Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (далі відповідачі), в якому просить стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» страхове відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 28 січня 2020 року, стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 січня 2020 року вона рухалася власним автомобілем марки «Mazda 6», номерний знак [NUMBER] , по вулиці В. Чорновола, що у м. Рівне, в напрямку центра міста. Перед нею раптово загальмував автомобіль марки «Mercedes», в зв`язку з чим вона змушена була здійснити гальмування. Автомобіль марки «Ford Fiesta», номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та рухався позаду неї, здійснив зіткнення із задньою частиною її автомобіля, в результаті чого вона зіткнулась з автомобілем марки «Mercedes», який загальмував попереду. Внаслідок зіткнення її автомобіль отримав механічні пошкодження переднього та заднього бамперу, передньої емблеми автомобіля та решітки радіатора. Автомобіль марки «Mercedes», через відсутність будь-яких пошкоджень, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, а представники патрульної поліції, які прибули за викликом на місце дорожньо-транспортної пригоди, порадили скласти спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Відповідно до Європротоколу № 28432 від 28 січня 2020 року, складеного між нею та [PERSON] , відповідач повністю визнала свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до звіту № 224Е про оцінку автомобіля «Mazda 6», номерний знак [NUMBER] , від 04 лютого 2020 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 10 043 грн. 99 коп. Страхова відповідальність [PERSON] застрахована відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1861648, виданого 17 серпня 2019 року ПрАТ «СК «Євроінс України». Вказує, що ПрАТ «СК «Євроінс України» своїм листом від 17 лютого 2020 року № 883/ДВЗ повідомило її про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування. Враховуючи, що ПрАТ «СК «Євроінс України» не вбачає підстав для виплати страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а [PERSON] , не зважаючи на повне визнання своєї вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, відмовляється в добровільному порядку відшкодувати завдані збитки, вона змушена звернутись до суду із позовною заявою. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позов підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» страхове відшкодування в розмірі 8 043 грн. 99 коп., а з відповідача [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 2000 грн. 00 грн., та стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі 9 531 грн. 00 коп. з урахуванням 1 години перебування адвоката у судовому засіданні та судовий збір. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Додатково суду пояснила, що 28 січня 2020 року рухаючись по вул. Чорновола в м. Рівне перед нею загальмував автомобіль «Mazda 6», а коли включила аварійку, то вона вперлась номерним знаком свого автомобіля в автомобіль позивача. Визнає, що допустила зіткнення з автомобілем позивача. Представник ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в судове засідання не з`явився жодного разу, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань. Про причини неявки суд не повідомив. У поданому відзиві, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки учасниками дорожньо-транспортної пригоди не дотримано вимог Інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 11 серпня 2011 року № 274/ 2011. Зокрема, учасниками події було складене одне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, при тому, що ДТП відбулось за участю трьох транспортних засобів. Вказане не дає можливості ПрАТ «СК «Євроінс Україна» встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, з`ясувати її обставини та визначити розмір збитків. Крім того, вказує, що розмір франшизи, передбачений полісом страхування № АО/1861648 становить 2 000 грн. 00 коп. та в разі задоволення позовних вимог має бути вирахуваний із розміру страхового відшкодування. Зазначає, що вимоги позивача не ґрунтуються на нормах матеріального права, є такими, що не підтверджені належними засобами доказування, у зв`язку з чим не підлягають до задоволення в повному обсязі. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, 28 січня 2020 року в м. Рівне по вул. В.Чорновола [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ford Fiesta», номерний знак [NUMBER] , скоїла зіткнення із задньою частиною транспортного засобу «Mazda 6», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка в свою чергу продовжила рух та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Mercedes», в результаті чого транспортний засіб «Mazda 6», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Водій транспортного засобу «Mercedes», через відсутність будь-яких пошкоджень транспортного засобу, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. За даним фактом [PERSON] та [PERSON] складено спільне Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду № 28432 від 28 січня 2020 року, у якому відповідач [PERSON] повністю визнала свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Страхова відповідальність [PERSON] застрахована відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1861648, виданого 17 серпня 2019 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Згідно полісу № АО/1861648, сума на одного потерпілого у разі настання страхового випадку за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000 грн. 00 коп., франшиза - 2 000 грн. 00 коп. 28 січня 2020 року [PERSON] звернулася до страховика із заявою про страхове відшкодування, до якої долучила Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду № 28432 від 28 січня 2020 року, свої пояснення, копію технічного паспорта, посвідчення водія, копію паспорта та коду. 28 січня 2020 року представником ПрАТ «СК «Євроінс Україна», за участю [PERSON] , складено протокол огляду транспортного засобу «Mazda 6», реєстраційний номер [NUMBER] , в якому описані пошкодження транспортного засобу. Оцінка механічних пошкоджень автомобіля страховиком не проводилася і розмір матеріальної шкоди не встановлювався. 17 лютого 2020 року листом за вих. № 883/ДВЗ ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відмовило позивачеві у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що до дорожньо-транспортної пригоди були причетні три транспортні засоби, а відтак необхідно було скласти два повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Учасниками не дотримано вимог Інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженої Протоколом Президії МТСБУ від 11 серпня 2011 року № 274/2011. Вказане порушення не дає можливості встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, з`ясувати її обставини та визначити розмір завданих збитків. Крім того, відмова ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у виплаті страхового відшкодування підтверджується актом № В-28432/20 від 17 лютого 2020 року. Згідно зі звітом № 224 Е про оцінку вартості автомобіля «Mazda 6», реєстраційний номер [NUMBER] , проведеного 14 лютого 2020 року аварійним комісаром, оцінювачем ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» [PERSON] вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Mazda 6», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 10 043 грн. 99 коп. Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 37.1.3. ст. 37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Аналізуючи викладені норми чинного законодавства у сукупності зі встановленими у суді даними, суд дійшов висновку, що невиконання передбачених законом обов`язків потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише у тому разі, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Висновки суду відповідають висновкам, викладеним у Постанові Верховного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 570/1668/16-ц. Судом встановлено, що факт та обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду № 28432 від 28 січня 2020 року, складеним [PERSON] та [PERSON] , а розмір збитків - звітом № 224Е про оцінку вартості автомобіля «Mazda 6», реєстраційний номер [NUMBER] . Судом встановлено, що страховику були надані письмові пояснення, Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду № 28432 від 28 січня 2020 року, також [PERSON] своєчасно звернулася до страховика, пошкоджений автомобіль був наданий для огляду і оглянутий представником страховика, що зафіксовано у вищезгаданому протоколі огляду транспортного засобу від 28 січня 2020 року, в зв`язку з чим останньому надано можливість встановити всі визначені п. 37.1.3. статті 37 Закону обставини. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» є обґрунтованими. Суд відхиляє доводи відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про не дотримання учасниками дорожньо-транспортної пригоди вимог Інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженої Протоколом Президії МТСБУ від 11 серпня 2011 року № 274/2011, оскільки транспортний засіб марки «Mercedes» через відсутність будь-яких пошкоджень покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, а вказана інструкція не містить вимог складати в даному випадку два повідомлення, як про це зазначає відповідач. Вирішуючи питання щодо розміру страхового відшкодування, суд приймає доводи щодо зменшення страхового відшкодування на суму франшизи зважаючи на наступне. Поняття «франшиза» міститься в ст. 9 Закону України «Про страхування», відповідно до якої франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь [PERSON] підлягає до стягнення страхове відшкодування в розмірі 8 043 грн. 99 коп. (вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля 10 043,99 грн. - франшиза 2 000,00 грн.). Вирішуючи позов в частині позовних вимог до позивача [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини відповідача [PERSON] , то сума шкоди, яка підлягає відшкодуванню особою, винною у дорожньо-транспортній пригоді складає різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням - 2 000 грн. 00 коп. (10 043, 99 грн. - 8 043, 99 грн.). За таких обставин, позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією від 21 травня 2020 року. Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 9 531 грн. 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 1 та 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Витрати за надання правничої допомоги, які має сплатити позивач, підтверджені належними доказами, а саме договором про надання правової допомоги від 05 березня 2020 року та попереднім розрахунком вартості правничої допомоги у справі № 569/8113/20, у якому здійснено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги, за виключенням чотирьох годин роботи адвоката у виді участі в судових засіданнях, розмір витрат за які було зменшено представником позивача у судовому засіданні. Клопотань відповідачів про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не подавалося. Отже на користь позивача слід стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» судові витрати в розмірі 8 306 грн. 53 коп. (8043,99*10371,80 (840,80+9531)/10043,99), а з [PERSON] судові витрати в розмірі 2 065 грн. 27 коп. (2000*10371,80 (840,80+9531) /10043,99).

Outcome: approved