Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати дійсним та виконаним договір від 04.09.1998 року купівлі-продажу житлового будинку по вул. Суворова, 40, в с. Лиманське Скадовського району Херсонської області, укладений між ним та [PERSON] на ТОВ «Скадовська товарна біржа»; визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська обл., Скадовський р-н, с. Лиманське, вул. Суворова, 40. Позов обґрунтований тим, що 04.09.1998 року він придбав у [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за вищевказаною адресою. Договір купівлі-продажу був посвідчений керуючим ТОВ «Скадовська товарна біржа» за реєстраційним № 034/98, та зареєстрований 23.09.1998 року у Херсонському ДБТІІ за реєстровим №87. Сторонами біржового договору купівлі-продажу досягнуто згоди по всім істотним умовам купівлі-продажу житлового будинку та повністю виконано його умови. Вказав, що вирішив здійснити відчуження зазначеного житлового будинку, але позбавлений можливості вільно розпоряджатися належною нерухомістю, у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документа чинному законодавству, а саме договір не було нотаріально посвідчено. Позивач в судовому засіданні підтвердив викладені в позові обставини, заявлені вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. 04 вересня 1998 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) на Скадовській товарній біржі укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с. Лиманське, вул. Суворова, 40. Договір купівлі-продажу зареєстровано на Скадовській товарній біржі за № 034/98. Згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладання сторонами договору купівлі-продажу будинку, угода, зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до вказаної норми чинного законодавства у біржовому договорі купівлі-продажу міститься застереження про те, що Договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. 23 вересня 1998 року [PERSON] зареєстровано право власності на даний будинок в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації, про що в реєстрову книгу № 1 внесено запис за реєстровим № 87. На даний час позивач вирішив відчужити зазначений житловий будинок, але позбавлений можливості вільно розпоряджатися належною йому нерухомістю, у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документа чинному законодавству. Судом встановлено, що сторонами біржового договору купівлі-продажу досягнуто згоди по всім істотним умовам купівлі-продажу житлового будинку та повністю виконано його умови. Відповідно до тексту Договору, будинок продано за 6000,00 гривень, сплачених Покупцем Продавцю до підписання даного Договору (п.5 Договору). Договір скріплено підписами. В свою чергу Продавець передав житловий будинок Покупцю. Те, що угода купівлі-продажу носила реальний, а не удаваний характер, свідчить реєстрація в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації будинку на праві приватної власності за [PERSON] Правовідносини, які виникли між сторонами в у вересні 1998 року, регулюються ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Відповідно до ст.227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору ( ст.47 ЦК УРСР). Відповідно до ст.47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, придбавши у [PERSON] за договором купівлі-продажу, зареєстрованому на товарній біржі, житловий будинок з господарськими спорудами, на підставі ст.15 Закону України «Про товарну біржу», ст.128 ЦК УРСР позивач набув права власності на будівлю. Відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики 09.06.1998 №121, державну реєстрацію права власності на обєкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обовязковою для власників, незалежно від форми власності. Реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. До переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна відноситься зокрема договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею (п.9 додатку № 1 до Інструкції). Прав власності [PERSON] на спірний житловий будиноку зареєстровано Херсонським ДБТІ 23.09.1998. Отже, право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Суворова, 40, в с. Лиманське Скадовського району Херсонської області, було набуто відповідно до діючого на той час законодавства, визнано державою. На теперішній час чинним є ЦК України (в редакції 2004 року), відповідно до ст.ст.16, 392 якого власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У звязку з тим, що позивач позбавлений можливості реалізувати право власності на нерухоме майно, оскільки це право не визнається, суд вважає, що право власності підлягає судовому захисту відповідно до вимог ст.392 ЦК України, оскільки іншого способу для поновлення порушеного права, ніж визнання права власності, законом не передбачено. Таким чином, позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved