Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що у належній позивачу 1/2 частини на праві власності квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] . Відповідач більше року не проживає в даній квартирі та сплату за комунальні послуги не здійснює. В своїх позовних вимогах позивач просив суд визнати відповідача, зареєстровану за вказаною вище адресою, такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Ухвалою суду від 09 серпня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. В судовому засіданні позивач просив суд позовні вимоги задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, при цьому пояснила що дійсно з 2017 року постійно проживає в с. Бабарики, Козелецького району, Чернігівської області та наміру проживати в спірній квартирі немає. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Третя особа - Дарницький РВ ГУ Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання свого представника не направив, при цьому про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, заяв з процесуальних питань від нього до суду не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.02.2018 року, копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до витягу наданого Реєстром територіальної громади м. Києва від 08 серпня 2019 року, [PERSON] , зареєстрована в [ADDRESS] Крім того, судом встановлено, що відповідач більше року у спірній квартирі не проживає, сплату за утримання будинку та комунальні послуги не здійснює. Вказане підтверджується також поясненнями відповідача [PERSON] , яка зазначила, що не проживає у спірній квартирі більше року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач більше року у спірній квартирі не проживає, сплату за комунальні послуги будучи зареєстрованою у цій квартирі не здійснює, що також порушує права та законні інтереси позивача та третьої особи, як співвласників майна, на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись цим майном, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved