Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва» про стягнення невиплаченої компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. Позов мотивував тим, що [PERSON] працював на ПАТ «ВУМІАБ» з 04.07.1983 року по 14.07.2016 року. Позивач був прийнятий на роботу до управління механізації і автотранспорту будівництва Трест «Західелеватормлинбуд» по переводу машиністом екскаватора. Управління механізації і автотранспорту будівництва Трест «Західелеватормлинбуд» перейменовано в орендне підприємство «Управління механізації і автотранспорту будівництва», про що вчинено запис від 25.04.1994 року відповідно до наказу №77 від 28.04.1994року. Орендне підприємство «Управління механізації і автотранспорту будівництва» було перейменовано у відкрите акціонерне товариство «Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва» про що вчинено запис від 12.03.1997 року на підставі наказу №22 від 01.04.1997року. Відкрите акціонерне товариство «Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва» перейменовано в публічного акціонерного товариства «Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва» про що вчинено запис від 01.06.2012 року відповідно до наказу №97 від 31.05.2012 року. 14.07.2016 року позивача було звільнено з посади водія відповідно до наказу №51 к від 14.07.2016 року та нараховано компенсацію за невикористані відпустки з 14.07.2002 року по 14.07.2016 року за 336 календарних днів. Відповідно до довідки ПАТ «ВУМІАБ» про середню заробітну плату від 30.09.2016 року №1 середньоденна заробітна плата позивача становить 94,53грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 31762,08грн. компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Не заперечував щодо його задоволення. Враховуючи вимоги ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підставі для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки [PERSON] з 04.07.1983 року по 14.07.2016 року працював на ПАТ «ВУМІАБ» (а.с.2). Відповідно до наказу №40-К від 04.07.1983 року [PERSON] прийнятий на роботу до управління механізації і автотранспорту будівництва Трест «Західелеватормлинбуд» по переводу машиністом екскаватором (а.с.7). Управління механізації і автотранспорту будівництва Трест «Західелеватормлинбуд» перейменовано в орендне підприємство «Управління механізації і автотранспорту будівництва», про що вчинено запис від 25.04.1994 року відповідно до наказу №77 від 28.04.1994року. Орендне підприємство «Управління механізації і автотранспорту будівництва» було перейменовано у відкрите акціонерне товариство «Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва» про що вчинено запис від 12.03.1997 року на підставі наказу №22 від 01.04.1997року. Відкрите акціонерне товариство «Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва» перейменовано в публічного акціонерного товариства «Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва» про що вчинено запис від 01.06.2012 року відповідно до наказу №97 від 31.05.2012 року. 14.07.2016 року позивача було звільнено з посади водія відповідно до наказу №51 к від 14.07.2016 року та нараховано компенсацію за невикористані відпустки з 14.07.2002 року по 14.07.2016 року за 336 календарних днів (а.с.3). Відповідно до довідки ПАТ «ВУМІАБ» про середню заробітну плату від 30.09.2016 року №1 середньоденна заробітна плата позивача становить 94,53грн. (а.с.4). Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про відпустку» від 15.11.1966року №504/96- ВР право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи. Як визначено ч.1 ст. 24 ЗУ «Про відпустку» від 15.11.1966року №504/96- ВР у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину інваліда з дитинства підгрупи А І групи. Відповідно до\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 КЗпП України. Відповідно до\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд переконавшись у наявності законних підстав, приймає визнання відповідачем даного позову та приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20гривень. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 47, 116 КЗпП України, ЗУ «Про відпустку»,

Outcome: approved