Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, покликаючись на те, що після смерті діда [PERSON], який помер 04.02.2012 року, відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок загальною площею 1,9443 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. У нотаріальній конторі в оформленні прийняття спадщини позивачу відмовлено, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. [PERSON], до початку судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, в судове засідання не з»явився, подав лист з проханням справу розглядати у відсутності їх представника, позов визнають, просять його задоволити. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії І-СГ № 275158, виданим [PERSON] сільською радою Буського району Львівської області 06.02.2012 р., підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 03. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV - ЛВ № 073882 від 16.03.2000 року, реєстровий № 7565, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 06.03.2000 року №111, на земельні ділянки №1 площею 1,2553 га., №2 площею 0,6891 га., загальною площею 1,9443 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, виданий на імя [PERSON]. Згідно заповіту від 17.07.2001 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області за реєстровим № 81, [PERSON] заповів все своє майно онукові [PERSON]. З довідки начальника Відділу Держгеокадастру в Буському районі № 333/86-16 від 12.03.2016 р., вбачається що грошова оцінка земельних ділянок, які є у власності [PERSON], загальною площею 1,9444 га. становить 39831,86 грн. Судом встановлено що спадкоємцем до даного спадкового майна, що має право на обов»язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, є бабця позивача та дружина померлого [PERSON], однак остання на спадщину не претендує, про що подала суду відповідну письмову заяву. За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження спадковим майном, обробляє земельні ділянки, сплачує комунальні послуги. До спадкового майна належать земельні ділянки: № 1 площею 1,2553 га., № 2 площею 0,6891 га., загальною площею 1,9443 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у звязку з його втратою. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельні ділянки належали дідові позивача, після його смерті, переходять до позивача, спадкоємця померлого, який фактично прийняв спадщину. Інших спадкоємців, які могли б претендувати на зазначене вище майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на земельні ділянки після смерті спадкодавця на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved