Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення способу участі у вихованні дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що з 08.11.2008 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний 12.11.2014 року. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з матір'ю. З моменту розлучення відповідач перешкоджає йому у вихованні та спілкуванні з дитиною. Вказує, що дії відповідача свідчать про зумисне порушення його прав щодо спілкування з дитиною, участі у вихованні сина, порушення інтересів дитини, яка також потребує спілкування з батьком, тому на підставі викладеного просить зобов'язати відповідача [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином - [PERSON], [INFO] та визначити наступні способи участі у вихованні сина шляхом особистого спілкування, встановивши: - побачення без присутності відповідача кожні перші, треті суботи щомісяця з 11 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.; - побачення без присутності відповідача кожні другі, четверті неділі щомісяця з 11 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.; - спільний відпочинок з сином - два тижні на оздоровлення у літній період за згодою сторін. В судове засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Представники третіх осіб надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Не заперечували проти задоволення позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони з 08.11.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 12.11.2014 року розірвано (а.с. 5). В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.02.2011 року (а.с.6). Судом встановлено також, що сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю [PERSON] Згідно з положеннями ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на особисте спілкування із нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За правилами ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, ні пояснень, ні заперечень проти позову суду не надала. Судом не встановлено, що батько не гідний виховувати дитину або, що дитина не прихильна до батька, не згідна зустрічатися з батьком та спілкуватися з ним. Тобто, судом не встановлено жодних обставин, які були б підставою для відмови позивачу в участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною. На думку суду, графік зустрічей та спільного відпочинку з дитиною, запропонований позивачем, не порушує режиму дня дитини, не відриває його від нормального, звичайного для дитини середовища та не заважає нормальному існуванню. Крім того, згідно ч.ч.2-4 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Отже, оскільки обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні незалежно від того з ким проживає дитина, враховуючи передусім інтереси дитини, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити. Суд приходить до висновку також, що відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 640 грн. судового збору. На підставі ст.ст.13-16 ЦК України, ст.ст.7, 55, 141, 150, 155, 157 СК України,

Outcome: approved