Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дружини. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано 18 грудня 2019 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. У даному шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із тим, що позивачка доглядає за дітьми, зокрема на дитиною, яка не досягла трирічного віку, вона не працює. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та займається підприємницькою діяльністю. Інші удержання по виконавчим листам з відповідача не провадяться, на обліку в лікарні та Управлінні Пенсійного Фонду України не перебуває. На підставі викладеного позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Після отримання інформації щодо місця реєстрації відповідача, ухвалою судді від 07 серпня 2020 р. було відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено на 26.08.2020 р. 17 серпня 2020 року відповідач надав відзив на позов у якому просить відмовити у позові в повному обсязі, посилаючись на неправильно викладені позивачкою фактичні обставини, а саме: позивачка неофіційно працевлаштована; відповідач здійснює догляд за дітьми на рівні з матір`ю, діти половину свого часу проводять та проживають із ним, зокрема коли позивачка перебуває на роботі; сина [PERSON] він кожен день забирає з садочка. Крім того, він добровільно сплачує позивачці кошти, та з нього стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частину від його доходу. Відповідач також зазначає, що у зв`язку із тим, що він багато часу приділяє дітям у нього не завжди є можливість займатись підприємницькою діяльністю. Він витрачає значні кошти на відпочинок дітей, возить їх на море, а тому не має вільних коштів для утримувати колишньої дружини. Задоволення вимог позивачки щодо стягнення з нього аліментів на її утримання в розмірі ј частини його доходу призведе до утримання більш ніж 50 відсотків його заробітку, що позбавить його можливості належного існування. 25 серпня 2020 року позивачка надала відповідь на відзив на позовну заяву в якій зазначає, що судовий наказ, яким з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей не передано на виконання до виконавчої служби у зв`язку з чим стягнення за судовим наказам з відповідача не проводяться. Цільове та правове призначення аліментів на утримання дружини та аліментів на утримання дітей є різним та не залежить одне від одного. Право на отримання аліментів на утримання дружини існує паралельно від права на отримання аліментів на утримання дітей та не залежить від працевлаштування та від матеріального стану. Законодавство передбачає стягнення половини заробітку в рахунок аліментів на трьох дітей, що свідчить про те що розмір стягнення на трьох осіб визначений з урахуванням всіх факторів та не суперечить нормам законодавства та моральним засадам суспільства. Окрім цього зазначений розмір відрахувань не поширюється на відрахування з заробітної плати аліментів, у таких випадках відрахування не можуть перевищувати 70 відсотків заробітної плати. Крім того позивачка зазначає, що не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, яка потребує постійного нагляду, у зв`язку з чим не має можливості знайти постійну роботу, а тому вважає розмір ј частини від доходів відповідача достатній для задоволення її потреб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечував зазначаючи, що не має можливості утримувати колишню дружину, оскільки сплачує аліменти на утримання дітей, витрачає кошти на їх відпочинок, приймає участь у виховані дітей на рівні з матір`ю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов до таких висновків. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 грудня 2019 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Із свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 22 лютого 2018 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та серії [NUMBER] , виданого 13 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області вбачається, що сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Із довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталонсервіс» №414 від 24.07.2020 року вбачається, що позивачка разом із синами зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; за даною адресою зареєстровано також місце проживання чоловіка - [PERSON] та брата - [PERSON] , які згідно з актом від 24.07.2020 року не проживають за даною адресою. Згідно з актом про не проживання у квартирі від 24 липня 2020 року, складеного у присутності майстра дільниці №2 ТОВ «Еталонсервіс» [PERSON] , за підписом [PERSON] та [PERSON] , відповідач не проживає за місцем реєстрації у період з лютого по липень 2020 року. Згідно з корінцем медичного висновку №3 на дитину з інвалідністю віком до 18 років від 05.03.2020 року син [PERSON] має відповідне захворювання; медичний висновок дійсний до 31.12.2032 року. Відповідно до інформації податкової інспекції м. Первомайськ відповідача з 12.11.2009 р. взято на облік як платника єдиного внеску. Із довідки, виданої головою квартального комітету №49 м. Первомайськ Миколаївської області вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] регулярно, у вихідні дні та у вечері після дитячого садка, перебувають з батьком за адресою: [ADDRESS] . Судовим наказом, виданим суддею Первомайського міськрайонного суду 30.07.2020 року, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх його доходів. Відповідач сплатив 10000,00 грн. за курс дельфінотерапії, який пройшов син [PERSON] з 28.07.2020 року по 01.08.2020 року, що підтверджено довідкою ТОВ «Екліпсіс». Згідно з дублікатом квитанції №0.0.1798555969.1 від 12.08.2020 року відповідачем за послуги психолога та логопеда сплачено 2300,00 грн. Згідно з довідкою дошкільного навчального закладу ясла-садок №24 «Гвоздичка» за вих. №83 від 17.08.2020 року відповідач з моменту перебування сина [PERSON] в дошкільному закладі (08.07.2019 року) постійно займається його вихованням; щодня приводить його до дитячого садка та забирає з нього; цікавиться його добутками та поведінкою; постійно відвідує дитячі свята, несе усі витрати з перебуванням дитини у садочку. Із пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено, що він є працездатним, займається підприємницькою діяльністю, має оборот коштів на рік близько 120 000,00 грн., та отримує прибуток щомісячно, сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку, інших осіб на утриманні не має. Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що відповідач є працездатним, має постійний заробіток, доказів на спростування доводів позивачки щодо можливості надання матеріальної допомоги відповідач не надав, а позивачка має потребу у матеріальній підтримці, оскільки діти проживають із нею, вона доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та опікується дитиною з інвалідністю, яка не досягла шестирічного віку, з урахуванням принців розумності та співмірності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. в дохід держави.

Outcome: partial