Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач), звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), третя особа [PERSON] (далі по тексту - третя особа 1), третя особа [PERSON] (далі по тексту - третя особа 2) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є її рідним повнолітнім сином, не проживає в квартирі [ADDRESS] понад 6 місяців, сплату за комунальні послуги не здійснює, участі в утриманні квартири не бере, не здійснює поточного ремонту. В своїх позовних вимогах позивач просила суд визнати [PERSON] , зареєстрованого за вказаною вище адресою, таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.04.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. В судове засідання з`явилися представник позивача, представник третьої особи 1, третя особа 2 та представник третьої особи 2. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, відзиву та інших заяв з процесуальних питань від нього до суду не надходило. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити. Пояснила суду, що відповідач дійсно не проживає понад 6 місяців за місцем реєстрації, не бере участі в утриманні квартири, не здійснює поточного ремонту, відповідачу не чинилися перешкоди у користуванні квартирою будь-яким чином. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] підтримала позов, просила задовольнити. Третя особа [PERSON] підтримала позов, не заперечувала проти його задоволення. Пояснила суду, що відповідач є її рідним братом та дійсно не проживає понад 6 місяців за місцем реєстрації, не бере участі в утриманні квартири, не здійснює поточного ремонту, відповідачу не чинилися перешкоди у користування квартирою будь-яким чином, відносин із відповідачем вона не підтримує. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] не заперечував проти задоволення позову. Підтвердив наявність обставин, на які посилалася представник позивача та третя особа 2. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечувала проти вирішення справи саме таким чином. Заслухавши виступ представника позивача, пояснення третьої особи 2, пояення представників третіх осіб, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 09.01.1997 на підставі рішення від 12.11.1996 № 922 Виконавчим комітетом Мінської районної ради народних депутатів було видано [PERSON] ордер на жиле приміщення № 05060 серії Б, яким надано право на заняття жилого приміщення загальною площею 71,02 кв.м., яке складається з трьох кімнат, за адресою: [ADDRESS] . Разом з власником до ордера також були включені родичі [PERSON] , а саме: чоловік - [PERSON] , їх спільний син - [PERSON] та спільна дочка [PERSON] . Відповідно до витягу наданого Реєстром територіальної громади м. Києва, [PERSON] , зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Згідно актів про непроживання особи у житловому приміщенні від 18.03.2019 та від 19.03.2019 відповідач не проживає понад 6 місяців у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд критично оцінює заяву про визнання позовних вимог відповідачем, оскільки в ній відповідачем вказано адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , водночас позивач, як на підставу для задоволення позову посилається, що відповідач за вказаною адресою не проживає понад 6 місяців. Відтак суд відмовляє у прийнятті відповідачем позову за вказаних обставин. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини, що викладені в позовній заяві та вказала, що відповідач за місцем реєстрації не проживає понад 6 місяців, не приймає участі в утриманні квартирі. Вказані витрати несуть виключно позивач та її донька. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення житлового законодавства. Положеннями статті 71 Житлового кодексу України за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців, однак цей термін може бути продовжений в разі поважності причин відсутності. Доказів, які б підтверджували, що відповідач цікавився чи цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагався вселитися у спірну квартиру, а також поважності причин його відсутності у житлі, суду не надано. Суду також не надано доказів укладення сторонами угоди щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов права користування житлом. Отже зважаючи на встановлені обставини суд вважає доведеним, що відповідач більше шести місяців не проживає у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин, що порушує житлові та майнові права позивача. Порушені права позивача підлягають захисту у визначений статтею 72 Житлового кодексу України спосіб - шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартиро [ADDRESS] . З урахуванням викладеного, позов у вказаній частині підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. У решті заявлених вимог слід зазначити наступне. Відповідно до частини першої ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: partial