Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із згаданим вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач по справі колишня його дружина, шлюб з якою розірвано в судовому порядку. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.12.2011 року по цивільній справі № 2-2796/2011, вирішено: стягувати з [PERSON], [INFO], проживаючого в [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 28 листопада 2011 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного вище рішення, Дрогобицьким міськрайонним судом видано виконавчий лист, який звернуто до виконання. В липні 2016 року синові [PERSON] виповнилось 18 років, заборгованості по аліментах в нього не має. Разом з тим, державний виконавець продовжує стягнення з нього аліментів на двох дітей, в тому числі і на дитину, яка досягнула повноліття. Розмір стягнень аліментів на користь колишньої дружини повинен бути знижений із 800 грн. на 400 грн. на утримання сина [PERSON]. В нього погіршився матеріальний стан, у зв»язку з економічною кризою в державі, він не може працевлаштуватись ні в Турківському ні в Дрогобицькому районі, та немає можливості виїхати на роботу у східні області України. Ѓас [PERSON] подала зустрічний позов про збільшення розміру аліментів, в якому просить стягувати аліменти на сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 03.03.2017 року і до досягнення ним повноліття. Ухвалою суду від 03 березня 2017 року дані позови об»єднано в одне провадження. Позивач за первинним позовом, відповідач за зустрічним [PERSON] в судовому засіданні первинний позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити, зустрічного позову не визнав, просить в його задоволенні відмовити. Відповідач за первинним позовом, позивач за зустрічним Ѓас [PERSON] та її захисник [PERSON], пояснили, що аліменти на старшого сина вже не стягуються оскільки він повнолітній, а тому вважають, що позовні вимоги [PERSON] безпідставні. Щодо зустрічного позову то просять його задоволити, з підстав викладених в позові. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2011 року вирішено: стягувати з [PERSON], [INFO], проживаючого в [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 28 листопада 2011 року і до досягнення дітьми повноліття. Посилання [PERSON] на те, що з нього і надалі продовжують стягувати аліменти в розмірі 800 грн., не знайшли свого підтвердження в суді, а тому в задоволенні первісного позову слід відмовити, як безпідставно поданого. Матеріалами справи встановлено, що після ухвалення вищевказаного рішення про стягнення аліментів, матеріальний та сімейний стан сторін змінився. Присуджених судом коштів у сумі 400,00грн. на утримання сина [PERSON] не достатньо для забезпечення його нормального утримання та розвитку, син росте, хворіє, розвивається, вчиться і потребує додаткових грошових витрат. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін. Разом з тим, суд вважає за доцільне роз'яснити сторонам, що мати та батько - найрідніші для дитини люди на землі, тому одним із найосновніших їхніх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з обома батьками. Відсутність батьківської лінії виховання, справляє на дитину негативний вплив, а брак материнської любові є психологічною травмою на все життя. Разом з тим, спілкування з батьком - це право, а не обов'язок дитини. Якщо дитина через певні обставини відмовлятиметься бачитися з батьком, силувати її ніхто не має права. Такий примус буде актом неповаги до дитини. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з малолітнім сином, перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно \~до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. В судовому засіданні встановлено, що як у стягувача так і у платника аліментів змінився матеріальний, що підтверджується матеріалами справи. Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання сина, а відповідач зобов»язаний таку допомогу надавати, але оскільки позивач не додала жодних підтверджень про доходи відповідача, і не відомо з чого виходила при визначенні розміру аліментів, то позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved