Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Позивач - [PERSON] позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що 30 грудня 2008 року відповідачі звернулися із колективним зверненням до Яворівської сільської ради по питанню розгляду його поведінки та надання допомоги у відправленні його на лікування у психоневрологічний диспансер. Рішенням №XIV-2008 сесії Яворівської сільської ради V демократичного скликання було вирішено - роз'яснити відповідачам по справі, що питання перелічені у заяві не належать до повноважень сільської ради. У зв'язку з переліченими діями зі сторони відповідачів, позивач зазнав значної моральної шкоди, яка виразилася в емоційних та душевних стражданнях та хвилюваннях. Написавши заяву про те, що розглянути його поведінку та допомогти у направленні його на лікування у психоневрологічний диспансер. Відповідачі змусили позивача переживати і морально страждати. Внаслідок протиправної поведінки, позивач на деякий час був позбавлений можливості реалізувати свої уподобання та бажання, як звичайна людина, яка вела досить енергійний спосіб життя, що викликало у нього моральні страждання. У зв'язку з цією ситуацією, він відчув себе ошуканим, що негативно позначилося на його психічному стані, змусило його сильно нервувати й переживати. Крім того, вищеперелічені дії відповідачів спричинили порушення звичного життєвого укладу позивача, оскільки у нього з'явилася необхідність відстоювати свої права у судовому порядку, витрачати на це багато свого часу. Загальновідомим є той факт, що психологічний і фізичний стан людини залежить від ряду факторів зовнішнього оточуючого середовища, які спричиняють вплив на такий стан. Враховуючи присутність травмуючого фактору, користуючись принципами розумності та справедливості розмір моральної шкоди може дорівнювати 1000 гривень із кожного з відповідачів. Ця сума обумовлена глибиною його душевних страждань, значним погіршенням внаслідок цих страждань, стану його здоров'я та необхідністю захищати свої права у судовому порядку. Він був змушений прикладати додаткових зусиль для організації та налагодження звичайного ритму життя. Просить поновити строк звернення до суду та стягнути з відповідачів моральну шкоду. Відповідачка - [PERSON], в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з необгрунтованістю та застосувати наслідки спливу позовної давності. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з необгрунтованістю та застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися. Подали до суду заяви із клопотанням про розгляд справи без їхньої участі. Позовні вимоги не визнають, просять відмовити та застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися про причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, виходячи з таких підстав. Із копії заяви суд встановив (а.с. 6), що відповідачі звернулися до Яворівської сільської ради із проханням розглянути на сесії поведінку жителя [ADDRESS], оскільки останній після аварії в яку він потрапив, знаходився на обліку у Косівській районній лікарні у психоневролога. [PERSON] постійно займався безпідставними скаргами, відривав від роботи працівників районної державної адміністрації, прокуратури та міліції. Просили направити [PERSON] у психоневрологічну лікарню, оскільки стан його здоров'я все більше погіршується. Відповідно до рішення Яворівської сільської ради №XIV-2008 від 30.12.2008 року (а.с. 7), розглянувши колективне звернення відповідачів, сесія сільської ради роз'яснила відповідачам, що питання вказані у заяві не належать до повноважень сільської ради. Згідно з статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Згідно з ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків наряду з іншими є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути наряду з іншими відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Із дослідженої в судовому засіданні цивільної справи № 0910/2387/2012, суд встановив, що [PERSON] звертався до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, мотивуючись тим, що останній по своїй ініціативі, по надуманих причинах написав звернення, від імені нібито жителів села з проханням розглянути його поведінку на сесії сільської ради і дати згоду на направлення [PERSON] на лікування в психоневрологічний диспансер, яке було розглянуто 30.12.2008 року. За наслідками розгляду вказаної справи Косівський районний суд ухвалив рішення від 27.02.2013 року відповідно до якого, з [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягнути 5000 гривень моральної шкоди. За наслідками перегляду вказаного рішення Апеляційний суд Івано-Франківської області відповідно до рішення від 21.05.2013 року вирішив ухвалити нове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 2000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди. Таким чином, враховуючи вищанаведене, суд приходить до висновку, що задовільняючи позов [PERSON] до [PERSON], місцевий та апеляційний суд вважали, що присуджена [PERSON] сума в розмірі 2000 гривень, буде достатньою щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, а громадян, які по даній справі є відповідачами, до участі в справі, за позовом [PERSON] до [PERSON], як співвідповідачів не залучали, вважаючи присуджену грошову суму, достатньою компенсацією. Також суд звертає увагу на неможливість поновлення строку позовної давності чи застосування наслідків спливу позовної давності у зв'язку із тим, що відповідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав. На підставі ст.ст. 15, 16, 23, 256, 257, 261, 267, 280, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed