Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача на його користь 30960 гривень безпідставно отриманої державної допомоги при народженні дитини. Позов мотивовано тим, що вказані кошти [PERSON] були виплачені як соціальна допомога при народженні сина [PERSON] . Зараз син проживає із позивачем, а тому, на його думку, вказані кошти відповідачка отримала безпідставно. Відповідачка надала відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Покликається на те, що за згодою батьків вона звернулася із заявою про виплату допомоги при народжені дитини. На той час проживала разом із позивачем та дитиною в місті Збараж. [INFO] [PERSON] , нанісши їй тілесних ушкоджень, викрав малолітнього сина та самовільно змінив його місце проживання. На цей час тривають судові спори з приводи визначення місця проживання дитини. Зазначає, що позивач не навів доказів, що вона використовує кошти не за цільовим призначенням, навпаки, дитина забезпечена всім необхідним. Вважає, що покликання на статтю 1212 Цивільного кодексу є безпідставним, оскільки відповідачка не набувала майно у свою власність, грошові кошти нею отримано не безпідставно та не за рахунок [PERSON] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, просить розглядати справу його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причин неявки суддю не повідомила. Розглянувши справу судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Тернопільській області 20 квітня 2019 року. На підставі звернення [PERSON] від 17.01.2019 року, їй призначено одноразову виплату при народженні дитини [PERSON] , [INFO] , а також щомісячні виплати на період з 01.12.2018 року по 31.12.2021 року, що підтверджується інформацією Тернопільської обласної державної адміністрації від 05.06.2019 року (а.с.21). Згідно листа Збаразького районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 17.05.2019 року №165 на звернення [PERSON] , в ході перевірки встановлено, що малолітній [PERSON] 14.12.2018 року проживає спільно з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дитина забезпечена всім необхідним, в наявності є дитяче ліжечко, ванночка, дитячий одяг, дитяче харчування, різні аксесуари, іграшки. 23 травня 2019 року [PERSON] звертався із заявою до управління соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації, в якій повідомив, що він проживає зі своїм сином, одноосібно дбає про нього та створює належні умови для його повноцінного утримання та виховання. З квітня 2019 року матір сина [PERSON] не проживає з [PERSON] , не забезпечує належних умов для його виховання, а кошти, отримання у вигляді допомоги при народженні дитини використовує не за цільовим призначенням. Просив вжити заходів щодо припинення виплати допомоги при народженні дитини [PERSON] та призначити так допомогу йому, батьку дитини. Відповідно до листа управління соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації від 27.05.2019 року №01-37/2 у відповідь на заяву [PERSON] одержувачем допомоги при народжені дитини є мати [PERSON] . Підстави передбачені законом для переоформлення допомоги при народженні дитини відсутні. Також як видно із інформації управління соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації від 15.01.2021 року, з 01.12.2020 року [PERSON] перебуває на обліку, як одержувач державної допомоги при народженні дитини [PERSON] , [INFO] . Допомога призначена за 01.12.2020 року по 31.12.2022 року. Згідно з виписки з карткового рахунку [PERSON] за період 01.01.2019 року - 08.04.2019 року вона отримала: 01.02.2019 року 12040 гривень, 01.03.2019 - 860 гривень матеріальної допомоги. Як видно із висновку органу опіки та піклування, який затверджений розпорядженням першого заступника голови Збаразької районної державної адміністрації 02 серпня 2019 року №234, Збаразька районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] . У висновку зазначено, що 17 квітня 2019 року через складні стосунки із батьком дитини [PERSON] переїхала проживати до батьків в місто Тернопіль разом з дитиною. 23 квітня 2021 року [PERSON] без згоди матері забрав сина до свого місця проживання. А в червні 2019 року [PERSON] без згоди батька забрала дитину в місто Тернопіль. На даний час в суді знаходиться спір щодо визначення місця проживання дитини. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 30 червня 2020 року Збаразької міської ради, за місцем проведення обстеження по [ADDRESS] , зареєстровані та проживають - [PERSON] та його син [PERSON] . 