Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики . Позовну заяву мотивує тим, що 4 вересня 2019 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого він надав [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 2 400 доларів США, на підтвердження чого [PERSON] була надана письмова розписка, відповідно до вимог ст. 205 ЦК України, згідно з якою відповідач зобов`язався повернути позику в строк до 11 вересня 2019 року. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, борг у встановлений у договорі розписці строк не повернув, тому зобов`язаний , відповідно до ст.625 ЦК України ,сплатити три відсотки річних від простроченої суми за 139 днів прострочки в сумі 27, 40доларів США , з розрахунку за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] /100% / 365 днів [Кількість днів], а саме: 27,40 дол. США = 2400 дол. США х 3%/ 100% / 365 х 139 днів прострочки. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить стягнути із [PERSON] в користь [PERSON] 2400 доларів США боргу, 27 доларів США 40 центів - три відсотки річних від простроченої суми, сплачений судовий збір та 3000 грн. витрат на правничу допомогу. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її, згідно з якою позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення. Крім того, є оголошення на сайті судової влади про розгляд даної справи. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача [PERSON] на адресу суду не надходили. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Як випливає з матеріалів справи, 4 вересня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 2 400 доларів США. На підтвердження укладення договору позики [PERSON] було власноручно написано письмову розписку, згідно з якою відповідач зобов`язався повернути позику в строк до 11 вересня 2019 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що відповідач згідно розписки від 04 вересня 2019 року взяв у позивача в борг 2400 доларів США, вказавши про повернення суми боргу до 11 вересня 2019 року. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а у відповідності до ст. 550 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Доказів про те, що відповідач [PERSON] повернув позивачу [PERSON] борг суду не надано. а знаходження у позивача оригіналу розписки про позику коштів, в свою чергу, свідчить про невиконання відповідачем вищевказаного зобов`язання. Таким чином, встановлено, що сума заборгованості відповідача за розпискою становить 2400 доларів США. Як передбачено ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ст. 625 цього Кодексу визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, отже він зобов`язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми за 139 днів прострочки в сумі 27,40доларів США , з розрахунку за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] /100% / 365 днів [Кількість днів], а саме: 27,40 дол. США = 2400 дол. США х 3%/ 100% / 365 х 139 днів прострочки. За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики слід задовольнити в повному обсязі. Клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу також підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допом огу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи випливає, що під час розгляду справи в суді правнича допомога [PERSON] надавалась адвокатом Свередюк Ю.А., на підставі свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю №431 від 24 лютого 2009 року, договору про надання правничої допомоги від 27 січня 2020 року, квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 31.01.2020р. на суму 3000грн. (за написання позовної заяви). Враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги адвокатом Свередюк Ю.А., з урахуванням вимог розумності і справедливості, пропорційності задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в загальній сумі 3000 грн., які слід стягнути відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] за надання правничої допомоги . Як слідує із змісту ч.ч.1, 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з огляду на задоволення позову, підлягає до стягнення з відповідача в користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 840,80грн., відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved