Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що він 23 листопада 2007 року зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 190. Від спільного проживання у позивача з відповідачем 23 січня 2010 року народився син [PERSON] та 11 жовтня 2011 року народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різне бачення на життя та виконання обовязків подружжя. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливе. Шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. Фактично шлюбно - сімейні відносини припинені з травня 2016 року. У зв'язку з зазначеним позивачка просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 23 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 190. Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, в судове засідання не зявилися. Позивач направив до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує свої позовні вимоги про розірвання шлюбу, просить розглядати справу без його участі. Відповідач з позовними вимогами згодна повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. В заявах, які надійшли від сторін до суду зазначено, що позивач та відповідач просили прийняти рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлені наступні факти, що не оспорюють сторони, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 12 серпня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 103 (а.с.3) Від спільного проживання у позивача з відповідачем 23 січня 2010 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції та 11 жовтня 2011 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції (а.с.4,5). Сторони не мають наміру зберегти сім'ю, через відсутність взаємопорозуміння, фактичне не проживання, а також те, що перебування в зареєстрованому шлюбі суперечить інтересам позивача, тому суд враховуючи обставини справи вважає за доцільне шлюб розірвати. Сім'я розпалася остаточно через те, що сторони мають різні погляди щодо вирішення сумісних питань. Позивач не бажає відновлювати шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем, яка не заперечує проти розірвання шлюбу. Шлюбні стосунки не можуть бути поновлені, шлюб існує формально. Сторонам надавався строк на примирення, але шлюбні відносини поновлені не були, оскільки позивачем не вживалися ніякі заходи, щодо примирення та повернення до родини. Спір про поділ спільного майна відсутній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, по подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як передбачено ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного кодексу України - Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. З таких обставин суд вважає, так як спільне життя подружжя і збереження шлюбу [PERSON] та [PERSON] суперечить інтересам позивача, що має для нього істотне значення, що робить неможливим їхнє подальше спільне проживання і збереження сімї, шлюб між сторонами доцільно розірвати. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Судові витрати судом не стягуються з позивача, так як він сплатив їх в повному обсязі при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved