Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначено, що 26.10.1989 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Будинком одруження м Душанбе, про що складений актовий запис № 2287. У 2004 році він з відповідачем [PERSON] придбали за спільні кошти житловий будинок [ADDRESS] , право власності на який було зареєстровано на ім`я [PERSON] 01.10.2009 року. Вважає, що оскільки зазначене майно було придбане під час шлюбу за ним необхідно визнати право власності на Ѕ її частину. Крім того, враховуючи те, що він є власником 1/2 частини будинку, який перебуває під арештами, накладеними на майно саме [PERSON] , а не на його майно, тому просить скасувати арешт з Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] . Судові витрати про справі просив стягнути з відповідачів на його користь. Представник позивача поданий позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача АТ «КБ «ПриватБанк»» у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, пояснив, що під час укладення договору іпотеки [PERSON] не вказувала про наявність зареєстрованого шлюбу, у зв`язку із чим нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] не може бути визнаний спільним сумісним майном подружжя, у зв`язку із чим не можуть бути скасовані арешти на Ѕ частину зазначеного. Тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Щодо поданого представником відповідача АТ «КБ «ПриватБанк» відзиву на позов, суд зазначає, що оскільки вказаний відзив був наданий із пропуском п`ятнадцятиденного строку із дня отримання копії ухвали про відкриття провадження від 31.01.2020 року, а саме копію ухвали було отримано 20.02.2020 року, а відзив поданий 26.05.2020 року, відповідач не зазначив поважних причин неможливості подання відзиву у встановлений судом строк, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин судом не може бути прийнята надана представником позивача відповідь на відзив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань від неї до суду не надходило. Представник третьої особи Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило. Представник третьої особи відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, до суду надала клопотання про проведення судового розгляду справи за її відсутності, у задоволенні позовних вимог заперечувала. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача АТ «КБ «ПриватБанк»», дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до дублікату договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.04.2004 року [PERSON] придбала житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів за № 7707916 від 10.09.2009 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на зазначене майно 10.09.2009 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 190508620 від 27.11.2019 року на вказане майно накладено арешти: постановою про арешт майна боржника [PERSON] від 03.07.2019 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, постановою про арешт майна та заборону його відчуження від 20.07.2012 року відділом державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, постановою про арешт майна та заборону його відчуження від 12.01.2012 року, постановою про арешт майна та заборону його відчуження від 11.08.2010 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною. Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідно до ухвали Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19.11.2019 року по справі № 2121/2-1434/11, яка набрала законної сили 20.02.2020 року, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 26.10.1989 року, але в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян станом на 05.11.2019 року інформація щодо актового запису про шлюб [PERSON] відсутня. Крім того, судом у судовому засіданні встановлено, що у дублікаті договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.04.2004 року про набуття [PERSON] у власність житлового будинку [ADDRESS] відсутні вказівки про надання згоди чоловіком або іншими особами на придбання будинку. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Щодо скасування арештів на Ѕ частину майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] суд приходить до висновку, що оскільки права позивача [PERSON] накладенням вказаних арештів не порушуються, підстав для задоволення позовних вимог у зазначеній частині не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed