Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, [PERSON] про визнання нерухомого майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання незаконним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на частину нерухомого майна, вказавши, що він являється спадкоємцем за законом на частину спадкового майна, яке залишилося після смерті його матері [PERSON], яка померла 13.04.2007 року. Позивач після її смерті своєчасно у визначений законодавством термін прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав спільно зі спадкодавцем, доглядав її до смерті, а в подальшому продовжував проживати у будинку за місцем проживання спадкодавця. Спадкоємців за заповітом на дане майно немає. Іншим спадкоємцем за законом на це майно, крім позивача [PERSON], був його батько [PERSON], який помер 17.11.2016 року, та відповідач [PERSON] Незважаючи на вчинення позивачем дій, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON], його батько [PERSON] 7.12.2009 року оформив на себе житловий будинок по вул. П. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області, Ѕ частина якого за життя належала спадкодавцю [PERSON] як спільне майно, набуте батьками за час шлюбу. Відповідач [PERSON] у встановлений законом строк не вчинила будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті матері [PERSON] Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просив суд визнати, що житловий будинок по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], визнати незаконним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 7.12.2009 року, видане виконавчим комітетом Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, а також визнати за [PERSON] право власності на ј частину житлового будинку по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області, яка належала [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просили визнати, що житловий будинок по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], визнати незаконним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 7.12.2009 року, видане виконавчим комітетом Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, а також визнати за [PERSON] право власності на ј частину житлового будинку по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області, яка належала [PERSON] Представник відповідача - Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала частково. Вважає, що свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області було правомірно оформлено на [PERSON], оскільки вказане нерухоме майно було набуте подружжям за час шлюбу, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за вказаною адресою, в тому числі на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] та в подальшому, рішенням Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 3/4 від 16.06.1995 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області. Просила суд врахувати вказані обставини при винесенні судового рішення по суті спору. У вирішенні позовних вимог покладається на думку суду. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовних вимог [PERSON] не визнала, проти їх задоволення заперечує. Стверджує, що позивач не проживав спільно зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, не доглядав її до смерті. [PERSON] постійно проживав за місцем реєстрації в с. Дерно Ківерцівського району Волинської області. Будь-яких дій, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті матері позивач не вчинив, а тому спадщину фактично прийняв лише один спадкоємець за законом батько позивача [PERSON], який помер 17.11.2016 року, був зареєстрований та постійно проживав по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області, в тому числі на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] та в подальшому. Останній за життя посвідчив заповіт, згідно якого житловий будинок по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області заповів відповідачу [PERSON], яка після його смерті у визначений законом термін прийняла спадщину. З цих підстав, в задоволенні позовних вимог [PERSON] просила відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судові засідання по даній справі не зʼявилася, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце їх проведення, будь-яких клопотань, заперечень по суті заявлених позовних вимог [PERSON] до суду не подавала. Заслухавши думку учасників судового процесу, які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності вказаного відповідача, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідачів, показання свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок по вул. П. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області належав [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, був набутий ними за час перебування у шлюбі, який було зареєстровано 15.07.1962 року Колківською селищною радою Маневицького району Волинської області. [PERSON], [PERSON] з 23.11.1987 року постійно були зареєстровані та проживали [INFO] (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області. [PERSON] померла 13.04.2007 року. Позивач, його батько [PERSON], відповідач [PERSON] являються спадкоємцями за законом на належне [PERSON] спадкове майно. Спадкоємців за заповітом на дане майно немає. [PERSON] після смерті дружини [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та продовжував постійно проживати в подальшому за вказаною адресою. Заяв про відмову від спадщини він не подавав. Відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] не проживала та не була зареєстрована за її місцем проживання. Позивач [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] та в подальшому не був зареєстрований за її місцем проживання, має на праві власності житловий будинок в с. Дерно Ківерцівського району Волинської області, де постійно зареєстрований по даний час. 7.12.2009 року на [PERSON] виконавчим комітетом Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області було оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок по вул. П. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області. Рішенням Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 3/4 від 16.06.1995 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області. 8.08.2013 року Маневицькою державною нотаріальною конторою було посвідчено заповіт [PERSON], згідно якого останній заповів житловий будинок по вул. П. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області відповідачу [PERSON] 17.11.2016 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] у визначений законом термін звернулася в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених в судовому засіданні письмових доказів, зокрема, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00017650912 від 10.02.2017 року, свідоцтв про народження серії ІV-УР № 1208480 від 8.05.1963 року та серії VІІ-УР № 0246135 від 7.10.1965 року, свідоцтв про смерть серії І-ЕГ № 041524 від 13.04.2007 року та серії І-ЕГ № 194590 від 18.11.2016 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 7.12.2009 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24749810 від 10.12.2009 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 22.12.2016 року про прийняття спадщини, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46267454 від 22.12.2016 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 90/1-16 від 6.02.2018 року, будинкової книги для прописки громадян, що проживають по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що житловий будинок по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що знайшло підтвердження в ході розгляду справи, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до повного задоволення. Згідно ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивачем в поданій до суду позовній заяві та позивачем, представником позивача в судовому засіданні відповідно до ст. 81 ЦПК України не доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] у визначений законом термін після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину на належне їй майно. Вказана обставина заперечується відповідачем [PERSON] та її представником [PERSON], яка в судовому засіданні стверджувала, що позивач не проживав спільно зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, не доглядав її до смерті, а фактично постійно проживав за місцем реєстрації в с. Дерно Ківерцівського району Волинської області, де має власний житловий будинок. Будь-яких дій, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті матері позивач не вчинив. З довідки Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 161/03-13/2-18 від 7.02.2018 року, яка представлена представником позивача у підтвердження позовних вимог, вбачається, що [PERSON] доглядав матір [PERSON] під час її хвороби, однак не вказано, в який період часу та чи проживав він постійно спільно зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 13.04.2007 року. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що вона, як медпрацівник, надавала допомогу [PERSON], яка після інсульту не могла самостійно рухатися. Стверджувала, що матір доглядав позивач [PERSON], який після її смерті продовжував проживати по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області, доглядав за батьком [PERSON] Протягом якого періоду часу [PERSON] доглядав за матірʼю та після її смерті проживав в будинку з батьком, свідок [PERSON] пояснити суду не змогла, як і підтвердити чи він проживав постійно, чи час від часу навідувався за вказаною адресою, так як вона проживає по іншій вулиці в смт. Колки Маневицького району Волинської області. Свідок [PERSON] суду підтвердив, що позивач [PERSON] лише протягом місяця проживав по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області, доглядав за матірʼю [PERSON] Після її смерті він приїжджав час від часу лише на вихідні. За вказаною адресою до смерті [PERSON] та після її смерті постійно проживав син позивача [PERSON], який працював в смт. Маневичі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем та його представником в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами, що позивач [PERSON] у визначений законом термін вчинив будь-які дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON], а тому підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання за [PERSON] права власності на ј частину житлового будинку по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області, немає. Позивач не звертався до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а також з вимогами про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Беручи до уваги, що [PERSON] після смерті дружини [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та продовжував постійно проживати в подальшому по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області, заяв про відмову від спадщини не подавав, інші спадкоємці за законом першої черги не вчинили після смерті [PERSON] будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання незаконним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 7.12.2009 року, виданого виконавчим комітетом Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, до задоволення не підлягають. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що слід визнати, що житловий будинок по вул. Полуботка (раніше вул. Крупської), 23 в смт. Колки Маневицького району Волинської області належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial