Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 5. В шлюбі спільних дітей не має. Вказує, що через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та різні характери відносини між ними не склалися. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з осені 2013 року. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. До початку розгляду справи позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 09.09.2006 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 25.11.2014 року (а.с.3). В шлюбі спільних дітей не має. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося. Сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, з осені 2013 року шлюбні відносини припинені. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved