Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ПАТ «Дельта-банк» про визнання договорів припиненими. Свій позов обґрунтовує тим, що 31 жовтня 2008 року з метою надання забезпечення виконання зобовязань ПП «ГРК «Апельсин» перед ПАТ «Кредитпромбанк» за кредитними договорами, між ним та ПП «ГРК «Апельсин» був укладений договір про надання поручительських послуг, відповідно до якого, він погодився на безоплатній основі виступити поручителем перед ПАТ «Кредитпромбанк» за зобовязаннями ПП «ГРК «Апельсин». 18 лютого 2009 року між ПП «ГРК «Апельсин» та ПАТ «Кредитпромбанк» був укладений кредитний договір 49.8.3/01/2009-КЛТ, відповідно до умов якого, ПАТ «Кредитпромбанк» зобовязався надати ПП «ГРК «Апельсин» кредит в межах загальної суми 2500000 грн. Згідно п. 3.4.5. Кредитного договору, повне погашення заборгованості за кредитом мало відбутись не пізніше 17 лютого 2012 року. 18 лютого 2009 року між ним та ПАТ «Кредитпромбанк» було укладено договір поруки № 49.8.3/01/ПК03/09-КЛТ, згідно з яким він зобовязався солідарно відповідати перед ПАТ «Кредитпромбанк» за своєчасне та повне виконання зобовязань ПП «ГРК «Апельсин» за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ч. 1ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із п. 4.1 договорів поруки, вказані договори втрачають чинність після повного погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Зі змісту договору поруки вбачається, що строк припинення поруки не встановлений, тому згідно з вимогами вказаних вище норм матеріального права, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку з застосуванням права на повернення кредиту достроково не пред'явить вимог поручителя. Таким чином, враховуючи те, що строком повернення кредиту по кредит договору визначено 17 лютого 2012 року, ПАТ «Кредитпромбанк» мав право предявити до вимоги як до поручителя не пізніше 18 серпня 2012 року В той же час, ПАТ «Кредитпромбанк» не предявляв до нього вимог щодо погашення кредитних заборгованостей ПП «ГРК «Апельсині, що свідчить про припинення відповідних договорів поруки. Просив суд визнати договір про надання поручительських послуг від 30 жовтня 2008 року, укладений між [PERSON] та ПП ГРК «Апельсин» та договір поруки №49.8.3/01/ПК03/09-КЛТ від 18 лютого 2009 року, укладений між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк» припиненими з 18 серпня 2012 року. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 квітня 2017 року до участі в справі залучено ПАТ «Дельта банк» в якості процесуального правонаступника ПАТ «Кредитпромбанк». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю. Представник ПП «ГРК «Апельсин» в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Представник ПАТ «Дельта банк» в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 30 жовтня 2008 року між [PERSON] та ПП «ГРК «Апельсин» був укладений договір про надання поручительських послуг. Згідно п.1.1. договору, у порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель зобовязується безоплатно виступити поручителем та зобовязанням боржника перед ВАТ «Кредитпромбанк», шляхом підписання відповідного договору поруки. Відповідно до п.2.1. поручитель зобовязаний особисто надати боржнику визначені цим договором послуги шляхом підписання договорів поруки із ВАТ «Кредитпромбанк». Пунктом 5.2. договору передбачено, що дія цього договору припиняється у момент припинення дії договорів поруки, укладених на його виконання. 18 лютого 2009 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк» та ПП Готельно-ресторанний комплекс Апельсин був укладений кредитний договір №49.8.3/01/2009-КЛТ. Пунктом 1.1. договору передбачено, що цим договором встановлюється процедура та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 2500000 грн. Пунктом 3.4.5. кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, визначені відповідними додатковими угодами, але у будь-якому випадку не пізніше 17 лютого 2012 року. Пунктом 3.4.3. кредитного договору визначено, що позичальник зобовязаний сплачувати банку нараховані проценти за кожним кредитом, наданим згідно з додатковими угодами, 25 числа кожного місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та у день повного погашення заборгованості за кредитом, вказаний у відповідній додатковій угоді. Відповідно до п.4.2. договору основним забезпеченням повернення кредитів, сплати процентів за користування ними, комісії та пені є іпотека нерухомого майна, згідно з іпотечним договором №49.12/01/16/09 від 18 лютого 2009 року, застава рухомого майна згідно з договором застави №49.12/01/35/09 від 18 лютого 2009 року, поручительство [PERSON], згідно з договором поруки №49.8.3/01/ПК03/09-КЛТ від 18 лютого 2009 року, поручительство [PERSON] згідно з договором поруки №49.8.3/01/ПК04/09-КЛТ від 18 лютого 2009 року. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк») та [PERSON] було укладено договір поруки №49.8.3/01/ПК 03/09-КЛТ від 18 лютого 2009 року. Згідно з п. 1.1. зазначеного вище договору поруки поручитель зобовязався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань позичальника за кредитним договором Пунктом 1.2. договору поруки передбачено, що строк повного погашення заборгованості за кредитною лінією 17 лютого 2012 року Пунктом 1.3. договору поруки визначено, що поручитель бере на себе зобовязання відповідати перед банком у тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник. 27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» був укладений договір про купівлі-продажу прав вимоги, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом . Відповідно до п. 2.1 цього договору продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх та сплатити загальну купівельну ціну. Відповідно до п. 1.1. договору право вимоги означає всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до позичальника за Кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за договором забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю щодо виконання позичальником та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обовязків за кредитним договором та договорами забезпечення. Пунктом 7.1. договору передбачено, що цей договір набуває чинності у момент його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і залишатиметься чинним до моменту виконання сторонами своїх зобовязань за ним у повному обсязі. Відповідно до додатку №\~ 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 27 вересня 2013 року (перелік прав вимоги за кредитами) право вимоги за кредитним договором №49.8.3/01/2009-КЛТ від 18 лютого 2009 року з усіма змінами та доповненнями перейшло до АТ «Дельта Банк». Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Разом з тим, частина 4 статті 559 Цивільного кодексу України визначає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Тому відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України шестимісячний строк для предявлення вимоги до поручителів повинен обраховуватись з дня настання строку виконання основного зобовязання, яким, на думку суду, визначений кредитним договором №49.8.3/01/2009-КЛТ від 18 лютого 2009 року не пізніше 17 лютого 2012 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач повинен був протягом шести місяців, тобто до 17 серпня 2017 року предявити вимогу до поручителя, чого зроблено не було, а тому порука за договором про надання поручительських послуг від 30 жовтня 2008 року, укладеним між [PERSON] та ПП «ГРК «Апельсин» та договором поруки №49.8.3/01/ПК03/09-КЛТ від 18 лютого 2009 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк» є припиненою з 18 серпня 2012 року. Вказане повністю узгоджується з правовою позицією ВСУ від 20 квітня 2016 року у справі №6-2662цс15, в якій вказано на те, що з огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобовязання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості предявити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобовязання за договором поруки слід предявити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). При цьому суд враховує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року, яке набрало законної сили відмовлено ПАТ «Дельта Банк» в задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення з ПП «ГРК Апельсин» та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №49.8.3/01/2009-КЛТ від 18 лютого 2009 року у розмірі 10878964 грн. 35 коп. Відмовляючи в задоволенні цієї вимоги суд прийшов до висновку про те, що відповідно до Кредитного договору №49.8.3/01/2009-КЛТ від 18 лютого 2009 року ПП ГРК Апельсин заборгованість повинно повністю погасити не пізніше 17 лютого 2012 року, тому на думку суду позивач пропустив до поручителів 6 місячний строк предявлення вимоги, оскільки звернувся до суду з позовом 18 лютого 2014 року. Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивач щодо застосування строку позовної давності, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, 18 лютого 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] , ПП ГРК Апельсин про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просило суд стягнути з ПП ГРК «Апельсин», [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №49.8.3/01/2009-КЛТ від 18 лютого 2009 року у розмірі 10878964 грн. 35 коп. У звязку з цим суд вважає, що трирічний строк позовної давності слід рахувати з 18 лютого 2014 року. З вказаним позовом до суду позивач звернувся 2 грудня 2016 року в межах строку позовної давності. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного, ст. ст.553,554,559 ЦК України,

Outcome: approved