Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

[PERSON] заявила позов до колишнього чоловіка [PERSON] , за яким просила в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , стягнути з відповідача на її користь 155 271,05 грн. на компенсацію за відступлення частки у праві власності на легковий автомобіль KIA CARNIVAL, 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , інше майно, що придбане сторонами у шлюбі, а саме однокімнатну квартиру [ADDRESS] , та легковий автомобіль KIA CARNIVAL, 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , - залишити у користуванні відповідача. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 08.02.2019 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідач відзиву на позовну заяву не надіслав, натомість подав зустрічний позов про визнання за ним права особистої приватної власності на все майно, зазначене в первісному позові, пославшись на те, що це майно придбане ним за особисті кошти. Зустрічний позов прийнято до сумісного розгляду з первісним, про що судом 22.05.2019 року постановлена ухвала, що занесена до протоколу судового засідання. Ухвалою суду від 08 жовтня 201року, на задоволення клопотання відповідача, у справі призначено товарознавчу експертизу на предмет визначення вартості спірного майна, на час проведення експертизи провадження у справі було зупинене. Проте, експертиза не була проведена через те, що відповідач не виконав вимоги ухвали щодо оплати послуг експерта. Ухвалою суду від 03 липня 2020 року провадження в справі було відновлене, а ухвалою від 30 листопада 2020 року справа призначена до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що зводяться до викладеного в заявах позивача. Відповідач в суд не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, підстав для задоволення чергового клопотання про відкладення розгляду справи суд не знайшов. Судом встановлено таке. Сторонами визнається і це знаходить своє підтвердження доказами, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2007 року, в цьому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , рішенням Святошинського районного суду від 10 жовтня 2018 року шлюб між сторонами розірвано, дитина залишилась з матір`ю. З огляду на правовстановлюючі документи вбачається, що в період перебування сторін у шлюбі було придбано майно: двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 60.40 кв.м. ( зареєстрована на відповідача 13.08.2012 року); однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 52,6 кв.м. ( зареєстрована на відповідача 27.08.2015 року); легковий автомобіль KIA CARNIVAL, 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , (зареєстрований на відповідача 24.02.2010 року). Доводи відповідача про те, що вказане майно придбане виключно за належні йому кошти не знайшли свого підтвердження належними доказами. Напроти, з огляду на характеристики майна, часу його придбання, того факту, що майно було придбане за обопільною згодою подружжя, суд приходить до переконання, що це майно було придбане за спільні кошти сторін і в інтересах сім`ї, а відтак належить їм на праві спільної сумісної власності, відповідно до ст. 368 ЦК України, та ст. 60 СК України. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. З огляду на вказані норми вбачається, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Можлива компенсація вартості за частку у майні одному з подружжя у разі його згоди. Виходячи з того, що дитина сторін залишилась з позивачем, суд погоджується, що останній в порядку поділу має бути виділено двокімнатну квартиру, що разом з іншим, дозволить сторонам забезпечити належні умови для утримання, навчання, виховання дитини. Разом з тим, суд вважає, що присудження позивачу компенсації за відступлення частки у праві власності на автомобіль призведе до невиправданого дисбалансу у праві власності сторін на спірне майно, а тому автомобіль та однокімнатна квартира в порядку поділу мають відійти відповідачеві. Отже, первісний позов підлягає задоволенню частково, відповідно наведеного вище висновку суду. Підстав для задоволення зустрічного позову не вбачається. Витрати позивача на забезпечення розгляду справи та правову допомогу, за такого рішення, мають бути їй компенсовані відповідачем пропорційно частці задоволених вимог, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. Заходи забезпечення позову судом не вживались. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: partial