Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що у січні 2013 року позичив відповідачу [PERSON] 3 000,00 доларів США, у присутності двох свідків, які він зобов'язався повернути на слідуючий день. В зазначений термін відповідач гроші не повернув і тому у грудні 2014 року написав розписку, у якій зобов'язався повернути гроші в термін до 01.05.2015 року, але до теперішнього часу борг не повернув. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання не виконав, позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Просив стягнути борг та судові витрати. В судове засідання позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до суду не з'явився, належно сповіщений про день та час розгляду справи. Повідомлення про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що у січні 2013 року [PERSON] при усній домовленості, позичив у позивача 3000, 00 доларів США, але у зазначений термін гроші не повернув і тому на прохання позивача у грудні 2014 року ним було складено розписку (а.с. 7). Своє зобов'язання відповідач не виконав, і на час розгляду справи у суді борг не погашено. На час звернення до суду сума, яка підлягає стягненню з відповідача за курсом НБУ становить 68 730 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Зважаючи на те, що відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, то вона підлягає стягненню у судовому порядкуз [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 68 730 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved