Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05.04.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Шевченко Ю.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за номером 346, позивач - [PERSON] є власником квартири площею 58,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, його право власності також підтверджується витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.06.2019 року № 171401633. Оригінали правовстановлюючих документів на зазначену вище квартиру зберігались позивачем за адресою його фактичної реєстрації та проживання, а саме: [ADDRESS] . З весни 2014 року місто Луганськ контролюється незаконними збройними формуваннями, влітку 2014 року внаслідок відсутності контролю правопорядку та бойовими діями, що призвело до постійних переїздів з постійного місця проживання вказані документи було втрачено. Станом на час подання цієї заяви місто Луганськ Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Луганськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Робоче місце нотаріуса Шевченко Ю.Ю. знаходилось в місті Луганськ. Нотаріальний архів та всі документи зазначеного нотаріуса також знаходяться в місті Луганськ. З приводу можливості отримання дублікату договору купівлі-продажу від 05.04.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Шевченко Ю.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за номером 346, позивач звернувся до Головного територіального управління юстиції в Луганській області. Однак отримав відповідь, що приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Шевченко Юлії Юріївни була припинена 20 січня 2015 року. Архів та документи нотаріального діловодства приватного нотаріуса Шевченко Ю.Ю. нікуди не передавалися, і залишаються за попереднім місцем розташування робочого місця приватного нотаріуса на тимчасово окупованій території Луганської області. Тобто, отримати дублікат договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Шевченко Ю.Ю. від 05.04.2011, немає можливості. Таким чином, у позивача відсутня будь-яка можливість отримати повторно правовстановлюючі документи або їх дублікати на квартиру, яка належить йому на праві приватної власності. Вказані обставини порушують право позивача на вільне володіння та розпорядження належним майном, адже без наявності правовстановлюючих документів він не може вчиняти жодних дій з вказаним майном та відповідно відчужувати його. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено, що згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 05.04.2011, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Шевченко Ю.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 346, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 171401633 від 24.06.2019. ТОВ «Партнер нерухомості» позивачу [PERSON] 17.11.2013 року видав технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Згідно з копією відповіді Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 4353/ПІ/Щ/24/04 від 03.07.2019, згідно з наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 20.01.2015 № 9-В «Про припинення приватної нотаріальної діяльності Шевченко Ю.Ю.» приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Шевченко Юлії Юріївни була припинена 20 січня 2015 року. Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус зобов`язаний забезпечити зберігання документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса протягом усього строку здійснення ним нотаріальної діяльності. У разі припинення приватної нотаріальної діяльності документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса передаються ним до відповідного державного нотаріального архіву в порядку, встановленому законодавством. Згідно з наказом Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 № 46-В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» (зі змінами) Луганський обласний державний нотаріальний архів був переміщений до м. Старобільськ Луганської області. Наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 21.02.2019 № 56/В «Про зміну місцезнаходження Луганського обласного державного нотаріального архіву» Луганський обласний державний нотаріальний архів переміщений до м. Сєвєродонецьк (нова юридична адреса: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 52-А). Однак, архів та документи нотаріального діловодства приватного нотаріуса Шевченко Ю.Ю. нікуди не передавалися, і залишаються за попереднім місцем розташування робочого місця приватного нотаріуса на тимчасово окупованій території Луганської області. Їх перевезення неможливе у зв`язку з відсутністю гарантій забезпечення схоронності вищевказаних документів, а також забезпечення безпеки, життя і здоров`я працівників Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Тобто, отримати дублікат договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Шевченко Ю.Ю. від 05.04.2011, немає можливості. Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~власності на\~нерухоме майно,\~а саме\~належну йому\~квартиру,\~правовстановлюючі документи\~на яку\~він втратив\~і відновити\~їх немає\~можливості. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З наведених\~матеріалів справи\~судом встановлено,\~що позивач не має можливості отримати повторно правовстановлюючі документи або їх дублікати на належну йому на праві приватної власності квартиру, що позбавляє його можливості вільно володіти та розпоряджатися належним йому майном. Суд вважає, що в даному випадку право позивача підлягає судовому захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами про визнання за ним права власності на майно у зв`язку з втратою ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на квартиру підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved