Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач) звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку Відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнення з відповідача 23 400 грн. - половини вартості додаткових витрат на дитину, понесених Позивачем на навчання та розвиток здібностей доньки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач перебувала із Відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. З 2010р. Відповідач не проживає разом з Позивачем та спільною дитиною, у вихованні та утриманні доньки участі не приймає. Всі матеріальні витрати на утримання дитини Позивач несе особисто, Відповідач матеріальну допомогу не надає. Позивач офіційно працевлаштована на двох робочих місцях: Комунальний вищий навчальний заклад Училище хореографічного мистецтва «Київська муніципальна академія танцю ім. Сержа Лифаря» на посаду викладача - основне робоче місце та місце роботи за сумісництвом - ТОВ «Культурний центр «Кияночка» на посаді викладача хореографічних дисциплін. На даний час дитина навчається у Школі-дитячому садочку першого ступеня «Кияночка», вартість навчання у вказаному навчальному закладі становить 46 800 грн., яку Позивач оплачує самостійно. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, на утриманні нікого не має. В добровільному порядку сплачувати аліменти та нести додаткові витрати на утримання дитини не бажає. У зв'язку з вище викладеним, Позивач був змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась. Через канцелярію суду подала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином, а саме на його адресу направлялись судові повістки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). За змістом ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач є рідним батьком [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серія [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2012 року, шлюб між сторонами було розірвано. Як вбачається з Довідки про заробітну плату та інші доходи від 26.01.2015р., наданою Підприємством КВНЗУХМ «КМУАТ ім.Сержа Лифаря», Позивач працює на вказаному підприємстві на посаді викладача, дохід за період з липня 2014р. по грудень 2014р. складає 54 775, 58., форма працевлаштування - основна. Відповідно до Довідки, наданої ТОВ Культурного центру «КИЯНОЧКА» Творча майстерня заклад освіти, заробітна плата Позивача за шість місяців 2014р. (з 01.07.14р. по 31.12.14р.) складає 1296 грн., Позивач займає посаду викладача хореографічних дисциплін, працює за сумісництвом. Відповідач з Позивачем та донькою не проживає, матеріальної допомоги не надає, при цьому є працездатним, а отже може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормами ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні також встановлено, що 01 вересня 2014р. між Позивачем та Школою-дитячим садком першого ступеня «Кияночка» було укладено Договір про надання освітніх послуг 2014/2015 навчальний рік. Відповідно до п. 3.1.1. вказаного Договору, оплата за навчання складає 46 800 грн. Оплата здійснюється поквартально (3 квартали) в сумі 15 600 грн., за квартал або помісячно 5200 грн. в місяць протягом дев'яти місяців з вересня по травень. Судом також встановлено, що Позивач здійснив оплату навчання у вказаному закладі в повному обсязі, що підтверджується наданими квитанціями до прибуткового касового ордеру № 49, 81, 106, 153, 193, 236, 294, 341, 400. Відповідно до положень ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за змістом ст. 185 СК України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом), що визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Крім того, суд приходить до висновку, що сплачені Позивачем кошти в розмірі 46 800 грн. за навчання доньки в Школі-дитячому садочку першого ступеня «Кияночка»,витрачені на розвиток здібностей доньки, тому у відповідності до ст. 185 СК з Відповідача підлягає стягненню 50 % вказаної суми, як додаткові витрати на дитину, а саме - 23 400 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на Відповідача обов'язок сплатити на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved