Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 6000 гривень боргу за договором позики з врахуванням інфляції, а також 600 гривень понесених судових витрат на сплату судового збору, мотивуючи свою вимогу тим, що 27 січня 2014 року на прохання відповідача [PERSON] надав йому позику у розмірі 6000 гривень з умовою повернення боргу до 29 січня 2014 року, умови укладеного договору позики посвідчуються письмовою розпискою відповідача. Однак відповідач у зазначений термін кошти не повернув. Своїх обіцянок [PERSON] не дотримався, борг не повернув, що стало причиною звернення до суду з відповідним позовом. Позивач прохає стягнути з відповідачка суму боргу в національній валюті по курсу Національного Банку України у розмірі 6000 гривень з врахуванням інфляції, та 600 гривень понесених судових витрат на сплату судового збору. У судовому засіданні позивач [PERSON], посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви, прохав позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] 11224 гривні 80 копійок боргу, з яких 6000 гривень боргу, а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 5224 гривні 80 копійок за період з 01 травня 2014 року по 22 грудня 2016 року, та 551 гривню 20 копійок понесених витрат на сплату судового збору, посилаючись в якості доказу на долучену до справи розписку відповідача та квитанції. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] визнав частково - в частині 6000 гривень основного боргу, пояснивши, що дійсно у звязку з виниклою гострою потребою в коштах звернувся до [PERSON] з проханням надати в якості позики 6000 гривень, обіцяючи до 29 січня 2014 року борг повернути. [PERSON] надав 6000 гривень готівкою, отримання вказаної суми грошей готівкою підтвердив своєю письмовою розпискою від 27 січня 2014 року, яку передав [PERSON]. Відповідач [PERSON] пояснив, що на протязі всього часу до подачі [PERSON] позову до суду проводив з ним розрахунки, сплачував відсотки, але розписок про це не брав, тому не визнає вимоги позивача про стягнення річних у розмірі 5224 гривень 80 копійок, та понесені судові витрати. Борг не зміг повернути позику через виниклі матеріальні труднощі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні\~цим фактам\~правовідносини сторін. Суд прийшов до висновку, що між сторонами [PERSON] та позичальником [PERSON] 27 січня 2014 року було укладено договір позики, за якими [PERSON] (позикодавець) передав у позичальнику [PERSON] в якості позики 6000 гривень готівкою, а позичальник [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів до 29 січня 2014 року. Відповідачем [PERSON] порушено умови договору позики, відповідач не виконав належним чином та в установлений строк взяте зобовязання про повернення боргу, до часу звернення позивача до суду борг не погасив, допустивши прострочення виконання грошового зобовязання. Відповідач [PERSON] визнав розмір отриманої від [PERSON] позики в 6000 гривень, та умови повернення, підтвердивши, що саме він був позичальником коштів у [PERSON], поясняв, що саме через виниклі матеріальні труднощі не зміг повернути [PERSON] борг. Не визнання відповідачем вимоги позивача про стягнення 3% річних за час прострочення повернення позики у розмірі 5224 гривень 80 копійок до уваги не приймається, оскільки відповідачем не надано доказів проведення ним попередніх виплат відсотків позичальнику за укладеним договором позики. Вимоги [PERSON] про стягнення 11224 гривень 80 копійок, з яких 6000 гривень боргу за договором позики, та 5224 гривні 980 копійок нарахованих процентів від простроченої суми з розрахунку в три проценти річних, як передбаченої ст. 625 ч. 2 ЦК України відповідальністю, є обґрунтованими, доведеним и належним и та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню. Також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення понесених при подачі позовної заяви судових витрат на сплату судового збору у розмірі 551 гривні 20 копійок. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають також стягненню з відповідача \~судові витрати, сплачені \~при подачі позовної заяви.

Outcome: approved