Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сімю, роль чоловік та дружини як подружжя. Необхідність виховати дітей було основою сім»ї, а оскільки доньки вже дорослі, одна вийшла заміж, проживають окремо, необхідність в збереженні сім»ї втрачено. [PERSON], до початку судового засідання подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, клопотання про розгляд справи у її відсутності чи заперечення проти позову, не подала. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони зареєстрували шлюб 02.05.1987 року у Виконавчому комітеті Красненської селищної ради Буського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом серії І-СГ № 248654, повторно виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буського районного управління юстиції у Львівській області 19.05.2015 року, актовий запис № 12 від 02.05.1987 року. Від подружнього життя мають двох повнолітніх доньок Юлію та Олю. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини, вони не розуміють один одного, сторони втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сімї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення залишити відповідачці прізвище «Гадзовська».

Outcome: approved