Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Свалявської міської ради про визнання права власності на господарську будівлю, посилаючись на те, що згідно висновку фахівця про відповідність Державним будівельним нормам, господарська будівля літ. А, збудована на земельній ділянці в м. Свалява, вул. Донського та, за своїми внутрішніми та зовнішніми параметрами, відповідає містобудівним, планувальним, протипожежним та санітарним вимогам ДБН України. В мотивування вимог позивач вказує на те, що зареєструвати право власності на вищезазначену господарську будівлю та отримати довідку з Державного реєстру з речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно виявилось неможливим, тому що будівля не прийнята в експлуатацію. Позивачем виготовлена кадастрова справа на земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, допоміжних та підсобних будівель за адресою: м. Свалява, вул. Донського, площею 0,1905 кв.м., земельній ділянці присвоєно кадастровий номер. Оскільки введення в експлуатацію самочинно збудованого обєкта можливе на підставі рішення суду, позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на господарську будівлю (літ. А) за адресою: м. Свалява, вул. Донського, № б/н, Закарпатської області. Позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити (вх. № 7185). Представник відповідача [PERSON], який діє в інтересах Свалявської міської ради (на підставі довіреності від 23.01.2018 року № 55/02-9) подав до суду письмову заяву (вх. № 8049) про розгляд справи за наявними матеріалами в справі. Заперечень щодо заявлених вимог від Свалявської міської ради не надійшло. Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України), суд проводить засідання без участі сторін за наявними доказами у справі, наявними у справі матеріалами та доходить наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом досліджено\~докази і\~письмові пояснення,\~викладені у\~позовній заяві\~по суті\~справи а саме: копія технічного паспорта № 196/2018 на господарську будівлю, розташовану по вул.Донського, № б/н, м. Свалява, Закарпатської області з зведеним актом вартості будинків, господарських будинків та споруд, технічним описом конструктивних елементів будинку, визначення зносу, планом господарської будівлі, журналом зовнішніх обмірів, оцінювальним актом; копія кадастрової справи на земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (кадастовий номер 2124010100:02:049); акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами; акт прийому-передачі межових знаків на зберігання та схема привязки межових знаків до обєктів і контурів місцевості (з кроками межових знаків на земельній ділянці 2124010100:02:049; копія паспорта громадяннна України [PERSON] серії ВО 586551 та інші правовстановлюючі документи (а.с. 5-34). Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України - на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Спірне самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні та екологічні норми і правила та правила пожежної безпеки, що підтверджується дослідженими судом доказами. Відповідно до ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу», і є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.3, ч.4 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються ст.376 ЦК України. Відповідно до Правової позиції,\~висловленої ВСУ\~під час\~розгляду справи\~№ 6-1328цс15 (постанова від 02 грудня 2015 року): «якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч.4 ст. 376 ЦК України). Аналіз норм ч.3 ст. 376 України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є та не являється забудовником. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований обєкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду. Також необхідно враховувати наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотного порушення будівельних норм та правил». Відповідно до ст. 415 ЦК України - землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором. Землекористувач має право власності на будівлі (споруди), споруджені на земельній ділянці, переданій йому для забудови. Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України - право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. При вирішенні\~питання про\~визнання права\~власності на\~господарську будівлю\~за позивачем,\~суд враховує встановлені докази в судовому засіданні та письмові пояснення, викладені у заяві позивача по суті справи, а також зважає, що іншого способу у позивача підтвердити наявність права власності на вищевказану господарську будівлю на земельній ділянці, крім судового немає, а тому вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно (із змінами внесеними згідно із Законами № 2269-VIII від 18.01.2018 року, №2443-VIII від 22.05.2018 року, № 2475-VIII від 03.07.2018 року ) - державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З огляду на вищенаведене, враховуючи, що господарська будівля, збудована на земельній ділянці по вул. Донського в м. Свалява, Закарпатської області не суперечить вимогам Державних будівельних норм та правил, власник земельної ділянки щодо позову не заперечив, суд вважає, що заявлені вимоги позивача є підставними, обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved