Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 8796 гривень 29 копійок, з яких 7470 гривень 95 копійок інфляційні втрати та 1325 гривень 34 копійки 3% річних, вказавши, що 12 березня 2014 року відповідач позичив у нього 3200 доларів США і зобовязався повернути їх протягом 10 днів з дня отримання позики, тобто 24 березня 2014 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач видав йому розписку. У встановлений договором строк відповідач кошти йому не повернув. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 серпня 2015 року було стягнуто з відповідача на його користь 69206 гривень 35 копійок. Першим міським відділом ДВС Хмельницького МРУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2015 року. Не зважаючи на рішення суду та відкриття виконавчого провадження відповідач у визначений строк борг не повернув, чим порушив (прострочив) виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин відповідач зобовязаний сплатити інфляційні втрати та 3% річних за період: з 28 серпня 2015 року по 16 травня 2016 року, а саме 69206,35 грнх3%х233 дні прострочення : 365 =1325 гривень 34 копійки. Сума боргу з врахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), таким чином за період з вересня 2015 року по квітень 2016 року з суми 69206 гривень 35 копійок, відповідач зобовязаний сплатити інфляційні витрати, що складають 7470 гривень 95 копійок. В судовому засіданні представники позивача зменшили позовні вимоги та просять стягнути з відповідача 7909 гривень 33 копійки, з яких 6287 гривень 04 копійки інфляційні втрати та 1622 гривні 29 копійок 3% річних. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] - 3200 доларів суми позики, що за курсом НБУ еквівалентно 68192 гривням, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1014 гривень (за період з 28.02.2015 року по 28.08.2015 року), а всього 69206 гривень 35 копійок. Відповідно до повідомлення Першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 13.06.2016 року залишок до примусового виконання становить 66898 гривень 32 копійки (з врахуванням розписки на суму 3000 гривень від 25.03.2016 року). Згідно правової позиції викладеній Верховним судом України у справі №6-771цс15 від 27 січня 2016 року - відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях. Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязком для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязанні привести свою судову практику у відповідності із рішенням Верховного Суду України. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню - в частині стягнення 1622 гривні 29 копійок - трьох відсотків річних, за період з 29 серпня 2015 року по 14 червня 2016 року ((68192х3%:365х209)+(66898,32х3%:365х82)). Вимоги про стягнення з відповідача 6287 гривень 04 копійок - індексу інфляції задоволенню не підлягають, оскільки предметом договору була іноземна валюта, а не грошова одиниця України.

Outcome: approved