Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] заявила позов про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» середнього заробітку по день фактичного розрахунку. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 03.05.2019 року, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позовну заяву відповідач не надав. Судом встановлено таке. За трудовою книжкою, [PERSON] працювала на посаді начальника розрахункового відділу в ПрАТ «АК «Укртранс» з 22.09.1998 року, [PERSON] .. з 03.05.2017р. було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. На день звільнення, як це вбачається з розрахункових листів, підприємство заборгувало [PERSON] 24990,62 грн. Ріщенням суду від 06.07.2018 року, задоволено позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі. 04.10.2018 року в Голосіївському районному відділі ДВС в м. Києві було відкрито виконавче провадження. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.09.2018 р. задоволено позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку за період з 01.05.2017 р. по 12.07.2018 р. 29.10.2018 року в Голосіївському районному відділі ДВС в м. Києві було відкрито виконавче провадження. 13.03.2019 р. виконавчі документи були передані у відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Рішення набули законної сили і були звернуті стягувачем до примусового виконання через органи ДВС України. Рішення були виконані 09.04.2019 року. Отже, має місце затримка виплати заробітної плати за період, який не охоплений рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.09.2018 р., а саме за період з 13.07.2018року по 08.04.2019 року. Статтею 117 КЗпП України встановлено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Підпунктом 2 п.8 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» N 100 від 08.02.1995, встановлено, що у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на кількість робочих днів у розрахунковому періоді. Таким чином встановлено, що за відповідачем рахувалась заборгованість перед позивачем по дату фактичної виплати 09.04.2019 року з виплати заробітної плати за період за період з 13.07.2018 по 08.04.2019 року, відповідач по справі не спростував доводів та підстав позову, а тому суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок середнього заробітку за період з 13.07.2018 по 08.04.2019 року, розмір якого становить 118167,70 грн. За такого рішення, з урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору, витрати у справі суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved