Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: Щастинська державна нотаріальна контора. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] позивач фактично проживав разом з [PERSON], але не був зареєстрований у даній квартирі. Квартира, в якій проживали позивач та померла [PERSON], та в якій позивач проживає до цього часу, є їх спільною власністю, на підставі Договору міни квартир від 21.08.2006 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина - 1/2 частка квартири [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишила, тому спадкування належного [PERSON] майна має відбуватися за законом. Позивач [PERSON], як син [PERSON], є її спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців за законом у [PERSON] немає. Як єдиний спадкоємець позивач вважав, що в будь-який час зможе отримати свідоцтво про право на спадщину, яка залишилася після смерті матері, тим більше, що він є власником 1/2 частки квартири, яка є спільною власністю з [PERSON], та проживав у цій квартирі. Однак коли позивач звернувся до нотаріальної контори з метою одержати свідоцтво про право на спадщину, йому було роз'яснено, що позивач повинен подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу у шестимісячний термін після відкриття спадщини, оскільки позивач заяву про прийняття спадщини не подав, то вважається таким, що не прийняв спадщину. Через викладені обставини позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Щастинської міської ради - Тюрін В.П. у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа - завідувач Щастинської державної нотаріальної контори Харченко О. С. в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти задоволення позовних вимог не надала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується копіє свідоцтва про смерть (а.с. 3). На момент смерті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] проживав разом з померлою, але не був зареєстрований у даній квартирі. Факт спільного проживання підтверджується актом про фактичне проживання, складеним депутатом Щастинської міської ради Столяровою Т. М. 13.10.2016 року, з підписами сусідів (а.с. 6). Квартира, в якій проживали позивач та померла [PERSON], та в якій позивач проживає до цього часу, є їх спільною власністю, на підставі Договору міни квартир від 21.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Антонець Г.Д. 21.08.2006 року за реєстром № 2226 (а.с. 7-8). Вартість вказаної квартири становить 55 010 грн., згідно Звіту № 1118720_06062016_66-16 про оцінку майна, який виконано ТОВ Експертно-правовим підприємством «Асессор-ЕМ» (а.с. 9-49). Вартість 1/2 частки квартири становить 27 505 грн. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина - 1/2 частка квартири [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишила, що підтверджується витягами зі Спадкового реєстру (а.с.50-72), тому спадкування належного [PERSON] майна має відбуватися за законом згідно. Як син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4), позивач є її спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців за законом у [PERSON] немає. При зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач отримав відмову, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 73-74), через те, що пропустив передбачений законом строк для звернення з заявою про прийняття спадщини, яку нотаріус винесла помилково, оскільки позивач фактично мешкав з спадкодавцем на час її смерті, згідно акта про фактичне проживання (а.с. 6), та фактично прийняв спадщину, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Через викладені обставини позивачі вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входь усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця та той з подружжя, хто його пережив, батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Відповідач та третя особа проти задоволення позовних вимог не заперечували. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 16, 319, 369, 370, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved