Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Чортовецької сільської ради Городенківського району, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач мотивував тим, що його рідна тітка по маминій лінії [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті [INFO] зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно заповіла позивачу. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Чортовецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 81, ніким не оскаржувався та не скасований. 27.02.2015 позивач змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок по [ADDRESS] . З метою реалізації свого права на спадщину за заповітом позивач звернувся з відповідною заявою в державну нотаріальну контору Городенківського району, однак нотаріус відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності померлої на спадкове майно, про що 13 грудня 2019 р. видала постанову № 2517/02-31. Крім того, спадкове господарство відноситься до колгоспного двору, що теж позбавляє нотаріуса можливості видати відповідний документ. З 80-их років [PERSON] проживала в [ADDRESS] (змінено з [ADDRESS] одна, дітей не мала. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я [PERSON] потребувала стороннього догляду, тому переїхала проживати в будинок на [ADDRESS] , до позивача, який здійснював догляд за нею; в 2011 році позивач оформився її опікуном. Після смерті [PERSON] позивач займався її похованням. Згідно архівних даних ОКП «Коломийського МБТІ» право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно запису в погосподарських книгах за 1991-1995 рр. №14/1226 тип вищезгаданого господарства - колгоспний двір, головою якого є [PERSON] . Станом на 15.04.1991 та на день смерті в господарстві по [ADDRESS] [PERSON] була зареєстрована одна. Колгоспний двір припинений 15 квітня 1991 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, який фактично вступив в управління спадщиною після смерті [PERSON] . На даний час виготовив технічну документацію на спадкове господарство за власні кошти, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, однак не може реалізувати своє спадкове право у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житлове господарство та реєстрацією спадкового господарства, як колгоспний двір. Такі обставини змушують його звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Пояснив, що спадкодавець [PERSON] , це рідна сестра його матері [PERSON] , дошлюбне їх прізвище було [PERSON] . Представник відповідача Чортовецької сільської ради в судове засідання не з`явився. Виконком Чортовецької сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів. Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] була зареєстрована голова колгоспного двору [PERSON] , [INFO] ; тип господарства - колгоспний двір, що стверджується довідкою № 2644, виданою 17.12.2019 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради Городенківського району згідно записів в по господарській книзі № 14/1226 за 1991-1995 рр. Про те, що назва [ADDRESS] » свідчить довідка № 2643, видана 17.12.2019 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради. За заповітом, посвідченим 08 лютого 2008 р. секретарем Чортовецької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 81, [PERSON] , [INFO] , жителька с. Чортовець вул. Заставна, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося: житловий будинок з господарськими спорудами, земельні ділянки (паї) і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право, - заповіла своєму племіннику [PERSON] , [INFO] Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 44448200 (номер в реєстрі нотаріальних дій 81), що доводиться копією Інформаційної довідки № 52245652 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 12.06.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] віці 86 років в с. Чортовець Городенківського району, актовий запис № 10 від 15 березня 2018 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Чортовецької сільської ради Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На день смерті [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] одна, що стверджується довідкою № 2642, виданою 17.12.2019 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради. Спадкодавець [PERSON] була одинокою, догляд за нею до дня смерті здійснював племінник - позивач [PERSON] , що підтверджується довідками № 880 від 08.06.2018 та № 2645 від 17.12.2019, виданими виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради. Із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 лютого 2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції вбачається, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , запис за № 43 від 05 червня 1982 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. Позивач [PERSON] , [INFO] , змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 11 від 27 лютого 2015 р., що стверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Копією свідоцтва про народження матері позивача [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 10 жовтня 1960 р., стверджується, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] , запис за № 214 від 10 жовтня 1960 р. в низі записів актів громадянського стану про народження. Мати позивача [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із укладенням шлюбу 09 лютого 1977 р. змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 8 від 09 лютого 1977 р. в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Назаренкіською сільською радою Городенківського району. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 січня 1965 р., вбачається, що батьками спадкодавця [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , запис за № 164 від 25 серпня 1931 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. Спадкодавець [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з укладенням шлюбу 01 березня 1984 р. змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 10 від 01 березня 1984 р. в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Назаренкіською сільською радою Городенківського району. Наведене свідчить, що спадкодавець [PERSON] є рідною сестрою матері позивача [PERSON] , а отже тіткою позивача [PERSON] . Копією спадкової справи № 250/2018, наданої суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, стверджується, що позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом ( [INFO] ). Копією Витягу № 52245749 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 12.06.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 62553627 (номер у нотаріуса 250/2018), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2517/02-31 від 13 грудня 2019 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок; згідно даних органів МБТІ право власності на спадковий житловий будинок не зареєстровано. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 9147 від 25.10.2019 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 31.10.2019, вбачається, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди споруджені в 1968 р. Їх ринкова вартість станом на 16 грудня 2019 р. становить 73710 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я». За даним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується довідкою № 286, виданою 17.02.2020 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради згідно запису в погосподарській книзі № 15/01-1279-1 за 2016-2023 рр.. Про реєстрацію будинку по [ADDRESS] у виконкомі місцевої ради свідчать записи в погосподарських книгах за 1991-1995 рр., що стверджується довідкою виконавчого комітету Чортовецької сільської ради № 2644 від 17.12.2020. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті тітки [PERSON] , фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачем - Чортовецькою сільською радою, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved