Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач, [PERSON]) звернулася до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіалінії Візз Ейр Україна» (далі по тексту - Відповідач, ТОВ «Авіалінії Візз Ейр Україна») про стягнення майнової та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 02 вересня 2013 року Позивач придбала три авіаквитки на авіа переліт у сполученні з м. Києва, України до м. Будапешт, Угорщина на рейс WizzAir W6 2474, а також три квитки з м. Будапешта до м. Манчестера, Великобританія, дата вильоту 08 вересня 2014 року. 08 вересня 2013 року Позивач разом з своїми малолітніми дітьми прибули до аеропорту «Київ», пройшли успішно паспортний контроль прикордонної служби України проте в посадці на рейс працівниками відповідача було відмовлено. Та вважає, що Відповідач не виконав своїх зобов'язань, а саме, не здійснено перевезення позивача до місця призначення, в строки, встановлені в придбаних квитках, що призвело до завдання матеріальної та моральної шкоди. В позовних вимогах просила стягнути з Відповідача на її користь завдану майнову шкоду в розмірі 52 626,28 грн. та моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав з викладених підстав в позові та просив їх задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Авіалінії Візз Ейр Україна» - Бурчевський Олексій Михайловичпозовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позов поданий до неналежного відповідача та просив відмовити у їх задоволенні за безпідставністю та недоведеністю вимог. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З позовної заяви та під час розгляду справи представник позивача посилався на те, що 02 вересня 2013 року Позивач придбала три авіаквитки на авіа переліт у сполученні з м. Києва, України до м. Будапешт, Угорщина на рейс WizzAir W6 2474, а також три квитки з м. Будапешта до м. Манчестера, Великобританія, дата вильоту 08 вересня 2014 року. 08 вересня 2013 року Позивач разом з своїми малолітніми дітьми прибули до аеропорту «Київ», пройшли успішно паспортний контроль прикордонної служби України проте в посадці на рейс працівниками відповідача було відмовлено. Та вважає, що Відповідач не виконав своїх зобов'язань, а саме, не здійснено перевезення позивача до місця призначення, в строки, встановлені в придбаних квитках, що призвело до завдання матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 3, 4, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 16 ЦК України суд захищає цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк. Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. На підтвердження своїх доводів Позивач, посилаючись на ст. 526 ЦК України, згідно якої, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, представив суду посадкові талони, претензію. Та розмір завданої шкоди оцінює в сумі 52 626,28 грн., що еквівалентно 1 222,90 англійських фунтів, по курсу НБУ станом на 27.02.2015 р., що дорівнює сумі вартості придбаних квитків на рейс, на який Позивачу було відмовлено в посадці, а також вартості придбаних квитків на рейс до м. Манчестера на наступний день - 09 вересня 2013 року. Так, згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З матеріалів справи вбачається, що рейс W6 2474 Київ - Будапешт 08 вересня 2013 року виконувався авіакомпанією Wizz Air Hungary Kft, яка є угорським перевізником (а.с. 35-40). Послуги перевезення надавались безпосередньо авіакомпанією Wizz Air Hungary Kft, а не Відповідачем по справі - ТОВ «Авіалінії Візз Ейр Україна». Суд приходить до висновку, що позов поданий до неналежного відповідача. Під час розгляду справи, позивач не заявив клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, що відображено в журналі судового засідання. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди з Відповідача під час розгляду справи не знайшли свого документального підтвердження та в цій частині позовних вимог слід відмовити. При розгляді вимог Позивача про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Згідно ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як вбачається з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи вищенаведене, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження підстави стягнення моральної шкоди, оскільки не доведено факту заподіяння зі сторони відповідача позивачу моральних страждань, втрат немайнового характеру позивачу. Позивачем не доведено, які негативні наслідки мають місце, у чому саме полягають моральні втрати, чим обґрунтовано розмір їх відшкодування. Крім того, умовою відповідальності за моральну шкоду є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов'язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода ж безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Проте позивачем не доведено вини Відповідача в заподіянні їй моральних страждань будь-якого роду, не встановлено будь-якого причинно-наслідкового зв'язку із заподіянням шкоди, а згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності з відшкодування моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог [PERSON], так як судовому засіданні не було надано доказів, які б підтверджували доводи Позивача щодо вчинення Відповідачем неправомірних дій, направлених на заподіяння їй шкоди, тому, враховуючи встановлені обставини та вимоги закону суд не вбачає підстав для задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України витрати по справі, понесені судом, слід компенсувати за рахунок держави, оскільки Позивач при подачі позову до суду була звільнена по закону від сплати судового збору.

Outcome: dismissed