Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що 23.11.2003року між сторонами укладено шлюб, від вказаного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Сім`я зареєстрована та фактично проживає за однією адресою: [ADDRESS] . В останній час, в у відносинах сторін виникали непорозуміння, однак вони підтримували та підтримують сімейні відносини, спільно проживають, ведуть спільне господарство, а позивач повністю, за рахунок отриманої заробітної плати, для створення комфорту сім`ї, оплачує усі комунальні послуги, інтернет та телебачення, спільно з відповідачем придбають продукти харчування на сім`ю, спільно приймають активну участь у розвитку та вихованні сина. 19.06.2020 року, [PERSON] , вручила позивачу поштовий конверт адресований на його ім`я, в якому з находився супровідний лист Вінницького міського суду Вінницької області за №127/11382/20 від 11.06.2020 року до якого додавалися копія судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2020 року по справі №127/11382/20 про стягнення з позивача аліментів на утримання сина та копія заяви відповідача про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, з додатками на 10 аркушах. Ознайомившись із наданими документами, позивач був досить збентежений, а особливо викладеними в заяві обставинами, адже викладені в ній обставини не відповідали дійсності. З моменту народження сина, позивач повністю забезпечую сина, дитина ніколи не перебувала та не перебуває і до сьогодні на утриманні відповідача, позивач займався та займається розвитком та вихованням сина, з яким у нього склалися дуже добрі відносини. Звернення відповідача до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, позивач пов`язує із зменшенням розміру грошових коштів, які надавалися позивачем на особисті цілі дружини. За рахунок стягнення з мене аліментів, відповідач має намір забезпечити свої особисті потреби, але аж ніяк не потреби сина, адже сина позивач повністю забезпечую. Однак, при видачі вищевказаного наказу, судом не було враховано: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведеність стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом не було враховано те, що: неповнолітній син - [PERSON] , проживає із позивачем за адресою: [ADDRESS] ; неповнолітній син - [PERSON] , практично повністю знаходиться на утриманні позивача, починаючи від продуктів харчування до одягу та витрат на розваги; позивач та відповідач проживають однією сім`єю, підтримують сімейні відносини, ведуть спільне господарство, спільно придбавають продукти харчування на сім`ю; позивач повністю, за рахунок отримуваної заробітної плати, для створення комфорту сім`ї, оплачує усі комунальні послуги, інтернет та телебачення; позивач приймав та приймає активну участь у розвитку та вихованні неповнолітнього сина - [PERSON] , із своєї заробітної плати несу витрати на додаткові потреби сина, такі як придбання предметів для культурно-оздоровчого розвитку дитини, підручників, одягу та взуття; з метою оздоровлення та розширення кругозору сина, позивач з 04.09.2019 року по 07.09.2019року, возив сина у туристичну подорож до федеральної столиці Австрії - Відня; з метою оздоровлення та розширення кругозору сина, позивач з 09.12.2019 року по 12.12.2019року, возив сина у туристичну подорож до Румунії; усі наші сімейні заощадження, зібрані за 16 років подружнього життя, орієнтовною сумою 400000,00 грн. які зберігалися в дома, відповідач забрала собі; - 1 /4 частка від мого заробітку (доходу) орієнтовно становить 5500,00 грн. Враховуючи те. шо неповнолітній син - [PERSON] , постійно проживає із позивачем та знаходиться на його утриманні, адже позивач повністю забезпечує усі його потреби, незрозуміло для чого дитині в 16-річному віці така значна сума грошових коштів. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але небільше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на підставі судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2020 року у справі №127/11382/20. Ухвалою суду від 10.07.2020року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач позов підтримав просив задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, заперечували щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони 23.11.2003року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки ТОВ «ЖЕО» №1691 від 24.06.2020року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] ,, [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки ТОВ «Марс Україна» №167 від 23.06.2020 року [PERSON] працює в ТОВ «Марс Україна» з 26.12.2007р. по теперішній час і займає посаду фахівця підвідділу по роботі з традиційним каналом. Загальна сума доходу за період з 01.12.2019р. по 31.05.2020р. становить 159 235,77грн. Судовим наказом від 11.06.2020року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1 /4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2020року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що сторони проживають разом однією сім`єю, підтримують сімейні відносини, ведуть спільне господарство. Однак, відповідач заперечує, що вона та їх спільний син проживають разом із позивачем, в підтвердження його надала суду довідку про склад сім`ї ОСББ «Миколаївська -13» згідно якої [PERSON] , та [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2 та 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Як передбачено ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України віл 15.05.2006року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до вимог статей 76-81 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд вважає, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами, обставини, на які він посилався при зверненні до суду і які, на думку позивача, вказують на погіршення матеріального становища, у зв`язку з чим розмір стягнутих з нього аліментів, становить значний фінансовий тягар. Крім того, доказів того, що матеріальне становище позивача погіршилося (втрата роботи, втрата працездатності, зменшення розміру заробітної плати і т.д.) позивачем не надано. Враховуючи, що докази погіршення матеріального становища позивача (втрата роботи, втрата працездатності, зменшення розміру заробітної плати, знаходження на його утриманні непрацездатних членів сім`ї і т.д.) до суду не надані, що у позивача [PERSON] не змінився сімейний стан, він має постійний дохід, на його утриманні не має інших дітей, непрацездатної дружини, та враховуючи що сторони мають рівні обов`язки з утримання дитини, суд відмовляє в задоволенні вказаного позову. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed