Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімпроект» про стягнення заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, заборгованості по розрахункам з підзвітними особами за службовими відрядженнями, вихідної допомоги, в якому, з урахуванням зменшених позовних вимог, просив про наступне: - стягнути з ТОВ «Нафтохімпроект» заборгованість по заробітній платі в сумі 4704,84 грн.; - стягнути з ТОВ «Нафтохімпроект» заборгованість по розрахункам з підзвітним особами за службовими відрядженнями в сумі 94400,05 грн.; - стягнути з ТОВ «Нафтохімпроект» вихідну допомогу у зв'язку із звільненням з причини порушення ТОВ «Нафтохімпроект» законодавства про працю в сумі 23820,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що 08 квітня 2014 року він влаштувався до TOB «Нафтохімпроект» на посаду інженера 2 категорії відділу авторського нагляду та інженірінгового супроводження проектів. Оскільки відповідачем з 01 січня 2016 року не виплачувалась заробітна плата та з'явилася заборгованість по розрахункам з підзвітним особами за службовими відрядженнями, він був змушений розірвати трудовий контракт та звільнитись з підприємства 21.09.2016 за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок, він не отримав в повному обсязі зарплату за січень-вересень 2016 року та вихідну допомогу. Адміністрацією підприємства були грубо порушені ст.ст.115, 116, 117 КЗпП України. В судовому засіданні позивач присутній не був, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні присутній не був, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. На пропозицію суду щодо надання доказів, яка була висловлена у супровідному листі до ухвали про відкриття провадження, не відреагував. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією трудової книжки серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], [INFO], 08.04.2014 року [PERSON] був прийнятий до ТОВ «Нафтохімпроект» на посаду інженера 2 категорії відділу авторського нагляду та інженірінгового супроводження проектів на підставі наказу № 107к. 21.09.2016 року на підставі наказу № 346к, [PERSON] був звільнений з посади інженера 2 категорії відділу авторського нагляду та інженірінгового супроводження проектів ТОВ «Нафтохімпроект» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Відповідно до п. 2.2. копії Трудового контракту, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтохімпроект» та [PERSON] № 115 від 08.04.2014 року, працівник має право на: зміну та розірвання Контракту у випадках, визначених чинним трудовим законодавством України та цим Контрактом; надання йому роботи, обумовленої Контрактом; робоче місце, що відповідає умовам, передбаченим державними стандартами організації та безпеки праці; своєчасну і в повному обсязі виплату заробітної плати, визначено цим Контрактом, відповідно до своєї кваліфікації, складності праці, кількості і якості виконання роботи; відпочинок; інші права, передбачені чинним законодавством України. Згідно із до п. 4.1. копії вищевказаного Трудового контракту, Роботодавець зобов'язується виплачувати Працівникові посадовий оклад в розмірі 7940,00 грн. Відповідно до п. 4.2. копії вищевказаного Трудового контракту, Працівникові виплачуються надбавки, доплати, премії, компенсації та виплати стимулюючого характеру, передбачені чинним законодавством України та локальними правовими актами Роботодавця. Згідно із до п. 4.3. копії вищевказаного Трудового контракту, заробітну плату виплачують Працівнику регулярно двічі на місяць: за першу половину місяця - 16 числа, за другу половину місяця - 3 числа наступного місяця. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітну плату виплачують напередодні. Заробітну плату за першу половину місяця виплачують з розрахунку посадового окладу працівника та виходячи з фактичного відпрацьованого часу. Заробітну плату Працівнику за весь час щорічної відпустки виплачують не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно із копією наказу ТОВ «Нафтохімпроект» «Про командировку [PERSON], [PERSON]» № 110в від 26 жовтня 2015 року, для здійснення авторського нагляду за ходом будівництва об'єкту «Комплекс виробництва елементарної сірки» ВАТ «КНПЗ» в м. Самара, відповідно до Договору № 13134-13003 від 08.05.2013 року, строком на 46 (сорок шість) календарних днів з 06.11.2015 року по 21.12.2015 року включно, направлено в командировку [PERSON] (таб № 136) - інженера 2 категорії відділу авторського нагляду та інженірінгового супроводження проектів. Бухгалтерії наказано провести відповідні розрахунки. Згідно із копією наказу ТОВ «Нафтохімпроект» «Про командировку [PERSON], [PERSON]» № 020в від 26 квітня 2016 року, для надання інженірінгового супроводження монтажних робіт Установки вузлу охолодження оборотної води 550Х-01 за об'єктом «УПН Східний-Ламбейшор» ТОВ «Лукойл-Комі» в м. Усинськ, відповідно до Договору № 15172-13229 від 05.10.2015 року, строком на 60 (шістдесят) календарних днів з 28.04.2016 року по 26.06.2016 року включно, направлено в командировку [PERSON] (таб № 136) - інженера 2 категорії відділу авторського нагляду та інженірінгового супроводження проектів. Бухгалтерії наказано провести відповідні розрахунки. Згідно із копією довідки про заборгованість з розрахунків з підзвітними особами (службові відрядження) № 260, наданої 19.09.2016 року ТОВ «Нафтохімпроект», заборгованість перед [PERSON] з розрахунків з підзвітними особами (службові відрядження) станом на 21 вересня 2016 року складає 94400,05 грн. Згідно із копією довідки № 291, наданої 22.09.2016 року ТОВ «Нафтохімпроект», заборгованість перед [PERSON] з виплати заробітної плати станом на 21 вересня 2016 року складає 43508,62 грн. В судовому засіданні позивач підтвердив, що станом на 15.02.2017 року заборгованість із виплати заробітної плати перед ним зменшилася до 4704,84 грн., адже 14.11.2016 року на його картку були перераховані відповідні грошові кошти. Відповідач не відреагував на пропозицію суду щодо надання доказів, а тому суд вирішує справу на підставі тих доказів, які надані позивачем. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступні норми Закону. Згідно із ч. 1,3 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Суд на підставі наданих позивачем доказів приходить до висновку про те, що [PERSON] дійсно було нараховано, але не виплачено заробітну плату станом на 15 лютого 2017 року в розмірі 4704,84 грн. Також у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість з розрахунків з підзвітними особами (службові відрядження), яка станом на 21 вересня 2016 року склала 94400,05 грн., і така невиплата сталася з вини підприємства, адже відповідачем не було доведено наявності об'єктивних причин невиплати заробітної плати та відповідних розрахунків з підзвітними особами, усунути які підприємство не мало змоги. При цьому, відсутність коштів для виплати заробітної плати та відповідних розрахунків не виключає відповідальності роботодавця за невиплату заробітної плати та відповідних розрахунків, що узгоджується із положенням п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13. Вищевказані суми слід стягнути з відповідача на користь позивача в порядку задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача вихідної допомоги у зв'язку із звільненням з причини порушення ним законодавства про працю, суд зазначає наступне. Відповідно ст. 44 КЗпП України, внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Відповідно до копії заяви [PERSON] на ім'я директора ТОВ «Нафтохімпроект» [PERSON] від 09.09.2016 року, [PERSON] просить розірвати з 12 вересня 2016 року дію контракту від 08 квітня 2014 року № 115 на підставі ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з невиконанням законодавства про працю та п.п. 4.1. - 4.3. вищезазначеного контракту, з виплатою вихідної допомоги у розмірі трьохмісячного середнього заробітку на підставі ст. 44 КЗпП України. Разом з тим, з наказу про звільнення позивача та з записів у трудовій книжці позивача вбачається, що його було звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Запис про звільнення внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору в наказі про звільнення або в трудовій книжці позивача відсутній. Суд не може вирішувати не заявлені вимоги про зміну формулювання причини звільнення. За таких обставин судом достовірно встановлено, що позивача було звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, а отже у задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача вихідної допомоги належить відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог, виходячи із розміру ставки судового збору за подання фізичною особою позову майнового характеру (1 відсоток ціни позову). Отже, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір за подання позивачем позову майнового характеру в сумі 991 грн. 05 коп., виходячи із задоволеного розміру позовних вимог майнового характеру в загальній сумі 99104 грн. 89 коп. Також, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати на користь позивача в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial