Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Слов`янської міської ради Донецької області про встановлення факту постійного проживання, яку обґрунтував тим, що він є батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Матір`ю померлого [PERSON] була [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] з нею був зареєстрований та мешкав [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті матері, але не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті [PERSON] в наведеній квартирі, заявник став мешкати разом з сином, де продовжує мешкати на теперішній час. Просить суд, встановити факт його постійного проживання з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Керанчук В.Б. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких також наполягали на задоволенні заявлених вимог. Будучи належним чином повідомленим щодо дати та часу розгляду справи, представник відповідача - Слов`янської міської ради Донецької області, у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також не заперечував проти задоволення вимог [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання, підлягає задоволенню. Як вбачається з копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Слов`янським міським відділом РАЦС Донецької області, [PERSON] народився [INFO] у м. Слов`янську Донецької області та його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , померла [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області. За життя [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2007 року та копією Витягу з Державного реєстру правочинів № 4759432 від 11 жовтня 2007 року. Згідно з копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 березня 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області. З Довідки № 22-16/4418 від 07 липня 2021 року, наданої Відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та перебування фізичних осіб, вбачається, що станом на 11 березня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані : [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за цією адресою з 31 жовтня 2007 року та знятий з реєстрації 09 квітня 2019 року у зв`язку зі смертю. З гідно Довідки № 78, виданої 11 травня 2021 року керівником комітету мікрорайону «Лиман» м. Слов`янська, [PERSON] був співмешканцем [PERSON] , яка була власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Проте, [INFO] [PERSON] померла, та після її смерті у вказаній квартирі проживали [PERSON] з сином [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначені особи вели спільне господарство за вказаною адресою. Ухвалою суду від 01 липня 2021 року витребувано від Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) копію спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно інформації, наданої 12 липня 2021 року Державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Харків), спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] , відсутня. Згідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладених у заяві по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Відповідно п. 2 Постанови Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно із роз`ясненнями які містяться у п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. За приписами статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однієї сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сім`ї, тощо. Встановлення факту сумісного проживання позивача разом зі спадкодавцем [PERSON] на дату відкриття спадщини, є фактом, що має юридичне значення для [PERSON] , оскільки від його встановлення залежить виникнення у заявника права на оформлення спадщини після смерті [PERSON] , як за спадкоємцем першої черги за законом. Суд, виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, визнані допустимими у даній справі, приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку, що [PERSON] та [PERSON] дійсно сумісно проживали разом, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. За наведених обставин, заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання, підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved