Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до ПрАТ «Гайворонський тепловозоремонтний завод» про стягнення заборгованості із заробітної плати. В обґрунтування вимог зазначив, що в період часу з 01 липня 2002 року по 03 лютого 2020 року він знаходився у трудових відносинах із ПрАТ «ГТРЗ». Наказом № 9 від 03.02.2020 року, на підставі статті 38 КЗпП України, був звільнений з роботи із ПрАТ «ГТРЗ» за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Згідно із довідкою ПрАТ «Гайворонський тепловозоремонтний завод» № 21 від 05.02.2020 року станом на 01.01.2020 року відповідач перед позивачем має заборгованість із заробітної плати в розмірі 23847 грн. 88 коп. Згідно із довідкою № 36 від 12.02.2020 року виданою ПрАТ «Гайворонський тепловозоремонтний завод» відповідач станом на 04.02.2020 року перед позивачем має заборгованість із заробітної плати в розмірі 11066 грн. 05 коп., а загалом ПрАТ «Гайворонський тепловозоремонтний завод» перед позивачем має заборгованість із заробітної плати у сумі 34913 грн. 93 коп. Також у відповідача існує прострочена заборгованість із виплати середнього заробітку за весь період затримки розрахунку в розмірі 16182,87 грн. Просить суд стягнути з ПрАТ «Гайворонський тепловозоремонтний завод» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 34913,93 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, судові витрати за надання правничої допомоги, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення розміру заробітку за один місяць. В судове засідання позивач та його представник не з`явились. Представник позивача надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справи без його участі та участі позивача, позов підтримує повністю та просить суд його задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. Відзив на позовну заяву до суду не надіслав. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що в період часу з 01 липня 2002 року по 03 лютого 2020 року позивач знаходився у трудових відносинах із ПрАТ «ГТРЗ». Наказом № 9 від 03.02.2020 року звільнений з роботи із ПрАТ «ГТРЗ» за власним бажанням, на підставі статті 38 КЗпП України, у зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджується записами в трудовій книзі (а.с. 9-10). Станом на 01.01.2020 року та 04.02.2020 року відповідач перед позивачем має заборгованість із заробітної плати в розмірі 23847 грн. 88 коп., та 11066 грн. 05 коп. відповідно, що підтверджується копіями довідок № 21 від 05.02.2020 року, та № 36 від 12.02.2020 року виданими ПрАТ «Гайворонський тепловозоремонтний завод» (а.с. 11-12). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того, частинами 1, 2 ст. 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А І групи. З аналізу вказаної правової норми вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум. Таким чином, у відповідача існує прострочена заборгованість з виплати заробітної плати, що складає 34913,93 грн., тому позов в цій частині підлягає до задоволення в сумі 34913,93 грн. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація згідно з частиною першою статті 117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. в інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Відповідно до копій довідок № 21 від 05.02.2020 року та № 36 від 12.02.2020 року виданими ПрАТ «Гайворонський тепловозоремонтний завод» середньомісячна заробітна плата за два календарні місяці роботи (січень 2020 року та грудень 2019 року) склала в сумі 7455 грн. 36 коп. (а.с. 11-12). Кількість робочих днів за два календарні місяці роботи складає 42 дні. За таких обставин, середньоденна заробітна плата позивача складає 177 грн. 50 коп. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача та враховуючи те, що з моменту звільнення 03.02.2020 року до ухвалення судом рішення пройшло 84 робочих дні, тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який складає 14910 грн. (177 грн. 50 коп. х 84 р/д). За таких підстав позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог.

Outcome: partial