Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом, який 01.04.2019р. уточнено, до Рівненської міської ради треті особи, які не заявляють самостійні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини та визнання спадкоємцем четвертої черги. Просив встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Вельбівне Острозького району Рівненської області, померлого [INFO] , однією см`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у травні 1976 року його сім`ї в складі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , була надана квартира за адресою [ADDRESS] , що підтверджується ордером № 15 від 03.05.1976р. 04 вересня 1984 року був зареєстрований шлюб між його матір`ю [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу . Він з матір`ю [PERSON] проживали у даній квартирі з дня її отримання, а [PERSON] з часу реєстрації шлюбу. В подальшому квартира за адресою [ADDRESS] була приватизована та видане Свідоцтво про право власності на житло від 17 січня 2000 року про право приватної спільної сумісної власності гр. [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Після відкриття спадщини [INFO] року Другою Рівненською державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа. Після смерті матері він та її чоловік [PERSON] успадкували по 1/6 частці квартири [ADDRESS] . 2/3 частини вказаної квартири лишились у приватній спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] , частки поділені не були. В результаті 2/3 частки квартири [ADDRESS] стали спільною сумісною власністю спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , 1/6 частка - спільною частковою власністю [PERSON] , 1/6 частка - спільною частковою власністю [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою № 154725357 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. [PERSON] помер [INFO] . Він прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не було одержане свідоцтво про право на спадщину, що пов`язано з тим, що нотаріус відмовився прийняти заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та зареєструвати спадкову справу, з тих підстав, що він не є спадкоємцем за законом четвертої черги. Письмової відмови нотаріус не надала, так як прийняття заяви та реєстрація спадкової справи не є нотаріальною дією. Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду так як він та [PERSON] не є кровними родичами та він його не усиновлював. Він постійно проживав разом із спадкодкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того, зі спадкодавцем проживав однією сім`єю з 1984 року, тобто з дня його одруження з його матір`ю. Після її смерті продовжували жити однією сім`єю та вважав [PERSON] батьком, а він його - сином, хоча факту усиновлення не було, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Жилінська Т.П. підтримала позов у межах його доводів та просила задовольнити. Представник відповідача Рівненської міської ради у судове засідання не з`явився повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертався, відзиву на позов не подав. Третя особа [PERSON] подав до суду заяву згідно якої просив розглядати справу без його участі, з позовними вимогами погодився та не заперечив проти задоволення їх у повному обсязі. Третя особа [PERSON] подав до суду заяву згідно якої просив розглядати справу без його участі, з позовними вимогами погодився та не заперечив проти задоволення їх у повному обсязі. Третя особа [PERSON] подав до суду заяву згідно якої просив розглядати справу без його участі, з позовними вимогами погодився та не заперечив проти задоволення їх у повному обсязі. Третя особа [PERSON] , подала до суду заяву згідно якої просила розглядати справу без її участі, з позовними вимогами погодилася та не заперечила проти задоволення їх у повному обсязі. Третя особа [PERSON] , подала до суду заяву згідно якої просила розглядати справу без її участі, з позовними вимогами погодилася та не заперечила проти задоволення їх у повному обсязі. Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність представника відповідача та третіх осіб. Ухвалою суду від 01.04.2019р. у справі відкрите загальне позовне провадження. У підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі у якості третіх осіб , які не заявляють самостійні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та задоволено клопотання про виклик та допит свідків [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 03.10.2019р. закрите підготовче судове засідання та призначена справа до розгляду по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно ордеру № 15 від 03.05.1976р. сім`я в складі: [PERSON] - основний квартиронаймач, [PERSON] - сина, [PERSON] - сина , була отримана квартира за адресою [ADDRESS] . З оглянутого судом свідоцтва про шлюб вбачається, що 04 вересня 1984 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 13, зареєстрований у с.Грушвиця Рівненського району Рівненської області. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Також судом встановлено, що квартира за адресою [ADDRESS] була приватизована та видане Свідоцтво про право власності на житло від 17 січня 2000 року про право приватної спільної сумісної власності гр. [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] на підставі наказу № 3 від 17.01.2000р., виданого УЖГ виконкому Рівненської міської ради.. З оглянутого судом свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що 02.05.2010р. зроблено відповідний актовий запис № 11, зареєстрований Грушвицькою сільською радою Рівненського району Рівненської області. Після відкриття спадщини 03.11.2010 року Другою Рівненською державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа. Після смерті [PERSON] , [PERSON] та чоловік [PERSON] успадкували по 1/6 частці квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори Діановою А.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 2-402. Отже 2/3 частки квартири [ADDRESS] стали спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , 1/6 частка - спільною частковою власністю [PERSON] , 1/6 частка - спільною частковою власністю [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою № 154725357 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З оглянутого судом свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , про що 01.05.2015р. складено відповідний актовий запис № 12, зареєстрований виконкомом Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області. Окрім того, судом оглянуто договір власника квартири багатоквартирного будинку про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 25 лютого 2002р. - у якому зазначено, що у квартирі мешкає 3 особи. Згідно довідок, виданих на ім`я [PERSON] про склад сім`ї, такими, що мешкають та зареєстровані у [ADDRESS] від 31.01.2006р. № 539, від 09.01.2007р. № 79 вказані: [PERSON] , [PERSON] , а у довідці, виданій [PERSON] від 12.05.2015р. № 325 зазначено, що до складу сім`ї , що зареєстровані та мешкають у кв. [ADDRESS] вказаний [PERSON] . У будинковій книзі міститься відмітка про реєстрацію членів сім`ї у квартирі за адресою [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З оглянутої судом довідки про причину смерті (до форми № 1 Об/о № 40, видається для поховання) - підтверджується факт, що [PERSON] здійснював поховання вітчима [PERSON] Договір-замовлення № 205 на виготовлення надмогильної споруди від 16 серпня 2018 року - на встановлення надмогильного пам`ятника оформлений на ім`я [PERSON] . Квитанції до прибуткового касового ордера № 347 від 16.08.2018р. та № 418 від 02.10.2018р. про оплату [PERSON] пам`ятника Судом оглянуті договір купівлі продажу № РФФТ-10506 від 07.07.2013р. газової плити вартістю 4749 грн., яка була придбана [PERSON] для потреб сім`ї - як доказ витрат на спільні потреби та організацію спільного побуту. Квитанції про оплату комунальних послуг у 2012, 2014 роках підтверджують оплату комунальних послуг по квартирі, де позивач та [PERSON] мешкали спільно. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона проживає по сусідству з [PERSON] . Підтвердила, що покійний [PERSON] був чоловіком [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] [PERSON] відносився до [PERSON] як батько, між ними були хороші відносини. Після смерті [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] продовжили проживати разом як одна сім`я. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він товаришує з [PERSON] протягом 17 років. Був знайомий зі [PERSON] , якого вважав батьком позивача, виходячи з тих відносин, які були між ними. Йому доводилося бувати у квартирі, де вони проживали, бачив, що [PERSON] та [PERSON] проживали в одній квартирі, мали спільний побут. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкування четвертою чергою спадкоємців за законом - це нормативно визначений перелік спеціальних ознак, які спадкоємець повинен мати на момент відкриття спадщини, та процесуальні особливості набуття ним такого права. Стаття 1222 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги до спадкоємців, зокрема, ними можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.. 1259 Цивільного кодексу України. Тобто, вказана норма визначає ознаку спадкування за законом кожною наступною чергою спадкоємців, яка полягає в тому, що такі спадкоємці набувають цього права лише за відсутності спадкоємців кожної попередньої черги; усунення їх від права на спадкування; неприйняття або відмови від прийняття спадщини. Треті особи, які були спадкоємцями першої, другої та третьої черг фактично не прийняли спадщини, так як не проживали зі спадкоємцем [PERSON] на час відкриття спадщини та не прийняли спадщину у встановлений законом строк. Згідно зі ст.. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст.. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В розумінні цієї норми, до загальних ознак, яким має відповідати зв`язок між фізичними особами, щоб вони вважалися сім`єю, належать: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом; взаємні права та обов`язки. Із загального правила про обов`язкове спільне проживання членів сім`ї законодавець робить два винятки, зокрема, подружжя вважатиметься сім`єю і тоді, коли чоловік та жінка проживають окремо з поважних причин. Приблизний перелік поважних причин окремого проживання подружжя містить ст.. З Сімейного кодексу України, до яких належать: навчання, робота, лікування, догляд за батьками або дітьми. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді спільно з ними не проживає. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Отже, спадкоємцями четвертої черги спадкування за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, суд прийшов до висновку, що сукупністю достовірних доказів, встановлених судом, підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] , який був чоловіком матері позивача, з 1984 року і до дня смерті останнього, який помер [INFO] , проживали однією сім`єю. Зокрема, є співвласниками квартири [ADDRESS] , зареєстровані та постійно проживали у даній квартирі, спільно несли витрати по веденню господарства, оплату комунальних послуг, ремонт квартири, придбання майна в квартиру, що фактично підтверджує проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Окрім того, судом встановлено, що саме [PERSON] організовував та оплатив обряд поховання [PERSON] , та поніс витрати по придбанню та встановленню пам`ятника. Фактично [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але свідоцтво про право на спадщину не отримав у зв`язку з відмовою нотаріусом прийняти заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та зареєструвати спадкову справу, оскільки позивач не є спадкоємцем за законом четвертої черги. Письмової відмови позивачу не було надано, так як прийняття заяви та реєстрація спадкової справи не є нотаріальною дією. Встановлення юридичного факту необхідно для прийняття спадщини, у інший ніж судовий спосіб встановити даний факт неможливо. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, підлягають до задоволення та встановлення факту проживання [PERSON] , [INFO] , із [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Вельбівне Острозького району Рівненської області, померлого [INFO] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги, що не суперечить чинному законодавсту та не порушує прав інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved