Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради, та просить визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої [INFO], обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] була його матір'ю, і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Позивач не звернувся вчасно до нотаріальної контори для отримання спадщини у зв'язку з поганим самопочуттям та перебуванням на амбулаторному лікуванні, у зв'язку з чим ним був пропущений строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, та надали пояснення аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві. Представник Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення судової повістки представнику, про причини неявки до суду не повідомляв. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Вказана квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Дудіновою І.Д. 03 жовтня 1991 року за реєстр. №5-9125. Право власності спадкодавця на вказану квартиру було зареєстровано Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 20 грудня 1991 року і записане під №2195 на стор. 6 у кн. 40. Також судом встановлено, що 12 листопада 2012 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Чорною С.Г. за р. №4-3688, за яким все належне їй майно у випадку своєї смерті заповідала своєму сину [PERSON] [PERSON] на день своєї смерті фактично проживала та була зареєстрована у вищевказаній квартирі, у якій відсутні інші зареєстровані особи, що підтверджується довідками ДП житлового управління фірми «Ренесанс ЛТД-92» № 993 та №994 від 13 жовтня 2014 року. Таким чином, відсутні особи, які відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли вищевказану спадщину. Згідно довідки обласної медико-соціальної експертної комісії серії 2-18 ОД №014623 від 10 червня 2009 року [PERSON] безстроково встановлена друга група інвалідності від загального захворювання. Після смерті [PERSON] позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 29 по 31 травня 2014 року у клініці амбулаторно-поліклінічної допомоги військово-медичного центру Південного регіону, де йому була проведена операція лівої руки і рекомендовано на протязі шести місяців приймати відповідні ліки та проходити медичні процедури та ін'єкції, що підтверджується довідкою від 14 жовтня 2014 року. Крім того, [PERSON] в періоди з 03 березня по 28 травня 2014 року, з 10 по 30 липня 2014 року, з 20 серпня по 05 вересня 2014 року та з 09 по 17 вересня 2014 року перебував на амбулаторному лікуванні у зв'язку з загальними захворюваннями, що підтверджується довідкою Холоднобалківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 16 жовтня 2014 року. У зв'язку з вищевикладеними обставинами, позивачем був пропущений 6-місячний строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] у вигляді квартири [ADDRESS], згідно вимог ст. ст. 1270, 1272 ЦК України. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до положень ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2007 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходив з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тому, суд вважає доведеним у судовому засіданні факт того, що [PERSON] пропуск строку на прийняття спадщини після смерті матері був обумовлений хворобливим станом здоров'я та систематичним перебуванням на амбулаторному лікуванні, що є об'єктивними поважними причинами для пропуску такого строку. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Одеська міська рада звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому, у відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved