Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 15.01.2011 року між ним та відповідачами був укладений договір позики-поруки на суму 320 000,00 гривень з умовами повернення до 15.07.2011 року, проте у зазначений строк суму позики відповідачі не повернули. Позивач просив суд солідарно стягнути з відповідачів на його користь суму боргу в розмірі 320 000,00 грн. У судовому засіданні позивач присутній не був, у позовній заяві зазначив, що просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні присутні не були з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачів чи про відкладення розгляду справи від відповідачів до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачки за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Як вбачається з договору позики, укладеного 15.01.2011 року, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла 320 000,00 гривень. За договором позики [PERSON] та [PERSON] є поручителями (а.с.3-4), про що свідчать підписи останніх на договорі. Відповідно до умов даного договору, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 15.07.2011 року. Пунктом 3.4 договору позики передбачено, що строк дії поруки встановлюється до 15.12.2015 р. Не зважаючи на укладений договір, в обумовлений в договорі термін відповідачі грошові кошти позивачу не були повернуті. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідачів на його користь суми заборгованості за договором позики. Відповідно по ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тобто з відповідачів підлягає стягненню у дольовому порядку судовий збір у сумі 3 200 грн. 00 коп. на користь держави.

Outcome: approved