Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], що зареєстрований 13 лютого 2010 року виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №04. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після реєстрації шлюбу він разом із відповідачем [PERSON] та їхнім спільним сином [PERSON], [INFO], а також сином відповідача від першого шлюбу [PERSON], мешкали у місті Дніпро. Однак, у травні 2016 року, у зв'язку із хворобою матері, відповідач із дітьми переїхала в місто Жовті Води Дніпропетровської області і з даного часу вони припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть та мають роздільний бюджет. Крім того зазначив, що на теперішній час йому відомо, що відповідач підтримує шлюбні стосунки з іншим чоловіком. Він в свою чергу також проживає з іншою жінкою та має намір створити іншу сім'ю. За викладених обставин позивач вважає, що їхню із відповідачем сім'ю зруйновано остаточно, а тому на розірванні шлюбу наполягає та примирення не бажає. Позивач, як і відповідач, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у попереднє судове засідання не з'явились. При цьому, сторонами подані до суду заяви, де вони просять розгляд здійснювати за їх відсутності, одночасно [PERSON] підтримує позовні вимоги, [PERSON] - визнає у повному обсязі. Крім того, відповідач просить відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити під час попереднього судового засідання. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 13 лютого 2010 року виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №04. Дошлюбне прізвище відповідача «[PERSON]» /а.с. 8/. Із копії свідоцтва про народження від 23 червня 2010 року також вбачається, що сторони являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO] /а.с. 9/. При цьому, з травня 2016 року позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружніх відносин не підтримують. До того ж кожен із них бажає створення іншої сім'ї. За таких обставин, позивач вважає їх із відповідачем подальше спільне життя неможливим, нарозірванні шлюбу наполягає. Відповідач, в свою чергу, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує у розірванні шлюбу. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, а відтак позов необхідно задовольнити. При цьому, відповідач, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, бажає поновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved