Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця, на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 18.09.1963 року між заявником та [PERSON] укладено шлюб. Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва 16.01.1998 року видане свідоцтво про право власності на житло, відповідно якого квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. Заявник зазначає, що у квартирі [ADDRESS] він з дружиною [PERSON] прописалися 30.05.1996 року . З 27.12.2001 року по день смерті [PERSON] була прописана у квартирі [ADDRESS] . Заявник вказує, що незважаючи на прописку за іншою адресою, з травня 1996 року його дружина [PERSON] по день смерті постійно проживала разом з ним у квартирі [ADDRESS] [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS] . Заявник зазначає, що для оформлення спадщини 24.01.2020 р. він подав заяву до Десятої Київської державної нотаріальної контори. 24.01.2020 року державним нотаріусом прийнято постанову про відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири після померлої [PERSON] з посиланням на те, що на час відкриття спадщини він, як спадкоємець за законом, не був зареєстрований спільно зі спадкодавцем на день смерті та на протязі шести місяців зі дня смерті [PERSON] не заявив про прийняття спадщини. Вказує, що встановлення зазначеного юридичного факту необхідно з метою реалізації ним права на спадщину. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.03.2020 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання на 02.04.2020 року (а.с. 39). Ухвалами суду від 02.04.2020 року задоволені клопотання заявника про витребування доказів та клопотання про виклик свідків (а.с. 48-51). Ухвалою суду від 02.04.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 46, 47). 30.04.2020 року від представника заінтересованої особи Київської міської ради Хрущ А.П. до суду надійшов відзив на заяву з проханням, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства (а.с. 58-60). В судовому засіданні заявник та заінтересована особа [PERSON] підтримали заявлені вимоги та викладені в заяві обставини. Заявник [PERSON] пояснив, що його дружина [PERSON] з 70-х років постійно проживала разом з ним по [ADDRESS] до дня її смерті. У квартирі [ADDRESS] [PERSON] жодного дня не мешкала, вказану квартиру подарувала в 2014 р., проте там залишилася зареєстрованою до смерті, вони не придавали значення стосовно питання реєстрації. Спорів щодо спадкового майна не має. Представник заінтересованої особи Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа була повідомлена належним чином. У поданому відзиві на заяву представник Київської міської ради Хрущ А.П. просила розглянути справу за відсутності їхнього представника. Відповідно положень частини 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересовану особу [PERSON] , свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; становлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 35). Заявник [PERSON] та [PERSON] з 18.09.1963 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 32). Як убачається із свідоцтва про право власності на житло від 16.01.1998 року виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва, квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] в рівних долях (а.с. 31). На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , у період з 30.05.1996 року по 20.12.2001 року адреса її реєстрації була - [ADDRESS] (а.с. 33 зв., 34). Заявник з 30.05.1996 року постійно зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 29, 29 зв.). [PERSON] звертався до Десятої Київської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , при цьому державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 24.01.2020 р. у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини спадкоємець за законом [PERSON] не був зареєстрований спільно зі спадкодавцем на день смерті та на протязі шести місяців з дня смерті [PERSON] не заявив про прийняття спадщини (а.с. 37). За нормою ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно п. 23 вищевказаної постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини. В судовому засіданні у якості свідка був допитаний [PERSON] (заінтересована особа у справі), який засвідчив, що заявник [PERSON] та [PERSON] є його батьками, з якими він з часу свого народження до 2005 р. разом проживав у квартирі [ADDRESS] , там його мати і померла. Після того, як він зі своєю сім`єю став мешкати на [ADDRESS] , його батьки вдвох залишитися проживати по [ADDRESS]. У квартирі [ADDRESS] , яка належала його матері, остання ніколи не жила. Він ще має старшого брата [PERSON] , який на спадщину матері не претендує, заяви про прийняття спадщини не подавав. Свідок [PERSON] засвідчила, що вона сусідка заявника, з 1993 р. живуть в одному будинку по [ADDRESS] . Сім`я [PERSON] дуже дружня. [PERSON] за життя хворіла, тому вона (свідок), як медик, часто на прохання заходила в квартиру заявника. Подружжя [PERSON] та [PERSON] разом вдвох жили постійно по [ADDRESS], де [PERSON] і померла. Звідти [PERSON] ніколи не виселялась, мешкала там постійно, лише влітку з чоловіком їздили на дачу. Останній рік до смерті [PERSON] зі своєї квартири не виходила через хворобу. Суд приймає до уваги вказані покази свідків, оскільки вони також підтверджуються письмовими доказами, а саме актом від 12.02.2020 року, у кому підписи сусідів заявника посвідчені керівником ЖРЕО № 412, де зазначено, що за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] постійно проживала його дружина [PERSON] , [INFO] , безперервно з травня 1996 року до дня її смерті - [INFO] (а.с. 38). Відповідно матеріалів спадкової справи № 62/2020 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкова справа відкрита Десятою Київською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] від 24.01.2020 року, заяви будь яких інших осіб про прийняття спадщини у спадковій справі відсутні. За змістом ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, приймаючи до уваги пояснення свідків, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення юридичного факту постійного проживання заявника [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] , оскільки даний факт є доведеним наявними в матеріалах справи доказами. З огляду на вищевикладене, заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для прийняття спадщини після смерті [PERSON] .

Outcome: approved