Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON], [INFO] про стягнення заборгованості за договором позики від 30.05.2017 року у розмірі 87180 гривень 35 копійок. Вказана заборгованість виникла у звязку з порушеннями зобовязань за договором позики відповідачем, станом на 15.06.2018 року заборгованість [PERSON] перед позивачем зросла до суми в 87180 гривень 35 копійок, з вказаної суми 75809 гривень 00 копійок основна сума заборгованості, та 11371 гривня 35 копійок нараховано пені за порушення виконання зобовязання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви, прохав позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в національній валюті по курсу Національного Банку України у розмірі 75809 гривень. Оскільки відповідно до п. 4 Договору позики грошових коштів позичальник взяв зобовязання повернути за першою вимогою позивача не пізніше 30 травня 2018 року, але взятого зобовязання по поверненню боргу не виконав, а відповідно до п. 8 договору позики грошових коштів від 30 травня 2017 року за прострочення виконання зобовязань Позичальник сплачує пеню у розмірі одного відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення до повного розрахунку. На час подачі позовної заяви сума пені за 15 днів прострочення складає 11371 гривню 35 копійок. На відповідача також слід покласти відшкодування понесених судових витрат судового збору у розмірі 871 гривні 80 копійок. Відповідно до довідки, наданої виконавчим комітетом Нижньосірогозької селищної ради, [PERSON] [INFO] зареєстрований з 20 червня 2014 року за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 18). Судова повістка про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання до суду на 04 жовтня 2018 року з позовною заявою та долученими до неї матеріалами повернута до суду з довідкою листоноші, що відповідач за місцем реєстрації не проживає (а.с. 44). Оголошення про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання на 14 годину 30 хвилин 10 жовтня 2018 року, та на 14 годину 30 хвилин 26 жовтня 2018 року поміщено на офіційному веб-порталі судової влади (а.с. 42, 48).. За таких обставин відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається належним чином вручена відповідачу [PERSON]. Відповідач [PERSON] у відзиві, отриманому судом 23 липня 2018 року, вказав, що позов [PERSON] визнав частково у розмірі 10000 гривень, стверджував, що дійсно перед відрядженням на службу в зону АТО звернувся до брата [PERSON] з проханням надати позику у розмірі 2500 гривень на оплату квартири, де проживає разом з цивільною дружиною. [PERSON] погодився надати позику за умови підписання договору позики грошових коштів. Перебуваючи у безвихідному положенні, вимушений був підписати запропонований братом договір позики. Розрахункова картка банку знаходилася у брата, і за його відсутності брат користувався нею, розпоряджався коштами, які надходили на карту. Відповідач стверджує, що уклав договір позики з братом вимушено, під психологічним тиском, вважає, що винен брату суму в 10000 гривень, а не 87180 гривень 35 копійок, яку він прохає стягнути, тому прохав суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] Представник позивача [PERSON] за угодою адвокат [PERSON] заперечив викладені у відзиві відповідача обставини укладання договору позики, стверджував, що у його присутності 30 травня 2017 року позивач [PERSON] надав позику брату суму в 75809 гривень, що відповідала на той час 2873 доларам США., при цьому було складено договір позики грошових коштів, за яким відповідач взяв на себе зобовязання повернути отримані 75809 гривень не пізніше 30 травня 2018 року. Відповідно до п. 8 договору відповідач зобовязався сплачувати пеню у розмірі одного відсотку від простроченої суми за кожен день прострочення до повного розрахунку. Договір позики було укладено без психічного чи фізичного тиску, за ініціативою відповідача. Переконавшись, що відповідач [PERSON] свої обіцянки не має наміру виконувати, вимушений звернутися до суду з позовом, прохав позов задовольнити у повному обсязі, та стягнути понесені судові витрати - 871 гривню 80 копійок понесених витрат на сплату судового збору, та 3000 (три тисячі) гривень понесених витрат на правову допомогу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні\~цим фактам\~правовідносини сторін. Суд прийшов до висновку, що 30 травня 2017 року між сторонами позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в присутності адвоката [PERSON] було укладено договір позики, за якими [PERSON] (позикодавець) передав позичальнику [PERSON] в якості позики 75809 гривень, що на той час було еквівалентно 2873 доларів США. а позичальник [PERSON] відповідно до п. 4 Договору взяв на себе зобов'язання повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів до 30 травня 2018 