Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 03.08.2002 року у Тлумацькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 33. Позов обґрунтовується тим, що 03.08.2002 року сторони уклали шлюб. Більше восьми років він працює в Росії, додому приїздив на рік в загальному на три місяці. Останній рік, перебуваючи на роботі в Росії, він проживав з іншою жінкою з якою бажає зареєструвати шлюб. З цього часу подружні відносини з відповідачем припинилися, крім доньки їх нічого не повязує. Він приїжджає провідувати доньку, допомагає матеріально її утримувати. Примирення є недоцільним, що не буде відповідати його інтересам та інтересам дитини. Перебувати формально в зареєстрованому шлюбі він не бажає. Позивач\~ в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнає. Після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати на дошлюбне. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, на підставі\~ст.200 ЦПК України, прийшов до висновку про наявність підстав для розгляду справи по суті у підготовчому засіданні. Суд, \~ дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до наступних висновків. З свідоцтва про шлюб серії І-НМ №197656 від 04.07.2018 року встановлено, що 03.08.2002 року сторони уклали шлюб (а.с. 4). Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2\~статті 112 Сімейного кодексу України). В судовому засіданні встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сімя фактично розпалася і шлюб існує формально. Відповідач визнала позов у повному обсязі. За наведених вище обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме: 352 грн.40 коп. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.\~

Outcome: approved