Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського раонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень та неустойки в розмірі 1760 гривень. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх. Відповідач - [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що він віддав позивачеві борг, що може підтвердити запис телефонної розмови між ними. Розглянувши заявлений позов, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що 03 листопада 2012 року [PERSON] передав у борг [PERSON] грошові кошти у сумі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень, відповідач - [PERSON] прийняв вказану грошову суму та зобов'язався повернути її протягом десяти днів, що підтверджується розпискою (а.с. 7). Відповідач - [PERSON] зобов'язання взяті на себе не виконав, грошові кошти у зазначений термін не повернув. 11 вересня 2013 року позивач надіслав відповідачеві письмову претензію з вимогою повернути борг (а.с. 8), яка була отримана відповідачем 14 вересня 2013 року (а.с. 10), однак відповідач не відреагував на дану вимогу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050, 625 ЦК України, якщо позивальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму, а також неустойку в розмірі 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не визначений договором. Задовольняючи вимоги позивача суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що він повернув суму боргу, оскільки дані доводи спростовуються оригіналом розписки наявної в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене, ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1046, 1050 ЦК України,

Outcome: approved