Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа - Великобурімська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що позивач є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований відповідач, який з травня 2018 року у ньому не проживає. На прохання позивача знятися з реєстрації в добровільному порядку, відповідач не реагує. У зв`язку з цим, посилаючись на приписи ЦК України та ЖК УРСР, позивач просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та стягнути на її користь судові витрати. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 1 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, підтримала позов. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 27). Відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 29-30), однак до суду не прибув. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Третя особа подала заяву, в якій, просила рішення прийняти на розсуд суду, а справу слухати без участі її представника (а.с. 35). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва на право власності на житло від 29 січня 2000 року № 45 позивач разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). За вказаною адресою зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської област від 24 червня 2019 року № 313 (а.с. 18). Згідно з актом обстеження спільного проживання від 4 червня 2019 року № 290, підписаним депутатом Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Скачко Ю.І., секретарем Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Мельніченко Н.П., сусідами [PERSON] та [PERSON] , відповідач та сини позивача [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, однак не проживають у вказаній квартирі. Позивач проживає в будинку одна (а.с. 13). При цьому, як вбачається з довідки Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської област від 5 червня 2019 року № 450, відповідач проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п.п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 71 ЖК УРСР встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК РСР). Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач не проживає у квартирі за вказаною адресою реєстрації, домовленості про користування жилим приміщенням між сторонами у справі не встановлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved