overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Антрацитівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у шлюбі з 29 жовтня 2004 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 253. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом із матір'ю, спору у цій частині ніхто не заявляє. Спору про розподіл майна також не заявлено. Позивач звернувся до суду з заявою про розірвання шлюбу, оскільки спільне життя з відповідачкою не склалося через різницю характерів та відсутність взаєморозуміння і довір'я, примирення між ними не можливе. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що на теперішній час подружжя мешкає окремо та спільне господарство не ведуть, оскільки втратили почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, а спільне життя і збереження шлюбу стало суперечить його інтересам. Позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка, у судове засідання не з'явилася, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти розгляду справи за її відсутності не заперечує. Суд, дослідивши докази у справі, вважає позивні вимоги [PERSON] як такі, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч 3 ст. 105 - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд, дослідивши докази у справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони не склали міцної, дружної сім'ї, ніхто з них не виявив бажання про подальше збереження сім'ї, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалася та шлюбні відносини не можуть бути поновлені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Апеляційного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 5 червня 2015 року, підсудність вказаного позову у порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено Печерському районному суду м. Києва. У своєму позові позивачк просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 30 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бахчисарайського районного управління юстиції АР Крим , актовий запис № 584. Посилаючись на те, що між ним та відповідачем погіршились відносини, вони не підтримують шлюбних стосунків, вважає, що подальше перебування у шлюбі та збереження його неможливе, він має намір зареєструвати шлюб з іншою жінкою , матір»ю його дитини. В судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з»явилась , про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. За вказаних обставин суд визнав можливим проводити судове засідання за відсутності відповідача у заочному порядку за згодою позивача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 грудня 2011 року ,зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бахчисарайського районного управління юстиції АР Крим , актовий запис № 584. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки фактично існує інша сім»я, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з заявою про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою, посилаючись на те, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.06.2000 року він був визнаний безвісно відсутнім. На теперішній час є всі підстави для скасування вказаного рішення суду, оскільки підстави для визнання заявника безвісно відсутнім на даний час відсутні. 21.12.2002 року він отримав паспорт громадянина України, а 09.11.2005 року отримав дублікат ідентифікаційного номеру. На підставі викладеного заявник просить суд скасувати рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.06.2000 року про визнання його безвісно відсутнім. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримав. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду від 14.06.2000 року [PERSON] [INFO], був визнаний безвісно відсутнім (а.с.9). Заявником надано на розгляд суду копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 21.12.2002 року Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області на ім'я [PERSON], [INFO], уродженця с. Петровське Вільнянського району Запорізької області (а.с.4-7). Також заявником представлено виданий Артемівською ОДПІ Дублікат картки платника податків на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с.8). 04.10.2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.10). Згідно з постановою державного виконавця ВДВС Артемівського МРУЮ від 08 жовтня 2013 року з [PERSON] за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.11). На теперішній час [PERSON], [INFO], постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] Згідно з ст. 45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно з ч. 1 ст. 250 ЦПК України суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява [PERSON] про скасування рішення суду про визнання його безвісно відсутнім підлягає задоволенню, а вищезазначене рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.06.2000 року скасуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що суд при ухваленні рішення від 19.04.2013 року в резолютивній частині не вказав номер та дату видачі свідоцтва про укладення шлюбу. У звязку з відсутність в судовому рішенні номеру свідоцтва та дати його видачі він не може отримати свідоцтво про розірвання шлюбу у відділі реєстрації актів громадського стану. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 19.04.2013 року у згаданій цивільній справі позовні вимоги задоволено, шлюб між [PERSON], \~[INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований Артемівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області за актовим записом № 438 розірвано. Частиною 1\~ статті 220 ЦПК України\~ передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно з свідоцтвом про одруження серії І-НО № 034631 від 17 жовтня 1998 року (а.с.9) шлюб між сторонами зареєстровано 17 жовтня 1998 року Артемівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області за актовим записом № 438. За таких обставин суд вважає, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про встановлення факту проживання у гуртожитку. В обґрунтування заяви посилається на те, що з дати свого народження та 23.08.1994 року він мешкав із батьками у кімнаті №5 гуртожитку по вул.Гладкова, 13 в м.Дніпрі. 23.08.1994 року їх сімя на підставі ордеру переїхали в інший гуртожиток по вул.Данила Нечая, 5 у м.Дніпрі. Після переобладнання гуртожитку по вул.Гладкова, 13 у житловий будинок, архів щодо мешканців гуртожитку не зберігся, тому він не може отримати довідку про проживання та не має можливості подати до Департаменту пакет документів для впорядкування місця свого проживання. В судове засідання заявник надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши і оцінивши докази в справі в їх сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 31.12.1991 року народився [PERSON], що підтверджується паспортом серії АН №678227. Згідно картки прописки форми «А», батько заявника [PERSON], працюючи збірником на заводі «Дніпрошина» отримав ордер на вселення до квартири [ADDRESS], де і був зареєстрований разом із сином [PERSON] 23.09.1994 року. До цього, батько заявника та сам заявник мешкали у гуртожитку за адресою: м.Дніпро, вул.Гладкова, 13. Згідно довідки КП «Жилсервіс-5» ДМР №717 від 27.02.2017 року, архів щодо мешканців будинку 15 по вул.Гладкова не зберігся. Факт проживання [PERSON] у кімнаті №5 гуртожитку по вул.Гладкова, 13 у м.Дніпрі підтверджується показами [PERSON] та [PERSON], які свідчать про те, що батьки заявника проживали у вказаній кімнаті з 1990 року, але у звязку з постановленням будинку на капітальний ремонт були відселені влітку 1994 року до гуртожитку по вул.Данила Нечая, 5 у м.Дніпрі. Відповідно до ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заяви [PERSON], оскільки обставини, на які він посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши заінтересованими особами Виконавчий комітет Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради та Бабушкінський районний у м. Дніпропетровську відділ Державної міграційної служби України. Заявник в обґрунтування вказаної заяви посилався на те, що у лютому 1991 року він з батьками прибув на територію України з Республіки Азербайджан. У 1997 році, у шестирічному віці, він пішов навчатися у перший клас до середньої школи № 32 м. Дніпропетровська, а в 1998 році його батьки з невідомих причин зникли, залишивши його самого. З того часу він надалі проживав та навчався у м. Дніпропетровську, про що мається атестат про здобуту повну загальну середню освіту. У зв'язку з тим, що на даний час він не може документально підтвердити факт постійного проживання на території України, а саме у період з лютого 1991 року по дату звернення до суду, оскільки документи про посвідчення особи - відсутні, він звернувся до суду з вказаною заявою (а.с. 4). Заявник до судового засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, свої вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 15). Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про розгляду справи за їх відсутністю (а. с. а. с. 12, 13, 16 - 17). Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] у 1991 році прибув на територію України з Республіки Азербайджан. Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом РАЦС Бікінського міськвиконкому Хабаровського краю, а/з № 11 від 24 грудня 1991 року, [PERSON] народився [INFO] в м. Бікін (а.с. 6). Також, факт постійного проживання [PERSON] на території України в м. Дніпропетровську, підтверджується свідоцтвом про базову загальну середню освіту серії [NUMBER] від 24 червня 2005 року, та атестатом, виданого 27 червня 2007 року серії [NUMBER], про здобуту повну загальну середню освіту (а.с. 7,8). З урахування викладеного суд вважає можливим встановити факт того, що [PERSON], [INFO], безперервно проживав на території України з лютого 1991 року по 28 травня 2014 року. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до КС «Соціум» про розірвання договору та стягнення суми вкладу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між ним та відповідачем було укладено депозитний договір № ДН/Д/2013/962 від 28 жовтня 2013 року, згідно з якими він, як член кредитної спілки «Соціум», вніс внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 140 000 гривень 00 копійок зі встановленими 27 % річних, строком дії до 28 жовтня 2014 року. Наступного дня, між тими самими сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до вищезазначеного депозитного договору, згідно з якою, загальна сума внеску була поповнена, та з урахуванням додаткового внеску склала 225 000 гривень 00 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 28 квітня 2009 року у Пришибській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 02. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя з відповідачем не склалось, між ними відсутнє взаєморозуміння. Фактично шлюбні стосунки припинено. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою від 25.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі в порядку спрощеного позовного провадження на 14.04.2020. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про визнання позову і розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 28 квітня 2009 року між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] [INFO] , у Пришибській сільській раді Балаклійського району Харківської області, було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 02 (а.с. 10). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] ( а.с.11 ). Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За час подружнього життя сторонами не створено дружної родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння. Фактично шлюбні стосунки припинено. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду з заявою до Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай). На обґрунтування вимог зазначив, що на підставі розпорядження Балтської РДА Одеської області № 224 від 30.04.1996 року він отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0101547 на земельну частку (пай) розміром 6,84 умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Кринички» на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області. Вищевказаний сертифікат на земельну частку (пай) він втратив. Крім того, в сертифікаті на земельну частку (пай) його прізвище зазначене як «Киківський», а в його паспорті прізвище записано як «Кіковський». Він не може реалізувати своє право на отримання земельної ділянки, тому просив суд визнати за ним право на вищезазначену земельну частку (пай). Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що заперечень по справі не має. Вислухавши доводи позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідки Відділу Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області (а.с. 5) вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Балтської РДА Одеської області № 224 від 30.04.1996 року отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0101547 на земельну частку (пай) розміром 6,84 умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Кринички» на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] дійсно був членом КСП «Кринички» і отримав сертифікат на земельну частку (пай). Зазначені покази свідків узгоджуються з трудовою книжкою, наданою [PERSON], та списком громадян членів КСП «Кринички», з яких вбачається, що позивач працював в КСП «Кринички» на час паювання земель. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» до переліку документів що посвідчують право на земельну частку (пай) відноситься і рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин позов належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду з заявою, заінтересована особа Балтський РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту смерті. На обґрунтування вимог зазначив, що 29.07.2017 року в м. Торез Донецької області помер його родич [PERSON] Він звернувся до Балтського РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо проведення державної реєстрації смерті [PERSON], але йому було відмовлено, оскільки ним для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З метою оформлення спадщини та отримання в Балтському обєднаному УПФУ Одеської області допомоги на поховання, де померлий отримував пенсію, він просив суд встановити факт смерті [PERSON], померлого 29.07.2017 року в м. Торез Донецької області. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. В останнє судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Балтського РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що заперечень по справі не має. Вислухавши доводи заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що родич заявника [PERSON] дійсно помер 29.07.2017 року в м. Торез Донецької області, що підтверджується показами свідка [PERSON] Встановлення факту смерті [PERSON] тягне для заявника юридичні наслідки у вигляді оформлення права на спадщину та отримання в Балтському обєднаному УПФУ Одеської області допомоги на поховання, де померлий отримував пенсію, тому заява підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved