Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 29 червня 2011 року в сумі 10525 доларів США та 1200 євро, а також понесені ним судові витрати по справі у розмірі 2532 грн 82 коп. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 29 червня 2011 року позичив відповідачу [PERSON] 10525 доларів США та 1200 євро на строк до 01 січня 2013 року. Факт передачі грошей та строк повернення позики відповідач засвідчив своєю розпискою. Оскільки у визначений строк відповідач позику йому не повернув, просить стягнути її в судовому порядку. Позивач [PERSON] подав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю і просить суд їх задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заперечення проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 29 червня 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за яким [PERSON] позичив у [PERSON] 98060 грн та зобов'язався повернути ці кошти до 01 січня 2013 року. Вказані обставини підтверджуються письмовою розпискою від 29 червня 2011 року, підписаною власноручно відповідачем [PERSON]. Крім того, як слідує зі згаданої розписки, сторони, вказавши суму позики в національній валюті України, визначили її грошовий еквівалент в іноземній валюті, а саме зазначили, що 98060 грн еквівалентно на час позики 1200 євро (1200 х 11,55 = 13860 грн) та 10525 доларів США (10525 х 8,00 = 84200 грн). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини першої статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною другою статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог частин першої та другої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе за договором позики зобов'язання належним чином не виконав і станом на теперішній час гроші позивачу [PERSON] не повернув, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, однак не в іноземній валюті, як просить позивач, а в національній валюті України - гривні відповідно до вимог частини другої статті 533 ЦК України. При цьому суд враховує, що згідно роз'яснень, даних у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 13 жовтня 2015 року, враховуючи встановлений Національним банком України офіційні курси долара США до гривні (1 долар США = 21,817734 гривень) та євро до гривні (1 євро = 24,813309 гривень), заборгованість по наданій відповідачу позиці становить 259407 грн 62 коп ((1200 євро х 24,813309 = 29775,97 грн) + (10525 доларів США х 21,817734 = 229631,65 грн)). На пiдставi ст.11, ст.509, ст.526, ст.533, ст.1046, ст.1048, ст.1049, ст.1050 ЦК України,

Outcome: partial