Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві вказував, що 03.11.2014 рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області був збільшений розмір стягуваних аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON], обох [INFO], з 1000,00 грн. до 1600 грн. на обох дітей до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі та збільшення їх розміру було обумовлено тим, що позивач був зареєстрований приватним підприємцем, займався підприємницькою діяльністю, мав мінливий доход, однак міг сплачувати вказану суму коштів. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.05.2015, яке набрало законної сили, позивач був звільнений від сплати аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітніх синів за період з 14.01.2015 по 01.05.2015 у зв'язку із перебуванням на лікуванні та втратою працездатності. З 01.05.2015 по 18.08.2015 позивач продовжує перебувати на лікуванні, що підтверджено листками непрацездатності за весь цей період, а 18.08.2015 Тернопільською міськміжрайонною МСЕК позивач визнаний інвалідом 3 групи строком на один рік. Підприємницька діяльність позивача була припинена у встановленому законодавством порядку, будь-яких доходів позивач не мав та не міг працювати в силу вищевказаних обставин, а тому просив звільнити його від заборгованості зі сплати аліментів за період 01.05.2015 по 18.08.2015 та ураховуючи призначену з 18.08.2015 пенсію, просив змінити розмір присуджених аліментів з 1600,00 грн. щомісяця на 1/3 частину його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, зазначила що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, коштів її зарплати не вистачає на утримання двох дітей, відповідач та діти часто хворіють, а тому просила відмовити в позові. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться у справі, приходить до наступних висновків. Так, згідно з рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.05.2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON], обох [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., починаючи з 01.03.2010 і до досягнення дітьми повноліття щомісячно. Відповідно до рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.11.2014 розмір зазначених аліментів на обох дітей збільшений всього - з 1000,00 грн. до 1600,00 грн. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.05.2015, яке набрало законної сили, позивач був звільнений від сплати аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітніх синів за період з 14.01.2015 по 01.05.2015 у зв'язку із перебуванням на лікуванні та втратою працездатності внаслідок нещасного випадку. Починаючи з 14.01.2015, отримавши травму внаслідок випадання з вікна квартири, позивач перебував на лікуванні та на цей час також проходить лікування, що підтверджується відповідними медичними документами. У період з 01.05.2015 по 18.08.2015 згідно з наявними в матеріалах справи листками непрацездатності, позивач знаходився на лікарняному та не міг працювати (втратив на цей період працездатність). Згідно з повідомленням реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 21.01.2015 внесено запис № 25850060006012407 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON], а 31.08.2015 Кременчуцькою ОДПІ позивача знято з обліку як особу, яка отримувала доходи від підприємницької діяльності. Відповідно до Довідки Автозаводського УПФУ № 6584 позивач з серпня 2015 року отримує щомісячну пенсію по інвалідності. За період з липня по грудень 2015 року позивач отримав пенсії у сумі 4 349,58 грн. Судом також встановлено, що за травень-серпень 2015 року відповідач не отримувала аліменти від позивача, що не заперечувалось представниками сторін під час розгляду справи. Відповідно до наданих відповідачем медичних документів, які долучено до матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач та її син [PERSON] мають хронічні та інші захворювання та періодично проходять лікування, купують медичні препарати, проходять відповідні медичні обстеження. Згідно з Довідкою про доходи від 04.11.2015 відповідач працює завідуючою аптеки у ТОВ «Джерело СТ-Фарм». За останні шість місяців (травень-жовтень 2015 року) отримала заробітну плату у сумі 11 594,24 грн. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що внаслідок нещасного випадку, який трапився з позивачем, знаходження його на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, тривалої втрати ним працездатності (у тому числі у період з 01.05.2015 по 18.08.2015), припинення державної реєстрації його як фізичної особи-підприємця і не отриманням ним за цей час будь-яких доходів - його необхідно звільнити від сплати заборгованості по аліментам за період з 01.05.2015 по 18.08.2015 (на період його непрацездатності). Крім цього, оскільки позивача з 18.08.2015 визнано інвалідом 3 групи на 1 рік, призначено та виплачується пенсія по інвалідності, а також ураховуючи обставин справи (стан здоров'я та матеріальний стан дітей, їх матері, платника аліментів), інші вищезазначені обставини, що мають істотне значення, суд уважає за можливе змінити розмір стягнутих з позивача аліментів - з твердої грошової суми на 1/3 частку з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Суд ураховує, що позивачем надано докази щодо його заробітку (доходу), а також заявлено вимогу про зменшення розміру аліментів, призначених в твердій грошовій сумі, у зв'язку зі зміною, матеріального стану та погіршення стану здоров'я позивача. Крім цього, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача та неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст. 61 цього Кодексу. Відповідач не спростувала належними доказами вимоги позивача. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved