Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про визнання батьківства, посилаючись на те, що з 2001 року по [INFO] знаходився у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. [INFO] у них народився син [PERSON], реєстрація народження якого була здійснена за заявою матері з її слів, внаслідок чого дитині дано прізвище матері та позивач як батько дитини не був зазначений в свідоцтві про народження. На теперішній час, з метою визнання батьківства, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просять суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій справу просить розглянути і його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 2001 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких [INFO] народився син [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Реєстрація народження дитини здійснена за заявою матері з її слів, внаслідок чого дитині дано прізвище матері та позивач як батько дитини не був зазначений в свідоцтві про народження. Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно висновку експерта № 1 від 23.12.2014 року КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може являтися біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], з ймовірністю 99,99%, таким чином батьківство практично доведене. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про можливість визнати громадянина України [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved