Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради про захист порушених прав на житло. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у серпні 2018 року він, маючи статус учасника бойових дій та внутрішньо переміщеної особи, звернувся до Відділу з обліку та розподілу житлової площі Сєвєродонецької міської ради з заявою про реалізацію права на житло і клопотанням про реєстрацію на квартирний облік та надав для цього усі необхідні документи. На початку жовтня позивача запросили на громадську комісію з житлових питань при Виконавчому комітеті Сєвєродонецької міської ради, де ставили ряд запитань відносно його заяви, у тому числі питання про те, чому він намагається стати на облік у місті Сєвєродонецьку, якщо він з родиною зареєстрований у м. Лисичанську. Позивач відповів, що, незважаючи на реєстрацію у місті Лисичанську, він з родиною постійно проживав та працював у місті Луганськ, з якого у липні 2014 року вони вимушені були через загрозу для життя виїхати до м. Сєвєродонецька, де позивач і його дружина працюють до теперішнього часу і перебувають на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Ні позивач, ні його дружина не мають власного житла на території, контрольованій Україною. Позивач вважає, що Відділом з обліку та розподілу житлової площі Сєвєродонецької міської ради було порушено його конституційне право на отримання житла, передбачене ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК України. У своїй позовній заяві позивач просив: рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради про відмову йому та його родині у реєстрації на квартирний облік визнати незаконним і скасувати; зобов`язати Виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради здійснити всі необхідні заходи для реєстрації його та його родини на квартирний облік, згідно з діючим законодавством, використовуючи необхідні документи, подані ним раніше. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача Сєвєродонецької міської ради Луганської області. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 06.11.2015 Головним управлінням МВС України у Луганській області, [PERSON] має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 26.04.2014 Лисичанським МВ УДМС України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 13.08.2009 року. Також в паспорті громадянина України [PERSON] є відмітка (штемпель), згідно з яким Ленінським РАЦС м. Луганська 30.08.2008 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , 1981 року народження. Згідно з копією довідок Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради № 919\--64572 від 20.06.2017, № 919\--64573 від 09.01.2018 та № 919\--64570 від 09.01.2018 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. Зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 217144940 від 21.07.2020, № 217145484 від 21.07.2020 та № 217142972 від 21.07.2020 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не мають майнових прав чи прав власності на нерухоме майно на території України, на якій органи державної влади здійснюють свої повноваження. Згідно з копією рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 910 від 16 листопада 2018 року «Про відмову [PERSON] у взятті на квартирний облік», відмовлено [PERSON] у взятті на квартирний облік у загальну чергу та включенні до першочергового списку у виконкомі Сєвєродонецької міської ради по заяві від 14.08.2018. Службовець батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Луганській області. Склад сім`ї три особи: він, дружина [PERSON] , син [PERSON] . У зв`язку з відсутністю підстав. Рішення мотивоване тим, що «сім`я [PERSON] : він, дружина [PERSON] , син [PERSON] - забезпечені жилою площею на праві користування у м. Лисичанську, на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, а саме: у житловому будинку [ADDRESS], жилою площею 31,70 кв.м., по [ADDRESS] та однокімнатній квартирі [ADDRESS], жилою площею 18,4 кв.м., по [ADDRESS] , що є власністю батьків дружини. З огляду на вищевикладене підстави для визнання [PERSON] потребуючим поліпшення житлових умов і постановки на квартирний облік у загальну чергу та включення до першочергового списку складом сім`ї три особи (він, дружина [PERSON] , син [PERSON] ) у виконкомі Сєвєродонецької міської ради відсутні». Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правомірності відмови [PERSON] у взятті на квартирний облік та включення до першочергового списку. Вказані правовідносини регулюються Житловим кодексом України, постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР». Відповідно до пункту 13 постанови Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (далі - Правила) на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської місцевих Рад народних депутатів разом з радами профспілок; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статті старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більше як з однієї кімнати); 8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 10-14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим-восьмим, чотирнадцятим, шістнадцятим-двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до абз. 4 п. 8 Правил внутрішньо переміщені особи, визначені у підпункті 8 пункту 13 цих Правил, беруться на квартирний облік у населеному пункті в межах території обслуговування органу соціального захисту населення, в якому вони перебувають на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб незалежно від наявності майнових прав чи прав власності на нерухоме майно, що розміщується на тимчасово окупованих територіях Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, Донецької та Луганської областей, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, розташованих на лінії розмежування, або житло яких зруйноване чи стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях. При цьому члени сім`ї особи з інвалідністю або учасника бойових дій, які мають довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за формою згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 509, беруться на квартирний облік разом з нею (ним). Отже, з наведених вище положень Правил, які регулюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (квартирний облік), судом вбачається, що внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій, визначені у п.п. 8 п. 13 Правил беруться на квартирний облік у населеному пункті в межах території обслуговування органу соціального захисту населення, в якому вони перебувають на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб незалежно від наявності майнових прав чи прав власності на нерухоме майно, що розміщується в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] є учасником бойових дій, разом зі своєю дружиною та сином перебувають на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, про що мають відповідні довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та не мають майнових прав чи прав власності на нерухоме майно на території України, на якій органи державної влади здійснюють свої повноваження. Отже, з наведеного вище суд доходить висновку, що позивач разом із членами його сім`ї має бути взятий на квартирний облік з включенням до першочергового списку, як особа, яка визнається потребуючою поліпшення житлових умов відповідно до п.п. 8 п. 13 Правил. Натомість рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 910 від 16 листопада 2018 року позивачу [PERSON] відмовлено у взятті на квартирний облік у зв`язку з тим, що він та його сім`я забезпечені жилою площею на праві користування у м. Лисичанську, на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, а саме: житловим будинком [ADDRESS], жилою площею 31,70 кв.м. по [ADDRESS] та однокімнатною квартирою [ADDRESS], жилою площею 18,4 кв.м. по [ADDRESS] , що є власністю батьків дружини позивача. Тобто, підставою відмови позивачу у взятті на квартирний облік було забезпечення жилою площею на праві користування, яка належить на праві власності батькам дружини позивача, що на думку суду, є помилковим, оскільки таке тлумачення відповідачем законодавства, яке регулює спірні правовідносини, є його суб`єктивною думкою, яка не ґрунтується на відповідних правових нормах, а тому суд вважає, що факт користування позивачем та його сім`єю житлом, яке на праві власності належить батькам дружини, не позбавляє позивача права в установленому порядку бути прийнятим на квартирний облік. За таких обставин суд доходить висновку про протиправність відмови позивачу у взятті на квартирний облік, у зв`язку з чим позов [PERSON] до Сєвєродонецької міської ради в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 910 від 16.11.2018 «Про відмову [PERSON] у взятті на квартирний облік» підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про зобов`язання виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради взяти на квартирний облік позивача та членів його сім`ї, суд зазначає про таке. Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 910 від 16 листопада 2018 року «Про відмову [PERSON] у взятті на квартирний облік», відмовлено [PERSON] у взятті на квартирний облік у загальну чергу та включенні до першочергового списку у виконкомі Сєвєродонецької міської ради по заяві від 14.08.2018, у зв`язку з відсутністю підстав. На момент прийняття рішення відповідачем були розглянуті документи, надані позивачем, перевірено дотримання ним усіх визначених законом умов та прийнято рішення з наведенням відповідного мотивування відмови позивачу у взятті на квартирний облік відповідно до положень чинного законодавства. Отже, на момент прийняття оскаржуваного рішення відповідач мав дискреційні повноваження. У своєму позові позивач просить суд зобов`язати виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради взяти на квартирний облік військовослужбовця Головного управління Національної поліції в Луганській області [PERSON] зі складом сім`ї три особи: він, дружина [PERSON] , син [PERSON] з включенням до першочергового списку з 14.08.2018. З огляду на досліджені обставини справи, суд вважає, що така позовна вимога підлягає задоволенню, оскільки, на думку суду, у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Як зазначено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18 критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд. Суд зазначив, що такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта. На цій підставі Верховний Суд дійшов висновку, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції. За таких обставин суд доходить висновку про те, що в даному випадку відсутні обставини для застосування відповідачем дискреції, а тому вважає за необхідне позовну вимогу про зобов`язання виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради взяти на квартирний облік позивача та членів його сім`ї задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги було задоволено у повному обсязі, а позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved