Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свій позов обґрунтовує тим, що 11.09.2013 року він уклав з [PERSON] договір позики грошових коштів, за яким передав останньому 4670 доларів США. [PERSON] зобов'язався повернути йому кошти до 31.12.2013 року. На підтвердження укладеного договору останнім була надана розписка. Однак відповідач вказану суму коштів в передбачений розпискою строк не повернув, а 15.09.2013 року повернув йому лише 3025 грн. Покликаючись на викладені обставини позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики станом на 17.11.2014 року в розмірі 83167,34 грн., з яких: 70480,80 грн. - основний борг, 12686,54 грн. - інфляційні нарахування та судові витрати по справі. До початку розгляду справи представник позивача надав суду заяву в якій уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача в користь позивача 80907,90 грн. боргу за договором позики, з яких: 68566,10 грн. основний борг, 12341,80 грн. - інфляційні нарахування, просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.09.2013 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір позики грошових коштів, за яким передав останньому 4670 доларів США. [PERSON] зобов'язався повернути йому кошти до 31.12.2013 року (а.с.6). 15.09.2013 року [PERSON] повернув частину боргу в розмірі 3025 грн. (а.с.6) Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) що були передані йому у строк та в порядку, що встановлені договором. З пояснень позивача судом встановлено, що на даний час відповідач вказані кошти повернув в сумі 3025 грн., тому з врахуванням повернутої суми з нього слід стягнути 68566,10 грн. основного боргу Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку, який не заперечив відповідач ні в судовому засіданні, ні шляхом надання суду письмових заперечень, судом встановлено, що стягненню з відповідача в користь позивача, з врахуванням повернутої добровільно суми боргу підлягає 68566,10 грн. боргу за договором позики станом на 17.11.2014 року та за період невиконання ним зобов'язання за договором позики інфляційні нарахування в розмірі 12341,80 грн., а всього 80907,90 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому стягненню з відповідача в користь позивача підлягає також 750 грн. сплаченого судового збору та в дохід держави 59,08 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 526, 625, 1046-1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved