Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Семаківської сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] Позовні вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. При житті [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів своєму синові - позивачу. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Позивач не може оформити право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області,. так як дане господарство відносилось до колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року (час до якого існували колгоспні двори) у цьому дворі проживали: батько позивача [PERSON], мати позивача [PERSON], позивач, його дружина [PERSON] та його сини: [PERSON] і [PERSON]. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили право на частку в його майні. Копією технічного паспорта на житловий будинок з надвірними спорудами підтверджено, що самовільних будівель немає. Загальна вартість будинку з господарськими спорудами становить 189 100 грн. Ухвалою суду від 19 грудня 2018 р. до участі в справі залучено співвідповідачів, які мають частку у спадковому майні, право власності на яке бажає визнати позивач: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В підготовчому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнала повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Представник відповідача Семаківської сільської ради в підготовче засідання не з'явився. До суду поступила заява, з якої слідує, що Семаківська сільська рада просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідачі: [PERSON], [PERSON] в підготовче засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі, на частку у спадковому майні та у колгоспному дворі не претендують, з приводу оформлення спадщини в органи нотаріату не зверталися. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності відповідачів, які не з'явилися. Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачі позов визнають, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки [PERSON], дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. З копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 11 вересня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09 серпня 1989 р., слідує, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, службових будівель і споруд, розташоване в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8581 від 22.06.2018 р., видана згідно архівних даних МБТІ станом на 31.12.2012 р., свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 70 за [PERSON], як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в с. Семаківці Городенківського району згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 11.09.1989 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09.08.1989 р. Згідно погосподарської книги [NUMBER] Семаківської сільської ради на 1991-1995 роки в господарстві в с. Семаківці по [ADDRESS], суспільна група господарства колгоспники, станом на 15.04.1991 р. були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO], що стверджується копією довідки № 210, виданою 12.06.2018 р. виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району. [PERSON] померла [INFO]., актовий запис за № 15 від 18 листопада 2005 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 18 листопада 2005 року Семаківською сільською радою. За заповітом, посвідченим 14.10.2010 р. секретарем Семаківської сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в реєстрі за № 13, [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS] все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому і на що він за законом матиме право, - заповів синові [PERSON], [INFO]. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 50136095, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51258874, виданою 16.03.2018 р. Першою Снятинською державною нотаріальною конторою. [PERSON], [INFO], помер [INFO]. у віці 84 роки в с. Семаківці Городенківського району, актовий запис № 16 від 08 грудня 2017 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08 грудня 2017 року виконкомом Семаківської сільської ради Городенкіського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На день смерті [PERSON] ([INFO].) в житловому будинку по [ADDRESS] в с. Семаківці були зареєстровані та проживали разом з ним: син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], що стверджується копією довідки № 96, виданою 14.03.2018 р. виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району. Те, що позивач є сином [PERSON], стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 6 вересня 1963 р. Семаківською сільською радою Городенківського району, запис за № 37 від 6 вересня 1963 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. Копією спадкової справи № 123/2018 р., наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК [PERSON], стверджено, що позивач [PERSON] у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51258932, виданим 16.03.2018 року Першою Снятинською державною нотаріальною конторою, стверджено, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 62149779 (номер у нотаріуса 123/2018), спадкодавець - [PERSON], дата смерті: [INFO]. Отже, позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов'язкову частку в спадщині [PERSON], - судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До спадкового майна спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2261/02-31 від 14 серпня 2018 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]., на житловий будинок [ADDRESS] в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON], відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1985 р., господарські будівлі та споруди - в 1975, 1980, 1987 роках. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області станом на 24.07.2018 р. становить 189 100 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров'я». Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON], фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved