Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В якому просив : прийняти позовну заяву та призначити справу до розгляду; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] основний борг з урахуванням індексу інфляції у розмір 10212,65 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 225,62 грн., згідно ст.625 ЦК України; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 649,36 грн. відсотків за користування грошовими коштами; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 1948,80 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 05 серпня 2013 року [PERSON] отримав у позивача грошові кошти у розмірі 9000 грн. у борг строком до 15 листопада 2013 року, згідно розписки. Зобов»язувався повернути борг до 15 листопада 2013 року, а також компенсувати витрати [PERSON], які пов'язані з банківським кредитом в сумі 200 грн., щомісячно до моменту проведення розрахунку, що підтверджується власноручною розпискою [PERSON] До теперішнього часу відповідач не виконав свої зобов'язання та не повернув отримані у борг грошові кошти, тому він і звертається до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений на останню відому судові адресу до суду не з»явився, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 05 серпня 2013 року [PERSON] позичив [PERSON] кошти в розмірі 9 000 гривень, про що написав розписку 05 серпня 2013 року, в якій зобов'язувався повернути кошти до 15 листопада 2013 року. Додаткові витрати [PERSON], пов'язані з компенсацією банківського кредиту в розмірі 200 грн. у місяць зобов'язувався повернути на дату проведення розрахунку. Взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконав не повернувши 15 листопада 2013 року кошти на вимогу [PERSON] з різних причин, що підтверджується наявністю у позивача зазначеної розписки. Таким чином борг за договорами позики становить 9 000 грн. Виходячи із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому втрати від інфляції за період з 16 листопада 2013 року до 16 вересня 2014 року становлять 1 212 грн. 65 коп. А 3% річних 225 грн. 62 коп. за період з 16 листопада 2013 року до 16 вересня 2014 року. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином у період з 05 серпня 2013 року по 16 вересня 2014 [PERSON] користувався грошовими коштами [PERSON], тому з [PERSON] підлягають стягненню відсотки у розмірі 649 грн. 36 коп. За змістом ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON], суми боргу у розмірі 11 087 грн. 63 коп. яка складається з : 9000 грн. борг за договором позики ; 1 212 грн. 65 коп. - втрати від інфляції за період з 16 листопада 2013 року до 16 вересня 2014 року; 225 грн. 62 коп. -3% річних за період з 16 листопада 2013 року по 16 вересня 2014 року; 649 грн. 36 коп. відсотки за користування коштами за період з 05 серпня 2013 року по 16 вересня 2014 року. Згідно п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат. Як слідує із квитанції №б/н від 15 вересня 2014 року [PERSON] одержано гонорар від [PERSON] за правову допомогу за договором 15-09/14 у розмірі 3000 гривень. Відповідно до ч.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб»єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та підчас ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Цей Закон набрав чинності з 01 січня 2012 року. На підставі ЗУ «Про бюджет України на 2014 рік», з 01 січня 2014 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1218 грн. Отже граничний розмір витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню, становить 1218/100х40 = 487,20 грн. за одну годину роботи. Для підготовки та звернення до суду в інтересах позивача адвокатом [PERSON] був витрачений наступний проміжок часу: надання консультацій та роз'яснень щодо можливих варіантів вирішення спору - 1 година; аналіз положень цивільного законодавства, огляд судової практики у подібних спорах, підготовка позовної заяви та оформлення додаткових документів - 3 години. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 243 гривні 60 копійок судового збору та 1 948 грн. 80 коп. (487,20х4 години) витрати на правову допомогу. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved