Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати незаконними дії Комунального підприємства « Харківські теплові мережі» щодо переказу суми боргу в сумі 29132 грн. 56 коп. з особливого рахунку квартири № 5, що розташована в будинку № 82 по вул. Сумській в м. Харкові на особовий рахунок № 2950 квартири № 2 що розташована в будинку № 82-а по вул. Сумській в м. Харкові. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є власником квартири № 2, що розташована в будинку № 82-а по вул. Сумській в м. Харкові та є споживачем послуг з теплової енергії, які надаються відповідачем. Як споживач послуг з теплопостачання позивач має відкритий особовий рахунок № 2950 на який здійснюється нарахування оплати за теплову енергію. В жовтні 2011 року на особистий рахунок позивача був переведений борг з іншого рахунку в сумі 29132,56 грн. Позивач не давав згоди на прийняття або переведення боргів на його особовий рахунок, у звязку з чим позивач звернувся до відповідача з цього приводу за роз»ясненями. В травні 2017 року позивач отримав відповідь від відповідача, в якій зазначалось, що сума 29132,56 грн. була переведена на його особовий рахунок з особового рахунку квартири № 5, що розташована в будинку № 82 по вул. Сумській в м. Харкові по заяві власника вказаної квартири - [PERSON]. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог посилаючись на те, що КП « Харківські теплові мережі» здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг з теплопостачання споживачам м. Харкова. В 2011 році до відповідача із заявою звернувся [PERSON] , який згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2011 року придбав у позивача квартиру [ADDRESS] . В своїй заяві [PERSON] просив зняти з його особового рахунку заборгованість , що виникла з послуг теплопостачання, яка на момент продажу вищевказаної квартири становила 29132,56 грн. На підставі документів, які були додані до заяви, в жовтні 2011 року сума боргу в розмірі 29132,56 грн. була переведена з особового рахунку квартири [ADDRESS] на особовий рахунок позивача за адресою: [ADDRESS] про що позивач був повідомлений письмово в той же період часу. Також представник відповідача вказує, що позивачу було відомо про переведення вищевказаної суми боргу на його особовий рахунок, оскільки в 2014 році КП « Харківські теплові мережі» зверталось до Київського районного суду м. Харкова про стягнення виниклої суми заборгованості за послуги з теплопостачання, до якої також була врахована переведена сума боргу з особового рахунку квартири [ADDRESS], оскільки [PERSON] був присутній при розгляді вказаної справи та ним було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог КП « Харківські теплові мережі». Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2015 року позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» були задоволені частково, оскільки до позовних вимог був застосований строк позовної давності. Таким чином, представник відповідача вважає, що позивачем був пропущений строк позовної давності звернення до суду з даним позовом, у звязку з чим просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином , про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши доводи позивача, заперечення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Ст.ст. 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі - [PERSON] є власником квартири квартири № 2 що розташована в будинку № 82-а по вул. Сумській в м. Харкові, що підтверджується договором міни від 02.06.2003 року . ( а.с.30) Згідно відомості нарахування та сплати за теплову енергію за адресою: [ADDRESS] за особовим рахунком № 2950 відкритого на [PERSON], вбачається що в жовтні 2011 року був прийнятий борг на вищевказаний особовий рахунок з іншого особового рахунку в сумі 29132,56 грн. ( а.с.4 зворот) Згідно листа КП «Харківські теплові мережі» від 25.05.2017 року , який адресований на імя позивача , останнього було повідомлено, що 22.09.2011року до КП «Харківські теплові мережі» із заявою звернувся [PERSON] , який згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2011 року придбав у позивача квартиру [ADDRESS] . В своїй заяві [PERSON] просив зняти з його особового рахунку заборгованість , що виникла з послуг теплопостачання, яка на момент продажу вищевказаної квартири становила 29132,56 грн. На підставі документів, які були додані до заяви, в жовтні 2011 року сума боргу в розмірі 29132,56 грн. була переведена з особового рахунку квартири [ADDRESS] на особовий рахунок позивача за адресою: [ADDRESS] про що позивач був повідомлений листом від 03.10.2011 року № 36/Т-2535. ( а.с.6) Згідно договору купівлі -продажу від 28.03.2011 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] вбачається , що позивачу по справі належала квартира № 5 , що розташована по вул. Сумській , 82 в м. Харкові та яку він продав [PERSON], який на теперішній час є власником вказаної квартири. ( а.с.22) Відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2015 року , яким встановлено, що КП «Харківські теплові мережі» звернулось до вказаного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з наданих послуг з теплопостачання в сумі 34.012,62 грн. Крім того, вказаним рішенням суду було встановлено, що згідно відомості нарахувань та оплати за послуги теплопостачання за адресою [ADDRESS] виникла заборгованість на 01.08.2001року у сумі 29132,56 грн. Відповідно до договору купівлі- продажу від 28.03.2011 року, [PERSON] продав вказану квартиру яка належала йому на праві особистої приватної, у звязку з чим на момент виникнення боргу в сумі 29132,56грн. [PERSON] був власником квартири за адресою [ADDRESS]. Згодом у жовтня 2011 року вказаний борг було переведено на особовий рахунок№ 2950. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житловокомунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 цього Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно ст.520 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст.521 ЦК України,форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу. Відповідно до ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Таким чином, дії відповідача щодо переведення суми заборгованості в сумі 29132,56 грн. по заяві [PERSON] на особовий рахунок позивача за адресою: [ADDRESS] є неправомірними, оскільки вказана заборгованість виникла з надання послуг з теплопостачання за адресою : [ADDRESS], своє згоди на переведення суми боргу на свій особовий рахунок позивач не надав, а [PERSON] не є стороною цивільно-правових відносин виниклих між [PERSON] та КП « Харківські теплові мережі» . Суд не може прийняти до уваги заяву представника відповідача, щодо застосування до вимог позивача строку позовної давності виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст..ст. 256,257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, як було встановлено вище, листом КП «Харківські теплові мережі» від 25.05.2017 року, позивача було повідомлено про переведення суми заборгованості на його особовий рахунок . Крім того, у вказаному листі відповідач зазначав, що позивач був й раніше повідомлений про переведення вищевказаної суми заборгованості на його особовий рахунок листом від 03.10.2011 року № 36/Т-2535, однак доказів відправки та отримання позивачем цього листа представник відповідача не надає. Посилання представника відповідача стосовно того, що позивачу також було відомо про переведення суми заборгованості на його особовий рахунок , у звязку з розглядом в Київському районному суді м. Харкова справи про стягнення з [PERSON] на користь КП « Харківські теплові мережі» суми виниклої заборгованості за послуги з теплопостачання, є безпідставними, оскільки рішення суду на яке посилається представник відповідача ухвалено 12.02.2015 року та якого вбачається , що [PERSON] був присутній в судовому засіданні та проти позовних заперечував проти позову . Отже, перебіг позовної давності в даному випадку починається з 12.02.2015 року , а звернувся позивач до суду з даним позовом 29.05.2017 року, тобто в межах строку позовної давності. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню . Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved