Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в Дергачівський районний суд Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину квартири №1, що знаходиться за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Пересічне, буд. № 73, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої 23 березня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його бабусі [PERSON], на праві власності, належить в цілому 3-х кімнатна квартира, що розташована за адресою: с. Пересічне, вул. Берегова (колишня вул. Чапаєва) №73, кв.1 Дергачівський район, Харківська область. Правовстановлюючими документами на дану квартиру є свідоцтво про право власності, видане комісією по приватизації державного житлового фонду птахорадгоспу «Пересічанський» від 31.01.1996 за реєстром №140 на 1/2 частину. На іншу 1/2 частину було їй видане свідоцтво про право на спадщину, видане державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, [PERSON] та зареєстровано за реєстровим №1-1371 від 13.06.2004 року. 23.03.2017 року [PERSON] - померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказану квартиру, що розташована за адресою: с. Пересічне, вул. Берегова (колишня вул. Чапаєва) №73, кв.1 Дергачівського району, Харківської області. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були - її донька [PERSON], відповідач та він її онук - [PERSON], згідно ст. 1266 ЦК України за правом представлення [PERSON], тобто сина [PERSON], який помер 06.04.2001 року. Після смерті його бабусі спадщину він прийняв шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] в передбачений законом строк. Нотаріус йому відмовила в оформленні спадщини від 24.11.2017 року за №925/02-14, посилаючись на те, що не надано оригінал правовстановлюючого документу на імя померлої [PERSON] на 1/2 частину спадкової квартири, що є предметом спадщини, а саме свідоцтва про право власності видане комісією по приватизації державного житлового фонду птахорадгоспу «Пересічанський» від 31.01.1996 року за реєстром №140. В БТІ також відсутній дублікат даного правовстановлюючого документу, оскільки він не видавався. За вирішенням даного питання, оформлення 2/3 частини вищевказаної квартири в порядку спадкування, нотаріус запропонувала йому звернутися до суду. 20.11.2017 року між ним [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про поділ спадкового майна. Згідно даного договору за ним має бути оформлено 2/3 спадкової квартири та земельна ділянка №70/2, а за відповідачкою [PERSON] має бути оформлено 1/3 спадкової квартири та дві земельні ділянки №70 та №70/1. Даний договір оснований на Законі, а саме ст. 1267 ч. З ЦК України. Право власності на земельні ділянки вони вже оформили і вони не є предметом розгляду даної судової справи. У звязку з відмовою нотаріуса оформити право власності, він змушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року провадження по справі було відкрито. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи[ADDRESS] в будинку № 73 смт Пересічне Дергачівського району Харківської області належить на праві власності [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30 червня 2004 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за № І-1371. [PERSON] померла 23 березня 2017 року, згідно свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 578262, виданого виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області 24 березня 2017 року, за актовим записом № 37. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді спадкового майна квартири № 1в будинку № 73 смт Пересічне Дергачівського району Харківської області. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її донька відповідач по справі [PERSON] та внук позивач по справі [PERSON]. Син померлої та батько позивача [PERSON] помер 06 квітня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 288039, виданого Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 26. Інших спадкоємців по справі немає. 20.11.2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], згідно якого за позивачем має бути оформлено 2/3 спадкової квартири та земельна ділянка №70/2, а за відповідачем [PERSON] має бути оформлено 1/3 спадкової квартири та дві земельні ділянки №70 та №70/1. Відповідно до ч.3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1258, ст. 1261, ч. 1 ст. 1266 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач [PERSON] зразу після смерті бабусі спадщину прийняв шляхом подання заяви до нотаріуса в передбачений законом строк. Листом від 24.11.2017 за №925/02-14 приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не наданий оригінал правовстановлюючого документу на імя померлої [PERSON] на 1/2 частину спадкової квартири, що є предметом спадщини, а саме свідоцтва про право власності видане комісією по приватизації державного житлового фонду птахорадгоспу «Пересічанський» від 31.01.1996 року за реєстром №140. В БТІ також відсутній дублікат даного правовстановлюючого документу, оскільки він не видавався. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 60, 70 СК України, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1258, ст. 1261, ч. 1 ст. 1266, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1270 ЦК України,

Outcome: approved