Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], який зареєстрований\~15 липня 1978 року Жовтоводським міським відділом ЗАГС м. Жовті Води Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №285. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюбні відносини між ними припинені у травні 2015 року, відтоді не ведеться і спільне господарство. З вказаного часу кожен із них має своє окреме життя, окремий бюджет. За таких обставин позивач вважає їхнє із відповідачем подальше спільне життя неможливим. На розірванні шлюбу наполягає, миритися не бажає, оскільки вважає, що сімя розпалася остаточно. Позивач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання своїх позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні участі не приймала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про визнання позову частково, проти розірвання шлюбу не заперечу, однак не визнає стягнення з неї судових витрат котрі були сплачені позивачем під час подачі позовної заяви. Просить розгляд справи проводити за її відсутності. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 15 липня 1978 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтоводського міськвиконкому Дніпропетровської області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №285 (а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. При цьому із травня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, мають різні бюджети і ведить окреме господарство. Поновлювати шлюбні відносини не бажають. За таких обставин позивач вважає їхнє із відповідачем подальше спільне життя неможливим, нарозірванні шлюбу наполягає. При цьому, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та на розірванні шлюбу не заперечує. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, неповнолітніх дітей не мають, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити. При цьому слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 551,21 грн.

Outcome: approved