overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Також у вказаній будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] . Однак, останні не є членами його родини, в даному будинку ніколи не проживали, у витратах по утриманню будинку участі не приймали, у добровільному порядку знятися з реєстрації відмовляються. З врахуванням наведеного, просить суд, визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Ухвалою суду від 17 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. До початку судового засідання представник позивача подала суду заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин проте, вчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2019 року [PERSON] являється власником будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Боратинською сільською радою, в даному будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] що не є членом сім`ї власника будинку (а.с. 10). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] , дана обставина підтверджується повідомленням ЛРУП ГУНП у Волинській області від 03.02.2021 року (а.с. 11). Отже, відповідачі [PERSON] , [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживають в спірному будинку. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання останніх втратившими право на користування належним позивачу на праві власності будинком [ADDRESS] з огляду на вибуття відповідачів у квітні 2011 року на інше постійне місце проживання і їхнє небажання зареєструватись офіційно за новим місцем, що порушує права власника житла. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, але підтвердив, що відповідачі дійсно з квітня 2011 року продивають за іншою адресою. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідачі дійсно з квітня 2011 розу проживають за іншою адресою . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Факт не проживання відповідачів в спірному житловому будинку стверджується довідками іванопільської селищної ради, які приймаються як достовірний доказ (а.с.82-83). Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. Встановлених законом випадків збереження за ним права користування житловим будинком не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття (ч.2 ст.107 ЖК України). Відповідно до ст. 71 ЖК України, відповідач не проживає у спірному житлі більш шести місяців без поважних причин, тому втратив право користування цим житлом. Таким чином, поважності причин, з яких відповідач не мав можливості користуватись спірним житлом в судовому засіданні встановлено не було, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із письмовою заявою про визнання позову та про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не'зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обгрунтованим. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті, залишилось спадкове майно: [ADDRESS], що підтверджено технічним паспортом на будинок. Відповідно до довідки Рівненського ОБТІ №89/324 від 24.09.2013р, вартість житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями становить 99749 (дев'яносто дев'ять тисяч сімсот сорок дев'ять) грн., загальна площа будинку 107,2 кв.м., а житлова - 64,6 кв.м. [PERSON], згідно до ст.529 ЦК УРСР (1963р), є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті матері, оскільки здійснював догляд за будинком, користувався присадибною земельною ділянкою, що підтверджується довідкою з сільської ради №1837 від 20.12.2013р. Оскільки, визнання права власності не порушує права та інтереси інших осіб, а оформити дане право позивач не має змоги в позасудовому порядку, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Свій позов мотивує тим, що 03 травня 1999 р. в с. Червоне Золочівського району помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,4978 га, розташованої по вул. Сонячній,18 в с . Червоне, Золочівського району. Він спадок батька прийняв, оскільки вступив в управління і володіння майном померлого. Крім того, він постійно проживав разом з батьком по день його смерті в с. Червоне по вул. Сонячній,18. 04 листопада 1997 р. [PERSON] на підставі рішення виконкому Червоненської сільської ради від 20.08 1997 р. № 53 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії IV - ЛВ № 056027 площею 0,4978 га, яка розташована по вул. Сонячній, 18 в с. Червоне Золочівського району. Однак, спадщину в нотаріальному порядку він оформити не може, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку втрачено. Відділ Держземагенства у Золочівському районі видав йому копію архівного Державного акту на право приватної власності на землю, а видати новий або дублікат акту немає повноважень, бо власник земельної ділянки - його батько помер. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але подали суду заяви, у яких просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримали. \~ \~ Оцінивши подані докази , суд прийшов до переконання , що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер 03.05 1999 р. в с. Червоне, Золочівського району. Витягом з актового запису про народження [PERSON] підтверджується, що його батьком був [PERSON] З архівної копії державного акту серії IV - ЛВ № 056027 \~ видно, щоАндрухіву Г.Д. на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,4978 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства в с. Червоне, Золочівського району. Копіями будинкової книги, витягу з по господарської книги господарства [PERSON], довідкою Червоненської сільської ради № 130 від 28 березня 2014 р. підтверджується, що позивач на час смерті батька [PERSON] постійно проживав разом з ним в с. Червоне по вул. Сонячній,18 та фактично прийняв спадщину після його смерті. Враховуючи, що позивач має право на спадкування майна померлого, зокрема і спірної земельної ділянки, а відсутність належного державного акту на право власності на земельну ділянку та неможливість отримання його є перешкодою для реалізації позивачем вказаного права, позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог вказує, що він та відповідачі являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті спадкодавця залишився будинок з господарськими та побутовими спорудами, що по [ADDRESS] . Позивач подав відповідну заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. Однак, у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказане майно йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями у [ADDRESS] . Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала із підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачі надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечили. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною першою статті 549 ЦК УРСР, який був дійсний на час відкриття спадщини, було визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.09.1993 року. Згідно довідки Торчинської селищної ради від 02.05.2019 року № 228, вбачається, що відповідно до витягу з погосподарської книги №7 за 1991-1995 роки по об`єкту погосподарського обліку №295, значиться житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , за [PERSON] , 1942 року народження, яка померла [INFO] . [PERSON] проживала до дня смерті за вказаною адресою разом із зареєстрованим сином [PERSON] , який і надалі проживає у вказаному житловому будинку (а.с. 8). Відповідно до ст.529 ЦПК Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкодавцями першої черги є, в рівних частинах, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До кола спадкоємців першої черги за законом у відповідності до ст.1261 ЦК України увійшли, син [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання, [PERSON] , [PERSON] , які подали заяви про відмову від частки у спадковому майні, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 46/2021 від 22.06.2021 року. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), тому за ним слід визнати право власності на спадкове майно після смерті матері. На підставі ст.ст. 1217,1261,1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовують тим, що 18.10.1998 року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частку житлового будинку № 19 по вул. Зелена в с. Гірка Полонка Луцького району. 04.11.2009 року померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частину житлового будинку № 19 по вул. Зелена в с. Гірка Полонка Луцького району. Він у встановленому законом порядку прийняв спадщину шляхом проживання з спадкодавцями на день їх смерті та подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, однак оформити її не може у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 04.03.2013 року встановлено, що частки у спільному майні колгоспного двору членів колгоспного двору є рівними, а саме: що кожному учаснику спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також померлим [PERSON] та [PERSON] належить по 1/7 частки житлового будинку № 19 по вул.Зеленій в с.Гірка Полонка Луцького району Волинської області. Просить суд, визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON], а саме 2/7 частини житлового будинку № 19 по вул. Зелена в с. Гірка Полонка Луцького району. Представник позивача в судове засідання не зявилася, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявились, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 049462 від 19 жовтня 1998 року, 18 жовтня 1998 року помер [PERSON] (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/7 частини житлового будинку № 19 по вул. Зелена в с. Гірка Полонка Луцького району. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 085066 від 05 листопада 2009 року, 04 листопада 2009 року померла [PERSON] (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/7 частини житлового будинку № 19 по вул. Зелена в с. Гірка Полонка Луцького району. У відповідності до ст. 1261 ЦК України право на спадкування має позивач, як дружина спадкодавця (а.с. 11). З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд встановив, що позивач прийняв спадщину шляхом звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], про відмову від прийняття спадщини не заявляв. Інші спадкоємці, які претендують на спадщину немає. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов обґрунтовує тим, що він та відповідачі являються спадкоємцями другої черги за законом після смерті брата [PERSON], який помер 20.03.2014 року. Вказують що спадкоємців першої черги немає, оскільки брат був одиноким, дітей не мав, їх батьки померли до його смерті. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов грошовий вклад згідно договору № 263511077663 «Вільні кошти», який був укладений між спадкодавцем [PERSON] та ВАТ «[PERSON] Аваль» 28.12.2007 року. Просить суд визнати за ним право власності на зазначений грошовий вклад, як на спадкове майно після смерті брата [PERSON] До початку розгляду справи позивач та відповідачі подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач просив позов задовольнити, відповідачі проти позову не заперечили. Тому суд ухвалив розгляд справи провести у відсутності сторін. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 18.09.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений договір № 262041241711 на відкриття та ведення поточного рахунку «Для виплат» (а.с.18). 28.12.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений договір № 263511077663 на вклад «Вільні кошти», відповідно до умов якого [PERSON] передав банку грошові кошти в сумі 3000 грн., строком до 28.12.2008 року (а.с.16,17). 20.03.2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 153180 від 04.04.2014 року (а.с.15). Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому грошовий вклад. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] був одиноким, дітей не мав, батьки померли до його смерті. До кола спадкоємців другої черги за законом у відповідності до ст.1262 ЦК України увійшли, його рідний брат [PERSON] та сестри [PERSON] та [PERSON], останні не претендують на спадкове майно, що залишилось після смерті їхнього брата [PERSON] На основі викладеного суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на грошовий вклад, який внесений в банк на підставі договору № 263511077663 від 26.12.2007 року, укладений між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], як на спадкове майно після смерті останнього. На підставі ст.ст. 1217,1262 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги та прийняв спадщину, оскільки у визначений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця - [PERSON] Просить суд, визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Представник позивача до початку судового засідання подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачі не з'явився, подали заяви, в яких просили суд справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 7). Після її смерті спадкоємцями майна стали дружина відповідач [PERSON] та рідні діти покійного - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Спадкодавцю [PERSON] згідно довідки Торчинської селищної ради Луцького району від 16.01.2017 року, належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги згідно вимог ст. 1261 ЦК України являються діти спадкодавця [PERSON], [PERSON] та дружина [PERSON] Позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оскільки подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Дружина [PERSON] та донька [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, на користь позивача [PERSON], про що подали відповідні заяви нотаріусу. Таким чином, [PERSON] як спадкоємцю [PERSON], належить спадкове майно - вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Наявність спірного майна в натурі підтверджена технічним паспортом (а.с. 11-13). Судом встановлено, що позивач належним чином зареєструвати право власності не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця [PERSON], про що державним нотаріусом винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.14). Таким чином, враховуючи ті обставини, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] який прийняв спадщину, то суд прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. На підставі наведеного та

Outcome: approved