Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Державного професійно технічного навчального закладу «Луцьке вище професійне училище» про визнання незаконними та скасування наказів від 31.03.2017 р. за № 49-к та від 22.03.2017 року за № 42-к та поновлення на роботі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 01 квітня 2014 року по 01 квітня 2017 року працював на посаді заступника директора Державного професійно технічного навчального закладу (ДПТНЗ)«Луцьке вище професійне училище» із навчально виховної роботи. В лютому 2017 року він звернувся до директора навчального закладу із заявою про переведення його на постійне місце роботи на цій же посаді. Наказом відповідача від 22 березня 2017 року за № 42 к йому продовжено роботу по контракту з 02 квітня 2017 року по 30 червня 2017 року. У частині продовження контракту на три місяці позивач не погодився з рішенням директора. 31 березня 2017 року було видано наказ про його звільнення у звязку із закінченням контракту. Позивач вважає, що має бути прийнятий на посаду не на підставі контракту, а на підставі наказу про прийняття на роботу на постійне місце роботи та просить суд визнати незаконним та скасувати наказ директора ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» [PERSON] від 31 березня 2017 року за № 49-к про звільнення [PERSON] із посади заступника директора з навчально-виховної роботи, визнати незаконним наказ директора ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» [PERSON] від 31 березня 2017 року за № 49-к в частині зазначення строку контракту три місяці, поновити [PERSON] на посаді заступника директора ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» з навчально-виховної роботи з 01 квітня 2017 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві. Просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги заперечила, просила суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, подала письмові заперечення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оцінивши та дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується право на працю. Відповідно до п.1 ч.1 та ч. 2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. З пояснень сторін, копії трудової книжки серії БТ-1 № 8301768, судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді заступника директора із навчально виховної роботи Державного професійно технічного навчального закладу «Луцьке вище професійне училище» з 01.04.2014 р. по 01.04.2015 р. (а.с. 9 -10 ). У звязку із закінченням терміну дії контракту 01 квітня 2017 року [PERSON] ще 24 лютого 2017 року звернувся із заявою про переведення його на постійне місце роботи (а.с. 23 ). Згідно контракту від 02.3.2015 р. позивача призначено на посаду заступника директора із навчально виховної роботи Державного професійно технічного навчального закладу «Луцьке вище професійне училище» на строк з 01.04.2015 р. по 01.04.2017 р. (а.с. 24). У звязку із закінченням терміну дії контракту 01 квітня 2017 року [PERSON] 24 лютого 2017 року звернувся із заявою про переведення його на постійне місце роботи (а.с. 23 ). Наказом від 22.03.2017 р. № 42-к «Про продовження контракту» Державного професійно технічного навчального закладу «Луцьке вище професійне училище» директора [PERSON], [PERSON] продовжено роботу по контракту з 02.04.2017 р. по 30.06.2017 р. З зазначеним наказом позивач не погодився, про що зазначив в самому наказі. (а.с. 27). Наказом Державного професійно технічного навчального закладу «Луцьке вище професійне училище» № 49-к від 31.03.2017 р. позивача було звільнено із вищезазначеної посади у звязку із закінченням дії контракту (а.с. 10, 28 ). Листом Державного професійно технічного навчального закладу «Луцьке вище професійне училище» від 31.03.2017 р. № 131/19 позивачу було запропоновано викладати предмет «Історію» до кінця навчального року (а.с. 29). Трудові відносини в системі професійно технічної освіти регулюються законодавством України про працю, законом України «Про освіту», «Про професійну технічну освіту» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт,в якому строк\~\~ його дії, права, обовязки і відповідальність сторін(в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Педагогічні та науково-педагогічні працівники відповідно до ч.3ст.54 Закону України «Про освіту» приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору. До переліку посад педагогічних працівників відноситься в т.ч. посада заступник директора з навчально-виховної, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників». Практика застосування такої особливої форми трудового договору, як контракт не суперечить Рішенню Конституційного суду України від 09 липня 1998р. № 12-рп/98, справа № 17X81-97 № 1-1X98, пункт 5, в якому визначено, що контракт як особлива форма трудового договору повинен спрямовуватися на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівника, враховуючи його індивідуальні здібності та професійні навички, його правову і соціальну захищеність. У разі незаконного звільнення з роботи працівник згідно з ч. 1,2 ст. 235 КЗпПУ повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до відповідача з заявою, відповідно до якої він фактично мав намір продовжити трудові відносини з відповідачем та в подальшому працювати заступником директора з навчально-виховної роботи (а.с. 23), а відповідач задовольнив його заяву частково та продовжив дію контракту з 02.04.2017 року по 30.06.2017 року (а.с.27) то суд вважає, що відповідач всупереч вимог Конституції України, Законам України «Про освіту» та «Про професійну технічну освіту» неправомірно звільнив позивач в звязку із закінченням строку дії контракту (а.с. 28). Крім того, суд вважає, що факт незгоди позивача з наказом про продовження дії контракту не може бути підставою для звільнення останнього та суперечить нормам чинного законодавства. Крім того, враховуючи, що діючим законодавством не встановлено строку на який укладається контракт у спірних між сторонами відносинах, суд вважає, що позов в частині визнання наказу директора ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» [PERSON] від 22.03.2017 року за №42-к в частині його продовження контракту на три місяці не підлягає до задоволення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та визнати неправомірним та скасувати наказ директора ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» [PERSON] від 31 березня 2017 року за № 49-к про звільнення [PERSON] із посади заступника директора з навчально-виховної роботи; поновити [PERSON] на посаді заступника директора ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» з навчально-виховної роботи з 01 квітня 2017 року та допустити негайне виконання рішення суду в цій частині відповідно до п.4 ч.1 ст. 367 ЦПК України.

Outcome: partial