Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , Харківська міська рада, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, Реєстратор Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Заяц Микола Миколайович, в якому з урахуванням уточнень до позовної заяви просив суд: - визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 06 листопада 2006 року, реєстраційний номер №17-06263382, на ім`я [PERSON] , що посвідчує право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та скасувати відповідний запис про право власності [PERSON] на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; - витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] ⅓ частку у праві власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 листопада 2006 року, реєстраційний номер № [NUMBER] ; - витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] ⅓ частку у праві власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на ⅓ частку у праві власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . За фактом смерті матері Шостою Харківською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №119/2019 на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини. При цьому, заява про прийняття спадщини подавалася тільки позивачем. Інші спадкоємці за законом: [PERSON] (брат) та [PERSON] (батько), від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача. Шостою Харківською державною нотаріальною конторою було відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину (⅓ частку у праві власності на спірну квартиру) з причини того, що, зокрема, власником квартири є третя особа. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, позивач дізнався, що власником спірної квартири на теперішній час є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.12.2018 р. За фактом шахрайських дій з боку третіх осіб за заявою позивача, його брата та батька невідкладно було внесено відомості до ЄРДР стосовно вчинених шахрайських дій щодо привласнення квартири. У протоколі допиту потерпілого від 14 березня 2019 року викладено послідовність дій позивача та його рідних стосовно ситуації щодо квартири. Позивачем було отримано інформацію, що невідомими особами наприкінці 2018 року було підроблено свідоцтво про право власності на квартиру на ім`я [PERSON] , яке в подальшому було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстратором Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Заяц Миколою Миколайовичем. Після цього за Договором купівлі-продажу квартири від 26.12.2018 квартира була продана [PERSON] . Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 вересня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2019 року витребовано з Департаменту реєстрації Харківської міської ради належним чином засвідчену копію реєстраційної справи №169664863251, витребовано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , укладеного 26.12.2018 року між [PERSON] та [PERSON] та копії документів, на підставі яких було укладено зазначений договір. Третьою особою, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] подав позовну заяву, в якій просить витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] 1\\3 частку у прав власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 листопада 2006 року, реєстраційний номер № [NUMBER] . Позовна заява [PERSON] - третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, обґрунтована тим, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 06 листопада 2006 року, реєстраційний номер № [NUMBER] , що було надано позивачам згідно відповіді на запит № 1055145 від 28.02.2019, [PERSON] (мати), [PERSON] (син) та [PERSON] (син) є власниками на праві спільної сумісної власності квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта на квартиру, що був виготовлений станом на 25.10.2006 р., власниками квартири є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначена квартира є трьохкімнатною та знаходиться на п`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку. На підставі довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні, у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце мешкання [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, дійсно, власником спірної квартири на теперішній час є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.12.2018 р. За фактом шахрайських дій з боку третіх осіб за заявою позивача, його брата та батька невідкладно було внесено відомості до ЄРДР стосовно вчинених шахрайських дій щодо привласнення квартири. У протоколі допиту потерпілого від 14 березня 2019 року викладено послідовність дій позивача та його рідних стосовно ситуації щодо квартири. Позивачем було отримано інформацію, що невідомими особами наприкінці 2018 року було підроблено свідоцтво про право власності на квартиру на ім`я [PERSON] , яке в подальшому було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстратором Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Заяц Миколою Миколайовичем. Після цього за Договором купівлі-продажу квартири від 26.12.2018 квартира була продана [PERSON] . Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 10.06.2020 року витребовано з Шостої Харківської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №63774032 (номер у нотаріуса 119/2019), що заведена після смерті [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відпоідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились про причини неявки суду не повіддомили. Треті особи [PERSON] , [PERSON] подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи - Харківська міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи та писмові пояснення (а.с.119) Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович да суду не з`явився про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Реєстратор Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Заяц Микола Миколайович повідомлений про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явися про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з`явились в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов про таке. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 16 лютого 2019 року Шостою Харківською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №119/2019 до майна померлої [PERSON] , на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Інші спадкоємці за законом: [PERSON] (брат) та [PERSON] (батько), від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача., що підтверджується матеріалами спадкової справи. Шостою Харківською державною нотаріальною конторою було відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину (⅓ частку у праві власності на спірну квартиру) з причини того, що, зокрема, власником квартири є третя особа, що підтверджується Постановою від 09 березня 2019 року за №920/02-31. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 06 листопада 2006 року, реєстраційний номер № [NUMBER] , квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] ., на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] (мати), [PERSON] (син) та [PERSON] (син). Це підтверджується і технічним паспортом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] ., що був виготовлений станом на 25.10.2006 р., реєстровий №П-1-46230, що був виготовлений станом на 25 жовтня 2006 року. На підставі сформованої 22 лютого 2019 року довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні, у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради від 06 листопада 2006 року, реєстраційний №1А0-06-263382. Відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.12.2018 р. є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованою у витяг 21 лютого 2019 року та 15 липня 2019 року. За фактом шахрайських дій з боку третіх осіб щодо незаконного заволодіння майном заявника за заявою позивача, його брата та батька внесено відомості у Єдиний реєстр досудових розслідування про вчинення злочину про що свідчить витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Щодо предмету позову [PERSON] був допитаний як потерпілий у кримінальному провадженні №12019220480000986, що підтверджується протоколом допиту потерпілого від 14 березня 2019 року, складеним Слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Харківській області старшим лейтенантом І.Ю. Чередніченко. З матеріалів справи убачається, що відповідно до інформації КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 19.11.2019 року №14835/0408/19 з наявних матеріалів реєстрації права на квартиру [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради на праві спільної сумісної власності проведена за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.11.2006 року, виданого УКМ та П ВЖФ р.№ [NUMBER] . Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про визнання недійсним свідоцтво про право власності на житло від 06 листопада 2006 року, реєстраційний номер № 17-06263382, на ім`я [PERSON] , що посвідчує право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та скасування відповідного запису про право власності [PERSON] на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, квартира [ADDRESS] вибула з володіння власників поза їх волею. Згідно з положенням статті 16 ЦК України права та інтереси особи захищаються, зокрема, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів. За змістом статті 388 ЦК Українивипадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України. У пункті 26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що підлягають зададоволенню вимоги про [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] ⅓ частки у праві власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 листопада 2006 року, реєстраційний номер № [NUMBER] . З вказаних вище підтав підлягають задоволенню вимоги третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] ⅓ частку у праві власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 листопада 2006 року, реєстраційний номер № [NUMBER] . Оскільки відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене статтею 388 ЦК України, переходить до спадкоємців власника. Зі спадкової справи убачається, що спакоємцем [PERSON] є [PERSON] . [PERSON] відмовився від прийняття спадщини.(а.с.223) Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] ⅓ частку у праві власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на ⅓ частку у праві власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Розподіл судових витрат здійснюється на підставі ст.141 УПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved