Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 21.08.2020 близько 09 год. 50 хв. у х. Згар на вул. Визволення, 64, [PERSON] , керуючи автомобілем Chevrolet-Aveo, д.н.з. [NUMBER] , не врахувавши дорожньої обстановки, не обравши безпечної швидкості, не дотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача, який рухався попереду, внаслідок чого автомобіль позивача виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем Opel, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. Позивач вказує, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, його автомобілю було заподіяно матеріальні збитки у вигляді фактичного знищення транспортного засобу. Зі звіту про оцінку автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] вбачається, що вартість відновлювального ремонту становить 104 141,84 грн. Разом з тим, згідно з актом здачі-прийняття робіт, вартість робіт, пов`язаних з відновленням автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням ПДВ, становить 100 583,00 грн. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача станом на 21.08.2020 була застрахована в ПрАТ СК «Провідна», остання 20.10.2020 виконала свої зобов`язання перед позивачем щодо виплати страхового відшкодування в межах страхового ліміту та встановленої вартості матеріального збитку, виплативши позивачу 43 132,12 грн. Однак, у зв`язку з тим, що розмір страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ СК «Провідна», не покриває вартості відновлювального ремонту, позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром відновлювального ремонту та отриманим страховим відшкодуванням, тобто 57 446,28 грн. Окрім того, позивач вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому була завдана моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях, у зв`язку з позбавленням можливості використання свого транспортного засобу, що потребувало і потребує додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. 07.04.2021 на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що оцінка автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] проведена 09.09.2020, а не станом на дату дорожньо-транспортної пригоди - 21.08.2020. На вирішення оцінювачу ФОП [PERSON] ставилось лише питання щодо визначення матеріального збитку автомобіля, однак оцінювачем здійснено розрахунок не лише матеріального збитку, що склав 52 818,73 грн, а й відновлювального ремонту. При проведенні оцінки завданих збитків були присутні лише позивач та представник ПрАТ СК «Провідна», відповідач належним чином не викликався та не повідомлявся. Окрім того, відповідач вказує, що у позовні заяві та доданих до неї матеріалів відсутня обґрунтованість завданих збитків позивачу та необхідність проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля на суму 100 583,00 грн ФОП [PERSON] , та відсутні докази оплати проведеного ремонту, згідно з актом здачі-прийняття робіт. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.04.2021 суд ухвалив перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження . 17.05.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач на спростування тверджень відповідача зазначає, що [PERSON] належним чином повідомлявся про проведення оцінки автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується телеграмою та поштовою квитанцією, наявними в матеріалах справи. Щодо посилань відповідача на дату проведення огляду транспортного засобу, позивач зазначає, що Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092 не передбачено визначення вартості відновлювального ремонту станом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, так як ремонтні роботи не можуть проводитись в той самий день, коли сталась дорожньо-транспортна пригода, а визначається станом на час проведення огляду для визначення вартості робіт. Також не відповідають дійсності доводи відповідача про відсутність підтвердження факту проведення оплати за актом виконаних робіт, оскільки в самому акті здачі -приймання робіт вказано, що ФОП [PERSON] провів роботи, загальна вартість яких склала 100 583 грн., у зв`язку з чим сторони не мають претензій один до одного. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.06.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталась 21.08.2020, його авто відремонтували лише через два місяці. Відповідачем жодних дій по відшкодуванню завданих збитків не вчинялось. Страхова виплата відбулась 18.11.2020, тобто через три місяці після дорожньо-транспортної пригоди. Позивач також вказав, що йому було завдано моральної шкоди, оскільки відсутність автомобіля спричинила значні незручності, позивач був вимушений просити допомоги в інших осіб. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Побиванець Ю.В. просив задовольнити позовні вимоги, вказавши, що позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано збитків на суму 104 141,84 грн., страхове відшкодування склало 43 132,72 грн. Огляд пошкодженого транспортного засобу позивача мав відбутись 02.09.2020, однак був перенесений на 07.09.2020 для належного повідомлення відповідача про дату огляду. Тому 02.09.2020 на адресу [PERSON] була направлена відповідна телеграма. Вартість відновлювального ремонту, оцінена страховою компанією і експертом, була приблизно однаковою. Відновлювальний ремонт здійснював ФОП [PERSON] , автомобільні запчастини купували в ФОП [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, а саме в частині різниці між встановленою вартістю матеріального збитку (52 818,73 грн.) та виплаченим страховим відшкодуванням (43 136,72 грн.). Відповідач вказав, що телеграму про проведення огляду транспортного засобу не отримував, йому телефонували представники страхової компанії та повідомили про проведення огляду автомобіля, зазначивши, що присутність [PERSON] при проведенні огляду не обов`язкова. Представник відповідача - адвокат Манжара Д.С. у судовому засіданні частково визнаючи позовні вимоги, зазначив, що розрахунок вартості відновлювального ремонту є недоведеним позивачем, оскільки наявні розбіжності в сумах. Відповідача викликали телеграмою, однак позивачем не надано підтвердження вручення вказаної телеграми [PERSON] . Висновок щодо оцінки автомобіля позивача був складений станом на день огляду транспортного засобу, а не на день вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Окрім того, у позовній заяві та у звіті про оцінку автомобіля вартість матеріального збитку зазначена в сумі 52 818,73 грн. Також наявні розбіжності в бухгалтерських документах. За викладених обставин, сторона відповідача визнає позов в частині суми, яка є різницею між вартістю матеріального збитку (52 818,73) та виплаченим страховим відшкодуванням (43 136, 72 грн). У судовому засіданні спеціаліст [PERSON] , який проводив оцінку автомобіля позивача, зазначив, що звіт про оцінку складається після огляду транспортного засобу. Огляд був призначений на 02.09.2020, однак на його проведення з`явився лише представник страхової компанії. У зв`язку з викликом на проведення огляду іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, огляд було перенесено на 07.09.2020, про що на адресу відповідача була направлена телеграма. Вартість матеріального збитку становила 52 818,73 грн., а вартість відновлювального ремонту - 104 141,84 грн. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Із матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] 21.08.2020 о 09-50 год., керуючи у х. Згар по вул. Визволення, 64, автомобілем Chevrolet-Aveo, д.н.з. [NUMBER] , не врахувавши дорожньої обстановки, не обравши безпечної швидкості, не дотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, та який, у свою чергу, виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем Opel, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого пошкоджено транспортні засоби з матеріальними збитками. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказане підтверджується постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.10.2020 у справі № 695/2281/20. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що власником автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . Відповідно до звіту № А09-18 про оцінку автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] від 09.09.2020, оцінку виконано ФОП [PERSON] на підставі договору та заяви [PERSON] від 02.09.2020. Проведення оцінки доручено оцінювачу [PERSON] . Мета оцінки: визначення ринкової вартості на момент ДТП. Визначення вартості відновлювального ремонту, визначення коефіцієнту фізичного зносу складників, визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складників та визначення вартості матеріального збитку без урахування величини втрати товарної вартості, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] . Об`єкт дослідження (Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] ) оглядався 02.09.2020, 07.09.2020 у світлий час доби при природному освітленні за адресою: [ADDRESS] , СТО в присутності власника [PERSON] та представника СК «Провідна» Олексієнка А.В. По закінченню дослідження КТЗ, зацікавлених осіб ознайомлено з його результатами. Перелік пошкоджень, отриманих під час ДТП, які зазнав КТЗ, зафіксовано в Дефектній відомості КТЗ від 02.,07.09.2020 № А09-18. Досліджуваний КТЗ має пошкодження, для усунення яких необхідний відновлювальний ремонт обсягом, наведеним у калькуляції. Калькуляція на відновлювальний ремонт складена на підставі дефектної відомості огляду автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] від 02.,07.09.2020. У висновку звіту № А09-18 про оцінку автомобіля від 09.09.2020 зазначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , внаслідок ДТП станом на 09.09.2020 складає 52 818,73 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції № 18 від 09.09.2020, вартість ремонту транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] становить 104 141,84 грн Згідно з актом № ОУ-0000066 здачі-прийняття робіт (надання послуг), СПД [PERSON] на замовлення [PERSON] було проведено роботи з відновлення транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] . Загальна вартість робіт (послуг) становить 100 583,00 грн. На підтвердження оплати наданих СПД [PERSON] послуг, позивачем надано квитанції до прибуткового касового ордеру, а саме: № 18 від 22.09.2020, на суму 40 000,00 грн.. підстава: попередня оплата за запчастини; № 22 від 06.10.2020, на суму 40 000,00 грн., підстава: оплата за запчастини та ремонт авто Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] ; № 35 від 21.10.2020 на суму 20 583,00 грн., підстава: оплата за ремонт авто Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] . Станом на 21.08.2020 цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ СК «Провідна», що підтверджується відомостями централізованої бази даних МТСБУ, яка є загальнодоступною. Згідно з повідомленням про виплату № 17-05/1799 від 20.10.2020, ПрАТ «СК «Провідна» проінформувала позивача, що страхова виплата по події від 21.08.2020, в якій було пошкоджено автомобіль Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] , за договором страхування № АО/1572781/2404/19 від 09.09.2019 у сумі 43 136,72 грн. буде здійснена на рахунок АТ «Райффайзен Банк Аваль». Також у повідомленні зазначено, що розрахунок виплати страхового відшкодування проводиться шляхом вирахування із розміру матеріального збитку франшизи, згідно з умовами договору, у сумі 2 000,00 грн. З виписки по картковому рахунку№ [NUMBER] , відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я [PERSON] , за період з 01.11.2020 по 30.11.2020, вбачається, що 18.11.2020 ПрАТ «СК «Провідна» перерахувала позивачу страхове відшкодування в сумі 43 136,72 грн. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідач не заперечує свою вину щодо завдання шкоди майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.08.2020. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. У судовому засіданні встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 43 136,72 грн. Предметом спору є відшкодування моральної шкоди та недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічний по суті висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 755/7666/19. Судом встановлено, що відповідно до звіту № А09-18 про оцінку автомобіля від 09.09.2020 та доданої до неї ремонтної калькуляції № 18 від 09.09.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] склав 104 141,84 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових (70 %), як і розмір матеріального збитку склав52 818,73 грн. З акта здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № ОУ-0000066 вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] склала 100 583,00 грн. Факт оплати позивачем вартості відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] підтверджують квитанції до прибуткового касового ордеру, а саме: № 18 від 22.09.2020, на суму 40 000,00 грн., підстава: попередня оплата за запчастини; № 22 від 06.10.2020, на суму 40 000,00 грн., підстава: оплата за запчастини та ремонт авто Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] ; № 35 від 21.10.2020 на суму 20 583,00 грн., підстава: оплата за ремонт авто Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] . Так, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за договором страхування № АО/1572781/2404/19 від 09.09.2019 в ПрАТ «СК «Провідна», тому 18.11.2020 вказана страхова компанія здійснила позивачу виплату страхового відшкодування, розрахованого від вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу (матеріального збитку), та з вирахуванням франшизи, відтак, сума сплаченого страхового відшкодування становила 43 132,72 грн. Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). З урахуванням викладеного, суд зазначає, що оскільки вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача, перевищує виплачений ПрАТ «СК «Провідна»позивачу розмір страхового відшкодування, з [PERSON] , як з винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Аналогічні по суті висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц, від 13.06.2019 у справі № 587/1080/16-ц, від 17.10.2019 у справі № 370/2787/18, від 30.10.2019 у справі № 753/4696/16-ц, від 21.02.2020 у справі № 755/5374/18 та від 22.04.2020 у справі № 756/2632/17. За таких обставин доводи сторони відповідача про можливість сплати позивачу лише різниці між вартістю матеріального збитку (52 818,73 грн.) та виплаченим страховим відшкодуванням (43 136, 72 грн.) не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди підлягає задоволенню, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 57 446,28 грн. матеріальної шкоди. Посилання відповідача на неповідомлення його про дату проведення огляду пошкодженого транспортного засобу суд оцінює критично, оскільки навіть у випадку неотримання останнім телеграми, [PERSON] був повідомлений про проведення огляду представником ПрАТ «СК «Провідна», про що відповідачем особисто було зазначено у судовому засіданні. Суд також вважає необґрунтованою позицію відповідача щодо недоведеності позивачем розрахунку вартості відновлювального ремонту, оскільки наявні розбіжності в сумах. Так, із матеріалів справи, зокрема звіту про оцінку автомобіля вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу складових, тобто вартість матеріальних збитків становить 52 818,73 грн. Встановлення вартості матеріалах збитків необхідне для вирахування страхового відшкодування у випадку його сплати страховиком потерпілій особі. Щодо встановлення вартості відновлювального ремонту суд зазначає, що загальними положеннями Цивільного кодексу України, пов`язаними з відшкодуванням завданих збитків, чітко не передбачено необхідності визначення суми відновлювального ремонту на підставі оцінки автомобіля. Відтак, з метою визначення вартості відновлювального ремонту та з метою пред`явлення вимог безпосередньо до винуватця достатніми є, на думку суду, безпосередньо документи про проведення ремонту з СТО, зокрема, акти виконаних робіт та докази оплати наданих послуг (виконаних робіт) за вказаними актами. Також належних доказів, які б спростовували вартість відновлюваного ремонту, визначену в акті здачі-прийняття робіт № ОУ-0000066, відповідачем суду не надано, а судом таких обставин та доказів не встановлено. При цьому, суд звертає увагу на те, що в даній цивільній справі відповідач не звертався до суду з клопотанням про призначення експертизи для встановлення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] . Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32), зокрема у п.58 рішення у справі Seryavin та інші проти України від 10.02.2010, 4909/04 зазначив, що згідно з його усталеною практикою, що відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (Ruiz Torija проти Іспанії від 09.12.1994, п. 29). Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн., суд зазначає таке. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи викладене вище, системно проаналізувавши доводи позивача щодо завданої йому моральної шкоди, форм її прояву, розміру завданої моральної шкоди у 10 000,00 грн., суд звертає увагу на те, що належних доказів на підтвердження завдання моральної шкоди [PERSON] суду не надано. Отже, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.ч. 1-2 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а стягненню з відповідача підлягає сума, завданої позивачу матеріальної шкоди в розмірі 57 446,28 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, беручи до уваги, що відповідач звільнений від сплати судового збору, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься пенсійне посвідчення серії [NUMBER] від 07.04.2015, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: partial