Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON]звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до Військово-цивільної адміністрації міста Марїнка та села Побєда про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті [PERSON]відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Зелена 52, м. Марїнка, Марїнський район, Донецька область. У встановлений законодавством строк та порядок позивач не прийняв спадщину у зв'язку з чим звернувся до суду. У судове засідання зявився позивач, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Керівник військово-цивільної адщміністрації подав до суду лист, вказав, що просить розглянути справу без представника військово-цивільної адміністрації, з позовними вимогами згодні. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. 18 серпня 1972 року помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 20.08.1972 року зроблено запис за № 47, відповідно до свідоцтва про смерть І-НО № 351440. Після смерті [PERSON]відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки житлового будинку будинок з господарськими спорудами, за адресою: вул. Зелена 52, м.Марїнка, Марїнський район, Донецька область, зареєстрованого за померлим на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку посвідченого Петровською Держнотконторою м.Сталіно, 22.07.1959 року, р-р №5920. У відповідності до ст.529 Цивільного кодексу Української PCP, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] був син [PERSON], померлий 10 серпня 2014 року та дружина [PERSON], померла 5 лютого 1996 року, про що в книзіреєстрації актів про смерть 8 лютого 1996 року зроблено запис за №22. Згідно з вимогами п. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української PCP, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON], померлий 10 серпня 2014 року та [PERSON], померла 5 лютого 1996 року, прийняли спадщину шляхом проживання однією сімєю разом зі спадкодавцем, однак не оформили її належним чином. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою Донецька область, м. Мар'їнка, вул. Зелена, буд. 52, який належав спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого Мар'їнською держнотконторою 03.04.1964р., р-р № 1-93. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина на фактично прийняту спадщину, а саме 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Зелена 52, м. Марїнка, Марїнський район, Донецька область, яка залишилась після смерті [PERSON]. Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України,спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб Р (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України, визначено, що до складу спадщини і входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особівідповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] подав заяву до Курахівської державної контори з заявою про прийняття спадщини, де було відкрито спадкову справу № 161 /2014. На підставі ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. В силу ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1297 Цивільного кодексу України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 Цивільного кодексу України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved