Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. У позові вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка проживала [ADDRESS]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку 1960 року побудови, що розташований за вказаною адресою. Він своєчасно прийняв спадщину, оскільки на час смерті матері був зареєстрований та проживав з нею в одному будинку. Він звернувся до приватного нотаріуса Штефюка О.О. з відповідною заявою про оформлення спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно. Однак своєю постановою №55/02-31 (с/с 15/2019), від 01.03.2019 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Підстав оскаржувати постанову нотаріуса немає, оскільки за життя мати не зареєструвала в бюро технічної інвентаризації свій будинок і свідоцтво про право власності на нього не отримала. Крім нього, спадкоємцями першої черги є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], але вони не заперечують проти визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], що раніше належав [PERSON] У підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області у підготовче засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання надав суду заяву, у якій просив справу розглядати без участі їх представника, проти позову не заперечують. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у підготовче засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання надали суду заяви, у яких просили справу розглядати за їх відсутності, позов визнають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачами, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному об'ємі з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 19.02.2019 року, виданого Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок 1960 року побудови, що знаходиться в с. Велике Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області по [ADDRESS], вартістю 19658,00 грн., що підтверджується копією технічного паспорту, виготовленого КП «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації» станом на 18.04.2017 року та довідкою Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №152 від 07.03.2019 року. Позивач [PERSON], [INFO] є сином померлої [INFO] [PERSON], що підтверджується копією паспорту серія [NUMBER], виданого 27.09.2004 року Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області та копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 12.04.1986 року Мигівською сільською радою Вижницького району Чернівецької області. Позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, оскільки на час її смерті був неповнолітнім і постійно проживав з нею у спадковому будинку на момент її смерті, що підтверджується зазначеною вище довідкою виконавчого комітету Мигівської сільської ради. Крім позивача, спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які прийняли спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживали з нею у спадковому будинку на момент її смерті, що також підтверджується зазначеною вище довідкою виконавчого комітету Мигівської сільської ради. Однак вони на спадкове не претендують, позов визнали. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із житлового будинку, що знаходиться в с. Велике Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області по [ADDRESS], позивачу [PERSON] приватним нотаріусом відмовлено у зв'язку з тим, що ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №55/02-31 (с/с 15/2019) від 01.03.2019 року, винесеною приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюком О.О. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стала підставою для звернення [PERSON] з даним позовом до суду. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року, то при вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно слід керуватись саме його положеннями. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, Суд дійшов висновку, що житловий будинок, який знаходиться в с. Велике Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області по [ADDRESS], належав померлій [INFO] [PERSON], позивач [PERSON], спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину, спору відносно спадкового майна немає, а тому його позов про визнання права власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.16, 328 ЦК України,

Outcome: approved