Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про звільнення від заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06.12.2005 року по цивільній справі № 2-1069/2005 було стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 16 березня 2005 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . На підставі вказаного судового рішення Вишгородським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист № 2/1069 від 17.05.2005 року, який був пред`явлений до виконання, та на підставі якого державним виконавцем Рубан Т .А. 10.06.2005 року було відкрито виконавче провадження № 2266420. У відповідності до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 10.09.2019 року, наданої позивачу державним виконавцем, його заборгованість по аліментами станом на 10.09.2019 року становить 166 533 грн. 60 коп., про існування якої позивач дізнався лише в лютому 2018 року, коли отримав копії постанов державного виконавця Картошкіної М.М. від 19.02.2018 року про встановлення тимчасових обмежень у праві керування транспортними засобами до сплати заборгованості по аліментам в повному обсязі, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, у праві полювання та у праві виїзду за межі України. До цього часу, позивач був упевнений у тому, що виконавче провадження щодо нього про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина закрито за заявою відповідача, адже між ними була досягнута домовленість про те, що позивач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо сина, а відповідач звертається до органів державної виконавчої служби із заявою про закриття виконавчого провадження № 2266420. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва позивача було позбавлено батьківських прав стосовно його сина - [PERSON] . 28.11.2008 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного відділу управління юстиції у Київській області, актовий запис № 289. Від даного шлюбу позивач має двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на його утриманні та проживають разом з ним та дружиною в с. Іванівка, Малинського району Житомирської області з 2008 року. Зазначив, що майже весь час з лютого 2008 по лютий 2018 року він перебував за місцем фактичного проживання в с. Іванівка, Малинського району Житомирської області та у нього взагалі не було змоги цікавитися де знаходиться виконавчий лист та чи закрито виконавче провадження. За станом здоров`я, а також маючи неповнолітніх дітей від другого шлюбу, матеріальний стан не дає позивачу можливості не тільки нормально харчуватися, лікуватися, оздоровлюватися, а й надавати допомогу близьким. Виконавча служба жодного разу не направила йому листа про те, що в них знаходиться виконавчий лист без виконання і не поставила до відома про причини бездіяльності виконавців. У виконавчому провадженні немає жодних даних, чому виконавчий лист своєчасно не був спрямований до місця проживання позивача для виконання, як не має в ньому жодних супровідних. За халатністю виконавчої служби виконавчий лист знаходився без виконання майже 9 років, і лише 19.02.2018 року державний виконавець Картошкіна М.М. винесла постанови про тимчасові обмеження, у зв`язку з виникненню заборгованості по сплаті аліментів, після чого позивачу стало відомо про нараховану заборгованість. Вказав, що з 06.09.2019 перебуває на обліку у Вишгородській районній філії Київського обласного центру зайнятості, як особа, яка шукає роботу та його середньомісячний дохід складає близько 3000 - 4000 грн. на місяць та відповідно виплата аліментів розміром 2 494, 5, що становить мінімальний розмір аліментів на одну дитину, складає 80% усіх його доходів, що унеможливлює утримання ще двох дітей від іншого шлюбу. Посилаючись на погіршення стану здоров`я, зміну матеріального та сімейного стану, просив суд звільнити його від заборгованості по аліментам в сумі 166 533, 60 грн.; зменшити розмір аліментів, визначених рішенням суду шляхом зміни способу присудження аліментів у частці від заробітку (доходу) на тверду грошову суму та стягнути з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В подальшому представником позивача до суду було подано заяву про відмову від частини позовних вимог та зменшення позовних вимог, згідно якої відмовився від позовних в частині звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам та зменшивши позовні вимоги просив суду зменшити розмір аліментів, визначених рішенням суду, шляхом зміни способу присудження аліментів у частці від заробітку (доходу) на тверду грошову суму та стягнути з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.10.2019 року по справі було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, зменшені позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач та її представник до суду не з`явилися, від представника до суду надійшла заява, згідно якої зазначив, що у зв`язку із зменшення позивачем позовних вимог, проти задоволення позовних вимог щодо зміни розміру аліментів не заперечує та просить розглянути справу у їх відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням, особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06.04.2005 року присуджено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Недашки, Малинського району, Житомирської області, не працюючого, мешканця [ADDRESS] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , мешканки [ADDRESS] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 16 березня 2005 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 16 березня 2005 року. Рішення суду набрало законної сили 19.04.2005 року (а.с. 30). На підставі даного рішення суду Вишгородським районним судом Київської області 17.05.2005 року було видано виконавчий лист № 2-1069/2005 р. (а.с. 23). 22.11.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 289. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 19). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, згідно яких батьками дітей зазначено - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки про склад сім`ї від 02.09.2019 року № 469 виданої Виконавчим комітетом Хотянівської сільської ради [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до довідки від 02.09.2019 року виданої Виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Малинського району, Житомирської області [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 2008 року дійсно проживають в [ADDRESS] без реєстрації (а.с. 21). З 06.09.2019 [PERSON] перебуває на обліку у Вишгородській районній філії Київського обласного центру зайнятості, як особа, яка шукає роботу. Статус безробітного не присвоєно, виплату допомоги по безробіттю не призначено відповідно до чинного законодавства (а.с. 22). У відповідності до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 10.09.2019 року, наданої позивачу державним виконавцем, його заборгованість по аліментами станом на 10.09.2019 року становить 166 533 грн. 60 коп. 19.02.2018 року державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіною М.М. у виконавчому провадженні № 2266420 з виконання виконавчого листа № 2-1069/2005 було винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, тимчасового обмеження боржника у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с. 12-16). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Частиною третьою статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на своє матеріальне становище, яке змінилося після ухвалення судом попереднього рішення та стягнення аліментів з нього у розмірі 1/4 частини заробітку, оскільки у нього народилося двоє дітей від іншого шлюбу, які також перебувають його утриманні, він офіційно не працює, Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Так, під час розгляду справи, судом встановлено, що у платника аліментів (позивача) змінився сімейний та матеріальний стан, в порівнянні з його сімейним та матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що відповідно до положень ст.192СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відтак, суд вважає за необхідне позов задовольнити та зменшити розмір аліментів, визначених рішенням суду шляхом зміни способу присудження аліментів у частці від заробітку (доходу) на тверду грошову суму та стягнути з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що відповідачем визнані зменшені позовні вимоги, сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також не буде порушувати права та інтереси дитини. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення за виконавчим листом № 2/1069/2005 припиняється з дня набрання даним рішенням законної сили, а тому після набрання цим рішенням законної сили, суд вважає за необхідне відкликати з Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист № 2/1069/2005 та видати новий виконавчий лист. На підставі викладеного та

Outcome: approved