Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Просить суд зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2012 року на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], до 1/6 частини, стягнутих рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року на користь [PERSON] на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку до 1/6 частини, стягнутих судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], до 1/6 частини. [PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, в якій просила стягнути з [PERSON] додаткові витрати на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1429,05 гривень щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги за первинним позовом підтримав, просив їх задовольнити, зустрічний позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги за первинним позовом не визнає, просить в їх задоволенні відмовити, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Відповідно до виконавчого листа №04030/1677/2012 рік виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області 09 липня 2012 року стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/ [PERSON], але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 червня 2012 року до повноліття дитини, допустивши рішення суду негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно виконавчого листа №186/1308/17 виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області 30 жовтня 2017 року стягнуто аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) з [PERSON] починаючи з 13 жовтня 2017 року до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 08 серпня 2020 року. Відповідно до судового наказу №186/1209/17 виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області 28 вересня 2017 року стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 26 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів, а не зобов'язаний це зробити. Згідно довідки №2579 від 03 квітня 2018 року виданої Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» встановлено, що загальна сума нарахованого доходу за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року за винятком аліментів становить 85012,77 гривень. Враховуючи, що у позивача й народилася ще одна дитина, однак ця обставина не є беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів, виходячи з того, що його матеріальне становище суттєво не змінилося, розмір вже стягнутих аліментів, навіть при наявності ще однієї дитини, не є завищеним і таким, що негативно впливає на нього та малолітнього сина, і які позивач не в змозі сплачувати, враховуючи свій обов'язок утримувати й малолітню дитину також, підстав для зменшення розміру аліментів, немає. В той же час, враховуючи, що позивач мешкає однією сім'єю з відповідачкою [PERSON] та їхньою спільною дитиною [PERSON], [INFO], а також визнання позову [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зменшення розміру аліментів стягнутих рішеннями Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року та 30 жовтня 2017 року. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 липня 2012 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] /позивач/ та [PERSON]. Відповідно до довідки КЗ «Центр первинної медико - санітарної допомоги м.Першотравенська» від 07 березня 2018 року, картки стану здоров'я і розвитку дитини, виписного епікризу КЗ «Дитячий психоневрологічний санаторій №4 для дітей з тяжкими розладами мови та ураженням центральної нервової системи» Дніпропетровської обласної ради» встановлено, що [PERSON] має діагноз загальний недорозвиток мови, дизортрія, затримка психологічного розвитку. Згідно чеків доданих до зустрічного позову встановлено, що понесені витрати становлять 2858,10 гривень. Згідно ст. 141 Сімейного Кодексу України - Мати, батько мають рівні правата обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі міжсобою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо віддитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Положенням ст. 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З урахуванням визнання зустрічного позову позивачем та враховуючи правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-1489 цс 17, суд дійшов висновку, що матеріальне становище позивача свідчить про фактичну можливість відшкодування ним матері спільної доньки, половини вартості фактично понесених нею додаткових витрат, спрямованих на лікування доньки в розмірі 1429 гривень 05 копійок. В той же час додаткові витрати, незважаючи на згоду позивача з зустрічним позовом, згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-1489цс17 підлягають стягненню лише фактично понесені та підтверджені відповідними доказами. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом слід задовольнити частково. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial