overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 14 жовтня 1993 року, йому та його дружині - [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. 23 вересня 2008 року померла [PERSON]. В теперішній час позивач позбавлена можливості оформити спадкові права після її смерті, оскільки в свідоцтві про право власності на житло, не вказані частки власників в праві власності на квартиру [ADDRESS], у звязку з чим вимушений звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить суд встановити факт належності [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частині кожному, квартири [ADDRESS] та визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 23.09.2008 року. Відповідач [PERSON], який є сином покійної [PERSON], позовні вимоги визнав не заперечував проти визнання за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Представник Одеської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що міська рада не є належним відповідачем за даним спором. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 14 жовтня 1993 року, [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. За спільною згодою між ними був встановлений порядок користування вказаною квартирою, а також рівність часток кожного з власників в квартирі. Відповідно ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. За таких обставин суд вважає можливим встановити факт належності [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частині кожному, квартири [ADDRESS]. 23 вересня 2008 року [PERSON] померла. Після її смерті спадщину у вигляді належної їй 1/2 частини квартири [ADDRESS], фактично прийняла її чоловік [PERSON], оскільки постійно мешкав в зазначеній квартирі на час смерті жінки. Прийняв фактично спадщину, він продовжує мешкати в квартирі, вносить комунальні платежі, виконує поточний ремонт. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. За таких обставин, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 23.09.2008 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району про визнання недійсним рішення та припинення права власності. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]П про визначення йому додаткового місячного строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті 14.11.2008 року [PERSON], так як із-за тривалого перебування за кордоном на заробітках він не зміг своєчасно подати заяву у вказану вище установу. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав на те, що позивач грудня 2008 року по липень 2015 року перебував на заробітках в Росії. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її брат [PERSON] після смерті матері їздив кудись на заробітки і протягом декількох років був відсутній вдома. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, подавши у шестимісячний строк заяву у нотаріальну контору. Згідно ст. 1272 ч. 3 цього Кодексу у випадку пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 14.11.2008 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належну останній земельну ділянку площею 2,96 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 235844, виданого Чуднівською РДА 15.12.2004 року. Відповідно до ст. 1234 ЦК України позивач є спадкоємцем майна померлої особи згідно заповіту спадкодавиці від 12.03.2003 року. Факт тривалого перебування [PERSON] на заробітках у Росії з грудня 2008 року по середину липня 2015 року підтверджується свідченнями [PERSON], в звязку з чим позивач не мав змоги своєчасно подати заяву у нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавиці, а тому суд вважає вказану причину поважною і вважає за можливе визначити позивачу для цього додатковий місячний строк. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, в якому зазначив, що деякий час він перебував у стосунках із [PERSON], що перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем по справі, який 28 липня 1998 року було розірвано. 4 червня 1999 року він з матір'ю [PERSON] у виконкомі Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області зареєстрував шлюб. Дружина мала неповнолітнього сина та від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Діти постійно проживали та проживають на даний час разом з позивачем. Син [PERSON] від самого початку спільного проживання почав називати його батьком, з яким у нього склались дружні сімейні стосунки. Тиждень тому дружина розповіла йому, що син [PERSON] є рідним сином позивача та він являється його біологічним батьком, а записала батьком дитини [PERSON] тому, що перебувала з ним у шлюбі. Тому позивач змушений звернутись до суду та вважає, що батьком [PERSON], [INFO] є він. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі в судовому засіданні та без фіксування судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позові. Відповідач надав суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечив та просив справу розглядати без його участі в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач із [PERSON] підтримували стосунки, яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак коли народила сина [PERSON], то батьком записала відповідача тому, що перебувала з ним на той час у зареєстрованому шлюбі. Нещодавно позивачу стало відомо про те, що він має сина [PERSON], [INFO]. Згідно актового запису № 9 від 28.06.1993 року про народження [PERSON] зазначено, що батьком є відповідач - [PERSON] (а.с.6). Та обставина, що в актовому записі про народження цієї дитини в якості батька вказаний відповідач, суд вважає, цей запис таким, що не відповідає дійсності, оскільки відповідач визнав дану обставину. Враховуючи повне визнання позовних вимог відповідачем, відповідно до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за можливе задовольнити позов в повному обсязі, оскільки він не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інших інтересів осіб. Отже, виключити запис про батьківство [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] за № 9 від 28.06.1993 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Кожухівської сільської ради Коростенського району. Відповідно до ст. 129 Сімейного кодексу України, особа, Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, посилаючись на те, що з 01 жовтня 1998 року по 25 грудня 2012 року знаходився у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. [INFO] у них народився син [PERSON], реєстрація народження якого була здійснена за заявою матері з її слів, внаслідок чого дитині дано прізвище матері та позивач як батько дитини не був зазначений в свідоцтві про народження. На теперішній час, з метою визнання батьківства, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 01 жовтня 1998 року по 25 грудня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких [INFO] у них народився син [PERSON]. Реєстрація народження дитини здійснена за заявою матері з її слів, внаслідок чого дитині дано прізвище матері та позивач як батько дитини не був зазначений в свідоцтві про народження. Згідно зі ч. З ст. 53 КпШС України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визнати батьком [PERSON], [INFO] - [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, посилаючись на те, що з 1982 року почав знаходитись у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. 08 січня 1983 року у них народився син [PERSON], 01 липня 1984 року в них народився син [PERSON], реєстрація народження яких була здійснена за заявою матері з її слів, внаслідок чого дітям дано прізвище матері та позивач як батько дитини не був зазначений в свідоцтві про народження. На теперішній час, з метою визнання батьківства, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 1982 року [PERSON] та [PERSON] почали знаходитись у фактичних шлюбних відносинах, від яких 08 січня 1983 року народився син [PERSON], 01 липня 1984 року народився син [PERSON]. 26 червня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Реєстрація народження дітей здійснена за заявою матері з її слів, внаслідок чого дітям дано прізвище матері та позивач як батько дитини не був зазначений в свідоцтві про народження. Згідно зі ч. 3 ст. 53 КпШС України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визнати батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі - продажу автомобіля та визнання права власності. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 29 жовтня 2013 року позов задоволено. Судом з 'ясовано, що при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з 'явилися , про час розгляду справи повідомлені. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає що необхідно ухвалити додаткове рішення, де вирішити питання про судові витрати. Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення , може за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення , якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Зазначеним вище рішенням суд задовольнив позов [PERSON] При подачі позову [PERSON] сплатив судовий збір 399 грн. 80 коп. за подачу позову, що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати . Понесені позивачем судові витрати повинні бути стягнені з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним. Позов мотивовано тим, що 25.05.1993 року між МСПП «Ватра» та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу гаражного боксу. Відповідач оплатила вартість гаражного боксу в сумі 1 980 010,00руб. З моменту укладення договору відповідач не зареєструвала договір у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Проте, відсутність реєстрації права власності в даному випадку не перешкоджає визнанню права власності в судовому порядку, адже згідно п. 2 ст. 227 ЦК УРСР обовязковій реєстрації підлягає купівлі продажу жилого будинку, а не жилого приміщення. В подальшому, а саме 02.12.2001року відповідач уклала договір купівлі продажу, згідно якого відчужила зазначений гараж позивачу. За продаж обєкта нерухомості отримала грошові кошти до підписання договору, про що зазначено в п.4 договору. Позивач після придбання майна також не ініціював проведення державної реєстрації,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 05 серпня 1997 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON], з одного боку та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з іншого боку, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений на Одеській універсальній товарній біржі «Витязь» за № 97-32М. Оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивач позбавлена можливості розпоряджатись належною їй частиною квартири, у зв'язку з чим вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 05 серпня 1997 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON], з одного боку та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з іншого боку, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений на Одеській універсальній товарній біржі «Витязь» за № 97-32М. Покупці передали продавцю, обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири, виконавши умови договору. Право власності за вказаним договором 28.01.1998 року зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за покупцями. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, однак в цей час позивач позбавлений можливості розпоряджатись належною йому частиною квартири, у зв'язку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 98,4 кв.м., житловою площею 61,8 кв.м., укладений 05 серпня 1997 року на Одеській універсальній товарній біржі «Витязь» за № 97-32М.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу укладеним та визнання права власності на нерухоме майно, в якому зазначив, що 05 травня 2008 року між ним та відповідачкою було укладено договір купівлі продажу житлового будинку по [ADDRESS]. При укладенні даного договору між сторонами було погоджено всі належні умови купівлі продажу, зокрема вартість житлового будинку, що складала на час укладення договору 5000 гривень. Також зазначив, що даний договір було укладено в простій усній формі. Одночасно відповідачка написала розписку про отримання вищевказаної суми за проданий житловий будинок. Оскільки відповідачка систематично ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу, він вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою визнання договору купівлі продажу укладеним та визнання права власності на нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася , однак надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Проти заявлених позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 травня 2008 року між позивачем та відповідачкою укладено договір купівлі продажу житлового будинку по [ADDRESS]. При укладенні даного договору між сторонами було погоджено всі належні умови купівлі продажу, зокрема вартість житлового будинку, що складала на час укладення договору 5000 гривень. Договір укладено в простій усній формі. Одночасно відповідач написав розписку про отримання вищевказаної суми за проданий житловий будинок . Дані обставини ніким не спростовані та стверджуються документами, зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні. Тому в суду є всі підстави про задоволення даного позову, який стверджує про те, що угода купівлі продажу відбулася 05 травня 2008 року між [PERSON] та [PERSON], а також те, що позивач набув права власності на нерухоме майно у вигляді житлового будинку по [ADDRESS]. Ст.657 ЦК України передбачено, що договір купівлі продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Тому у суду є всі підстави про задоволення даного позову, який стверджує про те, що позивач виконав зі своєї сторони умови договору купівлі продажу житлового будинку, тому він набув права власності на цей будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання за собою права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом - 33/100 квартири [ADDRESS], що належала його батькові, [PERSON], померлому 20.12.2013року. Позивач подав заяву за змістом якої заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити та справу розглядати без його присутності. Відповідач подав суду заяву, за змістом якої позовні вимоги визнав, а справу просив розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням по вул.Шлемкевича,2 в с.Сновидів Бучацького району Тернопільської області, мотивуючи тим, що відповідачка не проживає в будинку з серпня 2015 року, однак залишається зареєстрованою в ньому, а це перешкоджає йому реалізувати свої майнові права. В судове засідання позивач та його представник не зявились, однак, останній подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: [PERSON] є власником житлового будинку №2, який знаходиться по вул.Шлемкевича в с.Сновидів Бучацького району Тернопільської області; [PERSON] зареєстрована в будинку [PERSON], але з серпня 2015 року в ньому не проживає. Відповідно до ст.71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст.167 ЖК у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Таким чином, суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, оскільки власник вправі вимагати усунення будь-яких перешкод, пов'язаних з володінням, користуванням, розпорядженням власністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

: \~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в с. Перерісль, вул. Івана Франка, 73, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, внаслідок того, що тривалий час була відсутньою.

Outcome: dismissed