Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.07.2010 року виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. В позовній заяві зазначила, що від спільного життя у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства, через що у них часто виникали конфлікти та непорозуміння. Після останньої сварки в жовтні 2015 року відповідач зібрав речі та переїхав проживати до своїх батьків, з того часу сторони живуть окремо. Внаслідок тривалого роздільного проживання вони відчужилися один від одного, втратили взаєморозуміння та повагу. Протягом двох років сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. За таких обставин збереження сімї з відповідачем немає сенсу, так як фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Оскільки їх сімя втратила цінність для відповідача, то позивачка бажає припинити їх шлюбні відносини. Вважає, збереження сімї з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам, тому просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати, сина залишити проживати біля неї, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. Позивачка в судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує повністю та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Передбачених ч.1 ст. 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Лазарович) [PERSON], [INFO], зареєстрований 05 липня 2010 року в Серафинецькій сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що стверджено Свідоцтвом про шлюб серії 1-НМ № 084003, виданим 05 липня 2010 р. Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 3 від 09.02.2011 р., що доводиться копією Свідоцтва про народження серії 1-НМ № 175929, виданого 09.02.2011 р. Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Малолітнього сина Бориса суд вважає за доцільне залишити на проживанні з матірю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Піпчак». Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved