Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 грудня 2013 року відповідач взяв в нього в борг під розписку грошові кошти в сумі 80 000,00 грн. та зобов'язався повернути зазначену суму наступного дня, а саме до 13 години 21 грудня 2013 року. Однак у зазначений термін відповідач свої зобов'язання не виконав, грошові кошти не повернув. Позивач, вважаючи, що виконав своє зобов'язання щодо передачі коштів, та враховуючи факт неповернення відповідачем боргу, змушений звертатись до суду про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики. Враховуючи наведене, позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] в його користь борг за договором позики в сумі 80 000,00 грн., три проценти річних від простроченої суми, що становить 157,81 грн., проценти за договором позики в сумі 341,92 грн., та судові витрати по справі в сумі 2320,00 грн., з них витрати на послуги адвоката в сумі 1500 грн. та 820,00 грн. сплаченого позивачем судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились, однак кожен зокрема подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов та підлягає до часткового задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1048 КЦ України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми. Матеріалами справи встановлено, що позивач 20 грудня 2013 року передав відповідачу, згідно з письмовою розпискою останнього, грошові кошти на загальну суму 80 000,00 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 13 години 21 грудня 2013 року. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов договору відповідачем. Відповідач заперечень та доказів не подав. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, відповідач своїх зобов'язань по даному договору позики не виконав. Причини невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають. А тому вимога позивача про стягнення з відповідача в його користь суми позики в сумі 80 000,00 грн. підлягає до задоволення. Крім того, враховуючи, що сума позики становить 80 000,00 грн., то позивач у відповідності до ст. 1048 ЦК України має право га одержання від відповідача процентів від суми позики. З матеріалів справи, а саме з власноручної розписки відповідача від 20 грудня 2013 року про отримання від позивача коштів вбачається, що даним договором позики розмір процентів не встановлено, а тому їх розмір слід визначати на рівні облікової ставки Національного банку України. Так, з 13 серпня 2013 року розмір облікової ставки НБУ становить 6,5% (постанова правління НБУ від 09.08.2013 року). Оскільки від дня отримання відповідачем суми позики - 20.12.2013 року і по день звернення до суду - 13 січня 2014 року, минуло 24 дні, то позивач має право на одержання від відповідача процентів в сумі 341,92 грн. (80000,00грн. (сума позики) х 6,5% (розмір облікової ставки НБУ)/ 365 днів х 24 (користування сумою позики). Крім того, позивач у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України має право на одержання від відповідача трьох процентів річних від суми позики. Так, три проценти річних від суми боргу в даному випадку складають 157,92 коп. (80000,00 х 3% / 365 днів х 24 дні). Враховуючи викладене, загальна сума боргу становить 80 499,73 грн. Зазначений розрахунок відповідає вимогам ст. 524, 533 ЦК України. Зважаючи на викладене, суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача борг в сумі 80 499,73 грн. за укладеним між ними договором позики. Крім цього суд, в силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати по справі в сумі 2320,00 грн., з них витрати на послуги адвоката в сумі 1500 грн. та 820,00 грн. сплаченого позивачем судового збору. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 524, 526, 533, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України,

Outcome: approved