Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є власником квартири №1 та земельної ділянки, площею 0,0875 га., які знаходяться за адресою: Херсонська область Голопристанський район с. Залізний Порт по вул. Миру 22. Поряд з його земельною ділянкою по вул. Миру 46, розташований багатоквартирний житловий будинок, в якому відповідачі є власниками квартир №3 та №4. Вхід до вказаних помешкань направлений в бік земельної ділянки [PERSON] В звязку з цим, відповідачі фактично використовують частину нерухомого майна позивача площею 0,0008га. Прохід до квартир [PERSON], [PERSON], та [PERSON] відгороджений металевим парканом, який встановлений з порушенням межі земельної ділянки [PERSON] і тим самим перешкоджає позивачу в повній мірі використовувати всю площу належного йому майна. Таким чином, позивач просить суд зобовязати відповідачів не чинити йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою, площею 0,0008га., та зобовязати останніх не чинити йому перешкод в перенесенні паркану на межу між земельними ділянками, а також стягнути з них на свою користь понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав на підставах викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідачів в останнє судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. В раніше проведеному судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно його довірителями використовується земельна ділянка для проходу до своїх квартир, однак вважає, що дана частка землі не належить до складу майна позивача, а тому предявлений позов є безпідставним та не підлягає задоволенню. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про дату час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши позицію представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та обґрунтування сторін, судом були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 2 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що земельні\~\~відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. З матеріалів справи судом встановлено, що 07 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, за умовами якого позивач придбав земельну ділянку площею 0,0875 га. (кадастровий номер 6522384300:02:023:0016) розташовану за адресою: Херсонська область Голопристанський район с. Залізний Порт вул. Миру, 22. 10 червня 2016 року право власності [PERSON] на земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою. Звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач вважає порушеними свої права на належну йому власність у вигляді земельної ділянки, а тому бажає захистити їх шляхом предявлення негаторного позову. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вказана стаття кореспондується з положеннями ст. 152 ЗК України за якою, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Статтею 96 п. «г» та «е» ЗК України передбачено, що землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватись правил добросусідства, тощо. Відповідно до ст. 103 ЗК України, за змістом добросусідства, власники та користувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання відповідно до їх цільового призначення при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчинені дії, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Відповідно до ч.2 ст. 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до статті 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Положеннями частини 1 ст. 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Земельно-кадастрова документація це документація, в якій фіксуються дані державного земельного кадастру. В Україні до земельно-кадастрової документації належать кадастрові карти та плани (графічні й цифрові), схеми, графіки, текстові та інші матеріали, які містять відомості про межі адміністративно-територіальних утворень, межі земельних ділянок власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, правовий режим земель, що знаходяться у державній, колективній і приватній власності, кількість їх, якість, народногосподарську цінність та продуктивність по власниках землі і землекористувачах, населених пунктах, територіях сільських, селищних, міських, районних рад народних депутатів, областях, Автономній Республіці Крим та Україні в цілому. Земельно-кадастрова документація включає також книги реєстрації державних актів на право колективної, приватної власності на землю, право постійного користування землею, договорів на тимчасове користування землею, в тому числі договорів оренди землі. З кадастрового плану земельної ділянки, яка належить [PERSON] вбачається, що її частина площею 0,0008 га. перебуває у фактичному користуванні інших осіб. З вказаного документу також слідує, що на території земельної ділянки позивача встановлено металевий паркан, який відхилений від дійсної межі по якій повинен проходити на 0,59м., що було встановлено за допомогою привязки до житлових будинків. Так, від позначки 20 номеру лінії до двох точок будинку №24 віддалі становлять 30 і 49 см., від позначки 19 номеру лінії до двох точок будинку 324 віддалі становлять 29 і 21 см., від позначки 21 номеру лінії до точки будинку №24 віддаль становить 58 см., і від тієї ж позначки до точки паркану віддаль становить 59 см. Зважаючи на те, що представником відповідачів в судовому засіданні було визнано факт користування його довірителями земельною ділянкою для проходу до своїх помешкань, на що також вказував представник позивача, то дані обставини в силу ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Крім цього, письмовими доказами підтверджено належність [PERSON] ділянки, яка використовується іншими особами, а відтак суд вбачає наявність порушення прав позивача та вважає за необхідне захистити їх шляхом усунення останньому перешкод у користуванні своєю власністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved