Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.02.2001 року вони з [PERSON] ([PERSON].) зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. Спору з відповідачем про місце проживання дитини не мають. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та сімейні обов'язки, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття взаємної поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам, примирення є недоцільним. Спір про сумісно нажите майно на час розгляду даної справи у сторін відсутній. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме їх інтересам. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, в своїй позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач - [PERSON] відзиву на позовну заяву не надала, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином сповіщена про дату, час та місце судового засідання, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень частини до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 10.02.2001 року, Новоайдарським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 9, 10.02.2001 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище - [PERSON] (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 17.07.2001 року, Новоайдарським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис №37 (а.с. 13). Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дитини на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 105 СК України визначено, що однією із підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та сімейні обов'язки, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття взаємної поваги та любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Спір про сумісно нажите майно, та місце проживання дитини на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Зважаючи на те, що між сторонами сімейні відносини припинені, жодних дій з боку подружжя, спрямованих на примирення та збереження сім'ї не здійснюється, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 21, 24, 56, 105, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved