Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати за ним право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], припинити за відповідачкою право власності на вказану квартиру, стягнувши з нього на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки даної квартири в розмірі, згідно ринкової вартості, що зазначена у звіті про оцінку майна. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 16.06.2015 року. Під час перебування у шлюбі вони придбали нерухоме майно, а саме: квартиру в приватному будинку за адресою [ADDRESS]. Після розлучення вони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного нерухомого майна, зокрема зазначеної квартири. Відповідачка не заперечує проти грошової компенсації за 1/2 частину квартири, але не погоджується на суму, яку він їй запропонував згідно зі звітом про оцінку майна. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав заявлені ним у позовній вимоги і пояснив, що спірна квартира [ADDRESS], була придбана ним з відповідачкою в період шлюбу. Після розірвання шлюбу він продовжує проживати у даній квартирі, а відповідачка проживає окремо. Він з відповідачкою не можуть дійти згоди щодо розподілу квартири. Тому просив задовольнити його позовні вимоги, і визнати за ним право власності на всю квартиру, стягнувши з нього на користь відповідачки грошову компенсацію вартості 1/2 частини даної квартири відповідно до звіту про оцінку майна. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не визнала заявлених позовних вимог і пояснила, що в даний час вона з малолітньою дитиною проживає на квартирі, яку винаймає. Іншого власного житла, крім спірної квартири, вона не має. Вона не бажає, щоб було припинено її право власності на частку даної квартири. Тому просила відмовити позивачу у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією договору купівлі-продажу квартири, від 31.08.2004 року, підтверджується, що квартира [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності сторонам у справі, по 1/2 частці за кожним ( а.с. 9, 10 ). Копією рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.06.2015 року підтверджується, що шлюб між сторонами розірвано ( а.с 6 ). Відповідно до ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. У відповідності до частини 1 статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідно до ч.3ст.10, ч.1ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Проте позивач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що частка відповідачки у спірній квартирі не може бути виділена в натурі, що спільне володіння і користування майном є неможливим; що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України, суд постановлює рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Проте позивачем не було попередньо внесено на депозитний рахунок суду суму вартості 1/2 частки квартири [ADDRESS]. З урахуванням вищенаведеного суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки його позовні вимоги є необґрунтованими.

Outcome: dismissed