overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 11.06.1994 Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №679. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.06.1994 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у них з відповідачкою народився син [PERSON] , [INFO] . 10 років тому вони перестали з відповідачкою разом проживати, так як їхня сім`я розпалась через різні погляди на життя, нерозуміння один до одного. З цього часу вони не підтримують фактичні шлюбні відносини, не проживають разом та спільне господарство не ведуть. Позивач надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила. Напередодні минулого судового засідання нею було надано заяву, в якій вона просила надати час на примирення, оскільки вони мають неповнолітню дитину. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб повторно виданого 28 липня 2021 року серія [NUMBER] Відділом реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), сторони вступили в зареєстрований шлюб 11 червня 1994 року, актовий запис 679. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, що укладено між ним та відповідачем 06.06.2015 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. В обґрунтування своїх позовних вимог\~\~зазначає, що 06.06.2015 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 271. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сім'ю та шлюб, розв'язання сімейних та побутових проблем, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені. В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суду [PERSON] надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06.06.2015 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 271 (а.с. 3). З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, що укладено між ним та відповідачем 11.02.2015 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. В обґрунтування своїх позовних вимог\~\~зазначає, що 11.02.2015 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 39. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сім'ю та шлюб, розв'язання сімейних та побутових проблем, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені. В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11.02.2015 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 39 (а.с. 5). Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, третя особа Обєднання садівничих товариств «Дружба колективів», в якому після уточнення просить суд: визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку №872 для ведення садівництва за адресою: м. Харків, пр. Науки, 65 у «Садівничому Товаристві «Центральне» Обєднання садівничих товариств «Дружба Колективів» в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 11.07.2012 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів Харківської області від 24.01.1996 року №41 [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку №872 по пр. Леніна, 65 в м. Харкові. [PERSON] виконав усі необхідні дії для приватизації земельної ділянки та отримання державного акту на земельну ділянку, однак за життя державний акт не отримав. 11.07.2012 року [PERSON] помер. Позивач є племінником померлого і в установлений законом строк прийняв спадщину. [PERSON] вважає, що до складу спадщини входить також зазначена вище земельна ділянка, однак постановою державного нотаріуса Десятої харківської державної нотаріальної контори від 12.01.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку №872 за адресою: м. Харків, пр. Науки, 65, садівничого масиву «Дружба колективів», оскільки відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Позивач вважає, що за життя у [PERSON] виникло право власності на вказану земельну ділянку, тому звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 лютого 2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування з Десятої Харківської нотаріальної контори спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] В якості третьої особи до справи залучено Обєднання садівничих товариств «Дружба колективів». В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що вказана земельна ділянка не входить до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], оскільки він права власності за земельну ділянку не отримав. Представник третьої особи Обєднання садівничих товариств «Дружба колективів» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлений. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів Харківської області від 24.01.1996 року №41,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з цивільним позовом до [PERSON] , 3-я особа Управдіння служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини. а сам е просив зобов'язати [PERSON]: -надавати можливість спілкуватися з донькою [PERSON] та забирати її до себе двічі на місяць з 9 години суботи до 18.00 години неділі; - надавати можливість спілкуватися з донькою та забирати її до себе у дні шкільних канікул (в дні осінніх, зимових, весняних - першу половину календарних днів канікул, а літніх - потижнево, через тиждень, з 9-00 понеділка до 20-00 неділі); -надавати можливість спілкуватися з донькою в її день народження та забирати її до себе в найближчий після 27 вересня вихідний день з 09.00 до 20.00 години; -надавати можливість забирати доньку один раз на рік на час моєї щорічної відпустки на протязі двох тижнів з метою оздоровлення її в місцях відпочинку в межах території України; -надавати можливість спілкування з донькою [PERSON] - телефоном кожен день з 08.00 до 21.00 години. Сторони з представниками в судове засідання з *явились, до розгляду судом цивільної справи по суті надали до суду мирову угоду від 30 вересня 2015 року , яку просили покласти в основу рішення. Судом встановлено : позивач [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім*єю без державної реєстрації шлюбу , в так званому цивільному шлюбі з вересня 2005 року. Від цих стосунків 27 вересня 2006 року у них народилась донька [PERSON]. Відповідно до ст..125 Сімейного кодексу України за спільною угодою позивача визнано батьком [PERSON] і вона носить прізвище позивача. На початку 2015 року стосунки сторін погіршилися і в даний час вони разом не проживають. Відповідно до ч.1,2,3 ст 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків , хто проживає окремо від дитини , зобов*язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків , з ким проживає дитина , не має права перешкоджати тому з батьків , хто проживає окремо , спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні , якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Сторони уклали мирову угоду , згідно якої щомісячно з 01 числа до 15 числа спільна дитина -донька [PERSON] проживає з батьком [PERSON] , а з 16 числа по 30 ( 31) число проживає з матір*ю [PERSON]. При цьому батьки дотримуються навчального та спортивного режиму. Сторони по справі підписали угоду добровільно без примусу і згодні її виконувати т просили суд покласти угоду в основу рішення по спраі. Суд , вважає можливим покласти цю мирову угоду в основу рішення, оскільки вона відповідає інтересам дитини і не суперечить вимогам закону. Позов задовольняється згідно укладеної угоди. На підставі викладеного ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із зазначеним позовом про зобов'язання відшкодувати завдану шкоду. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2016 року цивільну справу повернуто до Дзержинського районного суду міста Харкова для виконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 4 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце розгляду заяви були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користі якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки в задоволенні позову [PERSON], відмовлено в повному обсязі, то і вимоги про відшкодування судового збору, не підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] в якій просить виключити відомості про нього з актового запису №2306 від 21.05.2019 року про народження дитини [PERSON] , зробленого у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. В обґрунтування позову зазначив, що 20.09.2002 року він уклав шлюб із [PERSON] 14.08.2018 року шлюб між ними було розірвано, про що зроблено відповідний запис №412 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області. [INFO] відповідач народила доньку - [PERSON] , [INFO] зареєструвала її. Крім того, батьком дитини записала позивача, із чим він не погоджується, оскільки до народження дитини мешкав окремо від відповідача. У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся із позовом до суду. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.11.2019 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав. У судове засідання відповідач не з`явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. В п. 24 Постанови №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд перевіряє чи визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.4ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Отже, суд прийняв заяву відповідача про визнання позову, встановив, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає що необхідно ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову зазначив, що 10.11.2015 року ним було надано грошові кошти у розмірі 400 000,00 грн. [PERSON] за договором позики. Кошти отримано відповідачем для здійснення ним підприємницької діяльності. У зв`язку із вищевикладеним було складено розписку, відповідно до якої, відповідач зобов`язувався повернути надані кошти у строк до 10.11.2017 року. 15.12.2017 року позивачем було надіслано відповідачу вимогу про повернення грошових коштів у розмірі 400 000,00 грн., але кошти на даний час не повернуті. Зважаючи на вищевикладені обставини, позивач змушений звернутись із позовною заявою до суду. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.09.2018 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення зазначених недоліків. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.10.2018 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. В судове засідання з`явився позивач - [PERSON] , який підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. У судове засідання з`явилась представник відповідача, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. В п. 24 Постанови №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд перевіряє чи визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.4ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Отже, суд прийняв усну заяву представника відповідача про визнання позову, встановив, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає що необхідно ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Представником позивача [PERSON] заявлено клопотання про витребування з Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . Представник відповідача [PERSON] проти задоволення клопотання про витребування доказів заперечувала, посилалась на те, що коло осіб, що приймають участь у справі визначено. Розглянувши зазначене клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи,\~у разі\~неможливості самостійно\~надати докази\~вправі подати\~клопотання про витребування доказів судом. Враховуючи, що надання вищевказаної інформації має суттєве значення для правильного вирішення справи та позивач не може самостійно отримати вказані документи, оскільки вони складають нотаріальну таємницю, суд вважає, що клопотання про витребування доказів підлягає задоволенню. Крім того, відповідачем подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] , в якій просить визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Представник відповідача в судовому засіданні просила прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом. Представник позивача заперечував проти прийняття зустрічного позову, оскільки вважає, що спочатку необхідно витребувати спадкову справу та визначити коло осіб, що буде приймати участь в справі, а потім вирішувати питання щодо прийняття зустрічного позову. Розглянувши зустрічний позов та документи, надані в його обґрунтування, суд дійшов висновку про можливість його прийняття для спільного розгляду з первісним позовом з огляду на наступне. Відповідно до\~ст.\~193\~ЦПК України\~відповідач має\~право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Враховуючи, що вимоги за первісним та зустрічними позовами взаємопов`язані, вони виникли з одних правовідносин та їх спільний розгляд є доцільним, суд вважає за можливе прийняти зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved