Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В позовній заяві вказав, що на праві власності він має трикімнатну квартиру [ADDRESS]. На даний час, у зв»язку із зростанням цін на комунальні послуги у нього виникли труднощі із оплатою комунальних послуг, а тому з квітня 2015 року він займається оформленням субсидії. В органі призначення субсидій від нього вимагають подати документи про всіх зареєстрованих в квартирі осіб та довідки про їх доходи. Документи стосовно свого сина - відповідача [PERSON] він подати не може, оскільки останній більше п»яти років проживає і працює в Росії. Факт реєстрації відповідача у його квартирі заважає йому повноцінно та безперешкодно здійснювати права власника житла, позбавляє можливості отримати субсидію. Прохав суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №4 в будинку №63 по вул.Радянській в м.Лубни Полтавської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимог та просив задовольнити їх з підстав вказаних у позовній заяві. Судові витрати з відповідача на його користь прохав не стягувати. Відповідач у судове засідання не з'явилася, звернувся до суд з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши думку, доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши дійсні правовідносини, які виникли між сторонами справи, оцінивши всі докази, зібрані у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАН №128182 від 08.06.2015 року (а.с.6). В цій квартирі зареєстрований позивач, його діти та внуки. Але син позивача - [PERSON], який є відповідачем по справі, в даній квартирі не проживає більше десяти років, що підтверджується актом будинкового комітету від 05.06.2015 року (а.с.12). На даний час позивач має намір оформити субсидію на комунальні послуги, але не має можливості в зв'язку з реєстрацією відповідача [PERSON] в належній йому квартирі. У відповідності до положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Тому, суд має вжити всіх можливих законних засобів до захисту прав власності як абсолютного права особи. Відповідно до ст.7 Законом України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином позов [PERSON] до [PERSON] про визнання останнього, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, квартирою №4 по вул.Радянській,63 в м.Лубни Полтавської області підлягає до задоволення.

Outcome: approved