Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 11 жовтня 2003 року між ним і відповідачкою по справі у відділі РАГС Трускавецького міського управління юстиції Львівської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №161. Від спільного проживання в шлюбі в них [INFO] року народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з відповідачкою. Спільне проживання між ним і відповідачкою склалося невдало. Різні погляди на життя стали причиною непорозумінь. Вони дійшли до спільного висновку, що подальше спільне проживання неможливе. Шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе. Просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутності, позов підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві (а.с.3). Відповідач у судове засідання не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] (а.с.19). Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 11 жовтня 2003 року відділом РАГС Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, 11 жовтня 2003 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №161. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4). [PERSON] народилася [INFO] року. Батьки дитини - [PERSON] і [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 01 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області (а.с.5). Як вбачається з довідки №20/145/14, виданої 14.03.2014 року Рогатинським районним сектором управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області, [PERSON], [INFO] року народження, уродженка с.Луковець Вишнівський Рогатинського району зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобов'язаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, у обох наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин відсутні підстави для надання сторонам строку на примирення. Викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.109, 110, 112 ч.2, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved