Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в Мукачівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 лютого 2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 05 лютого 2014 року шлюб між ними було розірвано, дитина залишилась проживати з відповідачем. Деякий час після розірвання шлюбу відповідач надавала йому можливість спілкуватися з сином, однак з початку червня 2014 року почала в цьому перешкоджати. З метою усунення перешкод у спілкуванні з дитиною він звернувся до органу опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому, яким 05.08.2014 року було прийнято рішення про спосіб участі батька у вихованні дитини. Цим рішенням було встановлено дні та години, коли він може спілкуватися з сином, однак відповідач і надалі не дає можливості це робити, що змушує його звернутися до суду. Він, як батько, має право і зобов'язаний брати участь у вихованні своєї дитини, перешкоджати йому в цьому відповідач не має права. В зв'язку з цим позивач просить зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином, визначити, що він може спілкуватися з сином в період з 10.00 год. до 18.00 год. першу та третю суботу місяця і другу та четверту неділю місяця, таке спілкування має відбуватися на території фактичного проживання батька або на його розсуд, зобов'язати відповідача повідомляти його про термін від'їзду сина за межі м.Мукачево та місце його перебування шляхом письмового повідомлення, яке вручати особисто або надсилати поштою, не пізніше ніж за 10 днів перед від'їздом, дозволити йому необмежене спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, зобов'язати відповідача за два дні до дня його зустрічі з сином надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просив його задовольнити. При цьому пояснив, що шлюб між ними було розірвано з ініціативи відповідача, на даний час він не може забирати дитину та спілкуватися з нею, відповідач йому в цьому перешкоджає, ігнорує його. Рішенням органу опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому йому встановлено способи участі у вихованні дитини, дане рішення він не оскаржував. Представник позивача в судовому засіданні також позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що ніякі перешкоди вона позивачу у спілкуванні з сином не робить. Були випадки, коли спілкуватися з сином позивачу вона не дозволила, оскільки він її ображав в присутності дитини, виражався нецензурними словами, принижував її. Вона просила позивача припинити таку поведінку, однак він продовжував це робити, в зв'язку з чим вона не дозволяла йому спілкуватися з дитиною. Фактично вона не заперечує, щоб батько спілкувався з сином, однак якщо він не буде її принижувати. Із встановленими органом опіки та піклування способами участі батька у вихованні дитини вона згідна, також не заперечує, щоб збільшити час спілкування, а саме не до 15.00 год. в суботу, а до 18.00 год., та не з 14.00 год. неділі, а з 10.00 год. Разом з тим відповідач заперечила проти заявленої вимоги щодо покладення на неї обов'язку письмово повідомляти позивача про місце перебування сина. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково, а саме пояснив, що не заперечує проти задоволення вимоги щодо усунення перешкод в спілкуванні батька з сином, однак заперечує щодо вимоги про надання письмових повідомлень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 26 лютого 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС по м.Мукачево. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 лютого 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, за взаємною згодою сторін дитина залишилась проживати з відповідачем. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] забороняла позивачу спілкуватись з дитиною, рішенням органу опіки і піклування Мукачівського міськвиконкому № 134 від 05.08.2014 року були визначені способи участі позивача [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином: з 10.00 год. до 15.00 год. в першу та третю суботу місяця і з 14.00 год. до 18.00 год. в другу та четверту неділю місяця, або в інший час по домовленості між батьками дитини. Вказане рішення органу опіки та піклування ніким не оспорювалося, з визначеними способами участі у вихованні дітей сторони погодилися. Відповідачем в судовому засіданні визнається факт, що мали місце факти порушення прав позивача на спілкування з сином, оскільки були випадки, коли вона не дозволила йому забирати дитину з собою та спілкуватися з ними. Відповідно до ст.153 СК України батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Будь-яких випадків, які б свідчили про встановлення обмеження позивача на спілкування з дітьми, судом не встановлено. Згідно ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Стаття 158 СК України передбачає, що за заявою батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Як зазначено вище, органом опіки та піклування визначено способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею батька, з цього питання прийняте відповідне рішення. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Даною статтею також передбачено право суду визначити способи участі одного з батьків у вихованні дитини, однак під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Оскільки органом опіки та піклування прийнято рішення з врахуванням всіх зазначених обставин, дане рішення ніким не оскаржувалося, суд приходить до висновку про недоцільність визначення будь-яких інших способів участі батька у вихованні дитини. Разом з тим суд враховує, що сторони погоджуються на збільшення часу спілкування батька з дитиною, встановленого органом опіки та піклування, а саме не до 15.00 год. в суботу, а до 18.00 год., та не з 14.00 год. неділі, а з 10.00 год. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що відповідачем чиняться перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною та її вихованні, такі перешкоди є неприпустимими, а тому позивач має право на усунення таких перешкод і його право підлягає захисту. Таким чином, позов в частині усунення позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною у дні, встановлені рішенням органу опіки та піклування з врахуванням погодженого ними часу, підлягає до задоволення. При цьому, не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо встановлення спілкування з дитиною на території фактичного проживання батька або на його розсуд, зобов'язання відповідача повідомляти його про термін від'їзду сина за межі м.Мукачево та місце його перебування шляхом письмового повідомлення, яке вручати особисто або надсилати поштою, не пізніше ніж за 10 днів перед від'їздом, дозволити йому необмежене спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, зобов'язати відповідача за два дні до дня його зустрічі з сином надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини. Вищевказані вимоги нічим не обґрунтовані та безпідставні, в судовому засіданні позивачем на їх підтвердження не надано жодного доказу. Оскільки вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд вважає, що їх слід присудити сторонам пропорційно до частини позовних вимог, які задоволено та в задоволенні яких відмовлено.

Outcome: partial