Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 31 жовтня 2016 року о 19-й годині 10 хвилин на автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів в смт.Буштино по вул.. Головній відповідач, керуючи автомобілем марки «Вольцваген» Пасат , держномер [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння не вибрав безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку, здійснив наїзд на стоячий автомобіль БМВ Х5, держномер [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1, 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Відповідно до висновку №134/11 від 09.11.2016 року оцінювача авто товарознавчого дослідження з визначенням вартості спричиненого йому в результаті ДТП матеріального збитку встановлено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні станом на 09.11.2016 року становить 45 314 гривень. Крім того , він поніс матеріальні витрати по сплаті судового збору та витрати по оплаті автотоварознавчого дослідження автомобіля, які згідно квитанції до прибуткового касового ордера №134 від 09.11.2016 року становлять 950 гривень. У добровільному порядку відшкодувати завдані пошкодженням автомобіля збитки відповідач відмовляється. Просить стягнути з відповідача на його користь 46 904 гривень матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з яких 45314 гривень становлять вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та 1590 гривень становлять витрати понесені за проведення авто товарознавчого дослідження та по оплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечив і пояснив, що дійсно мала місце ДТП за участю керованого ним автомобіля. Згоден відшкодувати заподіяну шкоду. Полісу обов'язкового страхування відповідальності власників транспортних засобів перед третіми особами на момент ДТП не мав, так як його автомобіль перебуває на іноземній реєстрації. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. В судовому засіданні встановлено, що постановою Тячівського районного суду від 22 листопада 2016 року [PERSON] визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зі змісту даної постанови встановлено, що [PERSON] 31 жовтня 2016 року, о 19.10 год., на автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів в смт.Буштино по вул.. Головній, керував автомобілем марки «Вольцваген» Пасат , держномер [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку здійснив наїзд на стоячий автомобіль БМВ Х5, держномер [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1, 2.9 «а» Правил дорожнього руху (а.с.9). Відповідно до звіту №134/11 від 09.11.2016 року про визначення матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля БМВ Х5, держномер [NUMBER], встановлено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні станом на 09.11.2016 року становить 45 314 гривень (а.с. 13-30). Витрати по оплаті автотоварознавчого дослідження автомобіля становлять 950 гривень, які сплачені позивачем згідно квитанції до прибуткового касового ордера №134 від 09.11.2016 року (а.с.12). Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права , має право на їх відшкодування. Збитками, згідно цієї статті, являються втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі,а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи наведене , суд вважає , що вимоги позивача підставні і в судовому засіданні доведені , а тому заявлений позов слід задовольнити. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved