Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30.04.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 456, та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та судовий збір у розмірі 4 204, 80 грн. 1.Стислий виклад позиції сторін Позовні вимоги обґрунтовані тим, між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO] Разом з тим, спільне життя з відповідачем не склалось. В подальшому стосунки сторін погіршились, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя з Відповідачем суперечить інтересам Позивача та дитини, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Від Відповідача відзиву не надходило. 2.Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання. 13.09.2018 ухвалою суду по справі відкрито провадження, призначено проведення підготовчого засідання. 13.11.2018 ухвалою суду закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні Позивач, представник Позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином, на адресу Відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження по справі та судові повістки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 222 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). З врахуванням тієї обставини, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду невідомі, заперечень проти позовної заяви не надав, а також того, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі даних та доказів. 3.Фактичні обставини справи, встановлені судом, які підтверджені наданими доказами по справі, зміст спірних правовідносин. Сторони зареєстрували шлюб 30.04.2004 у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 456 (Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER], актовий запис № 2401). Як вбачається з матеріалів справи, позивач проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин, судом встановлено, що сторони разом не проживаються, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам Позивача. При цьому, Відповідач протягом всього розгляду справи в судове засідання не з'явився, жодних письмових пояснень, а також доказів протилежного не надав. 4.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування. Так, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). При цьому, відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. 5.Висновки суду З врахуванням наведеного, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 6.Розподіл судових витрат Позивач просить стягнути на свою користь судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу. Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається матеріалів справи, Позивачем на підтвердження понесених витрат надано Договір № 43 про надання адвокатом послуг від 29.08.2018, Додаткову угоду до Договору № 43 про надання адвокатом послуг, укладені між Позивачем та адвокатом [PERSON], вартість робіт за якими визначена в розмірі 3500 грн. (п. 7.1. Додаткової угоди № 43). На підтвердження оплати послуг надано копію квитанції до прибуткового ордеру № 7 від 29.08.2018 на суму 3500 грн., Відповідно до наданого Опису робіт, виконаних адвокатом, останнім надано послуги: складання позовної заяви - 1500 грн., два засідання за позовом - 2000 грн. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява, заяви та клопотання підписані та подані представником позивача - [PERSON] Адвокат був присутній в судовому засіданні 13.11.2018, 25.01.2019. Відтак, при вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що вказані витрати понесені позивачем у зв'язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, поведінку сторін під час розгляду справи, дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися, розмір задоволених судом позивних вимог, а також складність справи. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що з Відповідача на користь Позивача підлягають до стягнення грошові кошти в якості витрат на правову допомогу в розмірі 3500 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved