Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON]\~звернувся до суду з вище вказаним позовом, яким просив: - скасувати арешт на нерухоме майно, а саме будинок, який знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Водогінна, 62. На обґрунтування позову зазначено, що 11.09.2002 року за договором дарування позивач став власником нерухомого майна, а саме: 2/5 часток будинку за адресою: м. Кіровоград, вул. Водогінна, 62. В 2015 році йому стало відомо, що на вказане майно накладено арешт постановою державного виконавця № 14736 від 25.03.2004 року. Згідно відповіді відділу ДВС детальну інформацію щодо накладення арешту на буд. № 62/1 по вул. Водогінній надати не можливо, оскільки виконавче провадження та журнали обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві знищено, у звязку з закінченням терміну зберігання. Тому, вважає, що арешт накладеного незаконно, оскільки власником нерухомого майна на момент накладення арешту був він, а боржником за виконавчим провадження є [PERSON], тому є підстави для скасування арешту на вище вказане нерухоме майно. Позивач 17.11.2015 року надав заяву відповідно до якої просив розгляд справи завершити без його участі. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, будь-яких заяв, клопотань суду не надавали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно договору дарування частини житлового будинку від 11.09.2002 року [PERSON] придбав у [PERSON] 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у м. Кіровограді по вул. Водогінній, № 62, що також підтверджується архівною довідкою ОКП «КООБТІ» від 07.08.2015 року № 12870 (а.с. 4, 6). Згідно інформації з Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон і відчуження обєктів нерухомого майна № 43104408 від 01.09.2015 року зареєстровано 15.10.2008 року за № 8070969 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження: постанова 14736 Державної виконавчої служби Кіровського району, об'єкт обтяження: домоволодіння за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Водогінна, буд. 62 (а.с. 12-13). В.о. начальника Кіровського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції повідомлено, що детальну інформацію щодо накладення арешту на буд. № 62/1 по вул. Водогінній надати не можливо, оскільки виконавче провадження та журнали обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві знищено, у звязку з закінченням терміну зберігання, на підставі акта про знищення виконавчих проваджень та відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби». На підставі цього [PERSON] запропоновано звернутися до суду для вирішення питання щодо зняття арешту з належного йому майна (а.с. 5). Згідно розяснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Відповідно до ч. 1. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання Торжника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог щодо скасування арешту з будинку, який знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Водогінна, 62. Судові витрати по справі вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Outcome: approved