Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однією сім'єю без шлюбу, у період часу з 16.03.2005 року по 01.08.2013 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] пояснили наступне. Наприкінці 2004 року [PERSON] познайомився з [PERSON], яка на той час разом з донькою та сином мешкали у власній квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Через декілька місяців, [PERSON] почав мешкати з [PERSON], як чоловік та жінка, однією сім'єю без шлюбу та вести спільне господарство. [PERSON] виконував усі обов'язки, які повинен виконувати чоловік, заробляв гроші, неофіційно працюючі у будівельній бригаді, які приносив у сім'ю. У період часу коли [PERSON] виїжджала за межі району на заробітки, [PERSON] займався вихованням її дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 16.03.2005 року [PERSON] офіційно зареєстрував своє місце проживання у квартирі, що належить [PERSON] У подальшому, приблизно на початку серпня 2008 року, [PERSON] разом з [PERSON] та її дітьми переїхали мешкати у приватний будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який також належить його цивільній дружині. 21.08.2008 року [PERSON] зі згоди [PERSON] перереєстрував своє місце проживання з адреси: [ADDRESS] на адресу: [ADDRESS]. Після переїзду, [PERSON] разом зі своїми колегами зробив ремонт та перекрив кришу у вказаному будинку. Будівельні матеріали оплачувала [PERSON], а усю роботу провів [PERSON] з колегами. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на спільні кошти придбали холодильник, комп'ютер, ДВД програвач, тюнер та іншу побутову техніку. У липні 2012 року, коли [PERSON] поїхав поступати до Ізмаїльського військово-морського ліцею, [PERSON] їздив разом з ним, при цьому оплатив вартість форменого одягу та навчання. У зв'язку з погіршенням стосунків між [PERSON] та [PERSON], 01.08.2013 року заявник був вимушений піти з родини. Встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу у певний період часу, необхідно [PERSON] для подальшого вирішення питання про розподіл спільно нажитого майна, яки було придбано ним та [PERSON] під час проживання у цивільному шлюбі. Зацікавлена особа [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення заяви заперечували та пояснили наступне. У 2004 році [PERSON] мешкала разом із сином та донькою у власній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Наприкінці того ж року, [PERSON] познайомилась з [PERSON], який на той час переїхав мешкати до села та не мав власного житла. Оскільки [PERSON] мешкала без чоловіка, вона дозволила [PERSON] оселитись у її квартирі, для того, щоб останній виконував «чоловічу роботу» по дому, при цьому ніякої плати за проживання вона не вимагала. Переїхавши до її квартири [PERSON] став мешкати разом з [PERSON] та її сім'єю як квартиронаймач, при цьому ніяких особистих відносин між ними не було і спільного господарства не велось. Оскільки [PERSON] необхідно було зареєструвати місце проживання у селі, [PERSON] надала згоду на реєстрацію заявника у власній квартирі. У серпні 2008 року [PERSON] разом з сином та донькою переїхали мешкати у приватний будинок за адресою: [ADDRESS], який також належить [PERSON]. Разом з родиною [PERSON], у вказаний будинок переїхав і [PERSON] на тих самих умовах, як і раніше. У подальшому [PERSON] перереєстрував своє місце проживання виписавшись з квартири та прописавшись у будинку. [PERSON] не заперечує, що у 2013 році [PERSON] разом зі своїми колегами проводив роботи, пов'язані з ремонтом даху у будинку, однак усі будівельні матеріали та вартість самої роботи були оплачені [PERSON]. Також [PERSON] пояснила, що у зв'язку з тим, що вона виїжджала за межі району на заробітки, у липні 2012 року [PERSON] разом з її сином їздив до м. Ізмаїл, оскільки останній поступав навчатись до Ізмаїльського військово-морського ліцею, та оплатив первісний внесок за навчання та вартість форменого одягу. Однак одразу після повернення до дому [PERSON] повернула заявнику витрачені ним кошти. [PERSON] наполягає на тому, що незважаючи на проживання [PERSON] спочатку у належній їй квартирі, а після у будинку ніяких особистих стосунків між нею та заявником не існувало, спільне господарство вони не вели, а [PERSON] був лише квартиронаймачем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що приблизно з кінця 2005 року він знайомий с [PERSON], оскільки вони працювали разом виконуючи різні будівельні роботи. Також свідок пояснив що, з моменту знайомства з заявником він неодноразово бував у нього в гостях, спочатку у квартирі, а потім у приватному будинку, які належать [PERSON] Свідку відомо, що [PERSON] та [PERSON] увесь цей час мешкали у цивільному шлюбу, вели спільне господарство, покупали різні речі та побутову техніку. У 2013 році він разом з [PERSON] та іншими колегами робили ремонт даху у будинку [PERSON] та добудовували навіс. Під час проведення будівельних робіт усі матеріали оплачував [PERSON], який також оплатив і вартість самих будівельних робіт. Також зі слів [PERSON] йому відомо, що під час спільного проживання [PERSON] забороняла заявнику втручатись у виховання доньки та сина. Свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання, аналогічні показанням свідка [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що з середини 2013 року вона мешкає у цивільному шлюбі з [PERSON] Їй відомо, що з 2005 року по середину 2013 року [PERSON] співмешкав з [PERSON], вів з нею спільне господарство та займався вихованням її дітей. Вказані обставини відомі їй зі слів [PERSON] та інших мешканців с. Приморське. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона мешкає у [ADDRESS]. З 2005 року по 2013 рік вона неодноразово бачила особисто та чула від інших мешканців села, що [PERSON] та [PERSON] проживають у цивільному шлюбі та ведуть спільне господарство. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що приблизно у 2007 році, більш точно вона не пам'ятає, її мати [PERSON] почала зустрічатись з [PERSON] Через деякий час [PERSON] переїхав жити до них у квартиру, при цьому мати сказала їй та молодшому брату, що [PERSON] буде їх новим батьком. [PERSON] жив разом з ними, доглядав за домашньою худобою, допомагав матері вести господарство, однак матеріальної допомоги не надавав. Також у період спільного проживання [PERSON] разом з [PERSON] придбали різні необхідні побутові речі та побутову техніку. Також [PERSON] разом з матір'ю був присутній на її випускному вечорі. Також [PERSON] разом з її молодшим братом [PERSON] їздив до м. Ізмаїл, коли останні постував навчатись. Приблизно у середині 2013 року мати посварилась з [PERSON] і вони роз'їхались Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав пояснення аналогічні поясненням зацікавленої особи [PERSON] Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є власницею квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], та приватного будинку за адресою: [ADDRESS]. Даний факт визнається усіма учасниками процесу і у відповідності до ст. 61 ЦПК України окремому доказуванню не підлягає. У паспорті громадянина України [PERSON] серії [NUMBER], виданому Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 06.09.1996 року містяться наступні відмітки: - зареєстровано місце проживання за адресою: [ADDRESS], 16.03.2005 року; - знято з реєстраціє місця проживання, 21.08.2008 року; - місце реєстрації проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS], 21.08.2008 року. Згідно з довідкою Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області № 407 від 14.08.2013 року [PERSON] дійсно мешкав на території сільської ради в цивільному шлюбу з [PERSON] з 2005 року по 1 серпня 2013 року (з 16.03.2005 року по 21.08.2008 року по [ADDRESS], з 21.08.2008 року по 01.08.2013 року по [ADDRESS]). На утриманні знаходились діти [PERSON] та [PERSON]. Згідно з довідкою Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області № 421 від 20.08.2013 року [PERSON] має наступний склад родини: донька [PERSON], син [PERSON], [PERSON] - не родич. 19.07.2013 року [PERSON] було сплачено 1350,54 гривні та 2760 гривень, за навчання та формений одяг [PERSON], даний факт підтверджується меморіальними ордерами № 24 та № 25. Також заявником суду були надані копії гарантійних талонів на побутову техніку, які суд не може прийняти як належний доказ підтвердження факту проживання заявника з [PERSON] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у певний період часу, оскільки вказані документи не містять відомостей про те, хто саме придбав та оплатив вказану побутову техніку. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу и, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У відповідності до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні було достовірно встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON], однією сім'єю без шлюбу, у період часу з 16.03.2005 року по 01.08.2013 року і встановлення даного факту судом необхідно заявнику для подальшого вирішення питання про розподіл спільного майна, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved