Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просив: шлюб між ним, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], укладений 13.08.1983 року Чутівським райвідділом запису актів громадського стану Полтавської області, актовий запис №54 - розірвати. Судові витрати просив не відшкодовувати. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 13.08.1983 року між ним та відповідачем райвідділом запису актів громадського стану Полтавської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №54, прізвище після одруження дружини «Сірокурова». В шлюбі перебувають вперше, від даного шлюбу у них є діти, які вже повнолітні: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя погіршилося з вересня 2016 року, коли відповідач відїздила до республіки Польщі на заробітки, що в кінцевому результаті поставило крапку і призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них тепер має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач нехтуючи сімейними цінностями, такими як повага, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Подружні відносини та сімейне життя між ними припинилися з вересня 2016 року, коли відповідач без згоди позивача поїхала до республіки Польщі на заробітки і яка на даний час не спілкується та не телефонує позивачу, що в кінцевому результаті призвело до того, що вони стали чужими людьми. Кожен з них по-різному дивиться на головні критерії шлюбу, вони по-різному дивляться на життя, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, сталось це через те, що вони виявились різними людьми з своєрідними характерами. Між ними постійно виникали сварки, що в свою чергу тяжким чином впливали на їх психологічний стан та кожного разу спричиняли моральні страждання та переживання. Тому фактичним мотивом (причиною) розірвання шлюбу між ними є розбіжність життєвих інтересів, відмінність характерів тощо. На даний момент між ними спільного господарства не ведеться та сумісне проживання з причини відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблемам кожного, відсутності сімейного вогнища між ними припинено, та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам кожного із них. Неповнолітніх дітей на утриманні вони не мають. Спору про поділ майна на даний час у них немає. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені, через канцелярію суду представник позивача подав заяву, в якій просив справу розглянути без їх участі та зазначив, що позов підтримують в повному обсязі і просять його задовольнити. В попередньому судовому засіданні представник позивача зазначив, що в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до приписів ст. 128 ч. 11 ЦПК України. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача та його представника на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 13.08.1983 р. між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було укладено шлюб Чутівським райвідділом запису актів громадського стану Полтавської області (актовий запис № 54), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ № 460071, виданим 13.08.1983 року (а.с. 5-7). Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спір щодо поділу майна відсутній. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved