overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави для розірвання шлюбу позивач в позові вказує, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 25.08.2011 року у виконавчому комітеті Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 32. В шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, так як в них різні погляди на життя, позивач та відповідач не розуміють один одного, кожен з них живе відокремленим життям та він має намір укласти шлюб з іншою жінкою, тому позивач звертається до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, в разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча була повідомлена судом належним чином, що підтверджують матеріали справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25.08.2011 року у виконавчому комітеті Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). В шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Згідно позовної заяви, спільне життя у сторін не склалось, так як в них різні погляди на життя, позивач та відповідач не розуміють один одного, проживають окремо та він втратив почуття любові до відповідачки, має намір укласти шлюб з іншою жінкою. Позивач дійшов до переконання, що шлюб між ним та відповідачем існує лише формально, а тому збереження сім'ї неможливе. На даний час суд встановив, що сім'я розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, і підстави для розірвання шлюбу, вказані позивачем, мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей позивач в позові вказує, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.08.2003 року. Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 травня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. За час спільного проживання в них народилися дві доньки: [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на його повному утриманні. Також позивач зазначив, що [PERSON] не цікавиться вихованням дітей, матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей не надає, тому він вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Судові витрати на правову допомогу просить залишити за собою. Також в заяві зазначив, що в разі неявки відповідачки у судове засідання не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, дійсно, згідно матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 19.05.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано(а.с.2). У шлюбі в сторін народилися доньки: [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], матірю яких є відповідачка [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 3, 4). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Яришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 568 від 20.10.2015 року (а.с. 5). Згідно довідки Іванівської сільської ради [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], але за даною адресою не проживає.(а.с.32) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу матері і (або) в твердій грошовій сумі. З урахуванням наявних обставин справи суд вважає заявлену позивачем суму аліментів обґрунтованою та такою, що відповідає ст. 182 СК України, тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати на правову допомогу залишити за позивачем ( згідно написаної ним заяви)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина позивач в позові вказує, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 10.07.2015 року було розірвано. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Також позивач зазначив, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, інших утриманців у неї не має, тому він вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Також в заяві зазначив, що в разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась без поважних причин, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, що підтверджують матеріали справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Так, дійсно, згідно матеріалів справи, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10.07.2015 року було розірвано (а. с. 3). В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], матір'ю якого є відповідачка, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 2). З акту обстеження матеріально-побутових умов позивача від 15.07.2015 року, затвердженого Стрижавською селищною радою Вінницького району Вінницької області, вбачається, що син проживає разом з позивачем (а .с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька і (або) в твердій грошовій сумі. З урахуванням наявних обставин справи суд вважає заявлену позивачем суму аліментів обґрунтованою та такою, що відповідає ст. 182 СК України, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу, а на користь держави судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача. Згідно розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу (а. с. 7) позивачем за складання позовної заяви адвокатом та за консультацію щодо збору документів для складання даного позову було сплачено 324,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі разом з позивачем зареєстрований відповідач [PERSON] Останні без поважних причин не проживає в квартирі з дня прописки і по даний час, обовязків по утриманню житла не виконує, його особисті речі в помешканні відсутні. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявилась, а подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1999 року [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] (а.с. 5). З будинкової книги вбачається, що у вказаному вище помешканні зареєстрований відповідач [PERSON]А.(а.с. 6-9). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає в квартирі з 20.02.2006 року, що підтверджується листом Луцького МВ УМВС України у Волинській області (а.с. 10), а тому є всі підстави вважати відповідача таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що за договором купівлі-продажу квартири від 28.01.1998 року є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі разом з позивачем зареєстрований відповідач [PERSON] Останні без поважних причин не проживає в квартирі більше одинадцяти років, обовязків по утриманню житла не виконує, його особисті речі в помешканні відсутні. Враховуючи наведене та на підставі ст. 405 ЦК України, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Представник позивача в судове засідання не зявилась, а подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 28 січня 1998 року, укладеного між [PERSON],[PERSON], [PERSON]Ю та [PERSON], останній набув у власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 5). З будинкової книги вбачається, що у вказаному вище помешканні зареєстрований відповідач [PERSON]С.(а.с. 6-7). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає в квартирі понад одинадцять років, що підтверджується листом Луцького МВ УМВС України у Волинській області (а.с. 8), а тому є всі підстави вважати відповідача таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 06.11.1987 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання мають дітей - [PERSON], 1990 року народження та [PERSON], 1991 року народження. На початку 2010 року їхні сімейні відносини стали погіршуватися, вони всіма силами намагалися зберегти сім'ю, однак між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Фактично з кінця березня 2010 року вони з відповідачем сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. До теперішнього часу сподівався, що все ж так вдасться зберегти сім'ю, однак за весь цей час переконалися, що є зовсім різними людьми, збереження шлюбу неможливе і тому в їхніх інтересах вирішив розірвати шлюб. Примирення не можливе. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 06 листопада 1987 року Пирятинським райвідділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис №191. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 листопада 1987 року Пирятинським райвідділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис №191 ( а.с. 8 ). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З урахуванням наведених обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до вимог Закону України « Про судовий збір » позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн., які позивач не просив стягувати з відповідача, тому суд вважає їх фактично понесеними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 14 липня 2007 року він уклав шлюб з відповідачем і проживали разом до січня 2014 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Спору щодо поділу майна, що було набуте у шлюбі не має. Згоди щодо утримання дитини між ним та відповідачем досягнуто. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 14 липня 2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №367. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 липня 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №367 ( а.с. 3 ). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 ). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, з січня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України « Про судовий збір » позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просив судові витрати стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 16 березня 2001 року він уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №140. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем вони припинили на початку грудня 2013 року. Відповідач проживає разом з ним, хоча вони харчуються окремо, спільне господарство не ведуть, претензій щодо поділу майна не мають. У них відсутнє порозуміння щодо принципів життя, народження дітей. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, що має істотне значення і суперечить моральним засадам суспільства. Термін для примирення просить не надавати. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 16 березня 2001 року у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №140. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 березня 2001 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №140 ( а.с. 3 ). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] ( а.с. 12 ), [PERSON], [INFO] ( а.с. 12 ) та [PERSON], [INFO] ( а.с. 13 ). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved