overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що він з відповідачем [PERSON] 21 вересня 1993 року зареєстрували шлюб, у них народилася одна донька, яка на даний час повнолітня. На протязі двох останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, фактично припинились шлюбні відносини. На даний час сумісне проживання припинено. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що він із дружиною не проживає разом біля п'яти років. Між ними повністю відсутнє спілкування, вони не бажають разом проживати та бачитись. Він прагне розірвати шлюб, оскільки його із відповідачкою нічого не єднає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату розгляду справи сповіщена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, а тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає справу вирішувати у її відсутності, ухваливши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі факти: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 вересня 1993 року Бабченською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Як випливає із пояснень позивача, між ним та відповідачкою фактично припинились шлюбні відносини, тривалий час вони не живуть подружнім життям, не ведуть спільного господарства, тобто шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки його збереження неможливе, недоцільне та буде суперечити інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що він з відповідачем зареєстрували 02 січня 2010 року шлюб. Від даного шлюбу дітей немає. Через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожен з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. У звязку з цим шлюбні стосунки фактично припинені. Позивач переконаний, що за таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, шлюб носить формальний характер, сімя фактично розпалась, на примирення позивач не згідний, а тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, згідно поданої суду заяви просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, прізвище просить залишити «Побідинська». Ознайомившись із заявами, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 січня 2010 року у Токівській сільській раді Підволочиського району. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Як випливає із позовної заяви і чого не спростовано відповідачем, між сторонами фактично припинились шлюбні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння. Таким чином, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки його збереження неможливе, недоцільне та буде суперечити інтересам сторін. На підставі наведеного, ст. ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що він з відповідачем зареєстрували 04 травня 1996 року шлюб. Від спільного шлюбу [INFO] син [PERSON], який на даний час повнолітній. За час подружнього життя сімейні стосунки не склалися, між ними часто виникали непорозуміння, 10 років вони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, згідно поданої суду заяви просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, згідно поданої суду заяви позов визнала, просила справу розглянути у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 травня 1996 року виконавчим комітетом Скориківської сільської ради Підволочиського району. Від даного шлюбу у них є повнолітній син [PERSON]. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично припинились шлюбні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки його збереження неможливе, недоцільне та буде суперечити інтересам сторін. На підставі наведеного, ст. ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що він з відповідачем зареєстрували 12 липня 2006 року шлюб, від якого у них народився син [PERSON], [INFO] На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має протилежні погляди на шлюб, постійно виникають сварки, сумісне проживання припинене. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить шлюб, зареєстрований з відповідачем - розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав і вказав, що він із дружиною проживають окремо нарізно більше одного року, сварки у сім'ї негативно впливали на здоров'я дитини, заперечив надання терміну для примирення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала з мотивів, вказаних позивачем. Прізвище просить не міняти. Ознайомившись із заявами, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд ввважає позов задовольнити по таких підставах: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 липня 2006 року виконавчим комітетом Новосілківської сільської ради Підволочиського району. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина - син [PERSON]. Як випливає із заяв, між позивачем та відповідачем фактично припинились шлюбні відносини, оскільки вони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства, тобто шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки його збереження неможливе та недоцільне та буде суперечити інтересам сторін. На підставі наведеного, ст. ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що він з відповідачем зареєстрували 17 січня 2006 року шлюб. Від даного шлюбу дітей немає. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя, майже весь час шлюбу вони проживають окремо, а тому позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, згідно поданої суду заяви просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав. Додатково у заяві вказав, що проживає із іншою жінкою. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, прізвище просить залишити шлюбне. Ознайомившись із заявами, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 січня 2006 року у Підволочиському відділі РАЦС. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Як випливає із позовної заяви і чого не спростовано відповідачем, між сторонами фактично припинились шлюбні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння, [PERSON] проживає з іншою жінкою. Таким чином, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки його збереження неможливе, недоцільне та буде суперечити інтересам сторін. На підставі наведеного, ст. ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що він з відповідачем зареєстрували 19 грудня 2007 року шлюб. Від даного шлюбу 17.04.2010 р. народилася дочка [PERSON]. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя, що і ставало причиною сварок, подружні відносини припинені з жовтня 2014 року, а тому позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, згідно поданої суду заяви просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 грудня 2007 року у Жеребківській сільській раді Підволочиського району. Від даного шлюбу сторони мають одну дитину дочку [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично припинились шлюбні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки його збереження неможливе, недоцільне та буде суперечити інтересам сторін. На підставі наведеного, ст. ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що він з відповідачем зареєстрували 28 серпня 2010 року шлюб, від якого дітей у них немає. Спільне життя з дружиною не склалося по тій причині, що між ними часто виникали сварки , у них різні погляди на життя, перебування у шлюбі втратило будь-який зміст, а тому позивач не бажає проживати і підтримувати сімейні стосунки з відповідачкою. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить шлюб, зареєстрований з відповідачем - розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав і дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. При цьому доповнив що під час їх сварок дружина виганяла його з дому, він через деякий час повертався, а потім вона знову його виганяла. На даний час проживають окремо. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала і пояснила, що протягом останніх років між ними дійсно відбувалися сварки. Після надання терміну судом для примирення, вони не змогли примиритися, проживають окремо. Просить повернути дошлюбне прізвище. Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі факти: Сторони перебувають у зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції шлюбі з 28.08.2010 р. Від даного шлюбу у них дітей немає. Як випливає із пояснень сторін, між позивачем та відповідачем фактично припинились шлюбні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер. Ухвалою Підволочиського райсуду від 13.12.2013 р. сторонам надавався термін для примирення, однак сторони не примирилися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки його збереження неможливе та недоцільне та буде суперечити інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що він з відповідачкою 21.02.1997 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу народилося двоє дітей, один з яких син [PERSON], 17.10.2007р.н. є неповнолітнім. За час подружнього життя сімейні стосунки не склалися, вони не розуміли один одного, вони не зійшлися характерами. На даний час не проживають разом, шлюб існує формально. Позивач просить суд шлюб розірвати, сина [PERSON] залишити проживати з ним. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив: під час спільного проживання у нього із відповідачкою часто виникали сварки, конфлікти через непорозуміння при вирішенні різних питань. Вони не можуть знайти спільної мови і розуміння. Уже рік часу вони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків. За цей час намагалися порозумітися, однак їм це не вдалося. Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з ним і він просить залишити його проживати з ним після розірвання шлюбу. Відповідач позов визнала, підтримала висловлені позивачем підстави для розірвання шлюбу. Щодо місця проживання сина [PERSON] не заперечила, вважає що це у інтересах дитини. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне. Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.02.1997 року, від даного шлюбу мають двох дітей, один з яких син [PERSON], [INFO] є неповнолітнім. Як випливає із пояснень стін, між ними відсутнє взаєморозуміння, фактично припинились шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки його збереження неможливе, недоцільне та буде суперечити інтересам сторін. Крім того, відповідно до вимог ст.160 Сімейного кодексу України, 21.12.2015 р. між сторонами був укладений завірений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу [PERSON] договір стосовно місця проживання неповнолітнього [PERSON]. Згідно цього договору місцем проживання дитини визначено місце проживання батька. Позивач являється співвласником квартири [ADDRESS] облсті, і у цій квартирі проживає та зареєстрований син [PERSON]. Зважаючи на вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу» №11 від 21.12.2007р. та думку сторін, суд вважає, що вимоги позивача про залишення сина [PERSON] із ним, слід задовольнити. На підставі наведеного, ст. ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, в якому просили визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою №1 по вулиці Клима Поліщука, 3 в м. Житомирі, посилаючись на те, що позивач є власником вказаної квартири, а відповідач його сином, який перебуває у розшуку, не проживає у вказаній квартирі з лютого місяця 2010 року, але зареєстрований за місцем проживання в ній. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.08.2018 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником жилого будинку по вулиці Ємельянова (нова назва [PERSON]), 3 в м. Житомирі, а відповідач [PERSON], [INFO], є сином позивача та зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеній квартирі з 02.12.2003 року. Згідно довідки БТІ за позивачем зареєстровано 59/100 частин жилого будинку №3 по вул. Клима Поліщука і зареєстрований він за місцем проживання в квартирі №1 вказаного будинку. Відповідно до акту, затвердженого директором ТОВ «УК «ВЖРЕП №14» Житомирської міської ради 14.07.2018 року, складеного на підставі свідчень сусідів, відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з лютого 2010 року. Крім того, згідно довідки Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 04.07.2018 року [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], з 03.02.2015 року перебуває в розшуку Житомирським ВП ГУНП в Житомирській області за скоєння злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON]\~звернувся в\~суд з\~даним позовом,\~в якому\~просить визнати\~[PERSON],\~[INFO],\~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~за адресою:\~[ADDRESS],\~посилаючись на\~те,\~щопозивач з дружиною є власниками вказаної квартири, а відповідач їх сином, який не проживає у цій квартирі з 1996 року, але зареєстрований за місцем проживання за вказаною адресою, що унеможливлює повноцінне розпорядження майном позивачем. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.03.2019 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. 20.03.2019 року до суду від позивача надійшла заява з нотаріально посвідченою заявою відповідача, в якій [PERSON] повідомляє суд, що він з 19 березня 1996 року зареєстрований за адресою: [PERSON] Федерація, [ADDRESS], визнає позов у повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутність. Наслідки визнання позову по справі №295/3950/19, відповідно до ЦПК України, йому відомі та зрозумілі. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], а відповідач [PERSON], [INFO], є їх сином, який зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеній квартирі. Також відповідач є громадянином [PERSON] Федерації та зареєстрований за місцем проживання у вказаній країні. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON]\~звернувся в\~суд з\~даним позовом,\~в якому\~просить визнати\~[PERSON],\~[INFO],\~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~за адресою:\~[ADDRESS],\~посилаючись на\~те,\~що позивач з дружиною є власниками вказаної квартири, а відповідач їх сином, який не проживає у цій квартирі з 1996 року, але зареєстрований за місцем проживання за вказаною адресою, що унеможливлює повноцінне розпорядження майном позивачем. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.03.2019 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. 20.03.2019 року до суду від позивача надійшла заява з нотаріально посвідченою заявою відповідача, в якій [PERSON] повідомляє суд, що він з 19 березня 1996 року зареєстрований за адресою: [PERSON] Федерація, [ADDRESS], визнає позов у повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутність. Наслідки визнання позову по справі №295/3950/19, відповідно до ЦПК України, йому відомі та зрозумілі. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], а відповідач [PERSON], [INFO], є їх сином, який зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеній квартирі. Також відповідач є громадянином [PERSON] Федерації та зареєстрований за місцем проживання у вказаній країні. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved