Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON](далі по тексту - відповідач) про стягнення з нього аліментів на утримання спільної дитини - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 16.11.2002 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Разом з тим, останні чотири роки сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Син сторін проживає з позивачем. Оскільки обов'язки щодо виховання та утримання сина лежать на позивачу,дитина повністю перебуває на її утримнні, а відповідач не бере жодної участі у вихованні дитини, не перераховує кошти, які необхідні на її утримання та не надає матеріальної допомоги, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в заяві, поданій до суду просила розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в заяві, поданій до суду позов визнав в повному обсязі та просив задовольнити. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, 16 листопада 2002 року Червонівською сільською радою Яготинського району Київської області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 2. (а.с. 10). У шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] Як убачається із матеріалів справи, відповідач не надає допомоги на утримання спільної дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею ст.191СКУкраїни встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно вимог ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) відповідач може визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved