Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], після уточнення позовних вимог, остаточно просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в повному обсязі, виниклої з 07 червня 2013 року та припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання малолітньої дитини, що здійснюється на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда №404/5596/13-ц від 05 липня 2013 року. На обґрунтування у позові зазначено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2013 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно. З 19 липня 2013 року дитина фактично проживає з позивачем. Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 10 грудня 2013 року №683 визначено місце проживання малолітньої дитини разом із батьком [PERSON]. Враховуючи, що малолітня дитина з 19 липня 2013 року по теперішній час проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні, вважає що відповідач не має права на отримання аліментів та заборгованість по аліментам має бути скасована. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просили задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі. Представник третьої особи - Відділу державної виконавчої служби Кіровоградського районного управління юстиції не заперечив проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Степовою сільською радою Кіровоградської області /а.с. 6/. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 07 червня 2013 року і продовжуючи до виповнення дитині повноліття, тобто до [INFO] /а.с. 7/. Рішення суду набрало законної сили 16 липня 2013 року. 17 липня 2013 року Кіровським районним судом м. Кіровограда було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів /а.с. 12/. Як вбачається з довідки №В-5 від 03 березня 2014 року, виданої Відділом Державної виконавчої служби Кіровоградського районного управління юстиції, на виконанні у відділі з 25 липня 2013 року знаходиться виконавчий лист №2/404/2312/13 виданий 17 липня 2013 року Кіровським районним судом м. Кіровограда паро стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 07 червня 2013 року і продовжуючи до виповнення дитині повноліття, тобто до [INFO]. Загальна заборгованість по аліментам станом на 28 лютого 2014 року становить 4400 грн. /а.с. 13/. Згідно довідки квартального комітету №32 Кіровського району м. Кіровограда №22 від 18 лютого 2014 року, [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS], з 19 липня 2013 року і по даний час /а.с.9/. Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №683 від 10 грудня 2013 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] разом з батьком за адресою: [ADDRESS] /а.с. 8/. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.192 СК України припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, що визнається відповідачем, та в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не потребує доказування. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами, що одержувач аліментів матеріально не утримує дитину, яка на теперішній час мешкає разом з платником аліментів - батьком та знаходиться на повному його утриманні. Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч.4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з'ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. За вказаного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved