Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Миньковецької сільської ради про встановлення факту родинних відносин, поновлення строку позовної давності, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно та грошові кошти. Посилається на те, що 6.01.1996 року у с. Миньківці померла його рідна сестра [PERSON], а 1.12.1999 року там же померла її дочка , а його племінниця [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина на належні їм грошові вклади та житловий будинок з надвірними будівлями, що належить [PERSON] Він є єдиним спадкоємцем за законом, однак, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що він не може документально підтвердити родинні стосунки із спадкодавцями та у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Просив встановити , що він є рідним братом [PERSON] та рідним дядьком [PERSON], поновити строк звернення до суду за захистом прав на успадкування грошових вкладів та нерухомого майна, визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Крім того, визнати за ним право власності на заощадження, що залишились після смерті його сестри [PERSON], та право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у с. Миньківці Славутського району по вул..Лебедівка під № 48., що належить [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і, розширивши позовні вимоги, просить визнати за ним право власності на грошові вклади, що залишились після смерті [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позов визнала, ствердивши, що [PERSON] дійсно була рідною сестрою позивача, а [PERSON] його рідною племінницею і він єдиним спадкоємцем за законом. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON]Я.(дошлюбне прізвище [PERSON]) дійсно є рідною сестрою [PERSON], а її дочка [PERSON] його рідною племінницею. Це стверджується поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON],представника відповідача [PERSON]П, довідкою Миньковецької сільської ради від 18.01.2008 року № 63, довідкою цієї ж сільської ради від 18.08.2014 року № 02-07/612(а.с.12), свідоцтвом про народження позивача, у якому його батьками значаться [PERSON], а матір»ю [PERSON](а.с.11),записом у метричній книзі за 1911-1917 роки Воскресенської церкви с. Миньківці Славутського району, де зазначено про народження у цих осіб дочки [PERSON] з розбіжностями лише у даті народження.(а.с.9). [PERSON] померла 6.01.1996 року, що стверджується записом акта про смерть № 3 від 7.01.1996 року(а.с.52). [PERSON] померла 30.11.1999 року, що стверджується записом акту про смерть № 31 від 1.12.1999 року(а.с. 51). [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом 2 черги на майно сестри та 3 черги на майно племінниці відповідно до ст. 1263 ЦК України та п. 5 прикінцевих положень ЦК України 2004 року , оскільки спадщина, що відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON], не була прийнята ніким із спадкоємців. Однак, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з відсутністю документів, що стверджували б родинний зв»язок із спадкодавцями та відсутністю правовстановлюючого документу на будинок та надвірні будівлі, що вбачається з повідомлення державного нотаріуса Славутської держнотконтори від 30.01.2015 року №№74,75(а.с.19). Отже , факт родиних відносин підлягає встановленню, оскільки має для позивача юридичне значення. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Славутською державною нотаріальною конторою 13.08.1996 року [PERSON]К . належав дерев»яний житловий будинок з надвірними будівлями, а саме трьома хлівами, що розташовані у с. Миньківці Славутського району по вул. Лебедівка під № 48. Зазначене свідоцтво зареєстроване у Славутському БТІ(а.с.18). Згідно погосподарської книги Миньковецької сільської ради будинок з надвірними будівлями також рахується за [PERSON]К.(а.с.22). Однак, нотаріусом відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв»язку з відсутністю належного правовстановлюючого документа на нього на ім»я [PERSON] У написанні прізвища цієї особи у свідоцтві про право на спадщину, актовому записі про смерть існують розбіжності, а також неточності в технічних характеристиках надвірних будівель, відсутній оригінал цього документу. У зв»язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину право власності на нерухоме майно за [PERSON] може бути визнане у судовому порядку . Рішенням виконкому Миньковецької сільської ради від 30.01.1997 року № 5 саме їй передана у приватну власність земельна ділянка, на якій розташований будинок та надвірні будівлі(а.с.89). У цьому рішенні допущена помилка в написанні її імені. [PERSON] значиться [PERSON], але представник Миньковецької сільської ради у судовому засіданні пояснила, що земельна ділянка була передана у власність саме [PERSON], а ім»я [PERSON] записано, оскільки її так називали в селі. Згідно технічного паспорту та акту-висновку Славутського БТІ від 17.10.2014 року будинок дерев»яний загальною площею 56.1 кв.м., жилою площею 35.5 кв.м. і складається з трьох кімнат, кухні, коридора, кладовки. Загальна вартість будинку та надвірних будівель 27805 грн.(а.с.15-17). Отже, вимоги [PERSON] про визнання права власності на це нерухоме майно можуть бути задоволені. Вимоги позивача щодо поновлення строку звернення до суду підлягають задоволенню,оскільки він є інвалідом 1 групи і це може бути розцінене як поважна причина пропуску такого строку. Вимоги про визнання права власності на грошові вклади [PERSON] та [PERSON] не можуть бути задоволені судом, оскільки жодних перешкод для видачі на них нотаріусом свідоцтва про право на спадщину немає. Спір з цього приводу відсутній.Перешкодою для цього була відсутність документів,що підтверджували б родинних зв»язок між позивачем та спадкодавцями, однак, факт родинних відносин встановлений судом. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами справ про спадкування, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади відсутня. Вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви для прийняття спадщини підлягають задоволенню, оскільки він пропущений з поважних причин незадовільним станом здоров»я позивача, який є інвалідом 1 групи та неможливістю отримання необхідних для оформлення спадщини документів, в т. ч. свідоцтва про смерть спадкодавців, яких не міг отримати з-за відсутності документу про родинний зв»язок із спадкодавцями. Питання щодо судових витрат вирішене ухвалою суду.

Outcome: dismissed