Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова із позовною заявою до [PERSON], в якому просить стягнути невідшкодовану суму франшизи в розмірі 1 000 грн.; стягнути сплачений судовий збір та комісію банку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.02.2013 в результаті ДТП по вул. Комсомольській в м. Чернігові, відповідачем пошкоджено його автомобіль «Мерседес Бенц» д.н.з. [NUMBER]. Страховою компанією «Княжа Віенна Іншуранс Груп» йому виплачено страхове відшкодування у розмірі 638 грн., однак сума франшизи в розмірі 1 000 грн. відповідачем у добровільному порядку не відшкодована. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, подав заяву про збільшення розміру судових витрат на суму понесених ним витрат, пов'язаних з явкою до суду. Відповідач в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення невідшкодованої суми франшизи та судового збору, заперечував проти стягнення комісії банку та витрат, пов'язаних з явкою позивача до суду. Представник третьої особи ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Віенна Іншуранс Груп», у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.17-18), заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.03.2013, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. (а.с.40. З вказаної постанови вбачається, що [PERSON] 21.02.2013, о 16-30 год., в м. Чернігові, по вул. Комсомольська, 52, керував автомобілем «ВАЗ 2105», д.н.з. [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним та не створить загрози іншим учасникам дорожнього руху, не скористався допомогою сторонніх осіб, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц», д.н.з. [NUMBER], який стояв позаду. В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих немає. Згідно з ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вказується позивачем в позовній заяві та не заперечується відповідачем, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Віенна Іншуранс Груп» виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 638 грн., однак залишилась невідшкодованою сума франшизи у розмірі 1 000,00 грн. Згідно із вимогами ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до вимог ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1 000грн. франшизи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Як вбачається з квитка Гомель-Чернігів від 03.02.2014 (а.с.23) та копії квитка Чернігів-Гомель від 03.02.2014 (а.с.25), позивач для явки у судове засідання, за офіційним курсом НБУ на відповідну дату витратив 88,61 грн. Вказані витрати, пов'язані з явкою до суду, а тому підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. Стосовно вимоги позивача про стягнення комісії банку при сплаті судового збору, то вона не ґрунтується на вимогах законодавства, а тому не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved