Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] заявив позов визнати незаконними та скасувати рішення Сарненської міської ради № 1230 від 6.12.2013 р. про надання дозволу [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0.0638 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови та рішення Сарненської міської ради № 1273 від 6.12.2013 р. про відмову йому у наданні у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0.0672 га для ведення індивідуального садівництва, городництва в [ADDRESS] у зв»язку з наданням дозволу на дану земельну ділянку [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, вказуючи, що рішення міської ради суперечать діючому законодавству, його правам на землю, тоді як він чотири рази звертався в міську раду про надання йому права на цю земельну ділянку, так як кілька разів укладав договори її оренди, довгий час нею користувався; йому відмовляли з підстав неможливості надання ділянки, оскільки вона входить в землі запасу жилої та громадської забудови та не передбачена для ведення індивідуального садівництва, тоді як [PERSON] ця земельна ділянка була надана для особистого селянського господарства. В судовому розгляді [PERSON] підтримав позовні вимоги. Представник Сарненської міської ради Шостак Я.С. позов не визнала, оскільки вважає, що індивідуальне садівництво неможливо вести на землях, які входять в жилу та громадську забудову міста, так як землі під садівництво відносяться до земель сільськогосподарського призначення та не можуть бути виділені в межах населеного пункту. Відповідач [PERSON] також позовні вимоги не визнав, так як вважає, що вказана земельна ділянка йому необхідніша для ведення особистого селянського господарства та знаходиться поруч з його господарством, а також дружина позивача отримала у власність земельну ділянку для індивідуального садівництва в м. Сарни. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 12 ЗК України міські ради вправі передавати земельні ділянки у власність громадян і зобов»язані діяти відповідно до принципів земельного законодавства, вказаних в ст. 5 цього Кодексу, одним з яких є забезпечення рівності права на землю громадян та забезпечення гарантій прав на землю. Однак ці принципи були порушені на сесії Сарненської міської ради 6.12.2013 р., де на порядку денному були питання про надання дозволу на складання проекту землеустрою для відведення земельної ділянки [PERSON] в [ADDRESS] для особистого селянського господарства площею 0.0638 га та питання про надання у власність цієї ж земельної ділянки [PERSON], які були розглянуті нарізно і першим прийнято рішення щодо [PERSON], а [PERSON] відмовлено, так як задоволена заява [PERSON]; отже, не обговоривши одночасно питання щодо обох громадян про те, кому доцільніше надати право на цю земельну ділянку, міська рада окремо вирішила ці питання, надавши перевагу [PERSON] і не вказавши, чому, і автоматично вирішила питання щодо [PERSON] Крім того, міська рада, вирішуючи питання щодо [PERSON], не дотрималась рішення міжвідомчої комісії від 15.10.2013 р. про розгляд цього питання постійною комісією з питань земельних відносин… і суд тому робить такий висновок, оскільки з протоколу від 4.12.2013 р. постійної комісії… не вбачається, що питання [PERSON] було предметом розгляду постійної комісії, отже, на сесії міської ради було відсутнє рішення постійної комісії… про можливість і мотиви надання [PERSON] вказаної земельної ділянки; немає рішення постійної комісії і щодо [PERSON], тоді як обидва питання мали бути предметом розгляду цієї комісії, яка, в свою чергу повинна була зробити висновок про доцільність надання земельної ділянки тій чи іншій особі, враховуючи користування ними земельною ділянкою раніше. Однак цього не зробила ні комісія, ні міська рада, тоді як суду надані докази користування позивачем земельною ділянкою на підставі договорів оренди та неодноразові його звернення з 2008 р. в міську раду про надання цієї земельної ділянки у власність. Пояснення представника міської ради в заперечення позову, що, відповідно до ЗК України, земельні ділянки для ведення садівництва відносяться до земель сільськогосподарського призначення та не можуть бути виділені в межах населеного пункту не узгоджуються з рішенням міської ради щодо [PERSON], оскільки земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства відповідно до цієї норми також відносяться до земель сільськогосподарського призначення, проте [PERSON] земельна ділянка надана. При таких обставинах суд не може залишити обидва рішення міської ради в силі, так як вони суперечать земельному законодавству і прийнятті з його порушенням. На підставі ст.ст. 5, 12, 22, 35, 118,121 Земельного кодексу України,

Outcome: approved