Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні власним майном, а саме будинком [ADDRESS], визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач по справі є власником домоволодіння [ADDRESS]. В квартирі також зареєстрована, однак не проживає відповідач онука позивача - [PERSON] В середині 2012 року відповідач вибула на постійне проживання до США та вже протягом чотирьох років не проживає в квартирі. Її речей в квартирі не має, комунальні платежі вона не сплачує, жодних витрат по утриманню квартири та ремонту не здійснює. Позивач не може володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою належним чином. Тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про день та час розгляду справи повідомлена судом належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази приходить до наступного. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.02.2001 року, [PERSON] належить на праві власності 1/2 частина квартири [ADDRESS], зареєстровано в КП «ХМ БТІ» за реєстровим №48645 (а.с.12). Відповідно до договору дарування від 06.04.2001 року [PERSON] набув право власності на 1/2 частину домоволодіння по [ADDRESS], зареєстровано в КП «ХМ БТІ» за реєстровим №48645 (а.с.13). Згідно довіреності від 07.09.2015 року, [PERSON] надала [PERSON] повноваження на розірвання договору довічного утримання між нею та [PERSON], наданою нею з м. Кембрідж, Массачусетс, США (а.с.15). Як вбачається з домової книги на домоволодіння [ADDRESS] зареєстрована також відповідач [PERSON] (а.с.17-19). Відповідач по справі добровільно залишила спірне житлове приміщення. Її речей в квартирі не має, комунальні платежі вона не сплачує, жодних витрат по утриманню квартири та ремонту не здійснює. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що відповідач відсутня в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і визнає її такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, і не вбачається підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або з зустрічним позовом про поновлення її права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звернулась. Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, безперечно, обмежує його права власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушений самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. У зв'язку з тим, що відповідач не користується без поважних причин спірною квартирою більш як один рік, вона є такою, що втратила право користування цим житлом, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved