Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

\~\~ [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що наказом №87/НО-ос від 16.08.2017 його було звільнено з посади стрільця стрілецько-пожежної команди вантажів та обєктів 1-ї групи СП Служби воєнізованої охорони станції Красноармійськ регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» за п.4 ст.40\~КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним тому, що він був відсутній на роботі 27.07.2017 до 14-00 з поважних причин, про що відповідач був належно повідомлений. Так, того дня о 05-50 на залізничний зупиночний пункт №18, розташований поблизу с. Олександрівка Межівського району Дніпропетровської області, де він наразі проживає, не прийшов з невідомих причин електропоїзд, яким він достається щодня до роботи, робочий день починається у 7-45. Крім цього електропоїзду іншого транспортного сполучення немає. Про ці обставини він телефоном повідомив керівникові, який запропонував йому прибути на роботу наступним поїздом о 14-00, що він і зробив. Однак по приїзду на роботу в нього було відібране письмове пояснення, а згодом 16.08.2017 його було звільнено за прогул. Вважає, що відповідачем було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення, наказ про припинення з ним трудового договору винесений без підстави про попереднє стягнення. Крім того, вважає своє звільнення помстою за те, що раніше він звертався до поліції із заявою щодо неправомірних дій співробітників стрілецької команди, було заведене кримінальне провадження. Взагалі він є непримиримим борцем із крадіями на службі, заважає іншим заробляти нечесні гроші. Причину своєї відсутності на роботі вважає поважною, просить поновити його на посаді, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. \~\~\~\~ В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав пояснення з приводу позову. Пояснив, що працював на вказаній посаді з 29.12.2006, завжди сумлінно виконував обовязки, не мав порушень. 27.07.2017 вранці він, не дочекавшись потягу, подзвонив своєму безпосередньому керівникові [PERSON] та пояснив обставини, той наказав йому зявитися на 14-00 наступним потягом, після чого він повернувся додому. О 08-00 [PERSON] зателефонував йому сам і повідомив, що про його відсутність дізнався [PERSON], який на той час виконував обовязки начальника стрілецької команди, і наказав йому швидко їхати на роботу, однак він приїхав на 14-00, ніяких дій, щоб дістатися до роботи іншим чином, не вчиняв. В нього відібрали пояснення та він продовжував працювати, а 16.08.2017 йому запропонували скласти заяву про звільнення за власним бажанням. Оскільки він не погодився, його звільнили за прогул. В подальшому в ході судового розгляду позивач заперечував, що [PERSON] дзвонив йому і вимагав швидко приїжджати, наполягав, що йому була погоджена явка на 14-00 і в разі, якщо б йому сказали їхати, він йшов би навіть пішки. Представник позивача [PERSON] також підтримав заявлені вимоги і наполягав на їхньому задоволенні. \~\~\~\~ Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав. Пояснив, що позивач дійсно працював у відповідача на вказаній ним посаді, 16.08.2017 був звільнений за прогул без поважної причини 27.07.2017, коли був відсутній на роботі більше трьох годин. Електропоїзд, яким він зазвичай прямував на роботу, дійсно не прибув вчасно, він запізнився і прибув у м. Покровськ о 08-35. Позивач не вчинив жодних спроб дістатися до роботи іншим чином, в той час як інші працівники, які також користувалися цим потягом, прибули до роботи майже вчасно. Позивач ознайомлений з правилами внутрішнього трудового розпорядку і зобовязаний дотримуватися їх. Звільнення відбулося за законом, йому передувало відібрання пояснень у працівника, складення акту про відсутність на робочому місці, проведення оперативної наради щодо з'ясування причин такої відсутності, при обранні виду стягнення враховувалися і ступінь тяжкості проступку, і заподіяну ним шкоду, і обставини вчинення, і попередню роботу [PERSON], який вже мав дві догани за те, що спав на робочому місці і порушив правила субординації. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. \~\~\~\~ Вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків. \~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] працював у відповідача на посаді стрільця стрілецько-пожежної команди вантажів та обєктів 1-ї групи СП Служби воєнізованої охорони станції Красноармійськ регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з 29.12.2006. Наказом №87/НО-ос від 16.08.2017 його було звільнено з вказаної посади за п.4 ст.40\~КЗпП України\~в зв'язку з прогулом без поважних причин. \~\~\~\~ Підставами для звільнення в наказі зазначені акт відсутності на робочому місці, протокол оперативної наради, матеріали службового розслідування. Актом від 27.07.2017 зафіксовано час прибуття [PERSON] на роботу 27.07.2017 о 14-30, зазначено про його відсутність на роботі з 07-45 без поважної причини. В наданих письмових поясненнях 27.07.2017 [PERSON] вказав про причини своєї відсутності на роботі неприбуття електропоїзду, про дозвіл [PERSON] прибути на роботу о 14-00, а також про те, що потім [PERSON] все ж таки наказав йому не чекати, а їхати будь-яким чином, але в нього не було такої можливості. Він зателефонував заступникові начальника служби [PERSON] і на питання останнього повідомив, що питання його відсутності на роботі узгоджено з начальником караулу. Вважає свою провину відсутньою. 04.08.2017 начальником СП «Служба воєнізованої охорони» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» [PERSON] складено доповідну записку на ім'я заступника начальника Головного управління воєнізованої охорони ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] про обставини порушення [PERSON] дисципліни та вимог трудового законодавства. Протоколом оперативної наради при начальнику структурного підрозділу «Служба воєнізованої охорони» РФ «Донецька залізниця» від 16.08.2017 зафіксована необхідність виконання дій, спрямованих на звільнення позивача. \~\~\~\~ Відповідно до вимог ст.ст.60,61 ЦПК України сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Відповідно до\~ст.147 КЗпП України\~за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з заходів стягнення: догана або звільнення. Згідно зі\~ст.148 КЗпП України\~дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст.149 КЗпП України). \~\~\~\~ Згідно з положеннями п.4 ч.1\~ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. \~\~\~\~ На виконання приписів вказаних норм закону предметом дослідження суду по даній справі було встановлення факту відсутності позивача на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 27.07.2017 і чи були поважні причини такої відсутності. \~\~\~\~ Відповідно до роз'яснень, викладених у п.24\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 №9, «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4\~ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. \~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що позивач 27.07.2017 був відсутній на роботі з 07-45 до 14-30. \~\~\~\~ Ця обставина сторонами визнана і доказуванню не підлягає. \~\~\~\~ Щодо поважності причин відсутності на роботі позивача слід зазначити таке. Згідно з довідкою виконкому Веселівської сільської ради Межівського району №830 від 28.08.2017, [PERSON] мешкає без реєстрації в с. Олександрівці Межівського району Дніпропетровської області. Письмовою довідкою вокзалу «Покровськ» Донецької залізниці Державної адміністрації залізничного транспорту України від 12.08.2017 зазначене, що 27.07.2017 наказом №139 п.п.6160 «Чаплине-Авдіївка» скасований і в ходу не буде, а наказом №140 від 27.07.2017 п.п.6160 «Чаплине-Авдіївка» в ходу поновлений, прослідував на ст. Покровськ із запізненням 1 година 48 хвилин. Довідка станції Межова від 01.08.2017 зазначає, що електропоїзд №6160 27.07.2017 прибув на станцію Межову о 08-00, відправився о 08-01. Згідно з довідкою №821 від 19.08.2017, виконкомом Веселівської сільської ради Межівського району посвідчено, що з 01.07.2017 по т.ч. з 06-00 до 14-00 автобусного сполучення Веселе-Олександрівка-Межова немає. За відомостями автостанції Межова, наявні автобуси до автостанції Покровськ о 07-01, 07-30, 12-00, 14-30, 16-20 та 18-10. \~\~\~\~ Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який працює старшим стрільцем стрілецької команди, пояснив, що 27.07.2017 на наряді начальник караулу [PERSON] повідомив, що [PERSON] не прибув на роботу внаслідок відсутності електропоїзду і зявиться о 14-00. Інші працівники Климарчук, Дудник і Братусь, які також мали прибути цим потягом, приїхали своїм ходом. Наприкінці наряду прийшов в.о. начальника [PERSON] і [PERSON] йому доповів щодо [PERSON], на що той наказав зателефонувати йому і наказати зявитися. Потім вони розїхалися за нарядами, а наступного дня він дізнався, що збирають документи на звільнення позивача. Свідок [PERSON] пояснив, що також працює старшим стрільцем, 27.07.20017 інструктаж розпочався о 7-30, Житиник повідомив про скасування електропоїзду Чаплине-Авдіївка, що працівники, які живуть на цій лінії, їдуть приватним транспортом, а [PERSON] нічим їхати, буде о 14-00. [PERSON] і, дізнавшись про [PERSON], наказав викликати його. 17.08.2017 він дізнався, що позивача звільнено. Він був неугодний керівництву. Свідок [PERSON], в.о. начальника відділення стрілецької команди, пояснив, що 27.07.2017 о 6-50 йому подзвонив стрілець [PERSON], сказав, що електропоїзду немає і йому нічим їхати до роботи. Він перевірив інформацію, дійсно, потягу не було, і сам зателефонував позивачеві. Той поставив його перед фактом, що приїде о 14-30 наступним потягом. О 07-30 на розводі був відсутній [PERSON], а також Климарчук, Дудник і Братусь, які живуть в тих краях. Він сповістив в.о. начальника команди [PERSON] про відсутність осіб, та о 08-00 той сказав викликати [PERSON] на роботу, оскільки інші працівники прибули автотранспортом. Він зателефонував позивачеві, наказав їхати, потім о 08-20 ще раз подзвонив, але той не прислухався до нього і прибув о 14-30. Написав пояснення, був складений акт про прогул. За посадою він здійснює облік робочого часу стрільців. Якщо є перероботка, вона сплачується, або надається відгул чи пізніший вихід на роботу. У [PERSON] переробітки не було, тобто зарахувати час відсутності на роботі у відгул або пізніший вихід підстав не було. Він не ставив [PERSON] явку на 14-30, це позивач сам так вирішив, оскільки нікого не слухає, як начальник він не авторитет для позивача. Свідок [PERSON] пояснив, що працює заступником начальника стрілецької команди, станом на 27.07.2017 виконував обовязки начальника. 27.07.2017 о 07-30 прибув на інструктаж, від [PERSON] дізнався про відсутність [PERSON] і ще трьох працівників, що живуть на Межівській лінії, внаслідок відсутності електрички. Однак всі, крім позивача, дісталися роботи майже вчасно своїм ходом. Він наказав Житникові дзвонити [PERSON], щоб той їхав, або буде прогул. [PERSON] відповів Житникові, що приїде о 14-00, тому він наказав передати йому, щоб той подзвонив безпосередньо до нього. О 09-00 [PERSON] подзвонив йому, він наказав позивачеві приїжджати, повідомив про можливість прогулу. Однак той категорично сказав, що приїде о 14-30. О 10-45 був складений акт про відсутність позивача на робочому місці, а в 14-30 про його прибуття. [PERSON] не давав йому дозволу на явку о 14-30. Позивач не робив нічого, щоб доїхати на роботу. Зупиночний пункт електрички в 4 км від Межової, також можна було спуститися 50м до траси, де безліч транспорту. Однак він пішов додому. Люди їздять на роботу до їх підприємства з непідконтрольної території і не запізнюються. Робочий графік позивача складає одну добу через три. Мешкання в іншій місцевості не дає ніяких пільг щодо робочого часу. Для позивача не існує субординації, він робить що хоче. \~\~\~\~ Позивач посилається на те, що причиною прогулу є відсутність будь-якої змоги дістатися на роботу, що йому було погоджена явка на 14-00 з боку керівництва. \~\~\~\~ Проте суд не вважає таку причину поважною та такою яка дає підстави виправдати відсутність позивача на робочому місті протягом більше ніж шість годин 27.07.2017 з 07-45 до 14-30. Отримання згоди керівництва на відсутність на роботі у зазначений час не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, ці посилання позивача спростовані саме безпосередніми керівниками [PERSON] [PERSON] та [PERSON], до того ж сам позивач на початку судового розгляду вказував, що [PERSON] повідомляв йому про необхідність прибути на роботу іншим чином, хоча в подальшому і спростовував це. Свідчення [PERSON] і [PERSON] хоча і вказують на озвучену [PERSON] інформацію про явку позивача на 14-00, так само вказують і на наявність подальшого розпорядження позивачеві вжити інші заходи для прибуття на роботу, які позивач не вжив, попрямувавши із зупиночного пункту додому, що ним і не заперечене. Не ставлячи під сумнів факт відсутності електропоїзду у встановлений розкладом його руху час, який підтверджено в ході судового розгляду, суд зауважує, що вказаний електропоїзд не є службовим транспортом, його використання для доставлення працівників на роботу не регламентоване у трудових відносинах позивача і відповідача та є обраним позивачем на власний розсуд як зручний спосіб дістатися до роботи. Позивач не вчинив жодних дій для обрання іншого способу проїзду як-то, проїзд попутнім транспортом до станції Межової, звідки за розкладом о 7-30 прямує автобус до м. Покровська. За даними https://www.google.com.ua/maps, відстань між с. Олександрівка та смт Межова становить 7,7км. Позивачем не доведена неможливість використання ним попутного транспорту з будь-яких обєктивних причин. Суд також враховує, що інші працівники, які мали їхати електропоїздом, винайшли змогу дістатися робочого місця із мінімальним запізненням та не припустити суттєвих порушень внутрішнього трудового розпорядку, встановленого на підприємстві. Що стосується посилання позивача на звільнення із порушенням порядку накладення дисциплінарного стягнення, то суд не вбачає порушень у проведенні звільнення, оскільки при обранні виду стягнення власник врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку, попередню роботу працівника, а тому з урахуванням положень\~ст.149 КЗпП України\~застосував до позивача стягнення за порушення трудової дисципліни у вигляді звільнення. За відомостями, наданими відповідачем, [PERSON] не є членом профспілкової організації, з його заробітної плати не відраховувалися профспілкові внески, тому згода на його звільнення з боку профспілки не вимагається. \~\~\~\~ Таким чином, звільнення [PERSON] за п.4\~ст.40 КЗпП України\~у зв'язку з прогулом без поважних причин проведено без порушень діючого законодавства, отже, позовні вимоги\~про поновлення на роботі задоволенню не підлягають. Відповідно не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки ці вимоги є похідними від первісної. \~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed