Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Берегівського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. Позов мотивований тим, що 27 квітня 2010 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок садибного типу [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу. За вищевказаним договором позивач набув права приватної власності на цей будинок, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. На даний момент за його дозволом в будинку проживає колишній власник будинку [PERSON] - сестра його бабусі. Відповідачі є його далекими родичами і вони зареєструвалися в будинку ще до того, як він його придбав. Позивач неодноразово просив їх знятися з реєстрації з вищевказаної адреси, оскільки вони вже більше 6 років там не проживають, однак відповідачі кожного разу відмовляються це зробити. Оскільки за його усним проханням відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовляються знятися з реєстраційного обліку, тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Залишення відповідачів зареєстрованими в придбаному мною житловому будинку є значною перешкодою у здійснені позивачем свого права щодо вільного користування та розпорядження належним йому на праві власності нерухомим майном. До того ж, він змушений нести додаткові витрати, оскільки доводиться оплачувати комунальні послуги за відповідачів, які зареєстровані в будинку, що є тягарем для нього. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов по суті не заперечили, тільки зазначили, що не бажають зніматися з обліку, так як вони здійснювали добудови до будинку, а також проводили ремонт. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, будучи повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи, жодних заяв від неї до суду не поступало. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В ст. 8 ЦК України зазначається, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Ст. 317 ЦК України містить положення про те, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців. Ст. 72 ЖК УРСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, позов є обгрунтованим та його слід задоволити.

Outcome: approved