року. Відповідачем [PERSON] порушено умови договору позики, відповідач не виконав належним чином та в установлений строк взяте зобовязання про повернення боргу, до часу звернення позивача до суду борг не погасив, допустивши прострочення виконання грошового зобовязання. Твердження відповідача [PERSON], що він отримав від [PERSON] позику у розмірі 2500 гривень, але вимушений був підписати договір позики про отримання позики у розмірі 75809 гривень під психологічним тиском, не знайшло підтвердження належними та достатніми доказами, тому судом до уваги не приймаються. Не визнання відповідачем вимоги позивача в частині стягнення 1% від простроченої суми за кожен день прострочення до повного розрахунку з тих же підстав до уваги не приймається, оскільки відповідачем не надано належних доказів проведення ним відсотків позичальнику за укладеним договором позики. Вимога [PERSON] про стягнення 75809 гривень основного боргу, та 1% за кожен день прострочення, як передбаченої ст. 625 ч. 2 ЦК України відповідальністю є обґрунтованою, доведеною належним та допустимими доказами, тому підлягає задоволенню. Також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення понесених при подачі позовної заяви судових витрат на сплату судового збору у розмірі 2529 гривень 40 копійок, та 3500 гривень витрат на правову допомогу. Згідно статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~ Відповідно до статті 1047\~ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~Частина 1 ст.\~1049\~ЦК України покладає на позичальника обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~\~\~ Як вбачається з копії розписок сторони дійшли згоди про те, що позика буде повернута позичальникові за першою вимогою.\~\~\~\~\~\~ Зі змісту норм ЦК України, які регулюють спірні правовідносини, слідує, що на іншу сторону договору - позикодавця покладається обов'язок при поверненні позики видати позичальникові розписку про отримання предмета позики (чи його частини) або повернути йому борговий документ (ст. 545 ЦК України).\~\~ Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Зі змісту складеної відповідачем розписки вбачається, що він не брав на себе зобовязання сплатити позивачу за користування коштами відсотки. Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд, вважає доведеним факт укладання 30 травня 2017 року сторонами та невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе боргових зобов'язань з повернення боргу позивачу [PERSON] відповідно до умов укладеного 30 травня 2017 року договору позики грошових коштів.\~\~\~\~\~\~ За вказаних обставин, в силу умов договорів позики та ст.ст. 625, 1048-1050 ЦК України, вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки будь-яких доказів виконання відповідачем своїх зобов'язань за договорами позики суду не надано. Як вбачається з п. 7 укладеного сторонами 30 травня 2017 року договору позики грошових коштів сторони дійшли згоди про те, що позика бути повернутою позикодавцеві до закінчення строку до 30 травня 2018 року (а.с. 4), однак відповідач свої зобовязання не виконав, відповідно борг підлягає стягненню з нього у примусовому порядку. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню нараховані один відсоток за п'ятнадцять днів прострочення (з розрахунку 75809 грнх1%=758,09х15 днів=11371 гривня 35 копійок), що складає 11371 гривню 35 копійок, а також 75809 гривень позики, а всього 87180 гривень 35 копійок. Як передбачено ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Тобто зобов'язання позичальника припиняються належним виконанням і з цього часу боржник є особою, яка повністю виконала свої боргові зобов'язання, про що також зазначено в ст. 599 ЦК України.\~\~\~\~\~\~\~\~ Зі змісту норм ЦК України, які регулюють спірні правовідносини, слідує, що на іншу сторону договору - позикодавця покладається обов'язок при поверненні позики видати позичальникові розписку про отримання предмета позики (чи його частини) або повернути йому борговий документ (ст. 545 ЦК України).\~\~ Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60\~ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦК України.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Суд, вважає доведеним факт укладання договору позики між сторонами та невиконання відповідачем взятих на себе боргових зобов'язань з повернення боргу позивачу, відповідно до наданої ним розписки.\~\~\~\~\~\~ За вказаних обставин, в силу умов договорів позики та ст. ст. 625, 1048-1050 ЦК України, вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки будь-яких доказів виконання відповідачем своїх зобов'язань за договорами позики суду не надано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають також стягненню з відповідача \~судові витрати, сплачені \~при подачі позовної заяви.

Outcome: approved