Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Його дружина - мати позивача [PERSON] померла [INFO]. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Тому просить в судовому порядку визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності та визнання ним позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 23.01.1992 року (а.с.5). [INFO] померла дружина [PERSON]- [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 14.04.2006 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00008919388 від 07.04.2011 року (а.с.6-7). Відповідно витягу з погосподарської книги № 8 за 1991 по особовому рахунку [NUMBER], житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], 1958 року побудови, належить [PERSON], який помер [INFO] (а.с.10). До складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] ввійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], що стверджується довідкою № 509, виданою 11.08.2015 року Грем'яченською сільською радою Ківерцівського району Волинської області. Спадкодавець до дня смерті проживав у спадковому будинку один (а.с.9). На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем у справі стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 22.02.1963 року (а.с.8), де батьком останнього вказаний [PERSON] Відповідач також не заперечують проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1360/01-16 від 25.11.2015 року, копії спадкової справи № 70/1193, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 42233573 від 25.11.2015 року, № 42233730 від 25.11.2015 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON], який помер [INFO], заведена спадкова справа № 70/1993. 11.03.1993 року із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син спадкодавця [PERSON] Цього ж числа на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1268/02-31 від 13.10.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця /а.с. 12/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved