Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Комунального підприємства «Тернопільелектротранс», просить поновити його на роботі водієм автотранспортного засобу служби експлуатації та ремонту автобусів з 08.07.2020 року, стягнути в його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та 10000 гривень моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що працював водієм у КП «Тернопільелектротранс» з 26.09.2019 року та виконував свої обов`язки належно і повністю. Наказом № 230-к від 08 липня 2020 року його було звільнено з роботи у зв`язку із прогулом без поважних причин за п.4 ст. 40 КЗпП України. Вважає звільнення незаконним, оскільки в день звільнення перебував на роботі, до обіду їздив тролейбусом, однак, пізніше побачив, що в автобусі сталася поломка, про яку повідомив технічний відділ, однак його зобов`язали продовжити поїздки. Він не погодився та зійшов з маршруту, за що його звільнили. Відповідач надав суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Покликається на те, що звільнення [PERSON] було законним і обґрунтованим. Зазначає, що актом від 07.07.2020 року було встановлено, що водій [PERSON] прибув до диспетчера, здав документи та відмовився надавати письмові пояснення про причину з`їзду з маршруту №35, в усній формі заявив, що сьогодні свято і працювати більше не буде. Тому були наявні підстави встановлені законом для звільнення позивача за прогул. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. В судовому засіданні позивач пояснив, що він працював в комунальному підприємстві «Тернопільелектротранс» водієм автобуса. 07.07.2020 року мав працювати з 6:45 до 20:50, однак, проїхавши декілька кругів по маршруту, в районі обіду побачив, що автобус поламався. Вказана поломка була вже давно, протягом останніх 10 місяців але тривалий час не ремонтувалася. В той день, кілька разів автобус сам зупинився. До нього підійшов водій заднього автобуса та почав погрожувати, через те, що він йде не по графіку та забирає його пасажирів. Тому, він з`їхав з маршруту, та в 15:00 пішов додому. Про поломку він повідомив [PERSON] , який йому дозволив піти додому. Пояснив, що ця поломка виникла раніше, декілька тижні перед цим, він про неї неодноразово повідомляв технічний відділ, однак, буда відсутня необхідна запчастина. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову, зазначив, що [PERSON] самовільно покинув місце роботи 07 липня 2020 року о 15:10 та був відсутній до кінця робочого дня. Пояснював це тим, що сьогодні свято. Щодо поломки автобуса заперечив, зазначив, що цей же транспортний засіб на наступний день виїхав на маршрут. Дозволу йти додому посеред робочого дня позивачу ніхто не давав. Дослідивши докази, судом встановлено такі обставини. Відповідно до наказу директора КП «Тернопільелектротранс» № 209-к від 26.09.2019 року, копії трудової книжки позивача (а.с.5), [PERSON] працював водієм у КП «Тернопільелектротранс» з 26.09.2019 року. Згідно доповідної диспетчера [PERSON] від 07.07.2020 року заступнику директора КП «Тернопільелектротранс», диспетчер повідомила, що 07.07.2020 року водій служби СЕРА [PERSON] самовільно заїхав в депо, здав маршрутний лист і відмовився їхати на маршрут нічого не пояснюючи. У відповідності до службової записки начальника СЕРА [PERSON] , він повідомив директора підприємства про те, що 07.07.2020 року водій транспортного засобу МАН 8990 маршрут №35 [PERSON] в 14:45 з`їхав без поважних причин з маршруту, внаслідок чого зірвав пасажирські перевезення. Здав маршрутний лист о 15:10 без всяких пояснень пішов додому, чим порушив правила внутрішнього трудового розпорядку, на телефонні дзвінки не відповідав. Як видно із маршрутного листа від 07.07.2020 року №2007075 серії П, [PERSON] на маршруті №35 А з`явився на зміну о 6:49, виїхав на маршрут о 07:19, час закінчення зміни - 20:49, плановий пробіг - 160 км. Наявий запис «15:10 Самовільний з`їзд, диспетчер [PERSON] підпис, фактичний пробіг 95,1 км.». Актом комісії у складі механіка СЕРА [PERSON] , диспетчера [PERSON] , ст. інженера [PERSON] від 07.07.2020 року встановлено, що водій служби СЕРА [PERSON] прибув до диспетчера, здав документи і відмовився надати пояснення щодо причини з`їзду з маршруту №35. З пояснень [PERSON] вбачається, що в період його роботи 07.07.2020 року з 14:22 жодних заявок з приводу поломок автобуса МАН А-21 від [PERSON] не надходило, що підтверджується журналами виїзду і заїзду та перевірки технічного стану ТЗ. На наступний день вказаний автобус виїхав на лінію в технічно-справному стані під керуванням іншого водія. З журналу перевірки технічного стану при виїзді та заїзді автобусів КП «Тернопільелектротранс» вбачаться, що МАН 89-90 водій [PERSON] виїхав 07.07.2020 року 07:19 - справний (підпис) та заїхав 20:49 справний (підпис), та на вказаному автобусі 08.07 о 07:19 водій [PERSON] справний (підпис), заїхав 20:49 справний (підпис). Відповідно до виписки з протоколу профспілкового комітету КП «Тернопільелектротранс» №11 від 08.07.2020 року, профспілковий комітет вирішив погодити звільнення [PERSON] 08 липня 2020 року у зв`язку із прогулом без поважних причин. Відповідно до наказу першого заступника директора КП «Тернопільелектротранс» від 08.07.2020 року «Про порушення трудової дисципліни» день 07.07.2020 року для водія [PERSON] вважати прогулом ВКЮР підготувати наказ про звільнення. Наказом № 230-к від 08 липня 2020 року директора КП «Тернопільелектротранс» [PERSON] було звільнено з роботи у зв`язку із прогулом (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, п.4 ст. 40 КЗпП України. Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він працює в КП «Тернопільелектротранс» заступником нач. СЕРА, йому відомо, що 07.07.2020 року приблизно 14:30 [PERSON] , який був водієм тролейбуса на маршруті, самовільно з`їхав з маршруту. Як він пояснював, відбувся конфлікт з водієм іншого тролейбуса. Про поломку [PERSON] нічого не говорив. Після з`їзду, він декілька разів намагався подзвонити до [PERSON] , щоби той продовжив рух, однак, останній не відповідав на його дзвінки. Дозволу йти додому він йому, як безпосередній начальник, не давав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона працює в КП «Тернопільелектротранс», оформляла документи щодо виходу та заїзду транспорту. Знає, що [PERSON] 07.07.2020 року після обіду з`їхав з маршруту, на її питання про причини з`їзду нічого не повідомив, віддав документи та пішов. Всебічно, повно об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд доходить переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із таких міркувань. Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Звільнення на підставі пункту четвертим частини першої статті 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни. Судом встановлено, що водій автобуса [PERSON] 07 липня 2020 року повинен був працювати з 06:49 по 20:49, в тому числі на маршруті - виїзд 7:19 заїзд - 20:34, (а.с. 35,63), однак, о 15:10 заїхав в депо, залиши автобус та пішов додому. Тобто з 15:10 до 20:49 був відсутній на робочому місці. Вказані обставини визнаються сторонами по справі та підтверджуються наданими суду доказами - доповідною [PERSON] (а.с. 31), актом від 07.07.2020 року (а.с. 32) службовою запискою [PERSON] (а.с. 33) маршрутним листом (а.с. 35), показаннями свідків. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Відповідно до судової практики причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, зокрема: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за захворілим зненацька членом родини; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я. Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника. На обґрунтування поважності причин відсутності на роботі, [PERSON] покликається на поломку автобуса. Оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що такі доводи [PERSON] спростовані доказами наданими відповідачем. Зокрема, як вбачається із: пояснень [PERSON] в період його роботи 07.07.2020 року з 14:22 жодних заявок з приводу поломок автобуса МАН А-21 від [PERSON] не надходило; журналу перевірки технічного стану при виїзді та заїзді автобусів КП «Тернопільелектротранс» - АН 89-90 водій [PERSON] виїхав 07.07.2020 року 07:19 - справний (підпис) та заїхав 20:49 справний (підпис), та 08.07. 07:19 водій [PERSON] справний (підпис) та заїхав справний (підпис). Крім того, з акту від 07.07.2020 року, маршрутного листа, службової записки [PERSON] , а також показань в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] не вказував причиною з`їзду з маршруту поломку автобуса, а зазначав, що сьогодні свято, посилався на конфлікт із водієм іншого автобуса. Наявність конфлікту підтвердив і сам [PERSON] . Окремо суд зауважує, що навіть сам факт поломки автобуса не давав [PERSON] право покинути робоче місце та йти додому посеред робочого дня. Будь-яких доказів того, що безпосередній керівник [PERSON] дозволив йому покинути роботу, та піти додому суду не надано. Навпаки, з показань [PERSON] він не дозволяв [PERSON] йти додому, декілька разів телефонував йому, однак, останній не відповідав. Підсумовуючи наведене суд дійшов переконання, що [PERSON] був відсутній на роботі з 15:10 хв. до 20:49 07 липня 2020 року, тобто більше трьох годин протягом робочого дня, без поважних причин, а тому в керівника були підстави передбачені законом для його звільнення за пунктом четвертим частини першої статті 40 КЗпП України. Отже, позов [PERSON] про поновлення на роботі до задоволення не підлягає Оскільки судом встановлено відсутність порушень при звільненні [PERSON] , відсутні підстави стягувати середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду, а тому в цій частині також в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed