Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, яке складалось з квартири [ADDRESS] та іншого майна. [PERSON] неодноразово змінював свої позовні вимоги. [PERSON] також подала зустрічний позов про розподіл сумісного майна подружжя та витребування речей з чужого незаконного володіння, але в процесі розгляду справи відмовилась від заявлених вимог в повному обсязі. У зв'язку з цим, згідно останньої редакції позовних вимог, позивач просив суд розподілити подружнє майно у вигляді квартири [ADDRESS] шляхом виділення в натурі йому та відповідачці відповідних частин в цій квартирі, згідно варіанту експертизи, визнавши за сторонами право власності на ці частини, стягнути з відповідачки грошову компенсацію та зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди позивачу в користуванні його частиною квартири. Щодо розподілу іншого майна позивач також подав заяву про відмову від цих позовних вимог. Ухвалою суду від 14 квітня 2014 року провадження в справі в частині вимог зустрічного позову [PERSON] та позовних вимог [PERSON] в частині розподілу іншого майна подружжя, стягнення коштів закрито, у зв'язку із відмовою сторін. Відповідачка позовні вимоги [PERSON] в останній редакції визнала, про що надала відповідну заяву. Сторони в судове засідання не з'явились, але надали заяви про слухання справи у їх відсутності, у зв'язку з чим суд вважає, що є всі підстави для постановлення повного рішення. Дослідивши матеріали справи, а також надані документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.08.2003 року, про що міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського управління юстиції 22.08.2003 року зроблено актовий запис № 834. Рішенням Малиновського районного суду від 09 липня 2009 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності, яке видано виконавчим комітетом Одеської міської ради 31 липня 2003 року, згідно якого жила площа квартири складає 116,9 кв.м., а загальна - 215,7 кв.м. Між сторонами існує спір щодо її розподілу. В частині розподілу іншого майна подружжя провадження в справі закрито, у зв'язку із відмовою сторін від таких вимог. Також при ухваленні судом рішення сторони повністю визнали всі обставини по справі, які у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 60, 63 СК України, кожен з подружжя має рівні права щодо володіння майном, яке придбано ними за час шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У зв'язку із спором щодо розподілу квартири, судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу від 22.02.2010 року. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1751 від 28.05.2010 року, розподілити квартиру [ADDRESS] відповідно до ідеальних частин неможливо, проте є декілька варіантів розподілу квартири на дві самостійні, з відступом від ідеальних часток, з виплатою грошової компенсації. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Сторони погодились на розподіл квартири відповідно до першого варіанту, визначеного в висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1751 від 28.05.2010 року, а саме: Межа розподілу квартири [ADDRESS] проходить наступним чином: Квартира № 1: - від входу зі сходової клітини в квартиру вздовж правої стелі 1,98 м.; - поворот праворуч вздовж існуючої стелі приміщення (ном.11) до куту; - поворот ліворуч до перетину із існуючою стелею санвузлу (ном.6). Квартира № 2: - від входу зі сходової клітини в квартиру вздовж лівої стелі 1,98 м.; - поворот праворуч до існуючої стелі приміщення (ном.11); - поворот ліворуч вздовж існуючої стелі приміщення (ном.11) до куту; - поворот ліворуч до перетину із існуючою стелею санвузла (ном.6). З метою облаштування окремих входів до кожної з новостворених жилих квартир, а також для захисту від проникання холодного повітря, диму та запахів при вході в квартири, виділяється площа для тамбуру загального користування власників квартир № 1 та № 2. Квартира № 1 загальною площею 100,6 кв.м., а житловою - 41,3 кв.м., складається з наступних приміщень: № 1.2 - хол площею 22,2 кв.м., № 2 - кухня площею 18,2 кв.м., № 3 - житлова площею 41,3 кв.м., № 4 - підсобна площею 2,8 кв.м., № 5 - підсобна площею 2,8 кв.м., № 6 - санвузол площею 7,2 кв.м., лоджії площею 2,0 кв.м., 4,1 кв.м. Вхід в квартиру № 1 з тамбуру (ном.1.0) передбачається через хол (ном. 11). Вхід в суміщений санвузол (ном.10) передбачається з коридору (ном.1.1), при цьому вхід з кухні (ном.9) слід закласти. Квартира № 2 загальною площею 110,7 кв.м., а житловою - 43,4 кв.м., складається з наступних приміщень: №1.1-коридор площею 10,8 кв.м., №7-житлова площею 17,5 кв.м., № 8 - житлова площею 25,9 кв.м., № 9 - кухня-столова площею 32,2 кв.м., № 10 - санвузол площею 11,0 кв.м., № 11 - хол площею 5,6 кв.м., лоджії площею 4,1 кв.м., 1,9 кв.м., 1,7 кв.м. Вхід в квартиру № 2 з тамбуру (ном.1.0) передбачається через хол (ном.1.2.) Існуючий вхід в кухню (ном.2) закласти. Оскільки квартира № 1 виділяється [PERSON] і є меншою, ніж квартира №2, яка виділяється [PERSON], то остання зобов'язана сплатити грошову компенсацію в розмірі 65000 грн. за 5,05 кв.м, згідно вищезазначеної ст. 385 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно. Визнаючи право власності на частки, виділені в натурі, суд залишає за частиною [PERSON] номер квартири [ADDRESS]. Разом із тим, виділеній частці [PERSON] суд вважає можливим присвоїти номер квартири [ADDRESS], згідно зарезервованої за ним адреси, відповідно до довідки з адресного бюро від 12.03.2014 р. З матеріалів справи також вбачається, що мали місце факти перешкоджання відповідачкою в користуванні позивачем квартирою. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо захисту власності передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мірно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що для виділення сторонам в натурі вищезазначених частин в квартирі, необхідне проведення відповідних робіт, суд також задовольняє вимоги щодо усунення перешкод та зобов'язує відповідачку не чинити перешкоди позивачу у користуванні ним належною йому часткою квартири. Відповідно до ч. 6 ст.154 ЦПК України суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. У зв'язку з чим суд вважає за можливе скасувати заходи забезпечення позову, вжиті під час розгляду справи ухвалами від 02.12.2010 р. та від 29.04.2011 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved