Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 13.09.2013 зменшено розмір аліментів, одержуваних [PERSON] від [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Глобине Полтавської області, на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 9 грудня 2011 року з 1/3 (однієї третьої) частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини. Позивач вказує, що з часу винесення рішення його сімейне і матеріальне становище змінилося, в зв`язку з цим просить змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , на тверду грошову суму в розмірі 1013,50 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набранням рішенням законної сили і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та прохав його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 13.09.2013 зменшено розмір аліментів, одержуваних [PERSON] від [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Глобине Полтавської області, на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 9 грудня 2011 року з 1/3 (однієї третьої) частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 17 листопада 2012 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 17 листопада 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 110. Прізвище після реєстрації шлюбу дружині присвоєно [PERSON] . Від спільного шлюбу з [PERSON] мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 23 травня 2013 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 06 грудня 2016 року. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21.06.2019 № 25-1/02-01/9175 наданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] - дружина, [PERSON] , [INFO] - син та [PERSON] , [INFO] - син. Як вбачається з записів у трудовій книжці серії [NUMBER] від 26.05.1998 року виданої на ім`я [PERSON] , [PERSON] 27.04.2018 припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.п. 14 п. 1 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до довідки про отримання допомоги виданої Управлінням соціального захисту населення Глбинської РДА від 20.06.2019 - [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-ох років і отримує щомісячну допомогу в розмірі 860 грн. Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, сімейний стан позивача змінився. На день розгляду справи у суді позивач має на утриманні, окрім неповнолітнього сина [PERSON] від першого шлюбу, також малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , від другого шлюбу. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно роз`яснень, даних у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Так, частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням наведеного, суд вважає, що розмір аліментів, що стягується з позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] обмежує права на матеріальне забезпечення інших малолітніх дітей позивача від другого шлюбу. Суд, вважає, що розмір аліментів, що стягуються з позивача, підлягає зменшенню до 1013,50 грн. При цьому, зменшуючи розмір аліментів, суд вважає за необхідне привести у відповідність до вимог чинного закону мінімальний розмір аліментів. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved