Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, просив стягнути з ТОВ «Волт Торг» на свою користь 525000 грн. у рахунок повернення боргу за договором позики від 25.02.2015 року та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог у позові зазначено, що позивач 25.02.2015 року надав ТОВ «Волт Торг», в особі директора Гусєва Андрія Вікторовича за договором позики від 25.02.2015 року грошові кошти в сумі 525000 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 26.03.2015 року, що чітко обумовлено у п.п. 3.1. договору від 25.02.2015 року, але станом на 07.04.2015 рік кошти позивачу не повернуто. Сума коштів, визначена у п.п. 2.1 договору від 25.02.2015 року передано ним відповідачу, що підтверджується квитанцією до касового ордеру № 11 від 25.02.2015 року. Вказано, що відповідач не виконує умови договору від 25.02.2015 року, тому за вказаних підстав позивач вимушений звернутись до суду. Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач через канцелярію суду 12.05.2015 року надав заяву, відповідно до якої позов визнав в повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності (а.с. 15). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.02.2015 року [PERSON] та ТОВ «Волт Торг», в особі директора Гусєва Андрія Вікторовича уклали договір позики, відповідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 525000 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 26.03.2015 року. Факт отримання відповідачем коштів в розмірі 525000 грн. не заперечується сторонами по справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є різні фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для розгляду справи. Відповідачем не було надано суду доказів того, що сума боргу за договором позики була повернута позивачу. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від сум позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. З урахуванням того, що відповідач взяті на себе обов'язки по договору позики не виконав, грошові кошти за договором не повертає, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача суму боргу за договором позики від 25.02.2015 року в сумі 525000 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved