Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Шуляка [PERSON] про вселення у житлове приміщення . Свої вимоги мотивує тим, що з дня народження і по даний час позивач постійно проживає за вищевказаною адресою в квартирі, що належить його батькові, а зареєстрований за вищевказаною адресою з 15-го жовтня 2010 року, так як згідно Договору дарування став власником 1/3 частки житлового будинку № 68 з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Шевченка в місті Ковелі. Згідно письмового документа «Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №68 вулиця (провулок, площа) Шевченка...» іншими власниками вказані: [PERSON] з розміром частки власності 1/3 і [PERSON], [PERSON], [PERSON] (відповідачі №1-№3) в яких в кожного розмір частки власності 1/9, що підтверджено доказово. Вищевказаний власник [PERSON], уже як громадянин [PERSON], там же помер 28 січня 2010 року і не встиг йому продати свою частку. Третя особа на стороні відповідачів- Шуляк Ю.В знаходячись за десятки кілометрів від спадкового майна свого батька лише 26.07.2010 року шляхом подання заяви про прийняття спадщини в Ковельську державну нотаріальну контору прийняв спадщину, проте не оформив через відсутність певних документів. Для нього не має ніякого значення в яких приміщеннях житлового будинку проживатиме і якими кімнатами, допоміжними приміщеннями користуватиметься позивач, адже до осені 2015го року такі обставини не цікавили його. Але разом з тим спадкоємець протягом 2010-2014 років, під час довготривалого усного, письмового спілкування також «продавав» дану частку, а при цьому не в змозі був представити правовстановлюючий документ на таку частку чи підтвердити, що дійсно прийняв спадщину, що спричинило припинення відповідних переговорів не лише із ним, а і його дружиною. [PERSON]В обізнаний із станом справ, що стосуються не спроможності вселитись, користуватись його часткою в спірному житловому будинку. Відповідачам [PERSON] А, [PERSON] І вперше питання про вселення і конкретні приміщення для користування було поставлено іще в листопаді 2008го року, але в зв'язку з вищеописаними обставинами, що стосуються [PERSON] І тимчасово постійно з відповідачами з даного приводу не спілкувався. Лише при випадковій зустрічі з [PERSON] І позивач нагадував йому коли дозволять вселитися усі вищевказані співвласники - відповідачі. Переконавшись в безуспішності і без результативності спілкування з [PERSON] І та його матір'ю [PERSON]А змушений був активніше реалізовувати своє конституційне право на вселення, проживання і користування в належній йому частці житлового будинку і господарських споруд. Влітку 2014 року при зустрічі і спілкуванні з відповідачем [PERSON] І на прохання позивача від нього почув, що може спробувати вселитись і користуватись приміщеннями і навіть повідомив йому дату вселення. Проте така самостійна спроба вселитись в житловий будинок №68 по вул. Шевченка для позивача виявилась безуспішною та й іще з негативними наслідками, що підтверджується документально (додаток №1-3). Фактично відповідачі злісно перешкодили позивачу вселитися в належну йому частину житлового будинку. З метою захисту власних інтересів і себе особисто позивач змушений був звертатися в Ковельський МВ УМВС України у Волинській області і посадові особи якого залежно від професійних, особистих якостей як уміли так і реагували на його звернення, що підтверджується доказово, які будують надані окремим клопотанням як і по інших фактах перешкод вселитися в даний житловий будинок чи перешкоджання професійній діяльності ТзОВ «ТБК». У власності і користуванні дарувальниці [PERSON] в житловому будинку згідно «план поверхів літера А-1 по вулиці Шевченка будинок №68» перебували приміщення під №3 площею 9,9 м2, під №8 площею 6,1 м2, під номером №9 площею 4,8 м2 і №10 площею 6,2 м2, а разом 27,00 м2,є і окремий вхід. З протилежної сторони від вулиці Шевченка також є окремий вхід і навіть приміщень під номерами 1, 1-1, 1-2, 1-6 достатньо для користування позивача при вселенні. Користування саме даними приміщеннями з таким розміщенням і площею не завдасть шкоди іншим співвласникам-відповідачам №1-№3 як і іншими членами сімей, які користуються усіма десятьма приміщеннями як вказано в «Журнал внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового (садибного) будинку літера «А-1» і господарськими спорудами, в т. ч його 1/3 часткою власності житлового будинку і господарських споруд. Більше 5-й років з дня набуття права власності на 1/3 розміру частки житлового будинку №68 вселитись і користуватись своїм правом власності, проживати попередньо здійснивши ремонт, переобладнання дотримуючись вимог статті 152 Житлового Кодексу України позивач був не в змозі з вини відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON] лише власники розміру частки власності по 1/9 житлового будинку, проте мої усні, письмові звернення до них, прохання, пропозиції щодо вищевказаного варіанту користування, проживання, вселитись, не обмежувати його в його правах, звільнити приміщення кімнат, спілкування з іншими членами сімей виявилися безуспішними. Чергові спроби позивача, намагання вселитись самостійно починаючи з осені 2014 року з участю сторонніх осіб і в супроводі працівників міліції, міськради також залишилися без позитивного результату для нього. Відповідачі фактично не реагують і не дозволяють, перешкоджають навіть користуватись, вселитись в будь-яку кімнату . Позивач [PERSON]С зазначає, що в особистій власності, користуванні іншого житла, земельної ділянки не маю. Позивач просить вселити його у житлове приміщення у будинку №68, який розташований по вулиці Шевченка у м. Ковелі Волинської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, суду пояснили, що співласниками житлового будинку є чотири особи-Шуляк В.І., [PERSON], [PERSON], [PERSON] З урахуванням належної [PERSON] 1/9 частки та отриманої в дар 1/3 частки житлового будинку, ця частка відповідачів становить 4/9 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок по вул. Тараса Шевченка,68 в м. Ковель. Спільно їм належить 2/3 спірного будинку. Вони є членами однієї сімї. Відповідачу належить 1/3 у праві спільної часткової власності на спірний будинок. У будинку відповідач ніколи не проживав, не використовував його в якості житла, та не мав у цьому потреби, не дивлячись на те, що співвласником будинку являється з 24.10.2008 року. Позивачем у позовній заяві не зазначено, а письмовими доказами долученими до позовної заяви, не доведено будь-яких протиправних дій з їхнього боку, які б унеможливлювали вселення в житлове приміщення. Позивачем [PERSON], не вчинялись дії по вселенню, а відтак, і не чинились ними будь-яких перешкод у реалізації цього права. Останній також прохає вселити його в житлове приміщення у будинку №68 по вул. Тараса Шевченка у м. Ковелі , без зазначення, у яке саме приміщення житлового будинку він має бути вселений. Зазначає, що для його вселення та користування достатньо приміщень , позначених на плані 1,1-1, 1-6. Встановити будь-який порядок користування неможливо, оскільки всі кімнати будинку не є ізольованими. Іншою обставиною є та обставина , що вони та позивач по справі є зовсім чужими людьми. З огляду на це вважають позов безпідставним. Просять відмовити в його задоволенні. Третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачів та представника відповідачів, заслухавши покази свідків та зясувавши обставини справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Позивачу належить право власності 1/3 частки житлового будинку №68, що розташований по вулиці Шевченка,68 в місті Ковель Волинської області, що стверджується договором дарування частки будинку від 24.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Позивач [PERSON] неодноразово звертався до Ковельського ВП ГУНП у Волинській області з приводу перешкод у користуванні будинком, зокрема, у вселенні до нього, зі сторони відповідачів, що підтверджено адресованим йому цією установою листом № ЄО 1401 від 16 лютого 2016 року, висновком про результати розгляду його заяви від 28 січня 2016 року і т.п. Позивачу рекомендовано звернутися до суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що мав місце випадок, коли вони були присутні біля даного спірного будинку, позивач робив спроби зайти до нього щоб занести свої речі. Однак, інші особи його не пускали, та чинили йому перешкоди по вселенню в дане житлове приміщення. З відеозапису дослідженого в суді також вбачається, що на записі зробленого 16.02.2016 року відповідач [PERSON] прямо заявляє позивачу [PERSON], що вона не пустить його до будинку, незважаючи на його прохання та інших присутніх осіб це зробити. Таким чином, суд вважає доведеним вчинення перешкод позивачу у вселенні в дане житло. Сторони не можуть погодити між собою варіанти поділу будинку в натурі, що вже зумовлювало звернення до суду, або ж порядок користування ним. Однак, зазначене не може бути підставою для перешкод позивачу у користуванні будинком, зокрема, у вселенні до нього, зі сторони відповідача. До поділу будинку в натурі та встановлення порядку користування ним позивач, так само як і відповідач, мають право користуватися будь-якою частиною будинку і не вправі перешкоджати у цьому одне одному. Таким чином, право позивача на користування спірним житловим будинком порушене і його слід відновити шляхом вселення позивача в будинок. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів [PERSON],[PERSON], [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі в рівних долях.

Outcome: approved