06 березня 2021 року позивач надіслав до управління соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації запит про надання рішення про призначення соціальної допомоги при народженні дитини. На розгляді Збаразького районного суду Тернопільської області перебуває справа №598/753/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та відібрання малолітньої дитини, треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах неповнолітніх дітей Тернопільської міської ради Тернопільської області, комісія з припинення структурних підрозділів Збаразької районної державної адміністрації Тернопільської області в результаті реорганізації шляхом приєднання, Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, орган опіки та піклування Збаразької міської ради Тернопільської області та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , Службу у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області та справа №598/37/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначенні способу участі у виховані дитини та спілкуванні з нею, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: комісія з припинення структурних підрозділів Збаразької районної державної адміністрації Тернопільської області в результаті реорганізації шляхом приєднання, Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, орган опіки та піклування Збаразької міської ради Тернопільської області та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення графіку побачень з дитиною, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: комісія з припинення структурних підрозділів Збаразької районної державної адміністрації Тернопільської області в результаті реорганізації шляхом приєднання, Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, орган опіки та піклування Збаразької міської ради Тернопільської області. Відповідачкою надано копії квитанції про витрачання коштів за період 2019-2020 роки, які досліджені судом. Надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд доходить висновку що позов слід відхилити, зважаючи на таке. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня. Суть кондикційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (стаття 1213 ЦК), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна, а набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норма глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Вказана правова позиція сформульована Верховним Судом у постановах: від 10 вересня 2018 року у справі № 638/11807/15-ц (провадження № 61-1215св17), від 12 вересня 2018 року у справі № 154/948/16 (провадження № 61-4497ск18), від 12 грудня 2018 року у справі № 205/3330/14-ц (провадження № 61-1133св18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Відповідно до ст. 3 Закону призначається такий вид державної допомоги сім`ям з дітьми, як допомога при народженні дитини. Статтею 10 Закону № 2811-XII встановлено, що допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини, (ст. 11 Закону №2811-XII). Пунктом 13 Порядку № 1751 визначено, що допомога при народженні дитини, яка народилася після [INFO] , надається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами. Статтею 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено, що у разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається. Виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини. Згідно з частиною другою статті 22 Закону суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Як видно із абзацу 36 пункту 13 Порядку № 1751 контроль за цільовим використанням державної допомоги здійснюється працівниками центрів соціальних служб або уповноваженою особою, визначеною виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, в межах повноважень. Звертаючись до суду із позовом, позивач покликається на те, що відповідачка безпідставно отримувала допомогу при народженні дитини, у зв`язку із тим, що з квітня 2019 року син з нею не проживає, а проживає з ним. Разом з тим, суд вважає доводи позивача безпідставними. Так, відповідачка стверджує, що вказані кошти нею використані в інтересах дитини, про що вона частково надала квитанції. Позивачем вказаних доводів не спростовано. Так, суду не надано належних і допустимих доказів нецільового використанні вказаних коштів [PERSON] . Більше того, суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань стягуються згідно з законом. Тобто, у разі виявлення нецільового використання коштів вказані кошти стягуються повертаються до державного бюджету, а контроль за цільовим використанням державної допомоги здійснюється працівниками центрів соціальних служб або уповноваженою особою, визначеною виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, в межах повноважень. Таких доказів нецільового використання відповідачкою коштів суду не надано. Суд не може визначати наявність підстав для призначення чи не призначення допомоги батьку дитини на час проживання дитини з ним замість матері, яка перебувала на обліку як отримувач допомоги, оскільки це не відноситься до його компетенції. Судом не вбачається підстав для застосування статті 1212 Цивільного кодексу ще й з тих підстав, що грошові кошти допомоги при народженні дитини виплачені [PERSON] не за рахунок коштів позивача, а тому він не має право вимагати їх повернення. Тому суд доходить висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed