Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до\~\~ [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Маневицької районної державної адміністрації Волинської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні. Свої вимоги обґрунтував тим, що в період з липня 2014 року по вересень 2017 року він проживав спільно з відповідачем без реєстрації шлюбу. Вони мають спільну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з вересня 2017 року вони проживають окремо. Малолітній син [PERSON] залишився проживати разом з матір`ю - відповідачем [PERSON] , яка створює позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Розпорядженням Маневицької райдержадміністрації Волинської області № 73 від 1 березня 2019 року було визначено наступні способи участі [PERSON] у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] та у його вихованні, а саме: встановлено порядок побачень з сином чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 11 години до 17 години. Вказане рішення Маневицької райдержадміністрації відповідачем не виконується, вона продовжує створювати позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Вирішити спір в позасудовому порядку немає можливості, а тому для захисту своїх прав [PERSON] був змушений звернутися до суду. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] та у його вихованні, визначити наступні способи участі [PERSON] у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] та у його вихованні, а саме: встановити порядок побачень з сином чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 10 години до 18 години, а також в його день народження з 16 години до 20 години. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] та у його вихованні, визначити наступні способи участі [PERSON] у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] та у його вихованні, а саме: встановити порядок побачень з сином чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 10 години до 18 години, а також в його день народження з 16 години до 20 години. Представник третьої особи\~на стороні\~позивача,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору, - служби у справах дітей Маневицької райдержадміністрації Карпюк Л.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважає їх підставними та такими, що підлягають до часткового задоволення. Підтвердила, що позивач неодноразово звертався до органу опіки та піклування з приводу неправомірних дій відповідача, яка створювала йому перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] та у його вихованні. Вважає за доцільне встановлення порядку побачень [PERSON] з сином [PERSON] чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 11 години до 17 години, а також в його день народження з 12 години до 15 години. Представник відповідача [PERSON] , відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Не заперечували відносно встановлення порядку побачень [PERSON] з сином [PERSON] чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 11 години до 17 години, а також в його день народження з 12 години до 15 години. Стверджують, що позивач [PERSON] протягом 2020 року взагалі не відвідував сина, що свідчить про ігнорування ним самим рішення органу опіки та піклування. Заслухавши пояснення\~сторін,\~проаналізувавши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з\~ст. 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1-2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов?язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з\~ч. 1-3\~ст.\~157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов?язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1-2\~ст.\~159\~СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов?язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров?я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров?я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом\~встановлено,\~що позивач\~ [PERSON] \~та відповідач\~ [PERSON] \~в період\~з липня\~2014\~року по\~вересень 2017\~року проживали\~спільно без\~реєстрації шлюбу.\~Вони мають\~спільну малолітню\~дитину:\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Спільне життя\~у позивача\~з відповідачем\~не склалося,\~з вересня\~2017\~року вони\~проживають окремо.\~Малолітній син\~ [PERSON] залишився\~проживати разом\~з матір`ю\~-\~відповідачем [PERSON] ,\~яка створює\~позивачу перешкоди\~у спілкуванні\~з дитиною\~та у\~її вихованні.\~Розпорядженням Маневицької\~райдержадміністрації Волинської\~області №\~73\~від 1\~березня 2019\~року було\~визначено наступні\~способи участі\~ [PERSON] \~у спілкуванні\~з малолітньою\~дитиною [PERSON] \~та у\~його вихованні,\~а саме:\~встановлено порядок\~побачень з\~сином \~чотири рази\~на місяць\~-\~у першу\~та третю\~суботу,\~другу та\~четверту неділю\~щомісяця з\~11\~години до\~17\~години.\~Вказане рішення\~Маневицької райдержадміністрації\~відповідачем не\~виконується,\~вона продовжує\~створювати позивачу\~перешкоди у\~спілкуванні з\~дитиною та\~у її\~вихованні.\~Вирішити спір\~в позасудовому\~порядку не\~вдалося.\~Зазначені обставини\~підтвердили в\~судовому засіданні\~позивач [PERSON] ,\~представник третьої особи\~на стороні\~позивача,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору, - служби у справах дітей Маневицької райдержадміністрації Карпюк Л.М., а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, розпоряджень Маневицької райдержадміністрації Волинської області № 280 від 2 липня 2018 року та № 73 від 1 березня 2019 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 січня 2015 року, свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] від 11 січня 2019 року та серії [NUMBER] від 10 січня 2020 року, довідок Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 149 та № 150 від 16 березня 2021 року. Вирішуючи питання про способи участі позивача [PERSON] у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] та у його вихованні суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.\~157\~СК України позивач [PERSON] , який проживає окремо від дитини, має право брати участь у вихованні сина [PERSON] і право на особисте спілкування з ним, а відповідач [PERSON] , з якою проживає дитина, не має права перешкоджати позивачу безпосередньо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Згідно ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідачем та її представником відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду доказів про безпідставність заявлених позивачем вимог, а також, що спілкування позивача з сином перешкоджає нормальному розвиткові дитини, що [PERSON] налаштовує сина проти відповідача, погано на нього впливає. Згідно з ст. 7, 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст.\~141\~СК України позивач та відповідач є рівними в своїх правах, вони мають рівні права та обов?язки відносно їх спільної дитини:\~сина [PERSON] , при чому на обсяг батьківських прав та обов?язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Крім цього, діти мають рівне право на виховання як з боку матері, так і з боку батька. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 7, 9 Конвенції про права дитини від 21 лютого 1990 pоку дитина має право не розлучатися зі своїми батьками навіть попри їх волі, а у випадку розлучення з одним з них - право на підтримання на постійній основі особистих відносин і безпосередніх контактів з обома батьками. \~ \~ \~ \~При вирішенні питань, що торкаються дітей, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. При вирішенні такого спору суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Суду відповідно до\~ст.\~81\~ЦПК України не\~надано належних\~та беззаперечних\~доказів того,\~що спілкування\~малолітнього[PERSON] з позивачембез присутності відповідача буде мати негативний вплив на його нервову систему і психіку, чи зашкодить інтересам дитини. На думку\~суду,\~з урахуванням\~відносин,\~які на\~даний час\~склалися між\~позивачем та\~відповідачем,\~особи позивача[PERSON] , а також інтересів малолітньої дитини, вважається за необхідне дозволити батькові брати участь у вихованні та спілкуванні з сином саме без присутності матері дитини - відповідача [PERSON] , оскільки побачення батька з сином у присутності матері може, навпаки, суперечити інтересам дитини та зашкодити її психологічному стану через суперечки, що виникають між ними. Оскільки судом не встановлено, що побачення батька з сином не відповідає інтересам дитини, то немає підстав обмежувати права позивача у спілкуванні з дитиною та у її вихованні без присутності матері. При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги рішення органу опіки та піклування - розпорядження Маневицької райдержадміністрації Волинської області № 73 від 1 березня 2019 року, яким було визначено наступні способи участі [PERSON] у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] та у його вихованні, а саме: встановлено порядок побачень з сином чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 11 години до 17 години, без присутності матері. Суд вважає вказане рішення органу опіки та піклування достатньо обґрунтованим, таким, що відповідає інтересам малолітньої дитини, а тому погоджується з ним. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з врахуванням принципів\~розумності,\~справедливості,\~збалансованості між\~інтересами всіх\~учасників сімейних\~відносин та\~пріоритетному інтересу\~дитини,\~недопущення порушення\~права позивача\~на виховання\~та інтереси\~самої малолітньої\~дитини,\~на підтримку\~зв`язків з\~батьком у\~нормальній спокійній\~обстановці,\~без суперечок\~та скандалів,суд\~вважає,\~що слід\~зобов`язати [PERSON] \~не чинити\~ [PERSON] перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , та у його вихованні, визначивши наступні способи участі [PERSON] у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] та у його вихованні, а саме: забирати малолітнього сина чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 11 години до 17 години, а також забирати малолітнього сина в його день народження з 12 години до 15 години, зобов`язавши [PERSON] біля будинку по [ADDRESS] забезпечити передачу малолітнього [PERSON] батькові [PERSON] та зобов`язавши [PERSON] біля будинку по [ADDRESS] забезпечити передачу малолітнього [PERSON] матері [PERSON] . В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial