Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 11.01.2012 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу дітей не мають. В 2018 році між ним та відповідачкою виник конфлікт, у зв`язку з чим він її покинув та переїхав жити до іншого помешкання. В кожного з них свій окремий бюджет, спільного господарства не ведуть. Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з втратою почуття взаємної поваги та любові, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереженням шлюбу стало суперечити його інтересам. Просить не надавати строк для примирення та розірвати шлюб. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.09.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надала, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі з 11.01.2012 року підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданого повторно 31.08.2021 року Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 11.01.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського районного управління юстиції складено актовий запис № 2, дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] . Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до п.126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 11.01.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, дітей від шлюбу не мають, на протязі тривалого часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити прізвище « [PERSON] », оскільки заяви про відновлення дошлюбного прізвища остання не подавала. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі ст.ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved