, що вказаний гараж побудований за відсутності будівельного паспорта та без подання повідомлення до управління ДАБІ у Сумській області про початок виконання будівельних робіт. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.07.2021 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0026 га, кадастровий номер 5910400000:04:062:0021, що розташована під гаражем № [NUMBER] у автогаражному кооперативі №7 по [ADDRESS] . З метою прийняття в експлуатацію збудованого гаражу останній звернувся до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, проте отримав відмову у прийнятті в експлуатацію з посиланням на те, що право власності на самочинно збудований об`єкт може бути визнано лише за рішенням суду. Наведені обставини і стали підставою для звернення до суду. У судове засідання [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач Конотопська міська рада просить розглядати справу без їх представника, позовні вимоги визнають. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд вважає, що, з огляду на положення ч.4 ст.206 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Із представлених належних доказів вбачається, що спірний гараж був побудований у 2010 році без жодного дозволу. Земельна ділянка площею 0,0026 га, за адресою: [ADDRESS] , гаражний кооператив № 7 , під гаражем № [NUMBER] (кадастровий номер 5910400000:04:062:0021), цільове призначення якої - для будівництва індивідуальних гаражів, належить на праві власності [PERSON] . Згідно технічного паспорта спірний гараж побудований із цегли і має загальну площу 23,1 кв.м. За висновком архітектора [PERSON] будівля гаражу [ADDRESS] в гаражному кооперативі №7 зведена з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм (а.с.11). Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області відмовило позивачу у прийнятті вказаного гаража в експлуатацію, зазначивши, що визнання за ним права власності на цю будівлю можливе тільки за рішенням суду ( а.с. 14). Оскільки спірна нерухомість була побудована без належного дозволу та належно затвердженого проекту, то вона, відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦК України, є самочинно збудованою. За приписами частин 3,5 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно та якщо це не порушує права інших осіб. Жодних порушень прав інших осіб судом не встановлено, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визнати право власності на самочинно збудований гараж [NUMBER] , площею 31,4 кв. м ., розташований у Конотопському автогаражному кооперативі № 5 по вул. Успенсько-Троїцька, 152, в м.Конотоп Сумської області . На обгрунтування вимог у позові зазначив, що вказаний гараж побудований за відсутності будівельного паспорта та без подання повідомлення до управління ДАБІ у Сумській області про початок виконання будівельних робіт. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.02.2017 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,003 га, кадастровий номер 5910400000:05:001:0389. З метою прийняття в експлуатацію збудованого гаражу останній звернувся до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області, проте отримав відмову у прийнятті в експлуатацію з посиланням на те, що право власності на самочинно збудовані об`єкти може бути визнано лише за рішенням суду. Наведені обставини і стали підставою для звернення до суду. У судове засідання [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач Конотопська міська рада просить розглядати справу без їх представника, по суті позову не заперечують, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Третя особа Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їх представника, по суті позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Із представлених належних доказів вбачається, що спірний гараж був побудований без жодного дозволу. Відповідно до технічного паспорта, гараж [NUMBER] , розташований по вул. Усп.-Троїцькій, 152, в м.Конотоп , має загальну площу 31,4 кв.м. (а.с.11-15), побудований з цегли. Будівля гаражу зведена з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм. (а.с. 16). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.02.2017 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,003 га, кадастровий номер 5910400000:05:001:0389. (а.с.7-8) Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області відмовила позивачу у прийнятті вказаного гаражу в експлуатацію, зазначивши, що визнання за ним права власності на цю будівлю можливе тільки за рішенням суду ( а.с.17). Оскільки спірна нерухомість була побудована без належного дозволу та належно затвердженого проекту, то вона, відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦК України, є самочинно збудованою. За приписами частин 3,5 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно та якщо це не порушує права інших осіб. Жодних порушень прав інших осіб судом не встановлено, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визначити додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На обґрунтування вимог у позові зазначено, що строк пропущений з поважних причин, оскільки працює водієм в Республіці Польща та після встановлення карантину і запровадження протиепідемічних заходів на території України, спричинених гострою респіраторною хворобою COVID-19, він не міг своєчасно в`їхати в Україну, що перешкодило своєчасному зверненню до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] подав заяву про розгляду справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач Конотопська міська рада Сумської області не заперечує задоволенню вимог, просить розглядати справу без участі їх представника, про що подали відповідне клопотання. Третя особа приватний нотаріус Конотопського міського нотаріального округу Романенко О.М. надав заяву про розгляд справи без його участі. При ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Отже, на підставі ст.206 ч.4 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. За приписом ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважність причини пропуску строку підтверджується загальновідомим фактом введення на території України та інших держав загальнонаціонального карантину та його умовами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визначити додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті дядька [PERSON] , померлого [INFO] . На обгрунтування вимог у позові зазначено, що строк пропущений з поважних причин, оскільки після втрати роботи був змушений виїхати на заробітки до Російської Феденрації, де працював в період з 01.08.2011 року по 08.05.2012 року. [PERSON] подав заяву про розгляду справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач Підлипенський старостинський округ Конотопської міської ради не заперечує задоволенню вимог, просить розглядати справу без участі їх представника, про що подали відповідне клопотання. Третя особа приватний нотаріус Конотопського міського нотаріального округу Ворона Г.І. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, задоволенню вимог не заперечує. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Отже, на підставі ст.206 ч.4 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. За приписом ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважність причини пропуску строку підтверджується відповідними документами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На обґрунтування вимог у позові зазначено, що строк пропущений з поважних причин, оскільки [PERSON] лише влітку 2018 року дізнався про існування заповіту, яким [PERSON] заповідала йому сертифікат на право на земельну частку (пай). [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач Карабутівська сільська рада Конотопського району Сумської області не заперечує задоволенню вимог, просить розглядати справу без участі представника, про що подав відповідне клопотання (а.с. 16). Третя особа приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Мусієнко В.В. звернулася із клопотанням про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 15). Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Отже, на підставі ст.206 ч.4 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. За приписом ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини підтверджена представленими доказами, зокрема довідкою секретаря Карабутівської сільради, де зазначено, що позивач повідомлений про наявність заповіту на його ім`я у серпні 2018 року (а.с. 5-11, 15,20).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить встановити факти належності на праві власності [PERSON], померлій [INFO] наступних земельних ділянок розташованих на території Салтиківської сільської ради Конотопського району: 1) площею 2,552 га, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.08.2002 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 338, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 2) площею 0,200 га, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.08.2002 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 338а, призначену для ведення особистого селянського господарства. А також визнати за ним, [PERSON], право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом. На обгрунтування вимог у позові зазначено, що зі смертю матері [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема й на вказані земельні ділянки. Проте, відсутність оригіналів Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки перешкоджає нотаріальному оформленню спадкових прав, що і стало підставою для звернення до суду. [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач Дубов»язівська селищна рада Конотопського району Сумської області просить розглядати справу без участі їх представника, задоволенню вимог не заперечують (а.с.30). Треті особи: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Куцопал О.П., Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, кожен окремо, також просять розглядати справу за відсутності їх представників, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с.26-27). Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд вважає, що, з огляду на положення ч.4 ст.206 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Належність спадкодавцю спірної земельної ділянки, право позивача на отримання у спадок цієї нерухомості на підставі закону, своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини повністю доводяться представленими доказами (а.с. 4-22). Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За приписами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1258-1267 ЦК України передбачено право спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить встановити: - факт належності [PERSON], померлій [INFO] року, на праві приватної власності земельної ділянки, площею 0,1181 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до Державного акту серії [NUMBER] виданого Жовтневською сільською радою від 12.05.2005 року; - факт належності зазначеної нерухомості [PERSON], яка прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. А також визнати за ним, [PERSON], право приватної власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. На обгрунтування вимог у позові зазначено, що зі смертю його бабусі [PERSON], померлої [INFO] року, відкрилася спадщина. Спадкоємцями за заповітом були позивач [PERSON] та [PERSON], а за законом [PERSON] Остання спадщину після [PERSON] прийняла, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину. Позивач та [PERSON] спадщину за заповітом не приймали. [INFO] року, не оформивши належним чином свої спадкові права на спірну земельну ділянку, [PERSON] померла. Заявник є сином і спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] Проте, звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових прав, з'ясувалось, що Державний акт, який посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку втрачено, що є перешкодою нотаріальному оформленню спадщини і стало підставою звернення до суду. Позивач [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач Дубовязівська сільська рада Конотопського району Сумської області просить розглядати справу без участі їх представника, вимоги визнають. Треті особи: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Мусієнко В.В., Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, кожен окремо, у поданих заявах просять справу розглянути без участі їх представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд вважає, що, з огляду на положення ч.4 ст.206 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], зокрема спірної земельної ділянки, право позивача [PERSON] на отримання у спадок цієї нерухомості на підставі заповіту повністю доводяться представленими доказами (а.с.5-25). За приписами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право спадкування за заповітом передбачено ст.1233-1236 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить встановити факт належності на праві власності\~ [PERSON], померлій 11.03.2000 року, земельної ділянки, розміром 5,56 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території [PERSON] сільської ради Конотопського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №002276 від 25.08.1999 року, виданого за рішенням [PERSON] сільської ради народних депутатів від 09.07.1999 р. А також визнати за ним право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 11.03.2000 року. На обгрунтування вимог у позові зазначено, що зі смертю бабусі [PERSON]\~ відкрилася спадщина. Єдиним спадкоємцем за заповітом є він. Спадщину після смерті бабусі прийняв, оскільки розпорядився особистим майном померлої. На даний час постало питання оформлення земельної ділянки, проте відсутність оригіналу правовстановлюючого документа перешкоджає встановити факт належності вказаного нерухомого майна спадкодавцю, що і стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] сільська рада Конотопського району просить розглядати справу без участі їх представника, задоволенню вимог не заперечують (а.с.18). Треті особи: -приватний нотаріус Конотопського міського нотаріального округу [PERSON] також просить розглядати справу за її відсутності, проти позову не заперечує. -Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надали пояснення, у якому вказують, що не мають відношення до розподілу земель колективної власності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд вважає, що, з огляду на положення ч.4 ст.206 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Виходячи із положення ст.549 ЦК України, в редакції 1960 року, що діяла на час відкриття спадщини, [PERSON] спадщину після бабусі [PERSON] прийняв, тому як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підверджується довідкою сільської ради (а.с.19). Належність спадкодавцю спірної земельної ділянки, право позивача на отримання у спадок цієї нерухомості на підставі заповіту повністю доводяться представленими доказами (а.с.6-11,19). За приписами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право спадкування за заповітом передбачено ст.1233-1236 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить встановити факт належності на праві власності [PERSON], померлій 17.05.2003 року, наступних земельних ділянок розташованих на території [PERSON] сільської ради Конотопського району: 1) площею 2,281 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №048298 від 29.03.2002 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №854; 2) площею 0,734 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-СМ №007798 від 29.03.2002 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №854а. А також визнати за ним, [PERSON], право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом. На обгрунтування вимог у позові зазначено, що зі смертю матері [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема й на вказані земельні ділянки. Проте, відсутність оригіналів Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки перешкоджає нотаріальному оформленню спадкових прав, що і стало підставою для звернення до суду. Представник позивача адвокат [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада, Конотопського району просить розглядати справу без участі їх представника, задоволенню вимог не заперечують, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Сумській області також просять розглядати справу за відсутності їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд вважає, що, з огляду на положення ч.4 ст.206 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Належність спадкодавцю спірної земельної ділянки, право позивача на отримання у спадок цієї нерухомості на підставі закону, своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини повністю доводяться представленими доказами (а.с.8-15). Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За приписами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1258, 1261 ЦК України передбачено право спадкування за законом, зокрема до першої черги спадкоємців віднесені діти спадкодавця.

Outcome: approved