Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 20 жовтня 2018 року між ними був укладений договір позики, за яким він передав відповідачу 50000 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути до 31 грудня 2018 року, і на підтвердження виникнення зобов`язань за вказаним договором позики [PERSON] надав розписку. Однак у визначений строк відповідач позичені кошти не повернув. В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором позики з нього слід стягнути суму позики та три проценти річних від простроченої суми за період з 01 січня 2019 року по 11 червня 2019 року, що становить 16575 доларів США. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечували. Просили позов задоволити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму позики 50000 доларів США, три проценти річних від простроченої суми за період з 01 січня 2019 року по 11 червня 2019 року, що становить 16575 доларів США та 5666 грн судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки [PERSON] суд не поінформував, своїм правом на подання відзиву не скористався. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 20 жовтня 2018 року уклали договір позики на суму 50000 доларів США з терміном повернення до 31 грудня 2018 року. На підтвердження виникнення зобов`язань за вказаним договором позики [PERSON] надав [PERSON] розписку, оригінал якої доданий позивачем до матеріалів справи (а.с.98). У вказаний в договорі позики строк відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, належні позивачу грошові кошти не повернув. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, такої позиції дотримується Верховний Суд України у правовому висновку, викладеному у Постанові ВСУ від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13. Зі змісту розписки та показань позивача вбачається, що відбулася передача грошових сум від позикодавця [PERSON] до позичальника [PERSON] . Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Частиною 2 ст. 1047 ЦК України допускається пред`явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні позивач стверджував, що відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, а відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути суму позики 50000 доларів США. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити, зокрема, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що договором позики інший розмір процентів не встановлений, а з розписки вбачається, що всі питання про повернення боргу будуть вирішені в 2018 році, тому, в зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором позики з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути три проценти річних від простроченої суми за період з 01 січня 2019 року по 11 червня 2019 року, що згідно розрахунку, наданого позивачем, становить 16575 доларів США. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, відповідно до статті141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 5666 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 207, 526, 612, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved