Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що 27 липня 2020 року о 22 годині 50 хвилин на перехресті вулиць Чайковського та Ювілейна м. Першотравенська Дніпропетровської області [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», р/н [NUMBER] , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 та не надав дорогу автомобілю «Renault Megane», р/н [NUMBER] , під керуванням позивача, в результаті чого скоїв ДТП, при якому автомобілі отримали механічні пошкодження, а потім залишив місце ДТП. Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/980/20 від 21 серпня 2020 року, яка набрала законної сили 01 вересня 2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (трьохсот сорока) гривень. [PERSON] є страхувальником ПрАТ «УПСК», мається поліс №AО/1670466 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 19 серпня 2019 року по 18 серпня 2020 року, тобто дійсний на момент страхового випадку. Згідно умов цього полісу (п.4) страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 гривень. З метою визначення розміру матеріальних збитків позивач звернувся до офіційного СТО «Renaul», який надав ремонтну калькуляцію №9141 від 10 серпня 2020 року, згідно якої вартість відновлювального ремонту у зв`язку із зазначеною ДТП складає 110 031,37 гривень. Транспортний засіб було залишено там для цього ремонту. Проте, після узгодження зі страховиком [PERSON] - ПрАТ «УПСК», останній з невідомих причин повідомив, що за цією калькуляцією погоджується сплатити лише 74 849,87 гривень. Оскільки позивач є особою, що не обізнана в галузі права, його емоційний стан на той час став пригніченим та він зрозумів, що йому доведеться самостійно відшукувати додаткові кошти для ремонту авто. Внаслідок цього позивач самостійно відшукав б/у бампер, який придбав та передав на СТО, а деталі, які були на автомобілі та їх слід було замінити, вирішив, за можливості відремонтувати, а деякі тимчасово не встановлювати (якщо без них можна їздити) - та встановити пізніше після вирішення всієї ситуації. Був проведений ремонт та заміна частин автомобіля на загальну суму 85 000 гривень (акт виконаних робіт ЗЧ1ТО2000177 від 22 листопада 2020 року та видаткова накладна №5 від 02 вересня 2020 року), та не були встановлені на заміну пошкодженим наступні запасні частини: - комплект кронштейна ліхтаря денного світла правий; - поперечна балка вартістю; - охолоджувач надувного повітря (інтеркулер); - повітропровід лівий вартістю; - повітропровід правий вартістю; - картон повітропроводу верхній, З висновку експерта автотоварознавця №71 від 22.05.2021 року з додатками вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Renault Megane» р/н [NUMBER] [PERSON] , внаслідок ДТП яке мало місце 27.07.2020 року складає 129 556,97 грн /з якихвартість відновлювального ремонту 120 841,61 грн + 8715,36 грн втрата товарної вартості/ . Таким чином, на сьогоднішній день внаслідок вищевказаної ДТП позивачу були спричинені збитки на суму: 129 556,97 грн.Проте страховою компанією ПрАТ «УПСК», не дивлячись на розмір страхової суми в розмірі 100 000 гривень (з яких 2000 грн франшиза), встановленої в договорі з [PERSON] позивачу було сплачено лише 74 849,87 гривень. Відповідач [PERSON] , в рахунок відшкодування франшизи добровільно сплатив позивачу 2003,03 грн. Невідшкодованими залишаються збитки на суму 52704,07 грн. Крім зазначеного, внаслідок протиправних дій [PERSON] , позивачу була спричинена також моральна шкода. Наявність моральної шкоди він обґрунтовує: - душевними стражданнями пережитими ним у зв`язку із самим фактом пошкодження належного йому майна. Він витратив чимало часу на ремонт автомобіля, був вимушений витрачати свої кошти, бо за характером його ритму життя він постійно пересувається на автомобілі в різний час та є багато незручностей доїжджати до місця навчання в умовах постійних карантинних обмежень, буває необхідним з`являтися на один день на певну годину на навчанні саме в вузі, потім повертатися додому; - душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що маючи у власності автомобіль він не міг користуватися всіма благами та перевагами, які дає транспортний засіб. Зокрема, оперативність у вирішенні всіх необхідних побутових потреб; - хвилюваннями у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя. Адже безспірним є те, що користування таксі є доволі коштовним, а користування громадським транспортом потребує значно більших затрат зусиль і часу; - емоційним дискомфортом, пов`язаним з тим, що володіння зовсім не старим автомобілем підкреслювало його статус самодостатньої і незалежної людини. Після ДТП він відчував себе залежними від громадського транспорту, що зовсім не вселяє оптимізму. Враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 10 000 гривень. Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути на його користь з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» недоплачене страхове відшкодування в розмірі 21 150,13 грн та з [PERSON] , в рахунок відшкодування збитків спричинених в наслідок ДТП 29 553 грн 94 коп., з кожного у відповідній частці та стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Представник відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на момент ДТП, яке відбулося 27.07.2020 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», р/н [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «УПСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/1670466 від 19.08.2019 року. ПрАТ «УПСК», як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі настання страхового випадку, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, здоров`ю, майну третьої особи, в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 05.08.2020 року представником ПрАТ «УПСК» здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу «Renault Megane», р/н [NUMBER] та складено Акт огляду транспортного засобу, який підписано позивачем, що є прямим підтвердженням факту його погодження та ознайомлення із встановленими пошкодженнями транспортного засобу. Жодних зауважень стосовно виду робіт, які необхідно здійснити для відновлення пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, від позивача не надходило. Як вбачається з ремонтної калькуляції №1670466_SW від 22.09.2020 року яку відповідно до вимог методики складено на основі результатів технічного огляду транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу без урахування фізичного зносу складає 76 849,87 грн. Оскільки відповідно до поліса № АО/1670466 розмір франшизи складає 2000,00 грн відшкодуванню підлягала сума 74 849,87 грн. 25.09.2020 року для отримання страхового відшкодування позивач подав до ПрАТ «УПСК» заяву про страхове відшкодування, зміст майнової вимоги згідно якої полягав у відшкодуванні шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу «Renault Megane», р/н [NUMBER] , у розмірі 74 849,87 грн. 16.10.2020 року ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 74 849,87 грн, що підтверджується платіжним дорученням №14606 від 16.10.2020 року. Враховуючи, що ПРАТ «УПСК» виконало всі взяті на себе обов`язки вважає, що позов задоволенню не підлягає та просить в його задоволенні відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позивачем була узгоджена сума страхового відшкодування, яка складає 74 849,87 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди [PERSON] вказав, що 04 вересня 2020 року за домовленістю з позивачем, ним було перераховано 2000,00 грн, як компенсацію за доставлені незручності. Свою провину в ДТП він визнав, не уникав спілкування з позивачем та надавав йому всю необхідно інформацію для найскорішого відшкодування шкоди. Враховуючи викладене вважає, що позов є не обґрунтованим та прохає в його задоволенні відмовити. Розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З постанови Першотравенського міського суду № 186/980/20 від 21 серпня 2020 року вбачається, що 27 липня 2020 року о 22 годині 50 хвилин в м. Першотравенськ, на перехресті по вул. Чайковського та вул. Ювілейна [PERSON] керував транспортним засобом та не надав дорогу й не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 автомобілю «Renault Megane» д.н.з. [NUMBER] в результаті чого скоїв ДТП, при якому автомобілі отримали механічні пошкодження. Окрім цього, 27 липня 2020 року о 22 годині 53 хвилин в м. Першотравенськ, на перехресті по вул. Чайковського та вул. Ювілейна [PERSON] керував автомобілем «Mitsubishi Lancer» р/н [NUMBER] , де був причетний до ДТП та залишив місце скоєння ДТП до якої був причетний. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (трьохсот сорока) гривень. Зазначеною постановою підтверджується, що відповідач [PERSON] ,здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Megane» р/н [NUMBER] , та одразу після цього залишив місце ДТП. Відповідно до копії Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/1670466 від 19.08.2019 року, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля «Mitsubishi Lancer», р/н [NUMBER] ,застрахована у ПрАТ «Українська Пожежна-Страхова компанія» (станом на дату скоєння ДТП, 27 липня 2020 року, поліс є діючим) страхова сума одного потерпілого становить: 200 000 грн - за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, 100 000 грн - за шкоду заподіяну майну, з франшизою 2000 грн. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є власником автомобілю Renault Megane» р/н [NUMBER] . Відповідно до копії платіжного доручення від 04.08.2020 року [PERSON] отримав від [PERSON] 1005,03 грн. Копією дублікату квитанції від 04.08.2020 року підтверджується, що [PERSON] отримав від [PERSON] /через [PERSON] / 998 грн. Згідно акту огляду транспортного засобу від 05 серпня 2020 року, представником страхової ПрАТ «УПСК» в м. Дніпро було проведено огляд автомобіля «Renault Megane» р/н [NUMBER] за участю власника [PERSON] [PERSON] , звернувся на СТО ФОП [PERSON] , згідно ремонтної калькуляції складеної на СТО №9141 від 10 серпня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Renault Megane» р/н [NUMBER] становить 91 692,81 грн без ПДВ. З копії видаткової накладної №5 від 02 вересня 2020 року вбачається, що [PERSON] самостійно в м. Чернігів придбав у ФОП [PERSON] передній бампер вартістю 16 450,00 грн. Відповідно до копії ремонтної калькуляції складеної ПрАТ «УПСК» №1670466_SW від 22 вересня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобілю марки «Renault Megane» р/н [NUMBER] становить 76 849,87 грн без ПДВ. Копією платіжного доручення №14606 від 16.10.2020 року, підтверджується, що [PERSON] отримав від ПРАТ «Українська Пожежна-Страхова компанія» страхове відшкодування в сумі 74 849,87 грн за вирахуванням 2000 грн - франшизи. З копії акту виконаних робіт №Ч1ТО2000177 від 22 листопада 2020 року складеного ФОП [PERSON] вбачається, що вартість фактично виконаних робіт з ремонту автомобіля марки «Renault Megane» р/н [NUMBER] , замовником яких являється [PERSON] складає 68 550,58 грн. Ремонтні роботи виконані не в повному обсязі, який зазначений в ремонтні калькуляції складеній на СТО № 9141 від 10 серпня 2020 року. Ухвалою суду від 23.04.2020 року у справі була призначена судово автотоварознавча експертиза. З висновку експерта автотоварознавця №71 від 22.05.2021 року з додатками вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Renault Megane» р/н [NUMBER] [PERSON] , внаслідок ДТП яке мало місце 27.07.2020 року складає 129 556,97 грн /з якихвартість відновлювального ремонту 120 841,61 грн + 8715,36 грн втрата товарної вартості/ . Позивач[PERSON] звернувся до суду з цим позовом в якому стверджує, що фактичні витрати на ремонт автомобіля перевищують розмір страхового відшкодування виплаченого йому ПрАТ «УПСК», з розміром страхового відшкодування він не погоджується, автомобіль повністю не відремонтований у зв`язку з тим, що в нього не вистачило коштів виплачених ПрАТ «УПСК». З урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути на його користь з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» недоплачене страхове відшкодування в розмірі 21 150,13 грн та з [PERSON] , в рахунок відшкодування збитків спричинених в наслідок ДТП 29 553 грн 94 коп., з кожного у відповідній частці та стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. При вирішенні цієї справи судом враховується принцип «JURA NOVIT CURIA» (з лат. - «суд знає закони») та Правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений в Постанові від 04 грудня 2019 року у справі N 917/1739/17 (аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц; від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц та від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15). Постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №761/6144/15-ц та від 20 січня 2020 року у справі №916/556/19, згідно яких: «суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Тобто саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту». Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Так судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється та належними доказами підтверджується, факт ДТП, вина відповідача [PERSON] , та отримання позивачем від страховика ПрАТ «УПСК» суми страхового відшкодування у розмірі 74 849,87 грн. Предметом спору є недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна та відшкодування в повному обсязі заподіяного йому матеріального збитку. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Так, сторонами на підтвердження вартості майнового збитку надані: 1)Ремонтна калькуляція складена на СТО ФОП [PERSON] , №9141 від 10 серпня 2020 року, згідно якої вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Renault Megane» р/н [NUMBER] становить 91 692,81 грн без ПДВ; 2)Ремонтна калькуляція складена ПрАТ «УПСК» №1670466_SW від 22 вересня 2020 року, згідно якої вартість відновлювального ремонту автомобілю марки «Renault Megane» р/н [NUMBER] становить 76 849,87 грн без ПДВ. В обох випадках коефіцієнт фізичного зносу при розрахунках не застосувався, оскільки на дату ДТП автомобіль марки «Renault Megane» було не більше п`яти років з дати виробництва. За наслідками судової автотоварознавчої експертизи, судовий експерт, який був попереджений про кримінальну відповідальність та під час експертизи використовувавакт огляду представником страхової ПрАТ «УПСК» транспортного засобу від 05 серпня 2020 року автомобіля «Renault Megane» за участю власника [PERSON] /в якому був зафіксований та погоджений перелік пошкоджень/ прийшов до висновку, щовартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Renault Megane» р/н [NUMBER] [PERSON] , внаслідок ДТП яке мало місце 27.07.2020 року складає 129 556,97 грн /з якихвартість відновлювального ремонту 120 841,61 грн + 8715,36 грн втрата товарної вартості/. Згідно ч.1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що ремонтні калькуляції №1670466_SW від 22 вересня 2020 року та №9141 від 10 серпня 2020 року надавалися сторонами у справі, які зацікавлені в вирішені справи, суд надає перевагу висновку судового експерта автотоварознавця №71 від 22.05.2021 року та приходить до висновку, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Renault Megane» р/н [NUMBER] [PERSON] , внаслідок ДТП яке мало місце 27.07.2020 року складає 129 556,97 грн /з якихвартість відновлювального ремонту 120 841,61 грн + 8715,36 грн втрата товарної вартості/. На час розгляду справи автомобіль «Renault Megane» в повному обсязі не відновлений. Таким чином, відповідач ПрАТ «УПСК» повинна відшкодувати позивачу вартість відновлювального ремонту у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі /100 000 - 2000 франшиза = 98 000/ за вируванням коштів сплачених раніше /98 000 -74 849,87 = 21150,13/ 23 150,13 грн. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд враховуючи положення ч.1 ст. 13 ЦПК України задовольняє позовні вимоги до ПрАТ «УПСК» в межах заявлених позовних вимог в сумі / 21 150,13 грн. Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує розмір страхового відшкодування, то із відповідача [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням. А саме з відповідача [PERSON] , слід стягнути на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і належною позивачу страховою виплатою /129 556,97грн - 98 000грн (страхове відшкодування) - 2003,03 грн (вже сплачених добровільно) = 29 553,94 грн. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження№ 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження №61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження №61-14827св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження №61-12032св19) та від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20). Щодо вимог про стягнення з Відповідача - [PERSON] , на користь позивача моральної шкоди суд виходить до наступного. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77-78 ЦПК України. Згідно вимог, ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Разом з тим, згідно абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, Позивач зазначив, що дорожньою пригодою з вини відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у негативних наслідках немайнового характеру: душевних стражданнях пережитими ним у зв`язку із самим фактом пошкодження належного йому майна. Він витратив чимало часу на ремонт автомобіля, був вимушений витрачати свої кошти, бо за характером його ритму життя він постійно пересувається на автомобілі в різний час та є багато незручностей доїжджати до місця навчання в умовах постійних карантинних обмежень, буває необхідним з`являтися на один день на певну годину на навчанні саме в вузі, потім повертатися додому; душевних стражданнях, пов`язаних з тим, що маючи у власності автомобіль він не міг користуватися всіма благами та перевагами, які дає транспортний засіб. Зокрема, оперативність у вирішенні всіх необхідних побутових потреб; хвилюваннях у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя. Адже безспірним є те, що користування таксі є доволі коштовним, а користування громадським транспортом потребує значно більших затрат зусиль і часу; емоційним дискомфортом, пов`язаним з тим, що володіння зовсім не старим автомобілем підкреслювало його статус самодостатньої і незалежної людини. Після ДТП він відчував себе залежними від громадського транспорту, що зовсім не вселяє оптимізму. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна. З огляду на викладене та враховуючи, що автомобіль належний позивачу було пошкоджено в результаті дій відповідача [PERSON] , а пошкодження майна особи у будь-якому разі призводить до душевних страждань, пов`язаних з необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення майна або інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав, то суд вважає за можливе з урахуванням обставин справи та доводів Позивача про заподіяння йому моральної шкоди, стягнути з Відповідача - [PERSON] , на користь позивача враховуючи вимоги розумності та справедливості грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial