Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 29.06.1999 року в с. Переорки, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON]. Після смерті спадкодавиці відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, до складу якого входить також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського ТОВ «Мізяківські Хутори» Вінницького району Вінницької області розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 031516 від 28.05.2001 року, виданого на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 18.05.2001 року за № 280. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Спадщину він прийняв належним чином, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Осіб, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні, немає. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дане спадкове майно позивач не має можливості, оскільки правовстановлюючий документ на нього видано вже після смерті спадкодавця, коли її правоздатність, відповідно до ч. 2 ст. 9 ЦК України 1960 року, припинилась. За даних обставин позивач просить суд визнати за ним право в порядку спадкування за заповітом на дане спадкове майно. В судове засідання сторони не зявились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому представник позивача [PERSON] за договором про надання правової допомоги [PERSON] позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, а представник відповідача сільський голова с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області [PERSON] позовні вимоги визнає. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 29.06.1999 року в с. Переорки, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 065972 (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, до складу якого, крім іншого, входить також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського ТОВ «Мізяківські Хутори» Вінницького району Вінницької області розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавиці згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 031516 від 28 травня 2001 року, виданого на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 18 травня 2001 року за № 280 (а.с. 12). Крім цього, факт належності даного спадкового майна спадкодавиці підтверджується також довідкою-випискою № 505, виданою виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 27.042015 року, відповідно до якої спадкодавиця [PERSON], яка проживала в [INFO], входила до списку членів КСП с. Мізяківські Хутори, правонаступником якого є ТОВ «Мізяківські Хутори», діючого на підставі Статуту зареєстрованого Вінницькою райдержадміністрацією 08.02.2000 року за № 04050975 Ю 0010440, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, виданого КСП с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області серія ВН від 29.05.1996 року згідно списку колгоспних пенсіонерів КСГП с. Переорки від 01.07.1997 року під порядковим номером 121, та їй належить право на земельну частку (пай) розміром 1,51 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 14); копією списку пенсіонерів в КСГП с. Переорки станом на 01.07.1997 року, в якому дійсно, під порядковим номером 121, значиться [PERSON] (а.с. 15-16); копією технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні частки (паї) на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 17-20). 29.04.1999 року [PERSON] залишила заповіт, яким, на випадок своєї смерті, заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на момент смерті і на що вона за законом матиме право, своєму онукові [PERSON] (а.с. 5). Осіб, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні, немає, що підтверджується копією спадкової справи № 415/99 року, заведеної до майна померлої 29.06.1999 року [PERSON] Спадщину позивач прийняв належним чином, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу № 415/1999 року, та на частину спадкового майна, а саме на житловий будинок, йому 10.02.2000 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1-430. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) позивач не має можливості, оскільки відповідно до письмової відмови нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 2468/02-17 від 23.09.2015 року правовстановлюючий документ виданий вже після смерті 29.06.1999 року [PERSON] (а.с. 36). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток» право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON]\~\~на законних підставах володіла та користувалася\~вищезазначеним спадковим майном, а [PERSON]\~у встановленому законом порядку прийняв спадщину після її смерті.\~\~ Крім того, оскільки позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, суд вважає залишити їх за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved