Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказував, що 21.06.2003 року зареєстрував шлюб із [PERSON] у Відділ реєстрації актів громадянського стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №17. У шлюбі, [INFO] народилася дочка, [PERSON] Посилався на те, що з відповідачем не склалися нормальні подружні стосунки і причина полягає в тому, що у них різні характери та погляди на життя, у них немає спільних уподобань та інтересів, вони втратили почуття любові один до одного. В результаті цього сімейно-шлюбні відносини між нами припинилися, спільного господарства не ведуть, разом не проживають протягом тривалого часу, не підтримують ніяких стосунків. Питань поділу спільно-нажитого майна та визначення місця проживання дитини немає. У зв'язку з тим, що їх дочка неповнолітня, змушений звернутися до суду з даним позовом. Прийшов до висновку, що їх спільне життя неможливе, примирення між ними суперечить його інтересам, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 21.06.2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №17. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати без його участі, позов підтримує повністю, на примирення не погоджується. Не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві позов визнала, оскільки вважає, що сім'я розпалася, просила справу розглядати у її відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 21.06.2003 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №17, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 21.06.2003 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. У шлюбі, [INFO] народилася дочка, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія [NUMBER] від 26.01.2004 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, разом не проживають протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідний, він довів, а відповідач визнала, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved