Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] (спадкодавець). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,980 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 28.12.2004 р. головою Гребінківської РДА Полтавської області на підставі розпорядження №203 від 16.11.2004 р. [PERSON] заповіту не склала. Позивач як спадкоємець першої черги за законом звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус відмовила через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на викладене, позивач просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, надіслали заяви, згідно яких просять розглядати справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а представник відповідача проти позовних вимог не заперечує. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України 26 лютого 2014 року на усі права та обов'язки, що належали йому на цей момент відкрилась спадщина. З постанови Державного нотаріуса Гребінківського державного нотаріального округу Полтавської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.7) судом встановлено, що після смерті [PERSON] (далі - спадкодавець) спадщину прийняла її дочка, [PERSON], як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8), позивач по справі. Однак позивачу нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері у зв'язку з тим, що нотаріусу на спадкове майно не надано необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів (а.с. 7). Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Згідно частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Водночас, з Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 28.12.2004 р. (а.с.9) вбачається, що [PERSON], яка мешкала в с. Олександівка, на підставі розпорядження голови Гребінківської РДА №203 від 16.11.2004 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,980 га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно ЗК України від 25 жовтня 2001 р. на момент видачі державного акту право власності або право постійного користування землею посвідчувались державними актами, які видавалися і реєструвалися сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Таким чином, відповідне право залишилось дійсним до моменту смерті спадкодавця. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» N 3613-VI від 7 липня 2011 року з наступними змінами та доповненнями земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. З огляду на викладене, позивач успадкувала вищевказану земельну ділянку, на яку право власності на момент відкриття спадщини належало спадкодавцю. Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, визнання права власності на земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ч.ч. 1 та 2 статті 1220 ЦК України, ЗК України від 25 жовтня 2001 р., ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» N 3613-VI від 7 липня 2011 року з наступними змінами та доповненнями,

Outcome: approved