Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилався на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . За цією адресою також зареєстрований його онук, [PERSON] , [INFO] , хоча фактично в зазначеному будинку не проживає з вересня 2016 року. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між ним та відповідачем стосовно проживання в його будинку не існує. Такі дії порушують його права як власника вказаного будинку. На даний час йому невідомо місце проживання відповідача, і зв`язку з ним у нього немає. На його звернення до виконавчого комітету Кулішівської сільської ради Сокирянського району щодо зняття з реєстрації відповідача, йому рішенням №2 від 22.01.2020 року було в цьому відмовлено та запропоновано для вирішення цього питання звернутися до суду. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований в його будинку, він позбавлений можливості оформити соціальні виплати та субсидію. Просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримує. Надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступні обставини: Згідно копії договору від 01.03.1982 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вітрянської сільської ради народних депутатів Сокирянського району Чернівецької області Герасимчук О.П. 01.03.1982 року, зареєстрованого в реєстрі за №11 та копії технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Довідкою №30 від 10.02.2020 року, виданою виконавчим комітетом Кулішівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, а також копією облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 року за №419 підтверджується, що до складу сім`ї [PERSON] входять: дружина - [PERSON] , [INFO] та онук - [PERSON] , [INFO] . Згідно акта обстеження житлового приміщення на предмет проживання фізичної особи від 17.01.2020 року встановлено, що комісією в складі: депутата Кулішівської сільської ради Казимірової Г.М., спеціаліста із соціальних питань Сідляр Ю.П. , в присутності власника будинку [PERSON] та свідків [PERSON] , [PERSON] , які були опитані, проведено обстеження житлового будинку по [ADDRESS] на предмет проживання [PERSON] , 2001 року народження, в ході якого виявлено, що він у зазначеному будинку зареєстрований, але фактично з вересня 2016 року по даний час у ньому не проживає. З рішення виконавчого комітету Кулішівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №2 від 22.01.2020 року встановлено, що на звернення [PERSON] до виконавчого комітету Кулішівської сільської ради щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , позивачу було відмовлено та щодо вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач фактично не проживає в житловому будинку позивача без поважних причин та відсутній в ньому більше одного року. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у належному позивачу житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідача права користування житлом. За таких обставин, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 141 ч.1, 263, 265, 268, 273, 280 ч.1, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

Outcome: approved