overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №2 по вул. Офіцерській, 13 в м. Житомирі, посилаючись на те, що позивач є власником 2/3 частини вказаної квартири, а відповідач його сестрою, яка проживає в Росії та є громадянкою цієї країни і не проживає у вищевказаній квартирі більше одного року, але зареєстрована за місцем проживання в ній. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.11.2018 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надала. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником 2/3 частини, а відповідач [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Відповідач зареєстрована за місцем проживання у вищезазначеній квартирі з 26.11.2008 року. Відповідно до акту, затвердженого директором КП «ВЖРЕП 14», дату якого не можливо встановити, відповідач [PERSON]. не проживає у вищезазначеній квартирі з січня 2016 року. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~ Таким чином, відповідач, яка є власником\~1/3 частини вищевказаної квартири, має право володіти й користуватися цією частиною.\~\~\~\~\~\~ Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених повноважень мають рівні права. Частиною першою статті 383 ЦК України встановлено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. За правилами частини четвертої статті 109 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Отже, відповідач, як співвласник квартири має нарівні з позивачем право користування жилим приміщенням, що належить їй на праві власності, а тому відсутні, передбачені законом підстави, для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням та задоволення позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом до відповідача, вказуючи на те, що відповідач [PERSON] є його батьком. Відповідач не надає матеріальної допомоги на навчанням позивача, а тому [PERSON] змушений звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів в зв'язку з навчанням. В судовому засіданні: позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. При цьому пояснив, що на час судового розгляду, він є студентом, денної форми навчання, Державного університету телекомунікацій та інформатизації. На його, [PERSON], переконання [PERSON] повинен та має можливість надавати, на час навчання, допомогу у визначеному у позові розмірі, оскільки до повноліття позивача відповідач сплачував аліменти саме у вказаному у позові розмірі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, у розмірі стягнення в 350 гривень щомісячно. При цьому вказав, що саме такий розмір стягнення він здатний сплачувати, оскільки на утриманні має трьох малолітніх дітей, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, єдиним доходом його родини є його заробітна плата, розмір якої в середньому складає близько 4-х тисяч гривень. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі у їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного: згідно припису статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. По справі встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], який є студентом денної форми навчання Державного університету телекомунікацій та інформатизації. В порушення вимог п.1 ст. 199 Сімейного кодексу України відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, на час її навчання. Разом з тим, заявлені вимоги щодо щомісячного стягнення аліментів у розмірі 800 гривень, за конкретних обставин, суд вважає завеликими та такими, що підлягають зменшенню до 450 гривень. Визначаючи розмір аліментів саме у такому розмірі, суд бере до уваги можливість надання матеріальної допомоги відповідачем, зокрема, враховує той факт, що позивач на утриманні має трьох малолітніх дітей, дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною, єдиним доходом багатодітної родини [PERSON] є лише заробітна плата відповідача, розмір якої, в середньому, складає близько 4-х тисяч гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом до відповідача, вказуючи на те, що сімейне життя з відповідачем по справі не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та категарично заперечував проти надання строку на примирення. При цьому зазначив, що вони з відповідачем спільного господарства не ведуть та ніяких стосунків не підтримують, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з проханням провести розгляд справи без її участі, вказавши на визнання позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: по справі судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому 21 версеня 1991 року (актовий запис в книзі реєстрації шлюбів № 7) Орлівським ЗАГС Новгород-Сіверського району Чернігівської області шлюбі. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. На протязі останнього часу сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти задоволення заявлених позивачем вимог. Отже, за встановлених фактичних обставин судвважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу - суперечить інтересам сторін. На прохання позивача сума судового збору з відповідача не стягується. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом до відповідача, вказуючи на те, що сімейне життя з відповідачем по справі не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. В судовому засіданні: позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та категарично заперечував проти надання строку на примирення ще на один місяць, оскільки вже наданий судом п`ятимісячний строк на примирення не призвів до «позитивних наслідків». При цьому зазначив, що вони з відповідачем спільного господарства не ведуть та ніяких стосунків не підтримують. А внаслідок окремого проживання сторін, у відповідача відсутнє власне житло. Тому, просив суд малолітню доньку залишити йому на виховання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю та категорично заперечувала проти надання строку на примирення. При цьому зазначила, що на час судового розгляду вона проживає з іншим «молодим чоловіком», а тому єдиним рішенням, яке не буде порушувати її прав, вона вважає рішення про розірвання шлюбу. При цьому також зазначила, що не маючи власного житла вона «перебуває у пошуках роботи», періодично мешкає у місті Київ. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: по справі судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому 18 липня 2009 року ( актовий запис в книзі реєстрації шлюбів №41 ) відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області шлюбі. Від спільного життя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти задоволення заявлених позивачем вимог. Отже, за вказаної правової позиції сторін після спливу наданого судом п`ятимісячного строку на примирення суд вважає, що за фактичних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу - суперечить інтересам сторін. Враховуючи інтереси малолітньої дитини суд, за встановлених судом фактичних обставин, вважає за необхідне залишити малолітню [PERSON], [INFO] на вихованні [PERSON]. З віповідача в користь позивача підлягає стягненню судови збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом до відповідача, вказуючи на те, що сімейне життя з відповідачем по справі не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та, котегорично заперечуючи проти надання сторку на примирення, наполягав на розірванні шлюбу. При цьому зазначив, що вони з відповідачем спільного господарства не ведуть та ніяких стосунків не підтримують. Сина просив залишити проживати разом з відповідачем. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, та не заперечувала проти розірванні шлюбу. Також заперечувала про надання строку на примирення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: по справі судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому 02 листопада 1996 року (актовий запис в книзі реєстрації шлюбів №101) відділом реєстрації актів громадянського стану Новгород-Сіверської райдержадміністрації Чернігівської області шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти задоволення заявлених позивачем вимог. Отже, суд вважає, що за встановлених обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини суд вважає за необхідне залишити неповнолітнього [PERSON], [INFO] на вихованні у відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом до відповідача, мотивуючи заявлені позовні вимоги тим, що з 16 квітня 2013 року по 11 березня 2014 року він перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверський м`ясокомбінат», відповідачем по справі, працюючи апаратником очищення стічних вод. 11 березня 2014 року трудовий договір розірвано за угодою сторін. Але в порушення вимог ст.116 КЗпП України - при звільненні не проведено виплату всіх належних позивачу сум. В с у д о в о м у з а с і д а н н і : [PERSON] заявлені вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підтримав та не заперечував проти розгляду справи заочно. Також зазначив, що адміністрація підприємства роботодавця взагалі жодним чином не реагувала на його звернення щодо виплати заробітної плати. Також посадовими особами роботодавця було проігноровано і його численні звернення з приводу отримання відомостей про розмір заборгованості по заробітній платі, з метою звернення до суду. Представник відповідача в судове засідання не з'явився та ніяких клопотань не заявив, хоча про час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та враховуючи встановлені фактичні обставини суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного: по справі судом встановлено, що позивач з 16 квітня 2013 року по 11 березня 2014 року позивач перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверський м`ясокомбінат», працюючи апаратником очищення стічних вод. 11 березня 20134 року трудовий договір розірвано за угодою сторін ( наказ від 11.03.2014 року). Згідно припису ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В порушення припису вказаної норми матеріального закону при звільненні позивача відповідачем не проведено виплату всіх належних позивачу сум. При звільненні позивача розрахунок проведено не було. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування у розмірі 11 670 гривень 15 копійок. За умови, коли заявлений позивачем розмір відшкодування жодним чином не оспорюється відповідачем, а вжитими всіма можливими засобами не виявилося можливим отримати будь-які докази необґрунтованості заявлених позивачем вимог - суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом винесення судового рішення про задоволення заявлених позовних вимог. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що 16 вересня 2007 року уклав шлюб з відповідачкою по справі. Від спільного проживання є син [PERSON], 2008 року народження, який проживає з відповідачкою. В травні 2016 року, через постійні сварки та непорозуміння в сім'ї, припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх не бажає, вважає, що сім'я розпалась і збереження її не можливе. А тому, просить шлюб розірвати. Відповідачка позов визнала повністю, на розірванні шлюбу наполягає. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2007 року, який зареєстрували в Іванковецькій сільській раді Городоцького району Хмельницької області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], 2008 року народження, який проживає з відповідачкою. В травні 2016 року, через постійні сварки та непорозуміння в сім'ї, припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх та миритись не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, оскільки сім'я розпалася остаточно і збереження її не можливе. А тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що з 05 серпня 1995\~року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, неповнолітніх дітей не має. За час шлюбу з відповідачкою, через постійні непорозуміння в сімї склались погані відносини, в сімї не було уступок та взаєморозуміння, постійно виникали сварки та скандали. В звязку з чим близько пяти років тому припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх не бажає, вважає, що сімя розпалась остаточно, збереження її не можливе. А тому, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилась, однак подала заяву, в якій позов визнає повністю і просить справу розглядати без її участі. А тому, розгляд справи слід провести в порядку ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05\~серпня 1995 року, який реєстрували у в відділі реєстрації актів громадського стану, актовий запис №102, що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб. В 2011 році, через постійні сварки і непорозуміння в сімї припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх та миритись не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що їх сімя розпалася остаточно і збереження її не можливе. А тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що з 07 червня 2008\~року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання неповнолітніх дітей немає. В жовтні 2015 року, через постійні сварки та непорозуміння в сім'ї, припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх не бажає, вважає, що сімя розпалась і збереження її не можливе. А тому, просить шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву у якій просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2008 року, який зареєстрували у відділі РАЦС Перевальського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 75, що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. В жовтні 2015 року, через постійні сварки та непорозуміння в сімї, припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх та миритись не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, оскільки сімя розпалася остаточно і збереження її не можливе. А тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що з 26 січня 2005 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають троє дітей: доньку Ельвіру, [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку Марію, [INFO]. За час шлюбу з відповідачкою, через постійні непорозуміння в сімї склались погані відносини, в сімї не було уступок та взаєморозуміння, однак головною причиною розпаду сімї стало, те що відповідачка зрадила йому в подружній вірності і вже більше пів року проживає з іншим чоловіком. В звязку з чим припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх не бажає, вважає, що сімя розпалась остаточно, збереження її не можливе. А тому, просить шлюб розірвати. Відповідачка позов визнала повністю, на розірвання шлюбу згідна, так як проживає з іншим чоловіком. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2005 року, який реєстрували у Великожванчицькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб. Від спільного проживання мають троє дітей: доньку Ельвіру, [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку Марію, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Через постійні непорозуміння в сімї, припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх та миритись не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що їх сімя розпалася остаточно і збереження її не можливе, оскільки відповідачка проживає з іншим чоловіком. А тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що з 27 лютого 1993 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання неповнолітніх дітей немає. В січні 2014 року, через постійні сварки та непорозуміння в сім'ї, припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх не бажає, вважає, що сімя розпалась і збереження її не можливе. А тому, просить шлюб розірвати. Відповідачка позов визнала повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідачку, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 1993\~року, який зареєстрували у відділі ЗАГС адміністрації м. Вуктил Республіки Комі, актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. В січні 2014 року, через постійні сварки та непорозуміння в сімї, припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх та миритись не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, оскільки сімя розпалася остаточно і збереження її не можливе. А тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що з 08.03.1997 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим. Під час перебування в шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Відповідачка не цікавилась інтересами сім,ї, та останнім часом вони не могли знайти спільної мови між собою. Більше семи років проживають окремо. Позивач вважає, що за таких обставин подальше збереження сім'ї неможливе. А тому просив розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутность, вказавши, що позовні вимоги підтримує на примирення не погоджується. ( а.с. 18 ) Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує на примирення не погоджується. ( а.с. 17) Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 08.03.1997 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадського стану м. Коростень Житомирської області, актовий запис № 96 (свідоцтво про укладення шлюбу а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Через невдале одруження між сторонами через непорозуміння між ними виникають постійні сварки. Сторони більше семи років припинили шлюбні стосунки, проживають окремо один від одного. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім’я розпалась і шлюб носить формальний характер, а отже його слід розірвати. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved