Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дубенського міькрайонного суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 13 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 348. Від спільного подружнього життя у них є син [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося, оскільки, як виявилося, вони мають зовсім різні характери, погляди на життя та уявлення про сім`ю. Вони з відповідачкою проживають окремо, а їхні почуття згасли. Фактично їхня сім`я вже давно розпалася. Вони з відповідачкою не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Вважає, що примирення між ними не можливе, вони стали чужими людьми. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити йому дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 28 вересня 2021 року ухвалою Дубенського міськрайонного суду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання прийнято до розгляду та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача адвокат Боржецький О.Л. подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Зазначив, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримують повністю, однак позивач не бажає відновлюти своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідачка та її представник у судове засідання також не з`явилися Представник відповідача адвокат Пащук Т.С. згідно попередньо поданої заяви просить розгляд справи провести без участі відповідачки та її представника, Зазначив, що сторона відповідача позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 13 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 348, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.14). [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені сторони по справі (а.с.8) Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позовній заяві позивач не ставив питання щодо судових витрат, то суд вважає за необхідне залишити такі за [PERSON] . Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved