Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 15 лютого 2019 року Іваничівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 3. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з нею не склалося. Шлюбні відносини фактично між ними припинені, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Кожен з них живе своїм особистим життям та власними інтересами. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить суд шлюб із відповідачем розірвати та розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву, згідно якої позов визнала повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу, просить суд розглядати справу у її відсутність. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 лютого 2019 року Іваничівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 3. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.2). Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , батьками якої являються сторони по справі, що стверджується копією свідоцтв про народження дитини. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує лише формально, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові і поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved