Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2015 року, який зареєстрований Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що було складено відповідний актовий запис № 905. Вказує, що сімейне життя не склалося, між ними почали виникати сімейні негаразди, які переростали у сварки та скандали, що були викликані різністю характерів. На даний час втратили один до одного почуття любові і поваги та стали повністю чужими людьми. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають роздільний бюджет, проживають окремо. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. Позивач та його представник надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 01.09.2015 року, який зареєстрований Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що було складено відповідний актовий запис № 905, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 21.11.2019 року (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, в термін, наданий судом, сторони не примирилися. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved