Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що в період з 1 вересня 2001 року до 17 грудня 2003 року позивач перебував у шлюбі з [PERSON]. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з нього стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В 2004 році позивач одружився, в 2005 та 2014 роках в нього народилися діти. Позивач вважає, що змінився його сімейний стан, а тому просив суд зменшити розмір аліментів з ? до 1/8 частини його заробітку. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги, проте підтримав вимоги про зменшення суми аліментів до 1/6 частини заробітку. Суду пояснив, що зараз офіційно працевлаштований, отримує стабільно щомісячну заробітну плату. Дружина не працює. Хронічних захворювань він та його діти не мають. Непрацездатних батьків, інших дітей на утримані не має. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів до 1/6 частини заробітку позивача не заперечувала. Суду пояснила, що позивач сплачував аліменти регулярно, заборгованості по аліментам не має. В неї інших дітей не має, працює. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступних висновків. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина у розмірі ? частини від доходу. Дану обставину в судовому засіданні сторони визнали, а тому згідно зі ст. 61 Цивільного процесуального кодексу вона не підлягає доказуванню. 17 грудня 2003 року на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). 7 серпня 2004 року [PERSON] одружився з [PERSON] (а.с.9). [INFO] у позивача народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4), а [INFO] - [PERSON] (а.с.8). Діти та дружина проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 993 від 10 лютого 2015 року (а.с.7). Дружина позивача, [PERSON], не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримує державну допомогу сім'ям з дітьми в сумі 1075 грн. (а.с.5). Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Судом встановлено, що змінився сімейний стан позивача, а саме в нього народилося двоє дітей та знаходиться дружина на утриманні, яка не працює, а тому позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів є законними та обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів згідно ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, його дітей, наявність у платника аліментів на утриманні іншої дитини та інші обставини, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у виді 1/6 частини усіх видів доходів (заробітку) позивача. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved