Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON](далі по тексту - Позивач 1), [PERSON] (далі по тексту - Позивач 2), [PERSON] (далі по тексту - Позивач 3) звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі по тексту - Відповідач 1), [PERSON] (далі по тексту - Відповідач 2) про стягнення з Відповідача 1 на користь Позивача 1 матеріальної шкоди в розмірі 7 424, 23 грн., з Відповідача 1 на користь Позивача 2 матеріальні збитки в розмірі 750 грн., стягнення з Відповідача 2 на користь Позивача 3 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., стягнення з Відповідача 2 на користь Позивача 1 моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. та стягнення з Відповідача 2 на користь позивача 2 матеріальних збитків в розмірі 1968, 13 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн. В подальшому позивачами неодноразово змінювались позовні вимоги, остаточно позивачами була подана заява, відповідно до якої позивачі просили стягнути з ПрАТ «Провідна» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 3509, 64 грн., стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 750 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 1968, 13 грн., стягнути з відповідачів судовий збір: на користь Позивача 1 - 229, 4 грн., Позивача 2 - 1537, 5 грн., Позивача 3 - 229, 4 грн., а всього 1996, 3 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.11.2012р. близько 10 год. 30 хв. в смт. Лисянка по вул. Кирова Черкаська обл. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER] під керуванням Відповідача 2 та автомобіля «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER] під керуванням Позивача 2. Відповідно до постанови Лисянського районного суду Черкаської області від 11.02.2013р. винним у скоєнні вказаного ДТП визнано Відповідача 2. Цивільно-правова відповідальність Відповідача 2 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується полісом цивільної відповідальності № АВ/5840105/2417/12 від 16.02.2012р. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Део Ланос», власником якого є Позивач 1. Відповідно до Висновку автотоварознавчого дослідження, наданого Відповідачем 1, розмір матеріальної шкоди, який підлягав до виплати Позивачу, становив 8683, 39 грн. Позивач 2, не погоджуючись з вказаним висновком звернувся до суб'єкта оціночної діяльності ПП «[PERSON]». Відповідно до Звіту № 305 про визначення вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку,завданого власнику ТЗ «Део Ланос» становить 16 107, 62 грн. Вартість проведення вказаного експертного дослідження становила 750 грн. Таким чином Відповідач 1 виконав свої зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування не в повному обсязі. Крім того, за клопотанням Позивача 2 по справі було призначено судову авто товарознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам КНДІСЕ. Відповідно до Висновку експерта № 10573/14-54 від 10.09.2014 року дійсний розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER] становить 16 231, 80 грн., а з вирахуванням ПДВ та сплаченого Відповідачем 1 страхового відшкодування - 3509,64 грн. Крім того, відповідно до вказаного Висновку, вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 27 693, 55 грн. з врахуванням ПДВ. Тому Позивач 1 вважає, що на його користь з Відповідача 2 повинно бути стягнуто грошові кошти в розмірі 10884, 93 грн. У зв'язку проведенням судової авто товарознавчої експертизи Позивачем 2 були понесені додаткові витрати в розмірі 1537, 50 грн. Також Позивачем 2 було завдано збитків, які полягають у витратах на пальне у зв'язку з неодноразовим відвідуванням Лисянського районного суду Черкаської області, Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи на суму 1968, 13 грн. Крім того, у зв'язку із пошкодженням майна Позивачу 1 було завдано моральної шкоди, яку остання оцінює в 5000 грн. Через неналежне виконання зобов'язань щодо виплати страхового відшкодування Позивач 2 зазнав матеріальної шкоди на суму 1968, 13 грн. Також під час ДТП Позивач 2 та Позивач 3 отримали тілесні ушкодження, були позбавлені можливості користуватись автомобілем, зазнали фізичних та маральних страждань саме з вини Відповідача 2. У зв'язку з вище викладеним позивачі звернулись до суду із вказаним позовом. Позивач 1 в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Позивач 2, представник позивача 2 в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності. Позивач 3, представник позивача 3 в судове засідання не з'явились, через канцелярію суду представник позивача 3 подав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач 1 в судове засідання не з'явися, через канцелярію суду надав письмові заперечення, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що страхове відшкодування не направлялось на відновлення пошкодженого автомобіля СТО - платника ПДВ та позивачем не надано документів, що підтверджуються проведення відновлюваного ремонту на СТО - платника ПДВ, тому сума непідтвердженого податку на додану вартість при розрахунку страхового відшкодування вираховується, сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті потерпілому становить 13 903, 85 грн. (без ПДВ на запасні частини), 15.03.2013р. Відповідачем 1 було складено страховий акт № 2401/39/5612, позивачу було перераховано страхове відшкодування в розмірі 8683, 39 грн., а отже свої зобов'язання Відповідач 1 виконав. Крім того, Відповідач 1 заперечує проти стягнення з нього витрат на експертизу, оскільки Позивач не мав права самостійно обирати експерта для визначення розміру шкоди, Відповідач 1 здійснив заходи щодо оцінки завданої шкоди в передбаченому Законом порядку, що підтверджується Звітом № 1147/КВ2 про проведення оцінки від 18.12.2012р. Також Відповідач 1 вважає, що повинен був відшкодувати витрати пов'язані з відновлюваним ремонтом, а не витрати пов'язані з втратою автомобілем товарного вигляду. Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.11.2012р. близько 10 год. 30 хв. в смт. Лисянка по вул. Кирова Черкаська обл. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER] під керуванням Відповідача 2 та автомобіля «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER] під керуванням Позивача 2. Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 11.02.2013р. Відповідача 2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності. Відповідно до Полісу № АВ/5840105 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі від 15.02.2012р. цивільно-правова відповідальність Відповідача 2 була застрахована у Відповідача 1 - ПрАТ «СК «Провідна», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., франшиза - 00, 00 грн. 28.11.2012р. Позивач 2 звернувся до Відповідача 1 з Повідомленням про подію, яка може бути визнана страховим випадком та Заявою про виплату страхового відшкодування. Того ж дня було складено Акт огляду транспортного засобу «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до Звіту № 1147/КВ2 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 19 грудня 2012 р., вартість збитків, завданих пошкодженням ТЗ «Daewoo Lanos» 1.5 SE, реєстраційний номер [NUMBER] складає 8 683, 39 грн. (з вирахуванням ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування). Відповідно до страхового акту № 1 2401/39/5612/92311 від 15.03.2013р. за договором (полісом) страхування ОСЦПВ Відповідачем 1 було прийнято рішення про виплату Позивачу 1 страхового відшкодування в розмірі 8 683, 39 грн. Не погоджуючись з вказаним висновком, Позивачем 2 було замовлено авто товарознавче дослідження. Відповідно до Звіту № 305 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Daewoo Lanos, реєстр.[NUMBER], складеного 03.02.2013р. суб'єктом оціночної діяльності «ПП [PERSON]», вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного ТЗ становить 16 107, 62 грн. На проведення вказаного дослідження Позивачем було витрачено 750 грн., що підтверджується квитанцією до прибутково касового ордера № 31/1 від 31 січня 2013р. Позивач 1 звертався до Відповідача 1 із Заявою, в якій просив врахувати вказаний Висновок при виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування», факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» унормовано, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. 12 червня 2014 року за клопотанням Позивача 2 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва було призначено судову авто-товарознавчу експертизу. Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 10.09.2014 № 10573/14-54, складеного судовим експертом Матвеїв В.В., дійсний розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки «ДЕО Ланос», д.н.з. [NUMBER], складає 16 231, 80 грн. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «ДЕО Ланос», д.н.з. [NUMBER] складає 27 693, 55 грн. У зв'язку з вище викладеним, перевіривши розрахунки, надані Позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині щодо стягнення з Відповідача 1 на користь Позивача 1 матеріальної шкоди в розмірі 3509, 64 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, витрати пов'язані з проведенням експертного дослідження та понесені Позивачем 1 є збитками, а тому позовні вимоги в частині щодо стягнення з Відповідача 1 матеріальних збитків в розмірі 750 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні також встановлено, що Позивачем 2 понесено додаткові витрати, пов'язані з неодноразовим відвідуванням Лисянського районного суду Черкаської області та Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи з метою збирання необхідних документів для захисту своїх порушених прав, на суму 1968, 13 грн., та які полягають у витратах на пальне, що підтверджується фіскальними чеками та копіями журналу обліку доставлених відвідувачів та запрошених до Лисянського РВ УМВС, наявними в матеріалах справи. Тому суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 2 матеріальних збитків в розмірі 1968, 13 грн. задовольнити. Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України в разі недостатності страхової виплати, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Крім того, в правовій позиції, викладеній у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 04.06.2014 року № 6-49цс14 зазначено, що системний аналіз пункту 32.7 статті 32 указаного Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначеної Методики дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Враховуючи все вище викладене, перевіривши розрахунки, надані позивачами, суд вважає позовні вимоги в частині щодо стягнення з Відповідача 2 на користь Позивача 1 майнової шкоди в розмірі 10 884, 93 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце пошкодження автомобіля, яке є власністю Позивача 1. Разом з тим, позивачами не доведено та в ході судового розгляду справи не підтвердився факт заподіяння позивачам моральної шкоди. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 5000 грн., на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 5000 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Положеннями п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Згідно ч. 1, 2 ст. 86 ЦПК України, витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів, найманням ними житла, а також проведенням судових експертиз, несе сторона, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучення спеціаліста, перекладача та проведення судової експертизи. Як вбачається з матеріалів справи за клопотанням Позивача 2 ухвалою суду по справі було призначено судову авто товарознавчу експертизу, на проведення якої Позивачем 2 було витрачено 1537, 50 грн., що підтверджується Актом здачі-приямання висновку судової автотоварознавчої експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 2,3 ст. 88 ЦПК України). Враховуючи все вище викладене суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача 1 на користь Позивача 1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 114, 70 грн., стягнути з Відповідача 2 на користь Позивача 1 судовій збір в розмірі 114, 70 грн., стягнути з Відповідача 2 судовий збір в дохід держави в розмірі 243, 60 грн., стягнути з Відповідача 1 на користь Позивача 2 витрати пов'язані з проведенням судової експертизи в розмірі 768, 75 грн., стягнути з Відповідача 2 на користь Позивача 2 витрати пов'язані з проведенням судової експертизи в розмірі 768, 75 грн. Виходячи з наведеного та

Outcome: partial