Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з вищевказаним позовом проти [PERSON] (далі - відповідач), з вимогою розірвати їх шлюб, який був зареєстрований 14.07.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №33. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подано суду відповідні докази. Як зазначено у позові, від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на шлюб та сімейне життя, втратилось почуття взаєморозуміння та любові, фактично шлюбних відносин сторони не підтримують і спільне господарство не ведуть, а тому сім`я фактично розпалась. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та подальше спільне життя подружжя неможливе. На підтвердження вказаних обставин позивачем подано суду: копії свідоцтва про шлюб між сторонами; свідоцтва про народження спільної дитини. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01.10.2020 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 14.07.2013, який був зареєстрований Відділом ДРАЦС РС Липовецького РУЮ у Вінницькій обл., актовий запис №33, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про її народження (а.с.6). Позивач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу з відповідачем, а тому вищезазначені обставини послугували підставою для звернення позивача до суду. Суд, з огляду на встановлені обставини, вирішуючи питання про розірвання шлюбу між сторонами, виходить з наступних норм права та мотивів їх застосування. Як визначено у ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що позивач не має наміру на збереження шлюбу, має стійке волевиявлення до його розірвання, наполягає на розлученні, а також те, що відповідач проти такої вимоги свої заперечення не подав, суд дійшов висновку, що шлюб сторін втратив ознаки сім`ї, тому збереження його буде суперечити інтересам сторін. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 14.07.2013 Відділом ДРАЦС РС Липовецького РУЮ у Вінницькій обл., актовий запис №33, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішує порушене позивачем питання щодо залишення її прізвища відповідача в силу вимог ст. 113 СК України. В цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами виходить з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: approved