Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до ПуАТ «Банк Перший» (далі по тексту - Відповідач) про стягнення коштів у розмірі 101278,63 доларів США. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.07.2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір банківського рахунку [NUMBER]. Позивач користувався вказаним рахунком, на якому знаходяться його власні кошти в розмірі 101, 278, 25 дол. США. Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про повернення коштів, разом з тим Відповідач залишив дане звернення поза увагою. У зв'язку з вище викладеним, Позивач був змушений звернутись до суду із позовною заявою про стягнення коштів в розмірі 101 278, 63 дол. США. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовні. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. У судовому засіданні встановлено, що 09.07.2013р. між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір банківського рахунку [NUMBER] (а.с. 5-6). Відповідно до п.п.1.1. Договору банківського рахунку, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок [NUMBER] в іноземній валюті (Долари США), на який зобов'язується приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять Клієнту, для зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів. Позивач вніс грошові кошти на вищевказаний рахунок та користувався ним. 18.09.2014р. Позивач звернувся до Відповідача із заявою про повернення йому грошових коштів в готівковій, що знаходяться на поточному рахунку [NUMBER] (а.с. 9). Разом з тим, Відповідач залишив поза увагою вказане звернення. Відповідно до довідки від 15.09.2014 за вих.№ 29/02-177, наданої Начальником відділення №31 ПуАТ «Банк Перший» та виписки по особовому рахунку, залишок на рахунку Позивача станом на 15.09.2014р. складає 101278, 63 дол. США (а.с. 7,8). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 101278,63 дол. США. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3654 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved