Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що між ним та [PERSON] було укладено шлюб 26.07.2013. З квітня 2017 року між ними припинені фактичні шлюбні стосунки та ведення спільного господарства у звязку із втратою почуття любові та, як наслідок, погіршенням стосунків. Позивачка переконаний, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення не згоден. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти позову не заперечувала. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, обєктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Заріпова) [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26 липня 2013 року Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЕД № 144109 (а.с. 12). Відповідно до\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 501517 (а.с. 13). З позовної заяви встановлено, що з квітня 2017 року між подружжям припинені фактичні шлюбні стосунки та ведення спільного господарства у звязку із втратою почуття любові та, як наслідок, погіршенням стосунків. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення не згоден. Малолітня донька залишається проживати з відповідачем. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В той же час, у наданій суду заяві відповідач також наполягає на розлученні. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до\~ ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved