Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. І просить стягнути з відповідачки на підставі розписки від 21 березня 2016 року грошові кошти у розмірі 17000 грн, три відсотки річних у розмірі 95 грн , проценти за користування позикою у розмірі 1422 грн 85 коп та судовий збір у розмірі 551 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила , що грошових коштів на цей час вона не має. Зараз розплачується за свого співмешканця , який робив у позивача та крав у нього продукти. Замість нього вона написала розписку , що зобов*язується віддати грошові кошти позивачу. Весь час співмешканець обіцяв їй розрахуватися з [PERSON], але так й не віддав йому гроші. Зобов*язується сплачувати борг позивачу по 500 грн. Суд , вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено : 21 березня 2016р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого [PERSON] передав [PERSON] грошову позику в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок зі строком повернення до 30 червня 2016р. Позика була надана для погашення інших зобов'зань та особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується розпискою від 21 березня 2016р. . При надані позивачем грошових коштів відповідач обіцяв, що поверне гроші у строк та навіть раніше.Відповідач свої обов'язки за договором позики належним чином не виконує та взагалі відмовляється належним чином виконувати свої грошові зобов'язання шляхом ігнорування. . Відповідно до ст. 202 ЦКУ: правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно ст. 207 ЦКУ : правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Розписка на яку посилається позивач, як на доказ своїх вимог, підписана позичальником - [PERSON] та позикодавцем - [PERSON] що відповідає вимогам цивільного законодавства. Згідно ст. 1046 ЦКУ: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Грошові кошти у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок були передані позичальникові у момент підписання розписки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦКУ, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були ' передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 530 ЦКУ: Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк повернення у розписки визначений до 30 червня 2016 р. З метою мирного урегулювання [PERSON] 09.08.2016 було направлено на адресу [PERSON] претензію щодо виконання грошового зобов'язання (копія претензії додається). Претензія була отримана відповідачем 11.08.2016, що свідчить про факт ознайомлення з нею та факт проживання [PERSON] за адресою по місцю реєстрації. Відповіді від відповідача на претензію не було та станом на 05 вересня 2016р. сума позики в розмірі 17 000,00 грн.(сімнадцять тисяч гривень) не повернута. Таким чином, ураховуючи, що позивачем було використані всі можливі для нього заходи щодо повернення коштів, він змушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Згідно вимог ст. 1050 ЦКУ: Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо * позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У разі порушення зобов'язання згідно вимог ст.. 625 ЦКУ: Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вищенаведенної норми відповідач має сплатити позивачу 3% річних за період прострочення з 30.06.2016р. - 05.09.2016р. у сумі 95 (дев'яносто п'ять) грн. 00 коп. Згідно до ч.І ст.1048 ЦКУ, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідач має сплатити позивачу проценти від суми позики на рівні облікової ставки НБУ за період користування позикою з 21.03.2016р. - 05.09.2016р. у сумі 1422 (тисяча чотириста двадцять дві) грн. 85 коп. Також відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі вищевикладеного, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved