Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи своє звернення тим, що добровільно знятися з реєстраційного обліку у будинку, де він проживає відповідач не бажає. В позовній заяві позивач зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.2016 року, він є власником житлового будинку по [ADDRESS] . У належному йому будинку також зареєстрований [PERSON] , який не проживає в його будинку понад один рік без поважних причин. Відповідач в утриманні будинку участі не бере, комунальні послуги не сплачує, особистих речей в будинку немає. На даний час він хоче отримати субсидію, але не може цього зробити, оскільки зареєстрований відповідач. Тому, змушений звернутися до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS] . Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи та відзив на позов від відповідача судом у встановлений строк не отримано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 539, [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.11-12). Згідно паспорту та довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.5,16). Згідно Акту № 19 від 11.03.2020 р., складеного головою квартального комітету № 14 виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області Чаплоуцьким В.І., за адресою: [ADDRESS] , у будинку який належить [PERSON] , зареєстрований, в тому числі, [PERSON] , [INFO] , але за даною адресою не проживає з кінця 2017 року по теперішній час (а.с.17). Крім того, громадяни [PERSON] та [PERSON] подали суду письмові свідчення про те, що [PERSON] не проживає за вище вказаною адресою (а.с.18). Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Основні підстави втрати права користування жилим приміщенням зазначені у ч.2 ст. 107 Житлового кодексу України - у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Стосовно вищезазначеної статті надав роз`яснення Верховний Суд України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України». В п. 11 зазначено наступне: відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Суд враховує, що житловий будинок [ADDRESS] належить позивачу, відповідач не проживає у житловому будинку з кінця 2017 року, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved