Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з відповідачкою [PERSON] (до шлюбу [PERSON]М.) з 2000 р. проживали однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. В цей період вони вирішили придбати квартиру, так як збирались офіційно укласти шлюб та одружитись. 19.02.2002 р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстр. № 526 було зареєстровано право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Зазначене право власності було зареєстровано за ними відповідно до договору дарування, щоб уникнути зайвого оподаткування, фактично квартира була придбана за кошти [PERSON] 2006 року вони уклали шлюб. За час спільного проживання у шлюбі їх стосунки не склалися, постійно виникали сварки, у звязку із чим 27.11.2012 р. шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу вони деякий час проживали разом у квартирі за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Радянський,52/18. Між ними постійно виникали сварки та конфлікти, відповідач [PERSON] постійно погрожувала йому та ледь не кожного дня викликала дільничих інспекторів та писала на нього скарги. За таких обставин та з метою уникнення конфліктних ситуацій він був вимушений на деякий час піти з квартири, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Починаючи з 2012 р. та по теперішній час він постійно намагався повернутись в квартиру, що належить йому та відповідачу на праві спільної сумісної власності, але відповідач [PERSON] всіляко перешкоджає йому у цьому. Так, відповідач замінила замки у їх спільній квартирі та періодично викидає на двір його особисті речі. Останнього разу, коли він здійснив спробу проникнути до квартири, відповідач викликала дільничого інспектора та погрожувала йому фізичною розправою. Таким чином він не має можливості реалізувати свої законні права щодо проживання у квартирі, яка є їх спільною сумісною власністю. Постійного місця проживання в теперішній час він не має та вимушений тимчасово проживати у своїх друзів та родичів. Кошти на оренду квартири відсутні, так як він працює у ВПУ м. Сєвєродонецька викладачем та отримує мінімальну заробітну плату, якої ледь вистачає на життя. Як співвласник квартири просить усунути перешкоди в користуванні квартирою № 18, що розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Радянський, буд. № 52 та вселити його в зазначену квартиру та зобовязати [PERSON] передати йому комплект ключів від вхідної двері квартири. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог та просив його вселити в квартиру, так як [PERSON] змінила замок від вхідної двері і він не може вільно користуватися квартирою, яка є і його власністю. Відповідач в суді проти задоволення позовних вимог заперечувала, пояснила, що з 2010 р. з позивачем у них стали виникати сварки, оскільки він їй зраджував. З квітня 2013 р. він перестав проживати у квартирі, приходив раз на місяць у нетверезому стані, влаштовував сварки і тому у серпні 2013 р. вона змінила замок від вхідних дверей. У травні 2013 р. вона звернулася до директора учбового закладу де працював позивач, розповіла про його поведінку і тому девять місяців він не приходив до неї. У марті 2015 р. вона дозволила йому залишитися у квартирі, хотіла вирішити питання про розділ квартири, але позивач не погодився на будь-які варіанти розділу квартири і знову став влаштовувати сварки. Вона не може проживати разом з ним в квартирі і заперечує проти його вселення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено: Згідно договору дарування від 19.02.2002 р. [PERSON] та [PERSON] отримали в дар від [PERSON] квартиру [ADDRESS]. (а.с. 24). Згідно даних домової книги та копії паспорту [PERSON], вбачається, що [PERSON] з 2002 р. зареєстрований у квартирі, що розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Радянський, 52/18 ( а.с. 11, 20,21). Відповідно до копії довідки КП «Сєвєродонецького БТІ» № 1075 від 11.10.2013 р., станом на 29.12.2012 р. квртира № 18 по пр. Радянський у м. Сєвєродонецьку зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу 19.02.2002 р. за р. № 526 (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕД № 124333 від 27.11.2012 р. шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано (а.с. 10). Допитаний в суді свідок [PERSON] пояснив, що позивач є його знайомим, три роки тому проживав в його квартирі по сім днів протягом трьох місяців. Вказав, що дружина позивача змінила замок від вхідних дверей і йому немає де жити. Свідок [PERSON] пояснив, що позивач у 2013, 2014 р. по декілька днів проживав у нього, пояснював, що у нього в сімї сварки, дружина не пускає його до дому. Свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили, що вони працюють разом з відповідачкою, їм відомо, що починаючи з 2010 р. по 2013 р. у сімї [PERSON] постійно виникали сварки, чоловік її бив, бачили, що вона приходила на роботу з синцями, розповідала, що боїться його. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] - його мати, і з десяти до девятнадцяти років він проживав з матірю та вітчимом [PERSON] Вітчим зловживав спиртними напоями, влаштовував в сім'ї сварки, бив матір. У 2010 р. останній раз вітчим побив матір, він вступився за неї, після чого між ними сталася бійка. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 465/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право володіти, користуватись і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Суд зазначає, що право власності є абсолютним правом, яке включає в себе права особи на володіння, користування, розпорядження своїм майном, і якого ніхто не може бути позбавлений та яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених законом. На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], яка є співвласником квартири перешкоджає позивачу [PERSON], який також є співвласником квартири проживати у квартирі, тобто створює йому перешкоди у користуванні житловим приміщенням та порушує його права, як співвласника майна. У звязку із чим, суд вважає поновити його порушене право на користування житлом шляхом вселення до квартири.

Outcome: approved