Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач, [PERSON] ) звернулась до Валківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з останнього аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на особу відповідного віку на нас навчання до досягнення 23-х річного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, [PERSON] , є її батьком. На даний час позивач навчається на другому курсі Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна за денною формою навчання на контрактній основі. Оскільки вона навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує, потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з чим, звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 27.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та призначено розглядати справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Також, в заяві зазначила, що просить проводити розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження сері [NUMBER] (а.с. 8). Заочним рішенням Валківського районного суду Харківської області від 20.12.2018 року (справа № 615/1713/18; провадження № 2/615/666/18) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.09.2001 року Високопільською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 05 (а.с. 18-19). 06.08.2019 року між Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна та [PERSON] укладено контракт 1901/19-043с, за умовами якого університет відповідно до умов цього контракту здійснює навчання за денною формою з метою отримання [PERSON] вищої освіти «бакалавра». Загальна вартість навчання по цьому контракту складає 75960 грн. Строк дії контракту з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року (а.с. 10-11). Згідно довідки Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна від 30.07.2020 року, [PERSON] дійсно є студентом другого курсу філологічного факультету Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна денної форми навчання. Довідка дійсна до 31.01.2021 року (а.с. 9). Також матеріали справи містять копії платіжних доручень, відповідно до яких 28.12.2019 року, 08.02.2020 року, 07.03.2020 року, 08.04.2020 року, 19.05.2020 року, 01.06.2020 року [PERSON] здійснено переказ коштів на рахунок Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна на загальну суму 11394,00 грн за навчання [PERSON] відповідно до договору № 1901/19-043с (а.с. 1217). За змістом статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до вимог ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, враховуючи, що [PERSON] , [INFO] , навчається у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна на денній формі навчання, доходів не отримує, відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду надано не було, а також беручи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою доньку, яка продовжує навчання, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 09.10.2020 року і до припинення навчання [PERSON] , але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Позовні вимоги про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Тобто, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання, що регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, застосовуються з урахуванням обставин, визначених для правовідносин обов`язку матері, батька утримувати дитину та його виконання, що регулюються главою 15 Сімейного кодексу України. При цьому, положення глави 15 Сімейного кодексу України застосовуються у правовідносинах щодо неповнолітніх дітей, а глава 16 Сімейного кодексу України регулює відносини з утримання повнолітніх дітей, що продовжують навчання. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлений у 2019 році прожитковий мінімум на дітей до 6 років та дітей віком від 6 років до 18 років. Відповідно до статті 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Таким чином, з урахуванням викладеного, положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, нерозривно пов`язано з поняттям дитина, а тому, не може бути застосоване у правовідносинах обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити положення статті 196 Сімейного кодексу України, якою встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивач [PERSON] , у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за подання до суду цього позову, суд, відповідно до вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, вважає за необхідне покласти на відповідача судовий збір в сумі 420,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial