Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності. Позов мотивує тим, що близько трьох років назад він, як фізична особа домовився в усній формі з [PERSON] про оренду складського приміщення, яке знаходиться на території Коопзаготпромторгу по вул. Калнишевського,1 в м.Надвірна. Пізніше він повідомив відповідача про відмову від оренди складського приміщення. Однак відповідач замість того, щоб узгодити питання звільнення приміщення від обладнання і погодження повернення понесених ним витрат на облаштування холодильної камери та інших витрат самовільно зламав його замки замінивши своїми. Через деякий час дружина відповідача повернула ключі від складського приміщенння. 12.05. 2013р відповідач приїхав до його місця проживання та став вимагати від нього гроші які нібито він винен за оренду складського приміщення, погрожуючи розправою та наніс йому тілесні ушкодження. Факт злочину зафіксовано в правоохоронних органах. 20.05.2013 р. він отримав заказний лист від відповідача з повідомленням про розірвання договору, якого письмово не існує та з вимогою розрахуватися за цілий рік в противному випадку все майно буде реалізовано в рахунок заборгованості, якої не існувало. 27.05. 2013 р. відповідач друге взламує його замки і самовільно заволодів його майном, яке находиться в складському приміщенні : а саме млин комбікормований, холодильний агрегат в зборі з охолоджувачем (робочий), прес, два холодильні агрегати в зборі 2 шт. охолоджувачі, ліс пиляний (балки) 10 куб., двигун ГАЗ 53, вага механічна (500кг.), ручна перевізна платформа, дошки 2 куб, тельфер електричний з балкою пересування, макулатура 7 тон, двері холодильної камери, електричні щити. Цього дня факт зламу замків і заволодіння майном був зареєстрований у Надвірнянського РВ УМВС. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві, та пояснив, що відповідач, в попередньому судовому засіданні 05.08.2013 року, яке проводилось по справі за його позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння , визнав факт наявності майна згідно списку доданого до позовної заяви та належності йому на праві власності майна, а також вказує що про факт наявності майна та незаконне заволодіннями відповідачем свідчить повідомлення [PERSON] від 01.05.2013р. з вимогою повернення ним заборгованості по договору оренди складського приміщення та в разі невиплати заборгованості реалізація майна яке належить йому. Просить визнати за ним право власності на майно, яке знаходиться у складському приміщенні [PERSON] , а саме: млин комбікормований, холодильний агрегат в зборі з охолоджувачем (робочий), прес, два холодильні агрегати в зборі 2 шт. охолоджувачі, ліс пиляний (балки) 10 куб., двигун ГАЗ 53, вага механічна (500кг.), ручна перевізна платформа, дошки 2 куб, тельфер електричний з балкою пересування, макулатура 7 тон, двері холодильної камери, електричні щити, всього на суму 750000 грн. та стягнути з відповідача судові витрати понесені ним. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , заперечив обставини на які посилається позивач, пояснивши , що [PERSON] належить складське приміщення в м.Надвірна по вул.Калнишевського № 1. Між ним та ТзОв Лев директором якого був [PERSON] була домовленість про оренду складського приміщення , згідно якого позивач здійснював господарську діяльність, а саме забій тварин. Однак договору між [PERSON] як фізичною особою та [PERSON] не існує. Зазначає що позивачем в судовому засіданні не наведено належних доказів на підтвердження, що він є власником майна і він має право звертатися з даним позовом, що спірним майном незаконно заволодів відповідач і воно перебуває у нього, доводи позивача ґрунтуються на припущеннях і не є допустимим . Тому просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом даного судового розгляду є вимоги позивача про визнання права власності майна зазначеного в списку майна №1 доданому до позову у зв'язку з перебуванням цього майна у незаконному володінні відповідача. Відповідно до ст. 57-59 ЦПК України обставини справи, які згідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач на підтвердження своїх вимог належних доказів не надав. Твердження позивача про те, що із повідомлення від 01.05.2013р. про закінчення терміну оренди приміщення та зобовязання розрахуватися по орендній платі, договору про експлуатацію та опробірування макулатурного преса від 15.10.2010 року між ним та [PERSON], свідчать про набуття ним права власності на майно суд оцінив критично і у рішенні зазначає, що вони не підтверджуються іншими допустимими доказами. [PERSON] дав суду пояснення, що документів на спірне майно у нього немає. Позивачем також суду надано видаткові накладні № РН-000016 та № за № РН-000017 від 21.10.2009 року та від 22.10.2009 року, про те, що він придбав у підприємця [PERSON] комплектуючі до холодильного агрегата, а саме агрегат ОР та випаровувач спростовано даними з «Реєстру платників ПДВ», тому що 31.12.2008 року анульовано реєстрацію платника ПДВ [PERSON] Посилання позивача на покази відповідача в попередньому судовому засіданні 05.08.2013 року, яке проводилось по справі за його позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння ,де останній визнав факт наявності майна згідно списку доданого до позовної заяви та належності йому на праві власності майна, суд сприймає критично, тому що під час слухання даної справи по суті представник відповідача позов не визнає повністю та заперечує знаходження майна [PERSON] в приміщенні [PERSON] Допитаний свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] завозив в складське приміщення деякі агрегати та не зміг достовірно пояснити, що саме [PERSON] придбав спірне майно і воно належить йому. Враховуючи вищенаведене, дослідивши всі зібрані по справі докази, суд вважає, що позов є безпідставним, в судовому засіданні не було встановлено, що саме позивач є власником майна та самим [PERSON] не надано належних доказів, що він є власником майна. На підставі ст. ст. 316,317,328 ЦК України,

Outcome: dismissed