Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить ухвалити рішення про усунення перешкод у користуванні належним йому на праві приватної власності житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] , шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком за вказаною адресою. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.07.2010 позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є сином колишньої дружини позивача - [PERSON] . В 2011 році відповідач [PERSON] одружився, перейшов проживати на [ADDRESS] , де жив без реєстрації. Через деякий час, після розірвання шлюбу, відповідач виїхав в м. Санкт-Петербург (Росія). Рішенням Городенківського районного суду від 11.04.2017 шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу мати відповідача з сином [PERSON] , 2005 року народження, виїхала на проживання в м. Санкт-Петербург (Росія). В даний час в позивача виникла потреба в призначенні субсидії. На її призначення впливає те, що місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване в належному позивачу будинку, а фактично він з 2011 року в цьому будинку не проживає. Тому позивач звернувся в суд з позовом про усунення відповідачем перешкод у користуванні належним йому житлом, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування даним житлом. Відповідач не проживає в належному позивачу будинку без поважних причин восьмий рік. Позивач є законним власником житлового будинку, ніяких домовленостей з відповідачем на право користування ним житловим будинком не було. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить задовольнити. Крім того зазначив, що його колишня дружина [PERSON] зараз проживає в м. Нікополь. Відповідач в судове засідання не з`явився. Оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації, тому про дату, час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позов відповідач не подавав. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача. Заслухавши вступне слова позивача, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Житловий будинок по [ADDRESS] , загальною площею 90,8 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м. з господарськими будівлями належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] , що стверджено копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим 26.07.2010 Виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради та копією Витягу № 27393678 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 21.09.2010 ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області 11 квітня 2017 року по справі № 342/184/17, яке набрало законної сили 24 квітня 2017 року, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21.10.2003 Серафинецькою сільською радою, актовий запис № 17. Факт реєстрації відповідача [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] підтверджується інформацією Серафинецької сільської ради №172 від 08.07.2019, отриманою на запит суду. За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Із довідки № 309, виданої 21.06.2019 виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради слідує, що відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] але в даний час в селі Серафинці відсутній і його місцезнаходження невідоме. Актом обстеження від 24 червня 2019 року, складеним комісією Серафинецької сільської ради стверджується, що [PERSON] , зареєстрований в будинку [ADDRESS] , не проживає в даному будинку з часу одруження; зі слів сусідів, він тривалий час проживає в Санкт-Петербурзі. Допитані судом свідки - сусіди позивача: [PERSON] , [PERSON] , та односельчанин [PERSON] в судовому засіданні ствердили, що відповідач [PERSON] є сином колишньої дружини позивача [PERSON] . Відповідач близько 7 років в будинку позивача та в с. Серафинці не проживає. Після одруження він проживав в м. Городенка, потім розлучився, в будинку позивача в с. Серафинці [PERSON] не проживає. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1, 5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Судом встановлено, що відповідач не є членом сім`ї власника житла, договору найму житлового будинку з позивачем не укладав, не проживає в будинку позивача по [ADDRESS] з 2011 року, хоча зареєстрований в ньому. Позивач обмежений у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном - житловим будинком по [ADDRESS] . Відповідач, фактично не проживаючи в будинку позивача, хоча зареєстрований в ньому, перешкоджає позивачу належним чином реалізовувати свої права власника об`єкта нерухомості, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 29, 310, 317, 319, 321, 383 ЦК України,

Outcome: approved