Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд до відповідача про визнання права власності на житловий будинок №8, розташованого по пров. Дніпровському 1 в м. Берислав, що належить померлій його матері [PERSON], яка прийняла спадщину на зазначене домоволодіння після смерті свого чоловіка [PERSON]. Дане мотивовано тим, що позивач, як син померлої матері [PERSON] за законом має право спадкувати майно останньої як єдиний спадкоємць. Однак нотаріальною конторою йому було відмовлено в оформлені документів на прийняття спадщини після померлої матері у зв,язку з чим він вимушений звернутися до суду про визнання за ним право власності на спадкове майно після померлої матері [PERSON]. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. Представник міської ради в судовому засіданні заявлені вимоги визнав та не заперечував щодо задоволення позову вважаючи його обґрунтованим та тким що ґрунтується на вимозі закону. Представник третьої особи в судове засідання не з,явився, суду надана заява з проханням розглянути справу у відсутність їх представника. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого РАЦ м. Берислав [PERSON] помер 28.07.1979р., [PERSON] померла 14.12.1989р. та які згідно свідоцтва про одруження до смерті були чоловіком та дружиною і відповідно до свідоцтва про народження дитини є батьками позивача. Після смерті батьків залишилася спадщина, що складається з житлового будинку №8, розташованого по пров. Дніпровському 1 в м. Берислав Херросонської області. На час смерті спадкодавець мати позивача, яка пережила свого чоловіка та фактично прийняла від нього спадщину мала наступні документи на спірний будинок : Договір за №552 від 12.04.1961р. про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності уладений між Бериславською міською радою та [PERSON] згідно рішення виконкому Бериславської міської ради за №8 від 29.03.1961р. про відвід земельної ділянки [PERSON] як будівельнику на прві безстрокового користування земельногю ділянкою по пров. Дніпррвському,8 м. Берислав, посвідчений 05.04.1961р. державним нотаріусом Бериславської нотаріальної контори; АКТ прийомки індивідуального домоволодіння від 1964р. складений міською приймальною комісією затверджений рішенням виконавчого комітету Бериславської міської ради, який посвідчений гербовою печаткою дата посвідчення відсутня, домова книга в якій зазначене місце реєстрації та проживання померлих батьків позивача будинок №8, розташований по пров. Дніпровському 1 в м. Берислав Херросонської області,технічний паспорт на об,єкт нерухомого майна житловий будинок №8, розташований по пров. Дніпровському 1 в м. Берислав Херросонської області, виготовлений Херсонським БТІ 02.03.2015р. у якому померлого батька позивача [PERSON] зазначено власником. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки відповідно до ст.1270 ЦК України подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої матері у зв,язку з чим державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори [PERSON] заведена спадкова справа № 22/2015 до майна померлої 14.12.1989 року, [PERSON], яка як спадкоємець за законом в свою чергу після смерті свого чоловіка [PERSON] прийняла належне йому вищезазначене нерухоме майно. За загальним правилом, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Якщо у складі спадщини є нерухоме майно, спадкоємець, який прийняв спадщину, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ч.1 ст. 1297 ЦК України). 31.01.2015р. державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мотивуючи свою відмову тим, що наданий нотаріусу АКТ прийомки індивідуального будівництва не містить дати та номера рішення виконкому про його затвердження, підпису посадової особи, що його затвердив. Відповідно до ст.. 2 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно приписів ст.. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже право власності на забудоване до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв,язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченого цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення / постанова Верховного Суду України від 13.06.2012р. № 6-54 цс12/. Відповідно до частини 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не амають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом,якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1,2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992р. № 499 « Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об,єктів державного замовлення» / вратила чинність/ вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об,єктів будівництва. Тобто до 05.08.1992р. не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992р., при набутті права власності на такі об,єкти / лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011р. № 40-12-2409 « Щодо прийняття в експлуатацію об,єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992р.»/. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992р. індивідуальних / садибних/ житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських / присадибних/ будівль і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до ст.. ст.. 25,30,346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005р., якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і право установчі документи відсутні, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника / спадкоємця/ повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до додатку 3 « Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно» рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Як вбачається з технічного паспорту від 02.03.2015р., житловий будинок № 8 по пров. Дніпровському 1 м. Берислав збудований [PERSON] до 05.08.1992р.. Згідно ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов,язків / спадщини/ від фізичної особи, яка померла / спадкодавця/ до інших осіб / спадкоємців/. Виходячи з вимог ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов,язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися до його смерті. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають дитину [PERSON]. Під час перебування в шлюбі був збудований будинок № 8 розташований по пров. Дніпровському 1 м. Берислав, а тому позивач як син зазначених батьків має право по закону та спадщини спадкодавцями на час смерті кожного. Відповідно до ст.. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За таких умов, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] про визнання за ним права власності на житловий будинок №8, розташованого по пров. Дніпровському 1 м. Берислав, як спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON].

Outcome: approved