Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], право власності на земельну ділянку площею 5,72 га, що розташована на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 14.10.2005 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.516.00385, кадастровий номер земельної ділянки №1 [NUMBER], №2 [NUMBER]. В обґрунтування своїх вимог позивач стверджує, що [INFO] померла [PERSON], після чого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,75 га, яка належала їй на праві приватної власності та розташована на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області. За своє життя, вона залишила заповіт, 25.12.2008 року завірений секретарем виконкому Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області та зареєстрований під № 244, яким заповіла позивачу земельну ділянку площею 5,72 га, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.10.2005 року серія [NUMBER] та розташована на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Заповіт на день смерті спадкодавця ніким не відмінявся і не виправлявся. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, 10 листопада 2015 року позивач звернувся до Біляївської районної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], але йому було відмовлено у отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом тому, що в наданому державному акті на земельну ділянку площею 5,72 га, що розташована на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON], а в заповіті, який посвідчено секретарем виконкому Яськівської сільської ради 25.12.2008 року та зареєстрований під № 244, вказано земельну ділянку площею 5,72 га, що розташована на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, де цільове призначення земельної ділянки зазначене, для ведення особистого господарства. З вказаних підстав нотаріусом було відмовлено в оформленні права на спадщину та рекомендовано звернутися до суду з питання встановлення відповідності майна зазначеного в правовстановлюючому документі та зазначеного майна в заповіті, та визнати за позивачем право власності на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач у судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі (а.с. 56). Представник відповідача, у судове засідання не з'явився, до суду надав заяви про розгляд справи без участі представника та щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі не заперечував(а.с. 55, 60). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 603 (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,72 га, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.10.2005 року серія [NUMBER] та розташована на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с. 8). За своє життя, [PERSON] залишила заповіт, 25.12.2008 року завірений секретарем виконкому Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області та зареєстрований під № 244, яким заповіла позивачу земельну ділянку площею 5,72 га, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.10.2005 року серія [NUMBER] та розташована на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області.(а.с. 7). 10 листопада 2015 року позивач звернувся до Біляївської районної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлої [INFO], йому було відмовлено у отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом тому, що в наданому їм державному акті на земельну ділянку площею 5,72 га, що розташована на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON], а в заповіті, який посвідчено секретарем виконкому Яськівської сільської ради 25.12.2008 року та зареєстрований під № 244, вказано земельну ділянку площею 5,72 га, що розташована на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, де цільове призначення земельної ділянки зазначене, для ведення особистого господарства (а.с. 7,8,9). На підставі вищевказаного нотаріусом було відмовлено у оформленні права на спадщину та рекомендовано звернутися до суду з питання встановлення відповідності майна зазначеного в правовстановлюючому документі та зазначеного майна в заповіті, та визнати за мною право власності на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. (а.с. 4). Довідкою Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 18 листопада 2015 року № 1862 вказано про те, що земельна ділянка, вказана в заповіті, [PERSON] площею 5,72 га, цільове призначення для ведення особистого господарства і земельна ділянка площею 5,72 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка згідно державного акту від 14.10.2015 року серія [NUMBER] належить [PERSON] є однією і тією ж. (а.с. 9). Спадкоємець по заповіту, в установленому законом порядку прийняв спадщину, що підтверджується спадковою справою № 423/2015, яка була заведена до майна [PERSON], померлої [INFO]. (а.с. 61-77). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON], обґрунтований, підтверджується матеріалами справи, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved