Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] « Про стягнення суми боргу з урахуванням 3 % річних а суми за користування позиченими коштами» В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ним у 2013 році було передано у власність [PERSON] грошові кошти у сумі еквівалентній 14 000 доларів США, а останній зобов'язався повернути вказану суму до 10.12.2013 року . Факт передання коштів підтверджується розпискою складеною 22.10.2013 року . До теперішнього часу відповідач не повернув суму коштів переданих в борг. Відповідно до архівної інтернет - довідки по курсу НБУ, станом на час подачі позовної заяви 12.02.2016 року 1 долар США = 26.08 грн. . Враховуючи викладене, тіло боргу відповідача у еквіваленті до гривні станом на 12.02.2016 складало 365 120 грн., що в свою чергу на порядок перевищує 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Враховуючи викладене, тіло боргу відповідача у еквіваленті до гривні станом на 12.02.2016 складає 14 000 х 26,08 грн. = 365 120 грн. що в свою чергу на порядок перевищує 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Договірні відносини між мною та Відповідачем не були пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності сторін. Відповідач також повинен повернути [PERSON] борг з урахуванням 3% річних у якості відповідальності за прострочення виконання зобов'язання , а також проценти за користування грошима у розмірі облікової ставки НБУ за весь час прострочення. На момент подачі первісного позову 12.02.2016 року загальна сума боргу без процентів та 3% річних складає 14 000 доларів США (еквівалент 365 120 грн.). Разом з цим, прострочення щодо 14 000 доларів США (365 120 грн.) з моменту настання строку виконання зобов'язання 10.12.2013 на момент 16.05.2016 складає 875 днів. 1) 3% річних за період з 10.12.2013 року до 16.05.2016 року складають = ( Загальна сума боргу 365 120 х 3 х 875 днів прострочення) : 365: 100 = 26 258 грн. 2) Сума боргу за користування моїми коштами розраховується за такою формулою: розмір заборгованості Х кількість днів прострочення Х подвійна ставка НБУ / кількість днів у році Х 100 процентів. Відповідна плата за користування моїми коштами за період з 10.12.2013 року до 16.05.2016 року дорівнює 1-й період (10.12.2013 - 15.04.2014) = 365 120 грн. Х 86 Х 6,5 : 365 : 100 = 5 591; 2-й період ( 15.04.2014 - 17.07.2014) = 365 120 грн. Х 93 Х 9,5 : 365 : 100 = 8 837; 3-й період (17.07.2014 - 13.11.2014) = 365 120 грн. Х 119 Х 12,5 : 365 : 100 = 14 879; 4-й період (13.11.2014 - 06.02.2015) = 365 120 грн. Х 85 Х 14 : 365 : 100 = 11 903; 5-й період (06.02.2015 - 04.03.2015) = 365 120 грн. Х 26 Х 19,5 : 365 : 100 = 5 071; 6-й період (04.03.2015 - 28.08.2015) = 365 120 грн. Х 177 Х 30 : 365 : 100 = 53 177; 7-й період (28.08.2015 - 25.09.2015) = 365 120 грн. Х 28 Х 27 : 365 : 100 = 7 562; 8-й період (25.09.2015 - 03.03.2016) = 365 120 грн. Х 160 Х 22 : 366 : 100 = 35 115; 9-й період ( 03.03.2016 - 16.05.2016) = 365 120 грн. Х 74 Х 19 : 366 : 100 = 14 026. А всього, за вказаний період з 10.12.2013 року до 16.05.2016 року плата за користування позиченими коштами складає = 5 591 + 8 837 + 14 879 + 11 903 + 5 071 + 53 177 + 7 562 + 35 115 + 14 026 = 156 161 грн. Отже, загальна сума боргу з урахуванням всіх складових становить = 365 120 + 26 258 + 156 161 = 547 539 грн. Відповідно до заперечення на позовну заяву, яке надійшло до суду від відповідача по справі - [PERSON] зазначено, що відповідно до заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 січня 2014 року з нього було стягнуто суму боргу на користь позивача - [PERSON] за розпискою складеною від 10.01.2013 року. З дня написання розписки пройшов деякий час та [PERSON], звернувся до нього 22.10.2013 року з проханням написати йому повторну розписку про те, що, він , позичив у нього 14000 (чотирнадцять тисяч) доларів США в зв'язку з тим, що він загубив попередню розписку та в ній не було зазначено, в кого саме було позичено вищевказану суму. Таким чином , позивач повторно звернувся до суду з одним і тим самим позовом про стягнення з [PERSON] суми борги у розмірі - 14000 (чотирнадцять тисяч) доларів США. Окрім того , [PERSON] вказує , що замість подвійної ставки НБУ в якості нарахування процентів позивачем повинно було нараховуватися за весь час користування кредитом тільки 3% процентів, а не ставка НБУ. Що стосується індексу інфляції то відповідно до ст. 524 ЦК України грошовою одиницею України являється - гривня, а отже нарахування індексу інфляції за цією нормою та ЦК України можливо лише тільки на грошову одиницю України тобто тільки на гривневі позики, а не на позики у валюті. Таким чином індекс інфляції на позику у доларах США взагалі не може бути застосовано. Позивач також зазначає, що, [PERSON] повинен сплатити на його користь індекс інфляції, 3% річних у якості відповідальності за прострочення, а також проценти за користування грошима, однак 3% річних, це і є відсотки за користування грошима про,що зазначено в ст. 625 ЦК України. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив суд розглядати справу у його відсутність , на задоволенні позову наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив суд розглядати справу у його відсутність, просив задовольнити позов частково, а саме за весь час користування кредитом виплатити тільки 3% процентів, а не ставка НБУ. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що позивачем у 2013 році було передано у власність [PERSON] грошові кошти у сумі еквівалентній 14 000 доларів США, а останній зобов'язався повернути вказану суму до 10.12.2013 року . Факт передання коштів підтверджується розпискою складеною 22.10.2013 року . До теперішнього часу відповідач не повернув суму коштів переданих в борг. Враховуючи викладене, тіло боргу відповідача у еквіваленті до гривні станом на 12.02.2016 складало 365 120 грн., що в свою чергу на порядок перевищує 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Враховуючи викладене, тіло боргу відповідача у еквіваленті до гривні станом на 12.02.2016 складає 14 000 х 26,08 грн. = 365 120 грн. що в свою чергу на порядок перевищує 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Договірні відносини між мною та Відповідачем не були пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності сторін. Відповідач також повинен повернути [PERSON] борг з урахуванням 3% річних у якості відповідальності за прострочення виконання зобов'язання , а також проценти за користування грошима у розмірі облікової ставки НБУ за весь час прострочення. На момент подачі первісного позову 12.02.2016 року загальна сума боргу без процентів та 3% річних складає 14 000 доларів США (еквівалент 365 120 грн.). Разом з цим, прострочення щодо 14 000 доларів США (365 120 грн.) з моменту настання строку виконання зобов'язання 10.12.2013 на момент 16.05.2016 складає 875 днів. 1) 3% річних за період з 10.12.2013 року до 16.05.2016 року складають = ( Загальна сума боргу 365 120 х 3 х 875 днів прострочення) : 365: 100 = 26 258 грн. 2) Сума боргу за користування моїми коштами розраховується за такою формулою: розмір заборгованості Х кількість днів прострочення Х подвійна ставка НБУ / кількість днів у році Х 100 процентів. Відповідна плата за користування моїми коштами за період з 10.12.2013 року до 16.05.2016 року дорівнює 1-й період (10.12.2013 - 15.04.2014) = 365 120 грн. Х 86 Х 6,5 : 365 : 100 = 5 591; 2-й період ( 15.04.2014 - 17.07.2014) = 365 120 грн. Х 93 Х 9,5 : 365 : 100 = 8 837; 3-й період (17.07.2014 - 13.11.2014) = 365 120 грн. Х 119 Х 12,5 : 365 : 100 = 14 879; 4-й період (13.11.2014 - 06.02.2015) = 365 120 грн. Х 85 Х 14 : 365 : 100 = 11 903; 5-й період (06.02.2015 - 04.03.2015) = 365 120 грн. Х 26 Х 19,5 : 365 : 100 = 5 071; 6-й період (04.03.2015 - 28.08.2015) = 365 120 грн. Х 177 Х 30 : 365 : 100 = 53 177; 7-й період (28.08.2015 - 25.09.2015) = 365 120 грн. Х 28 Х 27 : 365 : 100 = 7 562; 8-й період (25.09.2015 - 03.03.2016) = 365 120 грн. Х 160 Х 22 : 366 : 100 = 35 115; 9-й період ( 03.03.2016 - 16.05.2016) = 365 120 грн. Х 74 Х 19 : 366 : 100 = 14 026. А всього, за вказаний період з 10.12.2013 року до 16.05.2016 року плата за користування позиченими коштами складає = 5 591 + 8 837 + 14 879 + 11 903 + 5 071 + 53 177 + 7 562 + 35 115 + 14 026 = 156 161 грн. Отже, загальна сума боргу з урахуванням всіх складових становить = 365 120 + 26 258 + 156 161 = 547 539 грн. Судом встановлено, що 10.01.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав у борг від [PERSON] 14000 доларів США та зобов'язався повернути їх до 10.09.2013 року, про що написав розписку . Відповідно до вимог ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На теперішній час суму боргу в розмірі 14000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.02.2016 року складає 365 120 грн [PERSON] не повернув. Оскільки кошти не повернуто, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу за договором позики від 10.01.2013 року у розмірі 365 120 грн. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з цих вимог закону, суд вважає можливим стягнути 3% річних з простроченої суми у розмірі 26 258 грн. , виходячи з розрахунку прострочення з 10.12.2013 року по 16.05.2016 року . Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] також суму боргу за користування чужими коштами , яка дорівнює 156 161 грн. Постановою Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 року передбачено П. 6.1. Проценти річних, про які йдеться у частині другій статті 625 ЦК України, необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами, передбачених статтею 536 названого Кодексу. Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання і одночасно, як зазначалося, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов'язанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у статті 536 ЦК України, - це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (стаття 1214 ЦК України).

Outcome: approved