Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] в якій просить суд: усунути перешкоди у здійсненні права користування 4/9 частиною квартири [ADDRESS] шляхом вселення його до квартири; визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: виділити йому в користування 1-у житлову кімнату № 4 згідно з планом технічного паспорту площею 17,5 кв.м; виділити в користування [PERSON] 3-ю житлову кімнату № 8 згідно з планом технічного паспорту площею 11,7 кв.м.; виділити в користування [PERSON] 2-гу житлову кімнату № 5 згідно з планом технічного паспорту площею 10,4 кв.м.; у спільному користуванні залишити коридор № 1№ 1 - коридор - 10,9 кв.м.; № 2 - кладову - 1,5 кв.м.; № 3 - кухню - 8,7 кв.м.; № 6 - ванну - 2,7 кв.м.; № 7 - туалет - 1,1 кв.м.; І -лоджію - 2,4 кв.м. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначає, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.11.1993 року виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів, та згідно з розпорядженням № И-2909, зареєстрованого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі №41п за реєстровим №25, в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №14017972 квартира [ADDRESS] належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частинах, а саме по 1/3 частці кожному з них. Після смерті його батька [PERSON], померлого 12.05.2005 року, він та відповідачі прийняли 1/3 частину квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS], у спадок в рівних частинах по 1/9 частки квартири кожний. 10 грудня 2007 року згідно договору дарування від 10.12.2007 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-4403 [PERSON] подарувала йому належну їй 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Згідно технічної документації на квартиру [ADDRESS] 1/9+1/3 частина квартири належить йому, 1/9+1/3 частина квартири належить [PERSON] та 1/9 частина квартири належить [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Отже, йому на сьогоднішній день належить 4/9 частини спірної квартири, що підтверджується витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно № 10371090 від 12.04.2006р. та № 17352416 від 14.01.2008р. Дана квартира, загальною площею 66,9 кв.м., жилою площею 39,6 кв.м. складається з таких помешкань: № 1 - коридор - 10,9 кв.м.; № 2 - кладова- 1,5 кв.м.; № 3 - кухня - 8,7 кв.м.; № 4 - 1-а житлова кімната площею 17,5 кв.м.; № 5 - 2-а житлова кімната площею 10,4 кв.м.; № 6 - ванна - 2,7 кв.м.; № 7 - туалет -1,1 кв.м.; № 8 3-а житлова кімната площею 11,7 кв.м.; 1 - лоджа - 2,4 кв.м. На даний час у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON]. Він тривалий час проживав окремо, при цьому все одно ніс витрати по утриманню спірної квартири, що підтверджується платіжним документами за комунальні послуги. Угоди щодо користування спірною квартирою між ним та відповідачами не укладалися та дійти до спільної домовленості щодо порядку користування квартирою вони не можуть. Так склалися обставини, що на сьогоднішній день йому немає де жити, окрім квартири [ADDRESS], та він вимушений був звернутися до відповідачів з вимогою вселитися в зазначену квартиру та законно користуватися і володіти своєю 4/9 частиною квартири [ADDRESS]. Однак, відповідачі чинять йому перешкоди, не дозволяють мешкати у спірній квартирі та користуватися належною на праві власності часткою. Відповідачі зайняли три житлові кімнати площею 17,5 кв.м., 10,4 кв.м. та 11,7 кв.м. до яких він не має доступу, адже відповідачі забороняють йому ними користуватися, обґрунтовуючи це тим, що там знаходяться їх особисті речі. Вважає, що він позбавлений можливості мешкати в даному житлі, а внаслідок чого не може здійснювати свої законні права щодо користування та розпорядження 4/9 частиною квартири [ADDRESS], в зв'язку з чим, я змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених майнових прав. Він вважає, так як квартира трьохкімнатна, вони троє можуть вільно розділити кімнати, по кімнаті для кожного окремо, а інші приміщення виділити в загальне користування. У зв'язку з чим, він пропоную визначити порядок користування квартирою наступним чином: у його користування виділити 1шу житлову кімнату № 4 площею 17,5 кв.м., в користування [PERSON] виділити 3-ю житлову кімнату № 8 площею 11,7 кв.м., в користування [PERSON] 2-у житлову кімнату № 5 площею 10,4 кв.м., а у спільному користуванні залишити коридор № 1№ 1 - коридор - 10,9 кв.м.;№ 2 - кладова - 1,5 кв.м.; № 3 - кухня - 8,7 кв.м.; № 6 - ванна - 2,7 кв.м.; № 7 - туалет - 1,1 кв.м.; І - лоджа - 2,4 кв.м. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили пред'явлений позов задовольнити. В обґрунтування вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачі позовні вимоги не визнали та просили суд у задоволенні пред'явленого позову відмовити у повному обсязі. Зазначили, що відповідача пускатимуть у квартиру лише коли там перебуватиме [PERSON] та якщо позивач у повному обсязі сплачуватиме комунальні послуги. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.11.1993 року виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів, та згідно з розпорядженням № И-2909, зареєстрованого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі №41п за реєстровим №25, в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №14017972 квартира [ADDRESS] належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частинах, а саме по 1/3 частці кожному з них. Після смерті [PERSON], померлого 12.05.2005 року, сторони прийняли 1/3 частину квартири у спадок в рівних частинах по 1/9 частки кожний із них. За договором дарування від 10.12.2007 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-4403, відповідачка [PERSON] подарувала позивачу належну їй 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Таким чином, позивачу та відповідачу [PERSON] належить по 4/9 частки кожному з них, а їхній матері належить 1/9 частка у спірному майні. Спірна квартира має загальну площу 66,9 кв.м., із них житлова площа становить 39,6 кв.м., та в цілому складається з наступних приміщень: № 1 - коридор - 10,9 кв.м.; № 2 - кладова- 1,5 кв.м.; № 3 - кухня - 8,7 кв.м.; № 4 - 1-а житлова кімната площею 17,5 кв.м.; № 5 - 2-а житлова кімната площею 10,4 кв.м.; № 6 - ванна - 2,7 кв.м.; № 7 - туалет -1,1 кв.м.; № 8 3-а житлова кімната площею 11,7 кв.м.; 1 - лоджа - 2,4 кв.м. Як було встановлено в судовому засіданні із пояснень сторін у спірній квартирі зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON], а позивач проживає окремо та не має змоги вільно користуватися належною йому 4/9 часткою квартири, оскільки відповідачі чинять йому перешкоди у цьому, не забезпечують доступу до квартири в цілому. З приводу користування квартирою, витрачанням коштів на її утримання, в сторін виникають численні конфлікти та свари у чому суд змір переконатися безпосередньо у судовому засіданні. Жодних угод з приводу користування спірною квартирою між сторонами укладено не було та вони не мають змоги добровільно дійти згоди щодо користування приміщенням квартири. Відповідачі в судовому засіданні підтвердили, що ними зайняті всі три житлові кімнати до яких вони можуть дозволити позивачу зайти, але лише у присутності [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. За встановлених в судовому засіданні обставин, позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими, але такими, що підлягають частковому задоволенню та суд вважає необхідним вселити позивача у спірну квартиру, оскільки він є законним власником її 4/9 частини, та має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном, при цьому, з урахуванням віку, стану здоров'я [PERSON], та сімейного стану сторін, суд вважає необхідним визначити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS]: виділити [PERSON] в користування житлову кімнату (приміщення № 8), площею 11,7 кв.м.; виділити [PERSON] в користування житлову кімнату (приміщення № 5), площею 10,4 кв.м; виділити [PERSON] в користування житлову кімнату (приміщення № 4), площею 17,5 кв.м. У спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд вважає можливим залишити всі інші приміщення квартири [ADDRESS], а саме: коридор (10,9 кв.м, приміщення № 1), кладову (1,5 кв.м., приміщення № 2), кухню (8,7 кв.м, приміщення № 3), ванну (2,7 кв.м., приміщення № 6), туалет (1,1 кв.м, приміщення № 7), лоджію (2,4 кв.м, приміщення № І). Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial