Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою що, втратила право користування житлом, заінтересована особа Управління власності Лисичанської міської ради Луганської області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що квартира № 1, розташована у будинку № 35 по проспекту Даля у м. Лисичанську належить йому на праві власності згідно договору купівлі продажу квартири від 25 грудня 2008 року. Відповідач є його сином. Оскільки відповідач зі своєю сімєю не мав житла, він звернувся до позивача з проханням надати йому квартиру для проживання з родиною та зареєструвати його у квартирі, на що позивач погодився. Відповідач мешкав у квартирі зі своєю родиною до серпня 2011 року. Згідно рішення Лисичанського міського суду № 2-146/2012 року від 04 січня 2012 року шлюб між сином позивач та його дружиною було розірвано, фактично мешкати разом вони припинили з серпня 2011 року. Після розірвання шлюбу відповідач вирішив поїхати на заробітки до Росії та вдруге там одружився, має родину і постійно мешкає у м. Ліпецьку, на теперішній час відповідач має громадянство Росії та не має наміру повертатись до України. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням знатися з реєстрації у квартирі, він не заперечував проти цього, але не має можливості приїхати та знятись з реєстрації. Зняття з реєстрації відповідача позивачу потрібно для того, щоб зареєструвати у квартирі колишню дружину сина разом з їх спільним сином, щоб вони мешкали у квартирі, користувались нею та змогли оформити субсидію. Позивач вважає, що відповідач втратив право на користування житлом, а саме квартирою № 1, розташованої у будинку № 35 по проспекту Даля у м. Лисичанську у звязку з його відсутністю в ній понад один рік без поважних причин. Просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житлом, а саме квартирою № 1, розташованої у будинку № 35 по проспекту Даля у м. Лисичанську. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, просив справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення\~ заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 14.06.2017 року, 03.08.2017 року не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою місця реєстрації у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення №9310005561924, 93100055197325, які повернулись на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання. Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник заінтересованої особи Управління власності Лисичанської міської ради Луганської області в судове засідання не зявився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника. Згідно з\~ ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з наведеним, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справ, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ст.72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією паспорта серії ЕК 436368 від 29 квітня 1997 року , виданого Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], зареєстрований за адресою [INFO] /а.с.7-8/. Згідно з копією договору купівліпродажу серії ВМВ № 515436 від 25 грудня 2008 року, [PERSON] належить право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], а. /а.с.10/. Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів № 6876703 від 25.12.2008 р., договір купівлі продажу квартири з господарськими будівлями та спорудами, розташованої за адресою: [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 25.12.2008, номер у реєстрі нотаріальних дій 2956, приватним нотаріусом [PERSON] бланк № ВМВ 515436./а.с.11/. Відповідно до з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21503803 від 09.01.2009 р., квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності, частка 1 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2008 року /а.с.11 зв./. Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 21504197 від 09.01.2009 р., квартира з господарськими будівлями та спорудами, розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу, зареєстровано в реєстрі за № 2956, на праві приватної власності, частка 1/1./а.с.13/. Згідно копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 35/1 по вулиці Ярославська міста Лисичанська, [PERSON], який мешкає за адресою м. Лисичанськ, пр. Леніна, 109/88,є власником квартири на підставі договору купівлі продажу від 25.12.2008 року /а.с.14-17/. Відповідно до копії аркушу з домової книги [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [INFO] з 16.09.2011 року /а.с.18/. Згідно з довідкою Відділу надання адміністративних послу Лисичанської міської ради № 1258/10-13 від 10.03.2017 р. про склад осіб зареєстрованих за адресою: м. Лисичанськ, кв-л. ім. В.І. Даля (вул. Ярославська)[ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [INFO] син /а.с.19/. Згідно копії рішення Лисичанського міського суду у справі № 2-146/2012 від 04 січня 2012 року, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 04 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 563, розірвано /а.с.20/. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД 148946 від 14 квітня 2009 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився 08 квітня 2009 року, про що складено відповідний актовий запис за № 302.Матір ю дитини у свідоцтві зазначено [PERSON], батьком - [PERSON] /а.с.21/. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] не мешкає в квартирі, яка належить [PERSON] та розташована за адресою: [ADDRESS], з 2011 року, тобто більше одного року, проте наявність реєстрації відповідача в квартирі позивача обмежує права останнього у вільному користуванні своєю власності.. За таких обставин, суд вважає, що доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідач дійсно не проживає у квартирі за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ,\~ квартал ім.. [PERSON][ADDRESS], з 2011 року, тобто понад 1 рік, у звязку з чим наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved