Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.06.2011 року між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 078С110110609021, відповідно до умов якого останній отримав кошти у сумі 180\~000 грн. зі сплатою 18,3% річних та з кінцевим терміном повернення до 08.06.2021 р. Також, 09.06.2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (іпотекодержателем) та ним (іпотекодавцем) укладений іпотечний договір, за умовами якого в забезпечення виконання умов кредитного договору в іпотеку було передано трикімнатну квартиру загальною площею 63 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], і яка належить йому на праві приватної власності . Вказує, що у звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору в липні 2014 року банк звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором і звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2016 року в справі № 161/11902/14-ц позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, а в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в позові відмовлено. Вказане судове рішення набрало законної сили 24.10.2016 року. Разом з тим, 11\~січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру № 144 в житловому будинку № 4, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Федорова, власником якої є він. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки пропонується задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником [PERSON] умов кредитного договору за період з 12.01.2015 року по 11.10.2017 року в загальній сумі 357\~050 грн. 30 коп. \~В подальшому, постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області від 19.04.2018 року відкрито виконавче провадження № 56239212\~про звернення стягнення на вказану квартиру, власником якої є він. Вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки правових підстав у банку звертатися до нотаріуса про вчинення виконавчого напису та вчиняти таку дію не було. Зазначає, що відповідач вже скористався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, в задоволенні якого відмовлено. А тому, звернення банку до нотаріуса про вчинення ним виконавчого напису щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є порушенням п.4.5 іпотечного договору. Крім того, ПАТ «Укрсоцбанк» раніше, користуючись своїм правом на дострокове стягнення богу, надсилав вимогу (претензію) за № 08.206-297/96-1231 від 30 січня 2014 року до нього, як іпотекодавця, про погашення заборгованості та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак виконавчий напис нотаріусом вчинено лише 11\~січня 2018 року, тобто з дня виникнення права вимоги щодо стягнення боргу за кредитним договором та звернення стягнення на іпотечне майно вже минуло більше трьох років. У звязку з чим вважає, що правових підстав у відповідача\~звертатися до нотаріуса про вчинення виконавчого напису та вчиняти нотаріусом виконавчий напис не було, а тому просить визнати даний виконавчий напис нотаріуса визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2018 року до участі в справі в якості третьої особи залучено [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду відзив на позов у якому просив відмовити у задоволенні позову. Крім того, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Третя особа в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.06.2011 року між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений договір кредиту № 078С110110609021, згідно умов якого останній отримав кошти у сумі 180\~000 грн. зі сплатою 18,3% річних та з кінцевим терміном повернення до 08.06.2021 р (а.с. 4-8). Також, 09.06.2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого в забезпечення виконання умов кредитного договору в іпотеку було передано трикімнатну квартиру № 144 загальною площею 63 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Луцьк вул. Федорова, 4, і належить останньому на праві приватної власності (а.с. 9-11). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2016 року в справі № 161/11902/14-ц позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, а в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в позові відмовлено. Вказане судове рішення набрало законної сили 24.10.2016 року (а.с. 12-14). 11 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру № 144 в житловому будинку № 4, яка знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Федорова, власником якої є [PERSON] За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки пропонується задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником [PERSON] умов кредитного договору за період з 12.01.2015 року по 11.10.2017 року в загальній сумі 357050 грн. 30 коп. (а.с. 14) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області від 19.04.2018 року відкрито виконавче провадження № 56239212 про звернення стягнення на дану квартиру (а.с. 16). Згідно з ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст.88\~Закону України\~«Про нотаріат»\~ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Частиною 2 статті 87\~зазначеного Закону передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1, 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (надалі Перелік) передбачено, що такими документами є: 1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. 2) кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Пунктом 4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (надалі Порядок) передбачено, що виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно із п. 3.5. глави 16 вищевказаного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При цьому, як слідує із виконавчого напису, нотаріус пропонує стягнути заборгованість за тілом кредиту, відсотками, яка становить 357050,30 грн. (а.с. 14). Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Положенням ч.4 ст.82 ЦПК України вказано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як зясовано судом, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.10.2016 року відмовлено в позові ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 12-13). При цьому, як слідує із змісту п.4.5 іпотечного договору від 09.06.2011 року, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: на підставі рішення суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку, встановленому статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Таким чином, враховуючи, що є рішення суду, що набрало законної сили, при цьому відповідач вже скористався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, в задоволенні якого відмовлено, а тому вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису є неправомірними, оскільки не представлено доказів наявності безспірної заборгованості. При цьому, обґрунтованими є доводи представника позивача стосовно пропуску строку для звернення стягнення за виконавчим написом, так як з моменту предявлення вимоги від 30.01.2014 року і дня видачі виконавчого напису 11.01.2018 року, пройшло більше як три роки, що не відповідає вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved