Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, [PERSON] про визнання права власності на три земельні ділянки, площами 0,3997 га, 0,2176 га, 0,0896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014539 від 10.12.2003 року та копій Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-2604188812018, НВ-2604188792018, НВ-2604188802018 від 04.12.2018 року, які належали [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та на три земельні ділянки, площами 0,3997 га, 0,2177 га, 0,0896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014537 від 10.12.2003 року та копій Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-2604188772018, НВ-2604188782018, НВ-2604188762018 від 04.12.2018 року, які належали [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Свої вимоги обґрунтовував тим, що у звязку з тим, що відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки (Державні акти на право приватної власності на землю), в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності. Представник відповідача Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області та відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглянути у їх відсутності. У зв'язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 3, особовий рахунок 198 по Колінцівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року були зареєстровані та проживали голова господарства [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 65). [PERSON], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014539 від 10.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 42, на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 719 від 08.10.2003 року, належало право приватної власності на земельну ділянку площею 0,707 га, до складу якої входять земельні ділянки: площею 0,0895 га, площею 0,3996 га, площею 0,2175 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 7). Однак, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2604188812018 від 04.12.2018 року розмір земельної ділянки кадасторовий номер 2625684500:08:007:0218 цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області та належить [PERSON] становить 0,3997 га (а.с. 8); відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2604188792018 від 04.12.2018 року розмір земельної ділянки кадасторовий номер 2625684500:08:007:0874 цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області та належить [PERSON] становить 0,2176 га (а.с. 9); відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2604188802018 від 04.12.2018 року розмір земельної ділянки кадасторовий номер 2625684500:01:002:0089 цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області та належить [PERSON] становить 0,0896 га. Також, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014537 від 10.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 40, на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 719 від 08.10.2003 року, належало право приватної власності на земельну ділянку площею 0,707 га, до складу якої входять земельні ділянки: площею 0,0895 га, площею 0,3996 га, площею 0,2175 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 6). Однак, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2604188772018 від 04.12.2018 року розмір земельної ділянки кадасторовий номер 2625684500:08:007:0217 цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області та належить [PERSON] становить 0,3997 га (а.с. 11); відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2604188782018 від 04.12.2018 року розмір земельної ділянки кадасторовий номер 2625684500:08:007:0987 цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області та належить [PERSON] становить 0,2177 га (а.с. 12); відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2604188762018 від 04.12.2018 року розмір земельної ділянки кадасторовий номер 2625684500:01:002:0010 цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області та належить [PERSON] становить 0,0896 га. 20.05.2010 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Ще за життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] (позивач) все належне їй майно, де б вона не знаходилося і з чого б не складалося, що підтверджується копією заповіту від 09.12.2004 року (а.с. 16). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняла її сестра [PERSON], оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 350 від 24.10.2018 року (а.с. 4). Позивач [PERSON] спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] не прийняв. 10.06.2018 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Ще за життя [PERSON] склала два заповіти, а саме 09.12.2004 року - заповіт, яким заповіла [PERSON] (позивач) все належне їй майно, де б вона не знаходилося і з чого б не складалося, що підтверджується копією заповіту від 09.12.2004 року (а.с. 17), а 02.04.2015 року - заповіт, згідно якого належну їй 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель заповіла в рівних частинах [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач), що підтверджується копією заповіту від 02.04.2015 року (а.с. 18). Позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 351 від 24.10.2018 року. (а.с. 5). [PERSON] (відповідач) прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], шляхом подачі до нотаріальної контои, згідно ст. 1269 ЦК України, заяви про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 51). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 228/2018 від 01.11.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с. 50-76), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на шість земельних ділянки в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON], яка в свою чергу успадкувала три земельні ділянки після смерті сестри [PERSON] Як вбачається з оголошення в газеті «Злагода» від 02.02.2019 року Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІФ № 014539 від 10.12.2003 року, виданий [PERSON], та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІФ № 014537 від 10.12.2003 року, виданий [PERSON], втрачені (а.с. 29). В нотаріальному порядку [PERSON] (позивач) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у звязку з тим, що відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи, а саме Державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на імена померлих [PERSON] та [PERSON]І, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Тлумацького нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 80/02-31 від 11.02.2019 року (а.с. 19-20). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1262, 1268 ЦК України,

Outcome: approved