Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа - служба у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що син позивача - [PERSON], який помер [INFO] року, та відповідач з 21 жовтня 2006 року по 17 жовтня 2012 року перебували у шлюбі, від якого [INFO] року у них народилася донька - [PERSON] (онука позивача). З березня 2008 року відповідачка залишила дитину і більше не цікавилася її долею. Весь цей час, майже дев'ять років, вихованням та утриманням дитини займалися її батько (син позивача), позивач та її чоловік (дід дитини). Після загибелі сина позивач вимушена звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки має намір в майбутньому оформити опікунство над дитиною. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Позивач додатково пояснила, що відповідач приїздила лише один раз у 2010 році, аліменти не сплачувала, батько дитини (син позивача) поки був живий отримував державну грошову допомогу на дитину. Відповідач у судові засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток за місцем її фактичного перебування. При цьому відповідно до ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 травня 2017 року судове засідання 25 травня 2017 року проводилось в режимі відеоконференції з Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області, тобто найближчим до фактичного місця перебування відповідача судом, куди остання також не з'явилась. Причини неявки відповідача суду не відомі, заперечення на позовну заяву не надавалися. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що неповнолітня [PERSON] проживає в сім'ї позивача з дня свого народження. Наразі позивач та її чоловік виховують, утримають та доглядають її. Відповідач до дитини не приїздить та нею не цікавиться. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що неповнолітня [PERSON] виховується в нормальних умовах, гарно ставиться до позивача та її чоловіка, тобто до свого діда, слухається їх в усьому. Відповідач востаннє бачила дитину, коли їй було два роки. На підставі ст. 224 ЦПК України за згодою позивача та його представника у зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання і неповідомлення ним про причини неявки, при відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідач є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (виданого повторно) від 5 серпня 2008 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2012 року у справі № 2322/3009/12 розірвано шлюб між батьками неповнолітньої [PERSON] (а.с. 8). Заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 грудня 2012 року у справі № 2/2322/1012/2012 відповідача визнано такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, тобто будинком по [ADDRESS] та знято її з реєстраційного обліку (а.с. 38). Заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 січня 2014 року у справі № 709/3628/13-ц з відповідача на утримання неповнолітньої [PERSON] стягнуто аліменти (а.с. 83). Батько неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] [INFO] року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 3 листопада 2016 року серії [NUMBER] (а.с. 9-10). Згідно з довідкою-характеристикою від 10 грудня 2012 року № 662, виданою Петрівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області, відповідач з 15 липня 2008 року по 25 січня 2012 року проживала у с. Петрівське Миколаївського району Миколаївської області, де постійно вживала алкогольні напої, вчиняла безпідставні сварки в громадських місцях, не працювала, єдиним джерелом існування були сезонні заробітки, після від'їзду залишила борги у торгових точках (а.с. 14). Відповідно до характеристики за місцем проживання громадянина від 24 січня 2016 року, виданої Новоборівською селищною радою Володарсько-Волинського району Житомирської області, відповідач ніде не працює, характеризується негативно, іноді зловживає алкоголем, вчиняє безпідставні сварки, часто бере гроші в борг (а.с. 15). Неповнолітня [PERSON] навчається у Васютинському навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів», характеризується позитивно, має високий та достатній рівні навчальних досягнень. За час навчання у школі біологічна мати (відповідач) жодного разу не приходила до школи, не цікавилася життям та навчанням доньки (а.с. 17). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача від 8 листопада 2016 року комісією встановлено, що сім'я позивача проживає [ADDRESS], у будинку, який містить три кімнати та всі належні зручності (ванну, туалет), проведено поточний ремонт. В кімнаті неповнолітньої [PERSON] є дитяче ліжко, шафа для одягу, столик, одяг, книги, іграшки, всі необхідні речі. Сім'я позивача утримує підсобне господарство, пасіку, обробляють земельну ділянку (а.с. 18). Згідно з висновком органу опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області від 30 січня 2017 року № 32/01-01-38 розглянуто питання та вирішено за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно її доньки - [PERSON] (а.с. 11-12). Відповідно до ст.ст. 164, 166 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд, враховуючи особу відповідача, вважає, що остання батьківські обов'язки не виконує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не переймається її вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як ухилення від виховання дитини, а тому позов підлягає до задоволення, оскільки має місце порушення законних права та інтересів дитини. Оскільки аліменти на дитину стягнуті з відповідача заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 січня 2014 року, а тому суд не вирішує питання стягнення з відповідача аліментів при розгляді даної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 640,00 (шістсот сорок гривень 00 копійок) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved