Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, посилаючись на наступне. Заявник отримав паспорт громадянина України після зміни паспорту радянського зразку та звернув увагу на те, що в його трудовій книжці та військовому квитку прізвище записано неправильно, а саме: «[PERSON]», бо дані записувалися на підставі попереднього паспорту, в якому стояло хибне прізвище. При оформленні заявником пенсії за віком потрібно буде підтвердити трудовий стаж, проте, це буде неможливо зробити, оскільки в трудовій книжці, військовому квитку заявника записано неправильно прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». В зв'язку з розбіжностями в написанні прізвища в документах заявник змушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки та військового квитка. Встановлення вказаного факту потрібно заявнику для підтвердження трудового стажу при оформленні пенсії за віком. Заявник в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути заяву про встановлення факту, що має юридичне значення без його участі та підтримав вимоги, викладені у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Також представник заінтересованої особи у письмовій заяві заперечувала проти задоволення вимоги про встановлення факту належності особі військового квитка. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією паспорта громадянина України [NUMBER], виданого Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 07.05.2003 року, заявник [PERSON] народився [INFO] та зареєстрований з 08.09.1983 року за адресою: [ADDRESS]. Згідно із копією картки фізичної особи-платника податків, виданої Артемівською ДПІ м. Луганська від 29.03.2000 року, [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER]. Згідно із копією листа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 85/Б-4 від 21.06.2016 року, відповідно наданих документів для призначення пенсії неможливо врахувати трудову книжку та військовий квиток, оскільки є неспівпадіння прізвища в трудовій книжці та військовому квитку з паспортним даними, тому пенсія заявнику буде призначена згідно документів про навчання та персональних даних СПОВ. Згідно із копією трудової книжки [NUMBER], виданої 31.07.1974 року на ім'я [PERSON] (російською), прізвище заявника значиться як «[PERSON]». Згідно із копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 23.06.1956 року Хацепетівським Єнакієвського району Донецької (Сталінської на момент видачі свідоцтва) області, [PERSON] (російською) народився [INFO], при цьому його батьком є [PERSON] (російською), а матір'ю є [PERSON] (російською), про що складено відповідний актовий запис № 267. Згідно із копією військового квитка [NUMBER], виданого 24.10.1985 року на ім'я [PERSON] (російською), прізвище заявника значиться як «[PERSON]». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що прізвищем [PERSON] дійсно є [PERSON], в той час як прізвище заявника в трудових книжках «[PERSON]» або «[PERSON]» є таким, що записано із помилкою, у зв'язку із чим обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, а заява [PERSON] підлягає задоволенню в частині встановлення факту належності йому трудової книжки [NUMBER], виданої 31.07.1974 року на ім'я [PERSON] (російською), та трудової книжки без номеру та серії виданої 31.07.1974 року на ім'я [PERSON] (російською), в яких прізвище заявника значиться як «[PERSON]» або «[PERSON]». Разом з тим, суд звертає увагу на те, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню в частині встановлення факту належності йому військового квитка, адже згідно із ч. 3 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial