Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області з позовом до відповідача 1: Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області та відповідача 2: Управління державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50\~000 грн., заподіяної неправомірними діями органу місцевого самоврядування, посилаючись на наступні обставини. Рішенням Виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради № 284/1 від 22.07.2005 року йому було призначено дні зустрічей з його малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Однак, рішенням Виконавчого комітету Покровської міської ради від 26.07.2017р. №323 зазначене рішення було скасоване. Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся із позовом до Орджонікідзевського міського суду, який визнав незаконним та скасував рішення Виконавчого\~комітету Покровської\~міської ради\~«Про скасування\~рішення виконкому\~Орджонікідзевської міської\~ради Дніпропетровської\~області №\~284/1\~від 22.07.2005\~року «Про\~визначення днів\~зустрічей [PERSON]\~з малолітнім\~сином [PERSON],\~[INFO]»\~від 26.07.2017\~року №\~323».\~Постановою апеляційного\~суду Дніпропетровської\~області від\~07.05.2018р.\~зазначене рішення\~було залишено\~без змін,\~а рішення\~суду першої\~інстанції набрало\~законної сили\~07\~травня 2018\~року.\~Такі неправомірні\~дії органу\~місцевого самоврядування\~спричинили позивачу\~моральні страждання,\~які полягали\~у відчутті\~постійного системного\~стресу,\~дискомфорті,\~тривозі,\~душевних переживаннях,\~які для\~нього,\~як інваліда\~ІІІ групи\~є досить\~суттєвими,\~при цьому\~він вимушений\~був докладати\~додаткових зусиль\~для організації\~свого життя\~та відновлення\~нормальних життєвих\~звязків,\~з огляду\~на що\~йому було\~завдано моральної\~шкоди,\~розмір якої\~він просить\~стягнути із\~відповідачів.\~\~ У судовому засіданні позивач та його повноважний представник позовні вимоги, з викладених у позовній заяві підстав, підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Повноважний представник відповідача 1 - Виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки, на думку відповідача, позивачу жодної моральної шкоди внаслідок скасування рішення Виконавчого комітету Покровської міської ради «Про скасування рішення виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області № 284/1 від 22.07.2005 року «Про визначення днів зустрічей [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO]» від 26.07.2017 року № 323» завдано не було, з огляду на що позовні вимоги вважає необгрунтованими. Повноважний представник\~відповідача 2\~- Управління державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Водночас, у процесі розгляду справи представник відповідача 2 зазначив про те, що органи місцевого самоврядування самостійно відповідають по своїх зобовязаннях, а відтак Управління державної казначейської служби України є неналежним відповідачем у даній цивільній справі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Позивач - [PERSON] має інвалідність 3 групи з дитинства, що підтверджується посвідченням Серії 301 № 122533 (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження дитини Серії 1-КИ № 190101, який виданий відділом реєстрації актів громадського міського управління Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 11). У 2005 році між батьками виник спір щодо участі батька у вихованні їхнього сина, у звязку з чим позивач звернувся до виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області із заявою про визначення способу його участі у вихованні дитини. Рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області № 284/1 від 22.07.2005 року позивачу було призначено дні зустрічей з сином. 21.07.2017р. відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини, за наслідками якого оформлено протокол №10. Із наявного у матеріалах справи витягу вбачається, що на порядку денному комісії, за участі [PERSON] та [PERSON] розглядалось питання про скасування рішення виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області № 284/1 від 22.07.2005 року «Про визначення днів зустрічей [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO]». За наслідками розгляду та засідання, комісія вирішила: враховуючи стан здоровя матері, який унеможливлює виховання сина та інтереси дитини, ССД [PERSON] підготувати проект рішення на засідання виконавчого комітету Покровської міської ради про скасування рішення виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області № 284/1 від 22.07.2005 року «Про визначення днів зустрічей [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO]». У свою чергу, 26.07.2017 року виконавчим комітетом Покровської міської ради Дніпропетровської області прийнято рішення №323 «Про скасування рішення виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області № 284/1 від 22.07.2005 року «Про визначення днів зустрічей [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO]» та скасовано рішення виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області №284/1 від 22.07.2005р. Не погодившись із рішенням від 26.07.2017 року №323, позивач звернувся до суду та рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2017 року у справі №184/1499/17, провадження № 2/184/540/17 визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого комітету Покровської міської ради від 26.07.2017 року № 323 «Про скасування рішення виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області № 284/1 від 22.07.2005 року «Про визначення днів зустрічей [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO]» (а.с. 7-8). Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року зазначене рішення Орджонікідзевського міського суду залишено без змін, а відтак набрало законної сили. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що прийняттям спірного рішення органу місцевого самоврядування, яке у подальшому було скасоване судом як незаконне, йому було завдано моральних страждань через неправомірне та невиправдане втручання органу місцевого самоврядування у його приватно-сімейні справи та повернення батьків у стан спору щодо їх участі у вихованні сина, при цьому він тривалий час не міг відчувати себе у спокої через правову невизначеність себе та його дитини, переживав погане самопочуття, зазнав стресу та тяжких душевних хвилювань, з огляду на що був змушений звернутись за допомогою до лікаря та внаслідок чого його інвалідизуюча хвороба значно загострилася, вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя та відновлення нормальних життєвих звязків. Відповідно до\~статті 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статей\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених ч.2 другою цієї статті. У свою чергу, відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. За змістом п. 5 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, у свою чергу, відповідно до\~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні, позивач після засідання виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області, за результатами якого 26.07.2017р. було скасоване рішення Виконавчого комітету Покровської міської ради «Про скасування рішення виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області № 284/1 від 22.07.2005 року «Про визначення днів зустрічей [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO]» від 26.07.2017 року № 323, звернувся до лікарні зі скаргою на головну біль, слабкість, біль в області серця, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою. За таких обставин, як вказує позивач він зазнав моральних страждань у звязку із протиправною поведінкою органу місцевого самоврядування, яка полягала у незаконному скасуванні рішення виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області № 284/1 від 22.07.2005 року, з огляду на що позивач, будучи інвалідом третьої групи по загальному захворюванню, зазнав стресу та сильних душевних хвилювань, оскільки знову був повернутий у стан невизначеності та спору щодо участі батька у вихованні своєї дитини. У відповідності до ст..8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що незаконне втручання органів місцевого самоврядування у приватно-сімейні відносини позивача, завдали останньому душевних та емоційних страждань, а відтак і моральної шкоди. При цьому, слід зазначити, що скасування судом та визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Покровської міської ради від 26.07.2017 року № 323 «Про скасування рішення виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області № 284/1 від 22.07.2005 року «Про визначення днів зустрічей [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO]» свідчить про протиправність поведінки органу місцевого самоврядування. В силу\~приписів ч.4\~ст.\~82\~ЦПК України\~протиправність діяння\~та вина\~заподіювача не\~підлягає доказуванню,\~оскільки рішення\~Орджонікідзевського міського\~суду від 09 жовтня 2017 року, відповідно до якого визнано незаконним та скасовано спірне рішення органу місцевого самоврядування, у встановленому законом порядку набрало законної сили. Також, суд вважає, що позивачем доведено наявність причинного звязку між завданою йому шкодою та протиправною поведінкою відповідача, оскільки прийняття рішення органу місцевого самоврядування, яке у подальшому було скасоване як незаконне і стало підставою та безпосередньо спричинило душевні страждання та переживання відповідача, тобто завдало моральної шкоди. В силу вимог ст..23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Так,\~при визначені\~розміру належного\~позивачу відшкодування,\~суд враховує\~розяснення,\~які викладені\~у п.9 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», \~та згідно якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. З огляду на наведене, враховуючи характер та обсяг моральних страждань, які полягали у душевних та емоційних страждань позивача, спричинених неправомірним та протиправним втручанням органу місцевого самоврядування у приватно-сімейні справи позивача та повернення його у стан спору та невизначеності щодо участі у вихованні сина, що спричинило йому значний стрес та погіршило його здоровя та самопочуття, що на фоні наявності інвалідності потребувало значних зусиль для відновлення, їх тривалості, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області на користь позивача 10 000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування відповідатиме моральним стражданням позивача. Крім того слід зазначити, що в силу вимог ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка передбачає, що шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом. За таких обставин, позовні вимоги, заявлені до відповідача 2 - Управління державної казначейської служби України, суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивач підлягає стягненню судовий збір в сумі 704, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial