Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його матір, [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, а саме житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] Він вступив у фактичне володіння спадковим майном шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день її смерті. Інші спадкоємці - відповідачі [PERSON] та [PERSON] не приймали спадщини та не бажають оформлювати своїх спадкових прав. У даний час він, як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 05.11.1996 року Карпилівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області /а.с. 5/. На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Згідно довідки для прийняття спадщини та витягу з погосподарської книги № 5 за 1996-2000 роки Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, за померлою [PERSON] значиться житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] /а.с. 6-7/. Спадкоємцями за законом майна померлої [PERSON] є її діти - позивач [PERSON], який спадщину прийняв шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на день її смерті, та відповідачі [PERSON], [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини /а.с. 6, 10-11/. Статтею 549 ЦК України (редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Родинні відносини позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], а саме, що остання приходиться позивачу матір'ю підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER], виданим Карпилівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області /а.с. 9/. Разом з тим, постановою державного нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори від 26.03.2015 року № 257/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця /а.с. 15/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved