Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] міської ради, третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Департаменту адміністративних послуг ВМР, [PERSON] ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про припинення права власності на 33/100 будинковолодіння № 51 по вул. Белінського в м. Вінниця у звязку з його знищенням. Позовні вимоги мотивував тим, що позивач з 1990 року є власником 67/100 частки будинковолодіння по вул. Белінського, 51 в м. Вінниця. Іншими співвласниками 33/100 зазначеного будинковолодіння є йог тітка [PERSON] та [PERSON]. За твердженням позивача [PERSON] померла в 1984 році а [PERSON] померла 09 липня 1996 року, спадкоємцем якої є [PERSON], який є відповідачем по справі, інформацією про спадкоємців [PERSON] невідома. Відповідно до даних будинкової книги, [PERSON] та [PERSON] не були зареєстровані за вказаною адресою. Відповідно до даних технічного паспорту виготовленого станом на 1990 рік, зазначене будинковолодіння складалось з будинку «А», сараїв Б, б, б1, навісу В, погребу Д, вбиральні Г, при чому сараї Б, б, б1, навіс В, вбиральня Г та погреб Д побудовані самочинно. Відповідно до даних технічного паспорту виготовленого станом на 2012 рік, зазначене будинковолодіння складається з з будинку Ж, уборної З та погрібу Д, а тому позивач вважає, що майно належне [PERSON] та [PERSON] є знищеним, а право власності на нього відповідно до ст.. 349 ЦК України підлягає припиненню. За наведеного просить припинити право власності на 33/100 частки будинковолодіння № 51 по вул. Белінського в м. Вінниця, що належить [PERSON] та [PERSON] у звязку з його знищенням. Судові витрати просить залишити за позивачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2016 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучена [PERSON] обєднана державна податкова інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (а. с. 75). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2017 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучені [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 110). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав на підставах, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнала, просила суд його задоволенні відмовити. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вимог позовної заяви, просила суд у їх задоволенні відмовити. Інші особи, які беруть участь у справі до судового засідання не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до положень цивільно-процесуального законодавства України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи на будинковолодіння по вул. Белінського, 51 в м. Вінниця, заслухавши пояснення сторін та свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Відповідно до договору купівлі-продажу від 12 січня 1990 року, посвідчений старшим державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] придбав 67/100 будинковолодіння по вул. Белінського, 51 (49) у м. Вінниця, яка складається з 2-х кімнат , кухні, сіней, хліва. Право власності на 67/100 зазначеного будинковолодіння зареєстроване у ВООБТІ за [PERSON] 07 травня 1992 року (а. с. 3-4). Відповідно до інформації, яка міститься в матеріалах справи, а саме копіях технічних паспортів на будинковолодіння по вул. Белінського, 51 в м. Вінниця, виготовлених станом на 1992 та 2012 роки, співвласниками 33/100 частки зазначеного будинковолодіння зазначено [PERSON] та [PERSON] (а. с. 17-22). Відповідно до копії запису акту про смерть від 09 липня 1996 року № 1868, [PERSON] померла 09 липня 1996 року (а. с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про смерть сер. ІІ-АМ № 315064 від 27 березня 1984 року, [PERSON] померла 26 березня 1984 року (а. с. 71). Судом за клопотанням сторін здійснено заходи щодо встановлення кола спадкоємців щодо майна померлих [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до відповідей Першої та Третьої вінницьких державних нотаріальних контор, за данними Спадкового реєстру та архівними даними, спадкові справи після смерті [PERSON] не заводились, що підтверджується відповідними витягами із спадкового реєстру (а. с. 54-55, 62-63). Відповідно до відповіді Другої вінницької державної нотаріальної контори від 13 січня 2017 року спадкова справа щодо майна померлої 26 березня 1984 року [PERSON] заведена 11 травня 1984 року в Першій вінницькій державній нотаріальній конторі. Відповідно до наданих суду копій матеріалів зазначеної спадкової справи, свідоцтво на право власності на частку в будинковолодіння по вул. Белінського, 51 в м. Вінниці після смерті [PERSON] не видавалось. З наведеного вбачається, що співвласники 33/100 частки будинковолодіння по вул. Белінського, 51 в м. Вінниці померли. При цьому сторонами не доведено наявність спадкоємців щодо зазначеного майна а відповідно судом і не встановлено наявність осіб, які прийняли спадщину. Відповідно до копії технічного паспорта виготовленого станом на 17 січня 1990 року на будинковолодіння по вул. Белінського 51 у м. Вінниця, останнє складається з будинку літ «А», сараїв Б, б, б1, навісу В, погребу Д, вбиральні Г, при чому сараї Б, б, б1, навіс В, вбиральня Г та погреб Д побудовані самочинно (а. с. 17-20). Відповідно до копії технічного паспорта виготовленого станом на 12 грудня 2012 року на будинковолодіння по вул. Белінського 51 у м. Вінниця, останнє складається з житлового будинку літ «Ж», цокольного поверху п/Ж, убиральні З, погрібу Д, при чому житловий будинок літ «Ж», цокольний поверх п/Ж, убиральня З - збудовані самочинно. Крім того паспорт містить примітку, відповідно до якої право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] в звязку із знесенням житлового будинку літ «А» необхідно припинити (а. с. 21-22). Зазначаючи про порушення своїх прав, позивач просить припинити право власності на 33/100 частки будинковолодіння № 51 по вул. Белінського в м. Вінниця, що належить [PERSON] та [PERSON] у звязку з його знищенням. Відповідно до положень ст. 346 ЦК України, право власності припиняється зокрема і у разі знищення майна. Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦК України, право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. З матеріалів справи вбачається та підтверджується письмовими доказами, що житловий будинок літ «А» по вул. Белінського, 51 в м. Вінниця є знищеним. За нормами ст. 349 ЦК України, право власності на зазначений житловий будинок має бути припинене, адже не існує обєкта права власності. Натомість, положеннями ч. 2 ст. 349 ЦК України встановлений порядок припинення права власності, який повязується із фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. З моменту внесення відповіднх змін до реєстру припиняється право на це майно. При цьому з аналізу зазначеної норми вбачається, що право власності припиняється на все майно, яке є знищеним. Натомість позивач просить припинити право власності не на житловий будинок літ «А», а на 33/100 частки [PERSON] та [PERSON] в будинковолодінні, що за своїм змістом є ширше, адже у разі припинення права власності на житловий будинок під літ «А», (яка є складовою будинковолодіння), то припиняється право власності на вказану будівлі всіх його співвласників, у разі припинення права власності як того просить позивач, тобто 33/100 частки будинковолодіння, які зареєстровані за [PERSON] та [PERSON], відносно останніх припиняється право власності на будинковолодіння в цілому. Крім того, згідно позовних вимог, позивач не ставить питання про припинення, також, за ним, як співвласника будинковолодіння, права власності на знищену будівлю. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, натомість у даному випадку, суд вважає, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права, а тому вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed