Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Боровківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що 24 травня 2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) на території с.Боровківка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області площею 5,350 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя мати склала заповіт, яким заповіла вищевказану земельну ділянку позивачу. 24 травня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але 31 травня 2017 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що було винесено відповідну постанову. [PERSON] вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважав, що маючи заповіт йому не потрібно звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Будь-якого спору стосовно спадкового майна не має. А тому позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 24 травня 2015 року, протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Інших спадкоємців за заповітом, окрім позивача, не має. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Верхньодніпровська державна нотаріальна контора та [PERSON], в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їхньої участі. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 24 травня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.32). Після її смерті, її син, [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини лише 31 травня 2017 року (а.с.50). У звязку з чим постановою нотаріуса від 31 травня 2017 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.10). Згідно зі ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи. У звязку з тим, що на момент смерті позивач не проживав зі спадкодавцем, він вважається таким, що пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За життя, [PERSON] склала заповіт 26 серпня 2004 року, яким заповіла земельну ділянку (пай) площею 5, 350 га [PERSON] (а.с.9). Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 20 липня 2015 року цей заповіт є чинним (а.с.33-34). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася [PERSON] та їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але на інше спадкове майно (а.с.49). На обовязкову частку спадщини за заповітом на імя [PERSON] [PERSON] не претендує, про що надала суду відповідну заяву. Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних спадкоємців або ж спадкоємців, дієздатність яких обмежена, після її смерті не встановлено. Поважною причиною пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті матері суд вважає ту обставину, що він не знав про необхідність прийняття спадщини, оскільки мав заповіт, а тому до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона не звертався з обєктивних причин. Доказів на спростування зазначених обставин сторонами не надано. На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved