Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] (далі-Позивач) звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), вказуючи, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2011 року. Від даного шлюбу в них народилося четверо дітей: доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше проживання разом неможливо. Крім цього, позивач просить визначити місце проживання дітей разом із нею. Позивач в судове засідання не зявилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач двічі в судове засідання не зявився. Викликався належним чином шляхом надіслання судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання, однак до суду повернулися конверти з відміткою «адресат не мешкає». В силу положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. У звязку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 09 квітня 2011 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з матірю. (а.с. 9-12, 19). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч. 2 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, діти малолітні і мешкають разом з матірю, суд дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей разом з матірю. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Моток. На підставі викладеного,

Outcome: approved