Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2012 року по 2017 рік та у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Після припинення шлюбних відносин дочка залишилась проживати з [PERSON] . У зв`язку з веденням відповідачкою способу життя, що не передбачає наявності дитини в сімї, він дуже часто забирає дитину до себе, водить в садок, одягає та виконує всі обов`язки притаманні батькам. Крім того, йому відомо, що відповідачка зловживає спиртними напоями та проживає з чоловіком, який вживає наркотичні засоби. У зв`язку з тим, що відповідачка вживає спиртні напої та пришла за донькою в дитячий садок в стані алкогольного сп`яніння директор дитячого садка №83 комбінованого типу Херсонської міської ради звертався до опікунської ради Корабельного району м.Херсона. На даний час йому не відомо в яких умовах проживає дочка, натомість він має у власності квартиру, в якій створені всі необхідні умови для проживання, фізичного та духовного розвитку доньки. Просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] ,разом з ним. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.01.2019 року суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 10.05.2019 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з нею. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 2012 по 2017 роки та у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Після припинення шлюбних відносин дочка залишилась проживати разом з нею за адресою: [ADDRESS] . 27.02.2019 року [PERSON] самовільно забрав дитину з дитячого садочка до місяця свого проживання та з того часу не дозволяє їй спілкуватися та бачитись з донькою. З 2006 року вона працює у відділі діловодства Херсонської міської ради, де продовжує працювати і по теперішній час, розмір її заробітної плати становить близько 7 000,00 грн., їй на праві власності належить трикімнатна квартира, за адресою: [ADDRESS] . У квартирі є окремо облаштована дитяча кімната, з іграшками та всіма зручностями для дитини. Вважає, що створення перешкод [PERSON] спілкуванню із донькою порушує не тільки її права як матері, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини, спір у позасудовому порядку не врегульований, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 15.07.2019 року об`єднано в одне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради про визначення місця проживання дитини та зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні радипід єдиним номером 766/24488/18. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просили відмовити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом, в останнє судове засідання не з`явилась, надала повноваження представнику. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. В задоволенні первісного позову [PERSON] просила відмовити. Представник третьої особи Органа опіки та піклування, в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради в судовому засіданні вважала, що за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та незаперечувалось сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебували фактичних шлюбних відносинах з 2012 року по 2017 рік та у них [INFO] народилася донька [PERSON] .. Після припинення фактичних шлюбних відносин, дитина залишилась проживати з матірю. 07.12.2018 року директор Херсонського ясла-садка №83 комбінованого типу Херсонської міської ради Гусєва Л.Я. звернулась до начальника опікунської ради Корабельного району м.Херсона з проханням звернути увагу на сімю [PERSON] , у зв`язку з тим, що: сімя неодноразово і систематично порушувала режим ЗДО (вчасно не забирали дитну), на неодноразові попередження вихователів реакція мами була неоднозначною, спираючись на доповідну записку вихователя мати принижує і погрожує їй. Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.12.2016 року [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] належить на праві власності 1/3 частина квартири [ADDRESS] . З висновку №129 від 18.01.2019 року, складеного Асоціацією психологів та психотерапевтів Херсонської міської ради вбачається, що [PERSON] знаходиться в спокійному стані. Фізично здорова, розвинута, розумна та вихована. Батько приділяє дитині увагу, займається її розвитком, вона дуже позитивно відноситься до нього. Він грається з нею, бажає підтримати довіру дитини. батько дає дитині стійке відчуття захищеності та хоче звільнити дитину від нестабільності ситуації, веде себе спокійно та дружньо. Стрес завжди погано позначається на розвитку дитини. На разі необхідно дитині обов`язково організувати режим стабільної безпечної бази проживання для розвитку та життя. Батько може створити такі умови та забезпечити доньці необхідні умови проживання. Ніяких негативних проявів у стосунках батька та дитини не виявлено. Дитина може постійно проживати у батьківському домі. Згідно акту обстеження житлових умов проживання малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , від 13.12.2018 року, проведеного на підставі заяви директора Херсонського ясла-садка №83, у помешкані чисто, прибрано. В кімнаті є вся необхідна мебель, ліжко, побутова техніка, телевізор, пральна машина-автомат, ноутбук. У наявності комунальні послуги. Для виховання та розвитку дитини є спальне місце, дитячі речі, взуття за віком, іграшки. Батькос створені належні умови для виховання та розвитку дитини. З висновку від 02.05.2019 року, складеного членом Херсонським відділенням Українського союза психотерапевтів Казанніковою Ю.Ю. вбачається, що дитина має високий рівень прив`язаності до батька, тато є значущою і авторитетною фігурою для дитини, а також людиною, яка забезпечує стабільність і безпеку. Ставлення до материнської фігурі не стабільне, при питанні про маму підвищується рухова активність, дитина нервує. За словами [PERSON] до неї було використано психологічне і фізичне (сексуального характеру) насильство вдома у мами. Відповідно до характеристики від 02.04.2019 року, виданої ПП «Контур2018» Сухачевський В.М., директор ПП «Контур2018», працює на посаді з 10.07.2018 року. За цей час зарекомендував субу виключно з позитивної сторони, на високому рівні виконуючи власні посадові обов`язки. У роботі сумлінний, цілеспрямований, завжди досягає поставленої мети та результату. Серед особистих якостей необхідно відзначити постійне прагнення до розвитку і самовдосконалення, творчі та креативні здібності. В колективі користується повагою та авторитетом. Згідно довідки №58 від 03.07.2018 року та №07-28/75 від 05.10.2019 року, виданих виконавчим комітетом Херсонської міської ради, [PERSON] працює у виконавчому комітеті Херсонської міської ради на посаді Головного спеціаліста та її заробіток за період з травня 2019 року по вересень 2019 року склав 37 924,34 грн. На час розгляду справи [PERSON] не працює. Відповідно до характеристики, виданої ОСББ «Скіф», [PERSON] тривалий час проживає у власній квартирі за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми неповнолітніми дітьми. Самостійними займається вихованням трьох дітей. Працює у Херсонській міській раді. Веде нормальний, законослухлянний, спосіб життя. Алкогольними напоями та наркотичними засобами не зловживає, громадський порядок не порушує. За весь час проживання за даною адресою з 1991 року і по теперішній час сусіди не мали жодних претензій і скарг до [PERSON] . Згідно акту обстеження житлових умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS] від 28.10.2019 року, проведеного на підставі адвокатського запиту, в помешкані наявні всі комунікації, індивідуальне опалення. Санітарно-гігієнічний стан квартири задовільний, санвузол потребує косметичного ремонту. Квартира об лаштована необхідною сучасною меблюю, забезпечена побутовою технікою, телевізором, холодильником, пральною машиною, кухонною плитою та іншим. Для виховання та розвитку дітей для кожної дитини є ліжко з постільною білизною, є шафи для зберігання речей,, місця для готування домашніх завдань. Діти забезпечені сезонним одягом та взуттям. Створені належні умови для виховання та розвитку дітей. З висновку від 17.01.2020 року № 02-14-19-25 орган опіки та піклування Корабельної районної у м. Херсоні ради вважає за доцільне, з урахуванням інтересів дитини, визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] крім того з висновку вбачається, що старші діти [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , постійно проживають разом із бабою, [PERSON] , а не з матір`ю, як раніше стверджувала [PERSON] . Мати надає гроші на придбання одягу та втуття для синів, але всі питання щодо забезпечення дітей продуктами харчування, контролю за навчальним процесом хлопців, питання виховання вирішуються фактично без участі матері. [PERSON] підтримує постійний зв`язок із співмешканцем, який не працює, піднімає руку на [PERSON] із яким мати систематично вживає алкогольні напої. Діти, [PERSON] та [PERSON] , які мають бажання проживати з матір`ю, враховуючи присутність сторонньої людини в її квартирі, сварки, які відбуваються за адресою проживання матері, те, що [PERSON] часто знаходиться у нетверезому стані, не можуть залишатися у неї вдома. [PERSON] , [PERSON] , говорять про безвідповідальне ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків як по відношенню до старших дітей, так і до малолітньої [PERSON] . Факти сумлінного виконання батьківських обов`язків [PERSON] письмово підтверджено у заявах [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Батько дбає про доньку, дівчина відвідує заняття у ДРК «Острів Скарбів». Умови проживання за адресою : [ADDRESS] , де створено належні умови для виховання, розвитку та утримання дитини. У [PERSON] є всі необхідні речі, одяг, продукти харчування, місце для сну та занять. Під час відвідування служби у справах дітей у супроводі батька дівчина була доглянута та спокійна. Згідно характеристики, виданої начальником відділу діловодства виконавчого комітету Херсонської міської ради Чупанова Н.О. у роботі здебільшого пасивна, прагень до самоосвіти не виявляє. Під час виконання завдань, в більшості випадків, потребує контролю з боку начальника відділу за якістю їх виконання. Рівень культури поведінки і спілкування з колегами та відвідувачами задовільний. Має дисциплінарне стягнення оголошено догану за порушення трудової дисципліни та визначеного режиму роботи. Згідно довідки про доходи від 13.11.2020 року, виданої засновником ПП «Контур2018» [PERSON] працює в ПП «Контур2018» на посаді директора та його заробітна плата за серпень-жовтень 2020 року склала 12 072,86 грн. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зазначили, що дитина наразі проживає разом з батьком, який повністю піклується про неї, мати не цікавиться дитиною, вживає алкогольні напої та веде антисоціальний спосіб життя, проживає з чоловіком, який вживає наркотичні речовини, коли дитина проживала з матірю, друзями її співмешканця щодо трирічної дитини було застосовано сексуальне насилля в той час як мати в сусідній кімнаті розпивала алкогольні напої. Відповідно до частин другої, восьмої та дев`ятої статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) зазначено, що: «у статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року. У частині першій статті 3 цієї Конвенції закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому, як правильно вважала колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). У зазначених справах ЄСПЛ не визначав обов`язкового врахування судами принципу 6 Декларації прав дитини. Підсумовуючи, слід зазначити, що Декларація прав дитини не є міжнародним договором. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. У зв`язку з наведеним Велика Палата Верховного Суду у справі № 522/16059/18 відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року». Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що між батьками, які проживають окремо, виник спір щодо місця проживання малолітньої дитини, дитина на даний час проживає з батьком, мати часто вживає алкогольні напої та мешкає з чоловіком, який вживає наркотичні речовини, крім того судом встановлено, що відносно [PERSON] в квартирі матері було застосовано сексуальне насилля, бажання матері забрати дитину до себе свідчить про задоволення власних інтересів без урахування інтересів дитини. За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Виходячи зі встановлених, на підставі поданих сторонами доказів, оцінених у їх сукупності обставин, враховуючи характер стосунків, які склались між батьками дитини, та між дитиною і кожним з батьків, вік дитини, висновок від 17.01.202020 року органа опіки та піклування Корабельної районної у м. Херсоні ради про доцільність проживання дитини з батьком для забезпечення розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі малолітньої [PERSON] , у якнайкращих інтересах дитини, що є визначальним при ухваленні рішення, неналежне виконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно доньки та старших дітей, а також факт застосування до малолітньої сексуального насилля в квартирі матері, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для для задоволення позовних вимог за первісним позовом та про відмову в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 19, ст. 150, 151, 152, 153, 155, ст. 161 СК України,

Outcome: approved