Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до районного суду із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що неповнолітній син [PERSON] перейшов жити до позивача, де на даний час і проживає та перебуває на його утриманні. Оскільки, від офіційного визначення місця проживання дитини залежить здійснення прав на соціальне забезпечення дитини та сімї, [PERSON] вважає, що місце проживання дитини підлягає визначенню з ним. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задоволити. Відповідач позовні вимоги не визнає і заперечує проти зміни місця проживання неповнолітнього сина. Пояснила, що згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області малолітній син [PERSON] має проживати із нею, і [PERSON] не повинна чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні із малолітнім сином [PERSON]. Одного разу син [PERSON] пішов в гості до батька та більше не повертався додому. Як відомо відповідачу, умови проживання сина у позивача є неналежними, так як його хата містить лише дві кімнати, діти сплять на підлозі, за ними здійснюється неналежний догляд. На прохання відповідача до [PERSON] аби той привіз їй сина додому, останній категорично відмовився. Представник третьої особи [PERSON] начальник Служби у справах дітей Чернівецької РДА, в судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Пояснила, що працівники Служби у справах дітей Чернівецької РДА разом із секретарем Лозівської сільської ради Чернівецького району були у будинку як позивача, так і відповідача без попередження. В будинку [PERSON] було прибрано, охайно, в наявності електрична плита, побутова техніка, їжа була приготовлена. Будинок складається з чотирьох кімнат. Дівчатка /доньки/ ходять до дитячого садка с. Гонтівка, завжди охайно вдягнені. [PERSON] утримує домашнє господарство: двоє поросят та домашню птицю, обробляє земельну ділянку. Для того, щоб діти мали усе необхідне, [PERSON] ходить на роботу в садок, на поле. Зазначила, що зайшовши до будинку [PERSON], з яким проживають пятеро дітей, та який не є його власністю комісія побачила безлад, в будинку було брудно, не прибрано, світла немає, замість одного з ліжок - розкладачка. Місце для уроків з розрахунку на двох дітей, дитяча кімната на усіх дітей одна, та й та замала. Позивач по справі не орієнтується в роках народження дітей. За наслідками обстеження соціально-побутових умов проживання обох батьків, відбулось засідання Комісії з захисту прав дитини Чернівецької РДА, яка одноголосно вирішила визнати недоцільним проживання малолітнього [PERSON], 30.08.2009 р. з батьком [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є працівником Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області, суду показав, що наприкінці літа до відділення поліції зверталась [PERSON], в якій повідомила, що її син [PERSON] пропав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є директором Лозівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, суду показала, що син сторін [PERSON] навчається в Лозівській школі, є старанним та здібним учнем. Його успішністю регулярно цікавляться обоє батьків. Зясувавши позицію сторін, заслухавши пояснення свідків, дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи та зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 2 грудня 2013 року (справа №150/981/13-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу у сторін є малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 17 лютого 2014 року (справа №150/122/14-ц) визначено місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] за адресою: с. Лозове Чернівецького району Вінницької області по вул. Жовтневій, 127. Зобовязано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні з малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Визначено наступний спосіб участі гр. [PERSON] у вихованні малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] кожної суботи з 15 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин неділі по місцю проживання [PERSON] за адресою: с. Лозове Чернівецького району Вінницької області по вул. Жовтневій, 127. Вище зазначене рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили 28.02.2014. Відповідно до довідки, №648, виданої 01.09.2015 виконкомом Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, до складу сімї [PERSON] входять доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], який зі слів батька проживає з 19.08.2015 але не зареєстрований /а.с. 9/. Між [PERSON] та [PERSON] виник спір щодо місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Частиною 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно із ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Визначаючи місце проживання малолітнього [PERSON], суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Так, мати [PERSON] більше уваги приділяє вихованню сина, піклується про його фізичний та інтелектуальний розвиток, про що свідчать пояснення представника Служби у справах дітей Чернівецької РДА [PERSON], яка вказала, що при огляді будинку [PERSON] /позивача по справі/ ні іграшок, ні дитячих книжок та інших предметів для розумового розвитку дітей не виявлено. Крім того, [PERSON] повідомила, що під час обстеження житла [PERSON] був встановлений факт неналежного харчування дітей. Однією з цілей регулювання сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням (ч. 2 ст. 1 СК України). [PERSON] з метою унеможливити спілкування сина з матірю, забрав дитину до себе і не повертає матері, ігноруючи тим самим рішення Чернівецького районного суду від 17 лютого 2014 року, відповідно до якого місце проживання малолітнього [PERSON] визначено біля матері [PERSON] Як свідчить акт обстеження матеріально побутових умов проживання сімї [PERSON] від 18.11.2015, комісією у складі начальника Служби у справах дітей Чернівецької РДА [PERSON], спеціаліста 1-ї категорії Служби у справах дітей Чернівецької РДА [PERSON], зав. Сектору у справах дітей [PERSON], головного спеціаліста відділу освіти РДА [PERSON], державного соціального інспектора Ладанюк О.В. та секретаря Лозівської сільської ради [PERSON] проведено обстеження умов проживання сімї [PERSON], яким встановлено, що на утриманні останнього перебуває пятеро неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімя утримується за рахунок виплат з центру зайнятості та соціальних виплат. Будинок, в якому проживає [PERSON] разом із дітьми, не належить [PERSON], діти не прописані у вказаному будинку. В будинку не прибрано, в кімнаті брудно, ліжок на усіх дітей не вистачає. Будинок не придатний для проживання дітей. Позивач по справі не орієнтується в роках народження дітей. За наслідками обстеження соціально-побутових умов проживання обох батьків, відбулось засідання Комісії з захисту прав дитини Чернівецької РДА, яка одноголосно вирішила визнати недоцільним проживання малолітнього [PERSON], 30.08.2009 р. з батьком [PERSON] Згідно акту обстеження матеріально побутових умов проживання сімї [PERSON] (відповідача по справі) від 23.11.2015, комісією у складі депутата Гонтівської сільської ради [PERSON], сільського голови [PERSON], голови комісії з питань опіки та піклування при сільській раді [PERSON] проведено обстеження умов проживання сімї [PERSON], яким встановлено, що з останньою проживає двоє неповнолітніх дітей. Сімя утримується за рахунок соціальної виплати на дітей та коштів, отриманих [PERSON], працюючи в садочку та на полі на сезонних роботах. [PERSON] проживає разом із неповнолітніми дітьми у власному будинку, в якому є чотири житлові кімнати, кухня, коридор, веранда. Дитяча кімната облаштована всіма необхідними речами (столом, ліжками, стільцями, одягом і т.д.). В будинку прибрано, чисто, їсти наварено. Діти забезпечені всіма необхідними речами. В наявності є уся необхідна побутова техніка, дитячі іграшки, книги. Світлана утримує домашнє господарство. Умови проживання сімї [PERSON] та сім*ї [PERSON], які викладені у вище вказаних актах обстеження матеріально побутових умов проживання, сторонами не оспорюються. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд зазначає про те, що у даній справі як мати так і батько мають однакові соціальні можливості для забезпечення дітей усім\~ \~\~необхідним\~ \~для їх розвитку, включаючи матеріальне забезпечення, виховання дітей, піклування про їх здоров'я, фізичний та моральний розвиток. Згідно п.1 ст.12 «Конвенції про права дитини», ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляді, право вільно висловлювати ці погляді з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага з її віком і зрілістю. Згідно п. 2 з цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Українське сімейне законодавство встановлює принцип рівності прав і обов'язків матері та батька стосовно дитини. Однак, сформована судова практика при вирішенні питання про визначення місця проживання дитини в першу чергу керується принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року. Так, принципом 6 Декларації прав дитини передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку його особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю. Лише у разі наявності виняткових обставин, передбачених частиною 2 статті 161 Сімейного кодексу України, а саме: відсутність у матері самостійного доходу, зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами або якщо мати своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини, дитина може проживати з батьком. Однак, позивачем не доведено, що [PERSON] /відповідач по справі/ веде аморальний спосіб життя та інші обґрунтовані підстави для зміни місця проживання сина [PERSON]. Конвенція є міжнародним договором, приєднавшись до якого в 1991 році, Україна взяла на себе зобов'язання щодо забезпечення прав дитини, закріплених у цьому документі. Конвенція - частина законодавства України, як міжнародний договір має пріоритет над національним законодавством, її застосування обов'язкове. Вона ґрунтується на принципах, закріплених у Декларації, і розвиває її положення, встановлюючи зобов'язання для країн-учасниць. Національне сімейне законодавство, яке будується на основі Конвенції, передбачає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суд виходить з принципу рівності прав і обов'язків обох батьків, віддаючи перевагу тому з них, хто може створити найбільш сприятливі умови для виховання дитини. Як пояснив в судовому засіданні позивач [PERSON], діти більшу частину часу проводять у його батьків пенсіонерів, так як він увесь час працює. Будинок, в якому проживає [PERSON], документально не оформлений на нього і належить іншій людині. Умови для належного життя дітей в будинку відсутні. З врахуванням системного тлумачення положень «Конвенції про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та СК України, повно, всебічно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, за відсутності виняткових обставин, що дають можливість розлучити дитину з матірю, суд не знаходить підстав для постановлення рішення всупереч висновку Служби у справах дітей Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецького району Вінницької області, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Outcome: dismissed