Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначив, що з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], які перебувають на його утриманні і вихованні, а відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не приймає участі у їх вихованні і ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання і утримання дітей. Відповідачка постійного місця роботи немає, має нерегулярний, мінливий дохід і спроможний сплачувати аліменти у визначеній ним незначній сумі. А тому просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривень щомісячно на утримання кожної дитини. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить позов задоволити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтвах про народження яких значиться позивач [PERSON], а мати відповідачка [PERSON](а.с.4-7, 12). Діти перебувають на утриманні і вихованні у позивача [PERSON], що стверджується даними акту обстеження матеріально-побутових умов позивача та довідки виконкому Тячівської МОТГ від 07.07.2016 року за №02-342\\1179(а.с. 8, 12). Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідачка в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання тітей не надає, що стверджується заявою позивача. Враховуючи наведене , суд вважає , що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може проводитися судом за наявності заяви платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки доходи відповідача не є регулярними, носять мінливий характер, то стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей повинно проводитися у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей , суд враховує майновий стан сторін , де доходи відповідача мають нерегулярний характер. А тому, із урахуванням середньомісячної заробітної плати по району та розміру прожиткового мінімуму на дитину, суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити і стягнути з відповідачки на його користь аліменти в розмірі по 300 гривень щомісячно на утримання кожної дитини. При цьому, оскільки позивач предявив позов 07.09.2016 року, то в силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі ст.. 367 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved