Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 06 липня 2002 року у виконкомі Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9. В позовній заяві зазначив, що від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Дочка [PERSON] проживає з позивачем в с. Серафинці, дочка [PERSON] проживає з бабусею (мамою відповідачки) в с. Котиківка. Після одруження сторони проживали у батька відповідачки в с. Котиківка, пізніше деякий час сторони проживали у батьків позивача в с. Серафинці. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідачка вела розгульний спосіб життя, часто випивала, не доглядала дітей, не займалась вихованням дітей, зраджувала в подружній вірності. Внаслідок зловживання алкогольними напоями відповідачка була взята на облік в наркологічному кабінеті та направлена на лікування в неврологічний відділ в м. Івано-Франківськ. Також відповідачка була взята на облік як неблагонадійна мати, оскільки не доглядала за дітьми, не займалася їхнім вихованням, органом опіки та піклування. Крім того, відповідачка тривалий час проживає з іншим чоловіком, фактично створила нову сімю. Оскільки відповідачка не здійснює догляд за дітьми, тому позивач вважає, що дочки мали би проживати з ним, і в позовній заяві просить дочку [PERSON] залишити на його вихованні. Ухвалою суду від 17.11.2016 р. залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині вимог про визначення місця проживання дочки [PERSON] з батьком. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася повторно, про час та місце розгляду справи була повідомлена згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Марцинюк) [PERSON], [INFO], зареєстрований 06 липня 2002 року виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 160347, виданим 20 липня 2016 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], актовий запис № 1 від 18.01.2003 р., що доводиться копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 160620, виданого 18 січня 2003 р. Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківській області, та [PERSON], [INFO], актовий запис № 11 від 22.08.2007 р., що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 074192, виданого 22 серпня 2007 р. виконавчим комітетом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка не зявилася в судове засідання і не просила відновити їй дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища відповідачки. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved