Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду з заявою про встановлення факту належності йому документу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.04.1996 року на підставі рішення Балтської районної ради народних депутатів Балтського району Одеської області від 23.02.1996 року за № 75-ХХІІ йому видано державний акт на право постійного користування землею [NUMBER] на земельну ділянку розміром 10,00 гектарів, розташовану на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за ОД-03 № 0129. Однак при виготовленні вищезазначеного державного акту допущено помилку в написанні його по батькові, оскільки відповідно до паспорту його по батькові «[PERSON]», а в державному акті «[PERSON]». Враховуючи, що відповідно до Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право на земельну ділянку», будь-які виправлення не допускаються, заявник змушений звернутися до суду з даною заявою. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за ОД-03 № 0129, [PERSON] на підставі рішення Балтської районної ради народних депутатів Балтського району Одеської області від 23.02.1996 року за № 75-ХХІІ, надано у постійне користування земельна ділянка площею 10,00 га, розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства. При цьому, в державному акті допущено помилку щодо зазначення по батькові заявника, де його вказано як «[PERSON]». Пунктом 2.9 Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право на земельну ділянку», затвердженою наказом Держкомзему України № 43 від 04.05.1999 року, визначено: «усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються». Таким чином, внесення змін до державного акта, установою, що його видала, є неможливим. Відповідно до ст. ст.. 256, 259 ЦПК України, суд може встановити факт належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені заявником факти знайшли своє підтвердження та зазначений вище державний акт на право постійного користування землею належить йому. А оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає необхідним його встановити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved