Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.09.2008 року між ними було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, дочку [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що, стосунки зіпсувалися через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, непорозуміння, з 2014 року спільно не проживають, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 06 вересня 2008 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області, за актовим записом №113. від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], копіями свідоцтва про народження дітей серії [NUMBER], [NUMBER]. З 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, шлюб між ними носить формальний характер, можливості примирення не вбачають. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Враховуючи положення статті 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved