Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

[PERSON] , заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції, звернулась до Шевченківський районний суд м. Києва з заявою про оголошення [PERSON] померлим. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є її батьком. Після розірвання шлюбу між батьками [INFO] з батьком [PERSON] стосунків не підтримувала. З 1995 року по теперішній час за місцем проживання він не з`являвся. З 2008 року заявник намагалась встановити місце перебування батька, зверталась в органи поліції, Міністерство закордонних справи, інші органи державної влади, але заходи щодо пошуку батька виявились безрезультатними. [PERSON] є власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] , заявник є власником 2/3 частки вказаної квартири. Заявник змушена утримувати, сплачувати комунальні послуги за квартиру в цілому, хоча фактично їй належить лише 2/3 частки квартири. Заявник повідомляє, що [PERSON] двадцять чотири роки не проживає в квартирі, будь-які дані щодо його місцезнаходження відсутні. Оголошення [PERSON] померлим заявнику необхідно для оформлення спадщини на частку квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.04.2019 р. відкрито провадження в цивільній справі, призначено судове засідання у цій справі з повідомленням учасників справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2019 р. витребувано у Головному територіальному управління юстиції у місті Києві (ЄДРПОУ: 34691374, Адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д) відомості з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо [PERSON] , [INFO] (останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] ) про: Державну реєстрацію смерті та про державну реєстрацію зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) за весь час існування реєстру; від Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України (ЄДРОПУ: 40109173, Адреса місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Лук`янівська, буд.62) відомості щодо наявних судимостей або їх відсутність у [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] за весь час існування реєстру; від Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (ЄДРПОУ: 42552598, Адреса місцезнаходження: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, буд. 4-А) всю наявну інформацію щодо подання чи заміни паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] (за весь час існування реєстру; від Головного управління ДФС у м.Києві (ЄДРПОУ: 39439980, Адреса місцезнаходження: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19 ) відомості щодо всіх доходів та утриманих податків особи [PERSON] , [INFO] за весь час існування реєстру; від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (ЄДРПОУ: 37996391, Адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26, Службове приміщення № 107) відомості щодо перетину державного кордону України, [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] за весь час існування реєстру; від Першої київської державної нотаріальної контори (ЄДРПОУ: 02901807, Адреса місцезнаходження: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 11) належним чином завірену копію спадкової справи №761/2018, відкриту після смерті [PERSON] ,, що помер [INFO] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2019 р. у задоволенні клопотання представника заявника [PERSON] про витребування доказів у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції про оголошення фізичної особи померлою, - відмовлено. Заслухавши пояснення заявника, її представника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками заявника [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 9 т.1) 16.05.1995 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. (а.с. 12 т.1) Заявник [PERSON] є власником 2/3 частки квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с. 14 т.1) Співвласником іншої частки квартири є [PERSON] (а.с. 11 т.1) Згідно висновку ст. о/у СКП ВП №4 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 08.10.2018 р. щодо розгляду заяви [PERSON] з приводу того, що вона втратила зв`язок зі своїм батьком [PERSON] , підстави для внесення відомостей до ЄРДР немає. (а.с. 18-19 т.1) За даними реєстру актів цивільного стану з 01.01.2009 р. по 18.07.2019 актових записів про зміну імені та смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлено. (а.с. 161 т.1) На ухвалу суду від 02.07.2019 р. Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області повідомило, що 25.06.1997 р. [PERSON] отримав дозвіл для виїзду до Ізраїлю на постійне проживання та був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон. У зв`язку з поверненням на постійне місце проживання в Україну був документований паспортом громадянина України. 06.12.2002 р. [PERSON] отримав дозвіл для виїзду до Ізраїлю на постійне проживання та був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон. Інформація щодо повернення [PERSON] на постійне місце проживання в Україну відсутня. (а.с. 174 т.1) Свідок [PERSON] повідомила суду, що після розлучення з 1996 року колишнього чоловіка [PERSON] не бачила. 29.07.2020 р. на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло в перекладі на українську мову свідоцтво №1529/20, що засвідчує факт перебування в живих, посвідчене 29.06.2020 р. нотаріусом у м. Хайфа Ізраїль, за яким [PERSON] , [INFO] , перебуває в живих. При цьому, на вказаному документі проставлено апостиль. (а.с. 22 т. 2) Згідно ст. 3 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, учасниками якої є Україна та Ізраїль єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред`явника документа. Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ. Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення.(ст. 5 Конвенції) Оскільки свідоцтво №1529/20, що засвідчує факт перебування в живих, яке надійшло на адресу суду містить апостиль, який засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, підстав для не врахування вказаного письмового доказу при розгляді справи судом не встановлено. Водночас, сторона заявника в судовому засіданні 16.10.2020 р. та в письмовій заяві від 04.08.2020 р. (а.с. 4-6 т.2) відмовилась від надання перекладу документів для направлення судового доручення до Ізраїлю та просила розглянути справу за наявними матеріалами. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи отримання судом відомостей про перебування [PERSON] в живих на території Ізраїлю, а також те, що заявником не було надано безумовних доказів того, що [PERSON] помер, підстав для оголошення [PERSON] померлим, суд не вбачає.

Outcome: dismissed