Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до Кремінської міської ради Луганської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову він зазначає, що 14.08.2012 померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. За життя [PERSON] залишила заповіт від 2008 року, за яким заповіла все майно, що буде належати їй на час смерті позивачу. 16.05.2017 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено, оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустив зазначений строк із поважних причин, оскільки про існування заповіту він дізнався лише у травні цього року, бабуся чи будь-хто інший нічого про заповіт йому не казали. Інші спадкоємці за заповітом відсутні. Посилаючись на викладене, позивач просив суд встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його бабусі [PERSON] 14.08.2012. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Кремінської міської ради Луганської області в судове засідання не зявився, Кремінський міський голова [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника відповідача та зазначив, що Кремінська міська рада визнає позовні вимоги. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON], який народився 22 листопада 1991 року у м. Кремінна Луганської області, є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6, 8). 14 серпня 2012 року у віці 72 років у м. Кремінна Луганської області померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 9). 28 травня 2008 року приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу [PERSON] був посвідчений заповіт, згідно з яким [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], [INFO] Зазначений заповіт було зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 44775237, що підтверджується витягом № 14774248 від 28.05.2008 (а.с. 10, 12). [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї бабусі [PERSON], яка померла 14.08.2012, однак нотаріусом листом за № 162/01-16 від 16.05.2017 було відмовлено позивачу через пропущення останнім передбаченого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. При цьому нотаріус зазначив, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена не була, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 47722291 від 16.05.2017 (а.с. 11, 13). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України (в редакції на час виникнення відповідних правовідносин) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В той же час, необізнаність спадкоємця про існування заповіту, яка за своїм характером не є тотожною таким обставинам, як відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу, може визнаватися поважною причиною пропуску ним строку для прийняття спадщини, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, а також беручи до уваги перевірку вжиття нотаріусом заходів в межах заведеної спадкової справи щодо наявності заповіту та розяснення всім спадкоємцям права подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Такий висновок зробив Верховний\~\~Суд України у своїй постанові від 06.09.2017 у справі № 315/765/14ц, тому суд враховує його під час вирішення даної справи на підставі ст.ст. 214 ч. 2, 3607\~ч. 1 ЦПК України, оскільки такий висновок\~є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що представник відповідача надав суду письмову заяву, в якій безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, загальними засадами цивільного законодавства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність. За таких обставин, проаналізувавши встановлені у справі обставини, виходячи із таких засад цивільного законодавства, як справедливість та розумність, суд дійшов висновку, що позивачем з поважних причин було пропущено строк для подання заяви для прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту йому відомо не було, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, відповідно нотаріусом не вживалися і не могли вжииватися будь-які заходи для повідомлення позивача як спадкоємця про існування цього заповіту, а отже суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та встановити позивачу [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], і бажає прийняти спадщину, яка відкрилася після її смерті, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці, якого, на думку суду, буде достатньо для подання відповідної заяви.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved