Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що його матері [PERSON] за життя належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Старосілля Маневицького району Волинської області по вул. Радянській, 42. 23 листопада 2014 року [PERSON] померла, проте ще за життя, 2 лютого 1993 року посвідчила заповіт на імя своїх дітей [PERSON] та [PERSON] Позивач прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, йому було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав. Тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В судовому засідання відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, підтвердила, що відмовляється від свої частки спадкого майна на користь брата [PERSON] Відповідач [PERSON] сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що 23 листопада 2014 року [PERSON] померла, проте за життя, 2 лютого 1993 року посвідчила заповіт, яким все майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, заповіла своїм дітям [PERSON] та [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-7). Рішенням [PERSON] сільської ради Маневцького району Волинської області від 18 жовтня 2016 року № 9/8 підтверджується, що вул. Радянська перейменована на вул. Незалежності (а.с. 8). Із витягу з погосподарської книги № 3 за 2011-2015 роки та довідок [PERSON] сільської ради Маневицького району № 598, № 905 від 10 березня 2017 року та від 13 березня 2017 року вбачається, що по особовому рахунку № 0242-1, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Незалежності, 42, в с. Старосілля Маневицького району Волинської області, яка до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала в ньому сама. 02 лютого 1993 року спадкодавцем було посвідчено заповіт, який не змінено та не скасовано, на імя дітей [PERSON], [PERSON] (а.с. 14-16). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 лютого 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою Маневицького району Волинської області 02 лютого 1993 року за Р№ 5, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця та які підтверджують право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, по вул. Незалежності, 42, в с. Старосілля Маневицького району Волинської області (а.с. 12). Відповідно до повідомлень Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 325/01/16 від 25 квітня 2017 року, № 861/1-16 від 11 травня 2017 року після смерті [PERSON], яка померла 23 листопада 2014 року, заведена спадкова справа № 116 за 2015 рік (а.с. 36, 39). 19 травня 2015 року із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця [PERSON] (а.с. 38, 41). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 01 березня 2017 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Старосілля Маневицького району Волинської області по вул. Незалежності, 42, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 13). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги визнання відповідачем [PERSON] позову, а також, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved