Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Луцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання батьківства. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з вересня 2016 року по серпень 2017 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного проживання, [INFO] відповідач народила дитину: дочку - [PERSON], яку зареєструвала як одинока мати. В актовому записі про народження дитини прізвище дитини зазначено [PERSON], по батькові [PERSON]. З огляду на те, що він являється батьком [PERSON], просить суд визнати його батьком дитини та зобов'язати Луцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області внести зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO], № 1609 від 05 липня 2017 року, складеного Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, шляхом запису його батьком дитини. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Службу у справах дітей Луцької міської ради. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служби у справах дітей Луцької міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, проте надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Луцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. При розгляді справи покладалися на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились за наявними матеріалами справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з сторони з вересня 2016 року по серпень 2017 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] відповідач народила дитину: дочку - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], яка народилась [INFO], у графі «батько» вказано [PERSON] (а.с. 6). Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначає Сімейний кодекс України (далі СК України). Зокрема, глава 12 СК України регулює порядок визначення походження дитини. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Статтею 128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Так, звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що він є батьком малолітньої дитини [PERSON], народженої відповідачем [PERSON], відомості про батька у свідоцтві про народження якої зроблені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, хоча на справді він є її біологічним батьком. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно експертного заключення про біологічне батьківство № MG18-45579/С1F1 від 26.04.2018 року ймовірність батьківства [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] 99,9999 % (а.с. 10). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка до народження дитини разом проживали, позивач забрав відповідача та дитину з пологового будинку, позивач піклувався про дитину. Таким чином, досліджені судом докази є належними та допустимими, та підтверджують, що дитина народилася у період спільного проживання сторін як подружжя, отже, батьківство [PERSON] стосовно дитини [PERSON] доведено. Крім того, судом враховується, що відповідач позовні вимоги визнала, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є також підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Таким чином, позовні вимоги щодо визнання батьківства підлягають задоволенню. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи, що судом визнано позивача батьком малолітньої дитини [PERSON], враховуючи вимоги ст. 134 СК України, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про внесення відомостей до актового запису про народження дитини та вказати його батьком дитини.

Outcome: approved