Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся 09.12.2016 року до суду з позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В заяві зазначив, що 23.02.2016 року померла [PERSON], яка була постійною жителькою с. Торун, 548, Міжгірського району, Закарпатської області. [PERSON] була власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою, а також земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,7159 га в урочищі «Город» згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 024382 від 11 червня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 550. При житті, 11.12.2015 року [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було із чого б воно не склалося і все те вона на день смерті матиме за законом право заповіла йому. Станом на день її смерті вона одружена не була, дітей не мала, проживала одна. Після смерті [PERSON] він відповідно до статті 1269 ЦК України у встановлений законом термін, прийняв спадщину до її майна шляхом звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Міжгірського районного нотаріального округу [PERSON]. За результатом розгляду його заяви була заведена спадкова справа за № 15/2016 (номер у Спадковому реєстрі 58833507). При зверненні до нотаріуса йому було відмовлено у оформленні права на спадкове майно, поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів. Також проблеми виникли із оформленням спадкового права на земельну ділянку, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, тому просить визнати за ним право власності на житловий будинок в с. Торун, № 548, Міжгірського району, Закарпатської області та земельну ділянку згідно державного акту серії ІІ-ЗК № 024382 від 11 червня 2003 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали повністю, просять такий задовольнити. Відповідач [PERSON] при розгляді справи позов визнала. Оцінивши позиції сторін, пояснення позивача та його представника, відповідача та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвом про смерть [PERSON]; заповіт; довідки з Торунської с/ради; заява про прийняття спадщини; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі; копія державного акту, витяги з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельних ділянок; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок; висновок. Згідно експлікацій внутрішніх площ будинку, зведеним актом про вартість будівлі і споруд, будинок складається з однієї житлової кімнати, кухні, коридору, кладової та веранди загальною площею 60,74 кв.м.. Дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 29.09.2016 рік складає 32538 грн.. Згідно висновку з відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури спадковий ж/будинок збудований в 50-х роках минулого століття. Загальний технічний стан будинку задовільний. Будинок являє собою одноповерхову будівлю, стіни будинку деревяний брус. Дах азбестоцементні хвилясті листи (шифер). Будинок придатний для проживання. В плані забудови земельної ділянки грубих порушень діючих норм і правил не виявлено. Згідно нормативних грошових оцінок, наданих відділом Держкомзему у Міжгірському районі дійсна вартість земельних ділянок, що є предметом позову становить 2679,79 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved