Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся дл суду з позовом про зняття арешту з майна. В позові зазначив, що постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 12.09.2006 року накладений арешт на все майно, що належить [PERSON] та забороною здійснювати його відчуження . Виконавче провадження відкрито за виконавчим листом №2-906 від 16.03.2006 року, виданого Орджонікідзевським районний судом м.Запоріжжя про стягнення на користь ЗАТ КБ « Приватбанк» заборгованості за кредитом у розмірі 10859, 13 гривень. На підставі договлру дарування від 21.02.2017 року позивач прийняв у власність квартиру, але вона знаходиться під арештом. 24.02.2107 року заборгованість позивачем погашена. Позиач просить зняти арешт та скасувати заборону відчуження на все майно [PERSON], накладений постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 12.09.2006 року. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить її задовольнити. Представник відповадача в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та день судового засідання сповіщався. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що постановою державного виконавця ВПВР ДВС Запорізької області від 12.09.2006 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] в межах заборгованості у розмірі 10859,13 грн., заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] Згідно листа начальника ВПВР ДВС Запорізької області від 28.02.2017 року арешт накладений у звязку з знаходженням на виконанні виконавчого листа, виданого 16.03.2016 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» боргу за кредитним договором у розмірі 10757,43 гривень та судовий збір у розмірі 101,70 гривень, а всього 10859,13 гривень. Згідно довідки ПАТ КБ « Приватбанк» від 25.02.2017 р. №ОО33-М50Е-LT6J-F14N [PERSON]І станом на 25.02.2017 року заборгованості перед ПАТ КБ « Приватбанк» не має. На підставі договору дарування від 21.01.2017 року посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] [PERSON] належить квартира [ADDRESS], але у звязку з накладеним державним виконавцем арештом та забороною позивач не може квартирою розпоряджатися. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на все\~\~ майно порушується\~\~ право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. \~\~\~\~ За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, у звязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved