Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] обласної державної адміністрації (надалі - ТОДА) про незаконне розірвання контракту, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошового відшкодування моральної шкоди, компенсації за дострокове припинення контракту та вимушене лікування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що починаючи з 2010 року, він безперервно обіймає посаду голови Державного підприємства [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (надалі - Фонд) на контрактній основі, який щороку продовжується на тих самих умовах. Черговий контракт між ним та відповідачем був укладений 01 вересня 2014 року на строк до 01 жовтня 2015 року. 29 липня 2015 року він прийшов на роботу до Фонду, щоб здати свій лікарняний листок і повідомити про його продовження на новий строк до 30 серпня 2015 року, але головний бухгалтер [PERSON] не прийняв від позивача ці документи, повідомивши, що останній вже звільнений з роботи і тому оплачувати лікарняний він не зможе. Після цього позивач прибув на прийом до голови ТОДА [PERSON], який направив позивача у відділ кадрів вказаної установи, де його повідомили, що наказ на звільнення направлено поштою до Фонду і рекомендованою поштовою кореспонденцією за домашньою адресою позивача. До часу звернення з позовом він не отримав наказ про дострокове розірвання контракту та звільнення, його лікарняні не приймаються та не оплачуються, жодних документів йому не надається, хоча згідно законодавства заборонено звільняти працівника під час перебування на лікарняному з ініціативи власника. Факти незаконного розірвання контракту підтверджуються наступним. 15 липня 2015 року за вх.№19 Фонд отримав листа від Тимчасово виконуючого обов'язки керівника апарату ТОДА [PERSON] «Про розірвання контракту» на підставі того, що [PERSON], як керівник Фонду, ніби то не подавав на затвердження відповідачу річні фінансові плани підприємства, порядок та форма яких регулюється Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 березня 2015 року №205 і наказом Міністерства економічного розвитку України від 21 червня 2005 року №173. Разом з тим, в листі зазначається, що позивач своєчасно подавав на затвердження чергових сесій [PERSON] обласної Ради план використання бюджетних коштів на відповідний фінансовий рік (як приклад наведена 40-а сесія). Те, що наданий позивачем план використання бюджетних коштів є фінансовим планом підприємства, підтверджено інформацією, наданою Департаментом агропромислового комплексу облдержадміністрації, який є розпорядником коштів Фонду відповідно ч.5 п.2 Указу Президента України від 27 березня 1998 року № 222/98 «Про заходи щодо підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», п.7 одноіменної Постанови КМУ від 22 квітня 1997 року № 376 та п.2 Постанови КМУ від 19 вересня 2007 року № 1158 «Про затвердження Державної цільової програми розвитку українського села на період до 2015 року». Не дивлячись на це, [PERSON] вважає, що [PERSON] порушив положення розділу 2 пунктів 6.1, 6.2, 8 вищезазначеного контракту. Крім того, його звинувачують в тому, що він, як директор підприємства, не подавав звітів (яких саме, в які строки і кому невідомо), що ніби то унеможливлює здійснення контролю за виконанням показників ефективності використання і збереження майна і джерел формування коштів, а також майнового стану підприємства. Позивач не згідний з вимогами щодо дострокового розірвання контракту, так як з 16 липня 2015 року і до цього часу він постійно знаходиться на лікарняному і проходить стаціонарне лікування в [PERSON] обласній і [PERSON] районних лікарнях та Микулинецькій обласній фізіотерапевтичній лікарні реабілітації Тернопільської області (копії лікарняних листків додаються). Він пенсіонер, інвалід 3 групи каліцтва внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, учасник ліквідації аварії на АЕС 2 категорії і користується встановленими пільгами. Йому важко пересуватись. За час роботи у Фонді позивач не мав жодного дисциплінарного стягнення, лише подяки і премії, але його звільнили за невиконання посадових обов'язків, передбачених контрактом. На підставі викладеного [PERSON] просить суд поновити його на роботі, продовживши дію контракту між ним - керівником неприбуткового кредитно-фінансового підприємства, що є у державній власності [PERSON] обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] обласною державною адміністрацією на термін від 01 вересня 2014 року по 01 жовтня 2015 року, визнавши незаконними вимоги щодо звільнення позивача з посади за порушення умов контракту до закінчення терміну його дії, тобто до 01 жовтня 2015 року; стягнути з [PERSON] обласної державної адміністрації на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 8999,16 грн. 21 жовтня 2015 року позивач [PERSON] подав доповнення та уточнення позовних вимог, в яких просив суд поновити його на роботі, продовживши дію контракту з керівником підприємства, що є у державній власності від 01 вересня 2015 року, між [PERSON] керівником [PERSON] обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі і [PERSON] обласною державною адміністрацією, визнавши незаконними вимоги щодо звільнення [PERSON] з посади за порушення умов контракту до закінчення терміну його дії та скасувати розпорядження голови [PERSON] обласної державної адміністрації від 15 липня 2015 року №292-к «Про розірвання контракту та звільнення [PERSON]В.»; стягнути з [PERSON] обласної державної адміністрації на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 26\~096,88 грн., 11\~790,00 грн. компенсації за дострокове припинення контракту; 11\~790,00 грн. за вимушене лікування, а також 50 00,00 грн. грошового відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зіславшись на доводи, викладені в запереченнях проти позову, які приєднано до матеріалів справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідачів, суд встановив наступне. Щодо підсудності даної справи, то в судовому засіданні [PERSON] повідомив, що присягу державного службовця він не складав, ранг державного службовця йому не присвоювався, про що також відсутні записи в трудовій книжці позивача, а тому виниклий між сторонами спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно п.1.1. Статуту Державного підприємства [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації 01 грудня 2006 року №715, [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі створений відповідно до розпорядження голови [PERSON] обласної державної адміністрації від 30 листопада 1998 року №537 «Про заходи щодо підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». Засновником Фонду є [PERSON] обласна державна адміністрація (п.1.2. Статуту). Відповідно до п.1.3. Статуту Фонд є неприбутковою організацією із спеціалізованою кредитно-фінансовою діяльністю. Як передбачено п.п. 3.3.1. п. 3.3. Статуту, для виконання завдань Фонд надає довгострокові кредити сільським жителям області згідно із затвердженими правилами довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, складає розрахунки потреби в коштах для фінансування індивідуального житлового будівництва на селі та надає їх для узагальнення облдержадміністрації та Мінагрополітики, утримання апарату Фонду тощо. Управління Фондом здійснює голова, який призначається і звільняється з посади головою державної адміністрації шляхом укладання з ним контракту (п.5.1. Статуту). Як передбачено п.п. 5.2.1 п.5.2., п.п. 5.2.7. п.5.2. Статуту голова Фонду керує діяльністю Фонду і несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань, за формування фінансових звітів. 01 вересня 2014 року між [PERSON] обласною державною адміністрацією в особі голови [PERSON], з одного боку, та громадянином [PERSON] (далі - Керівник), з другого боку, укладено контракт про таке: [PERSON] призначається на посаду голови Державного підприємства [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на термін з 01 вересня 2014 року по 01 жовтня 2015 року. Пунктами 6.1., 6.2., 8 даного контракту передбачено, що керівник забезпечує складання в установленому порядку річного фінансового плану підприємства та подає його на затвердження обласній державній адміністрації; подає обласній державній адміністрації квартальну, річну фінансову звітність підприємства; щорічно подає обласній державній адміністрації звіт про результати виконання показників, передбачених контрактом, за встановленою формою. У разі невиконання передбачених контрактом показників, Керівник подає обласній державній адміністрації разом із звітом пояснення щодо причин їх невиконання. У разі систематичного невиконання Керівником без поважних причин обовязків покладених на нього цим контрактом, неподання на затвердження обласній державній адміністрації річного фінансового плану підприємства, він може бути звільнений з посади, а цей контракт розірвано з ініціативи обласної державної адміністрації, до закінчення терміну його дії (п.п. а, г п.26 Контракту). 19 червня 2015 року тимчасово виконувач обовязків керівника апарату обласної державної адміністрації звернувся до Державного підприємства [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі із запитом вих. №05-2769/07-11, в якому просить терміново надати інформацію з приводу подання Державним підприємством [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на затвердження обласній державній адміністрації річного фінансового плану підприємства на 2015 рік. Також 19 червня 2015 року тимчасово виконувач обовязків керівника апарату обласної державної адміністрації звернувся до Департаменту агропромислового розвитку обласної державної адміністрації, Департаменту фінансів обласної державної адміністрації, Департаменту архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та енергозбереження обласної державної адміністрації із запитами вих. №05-2769/07-11, в якому просить терміново надати інформацію з приводу подання керівником Державного підприємства [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на затвердження обласній державній адміністрації річного фінансового плану підприємства на 2015 рік. 19 червня 2015 року Департаменту фінансів обласної державної адміністрації надав відповідь №2-1-11/3-810 на запит тимчасово виконувача обовязків керівника апарату обласної державної адміністрації вих.№05-2769/07-11, згідно якої керівником Державного підприємства [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі річний фінансовий план підприємства на 2015 рік не подавався. Як вбачається із відповіді Департаменту архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та енергозбереження обласної державної адміністрації від 22 червня 2015 року під №01-9/1142 на запит тимчасово виконувача обовязків керівника апарату обласної державної адміністрації вих.№05-2769/07-11, річний фінансовий план на 2015 рік від Державного підприємства [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до Департаменту архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та енергозбереження обласної державної адміністрації не надходив. Інформація щодо стану підготовки вказаного плану та організації його затвердження державною адміністрацією у департаменті відсутня. 26 червня 2015 року Департамент агропромислового розвитку обласної державної адміністрації надав відповідь №01-91412.4 на запит тимчасово виконувача обовязків керівника апарату обласної державної адміністрації вих.№05-2769/07-11, у відповідності до якої Фонд не здійснює іншої господарської діяльності, повязаної з одержанням прибутку, тому ніколи не подавав річних фінансових планів підприємства, які передбачені п.6.1 контракту з керівником підприємства, що є у державній власності та обласною державною адміністрацією. Згідно відповіді Державного підприємства [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі №61 від 30 червня 2015 року на лист від 19 червня 2015 року, №05-2769/07-11, Фонд не здійснює іншої господарської діяльності, повязаної з одержанням прибутку, тому ніколи не подавав річних фінансових планів підприємства, які передбачені п.6.1 контракту з керівником підприємства, що є у державній власності та обласною державною адміністрацією. 13 липня 2015 року тимчасово виконувач обовязків керівника апарату обласної державної адміністрації звернувся до голови Державного підприємства [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі із повідомленням про розірвання договору, в якому зазначає, що керівник державного підприємства [PERSON] всупереч положенням контракту свої обовязки не виконував та не подавав на затвердження обласній державній адміністрації річні фінансові плани підприємства. А отже, відповідно до абзацу «г» пункту 26 контракту може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи обласної державної адміністрації, до закінчення терміну його дії, тобто до 01 жовтня 2015 року. Неподання директором підприємства звітів унеможливлює здійснення контролю за виконанням показників ефективності використання і збереження майна і джерел формування коштів, а також майнового стану підприємства. Враховуючи вищенаведене, контракт від 01 вересня 2014 року буде розірваний з ініціативи обласної державної адміністрації до закінчення терміну його дії. Згідно розпорядження голови обласної державної адміністрації від 15 липня 2015 року №292-к «Про розірвання контракту та звільнення [PERSON]В.» вирішено розірвати 15 липня 2015 року контракт з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 01 вересня 2014 року, укладений між [PERSON] обласною державною адміністрацією та громадянином [PERSON]; звільнити [PERSON] з посади голови Державного підприємства [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі 15 липня 2015 року за систематичне невиконання керівником без поважних причин обовязків, покладених на нього контрактом та неподання на затвердження обласній державній адміністрації річного фінансового плану підприємства. 15 липня 2015 року запис про звільнення з вказаних підстав зроблено у трудовій книжці [PERSON] Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. З урахуванням вимог КЗпП України у справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, у якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі достроково, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст.9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними. Таким чином, виходячи з особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання договору. Згідно з п.8 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з 01 вересня 2014 року і до звільнення 15 липня 2015 року працював на посаді голови Державного підприємства [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, засновником якого є [PERSON] обласна державна адміністрація, на умовах, укладеного між сторонами контракту. Звільнення позивача мотивовано тим, що він систематично не виконував без поважних причин обовязків, покладених на нього контрактом, та не подавав на затвердження обласній державній адміністрації річного фінансового плану підприємства. Під систематичним невиконанням трудових обовязків мається на увазі неодноразове здійснення цих вчинків. Таким чином, для звільнення з цих підстав необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення позивачем винного невиконання чи неналежного виконання умов контракту, чого в судовому засіданні не встановлено. Покликання представника відповідача на дії позивача, які мали місце поза межами контракту від 01 вересня 2015 року, судом до уваги не беруться, як такі, що суперечать нормам матеріального права та виходять за межі позовних вимог. З приводу неподання на затвердження [PERSON] обласній державній адміністрації річного фінансового плану підприємства суд вважає за доцільне розяснити, що контрактом, який укладено між сторонами, передбачено звільнення керівника Фонду з посади та його розірвання з ініціативи ТОДА, до закінчення терміну дії за неподання на затвердження обласній державній адміністрації річного фінансового плану підприємства (п.п. г п.26 Контракту). Приєднана до матеріалів справи переписка підтверджує факт неподання [PERSON] річного фінансового плану Фонду на 2015 рік. Згідно наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 березня 2015 року №205 фінансовий план підприємства складається за формою згідно з додатком 1 на кожний наступний рік з поквартальною розбивкою і відображає очікувані фінансові результати в запланованому році. Фінансовий план підприємства містить також довідкову інформацію щодо фактичних показників минулого та планових показників поточного року. Листами Департаменту агропромислового розвитку обласної державної адміністрації та безпосередньо Фонду, які судом досліджувалися та адресовані тимчасово виконувача обовязків керівника апарату обласної державної адміністрації інформовано останнього про те, що Фонд не здійснює іншої господарської діяльності, повязаної з одержанням прибутку, а тому ніколи не подавав річних фінансових планів підприємства, які передбачені п.6.1 контракту з керівником підприємства, що є у державній власності та обласною державною адміністрацією. Вказані обставини не є доказом вини [PERSON] в неподанні на затвердження [PERSON] обласній державній адміністрації річного фінансового плану підприємства, а свідчать про те, що останній не ухилявся від виконання умов контракту і надав в обґрунтування своїх дій мотивоване пояснення. Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення заявлених [PERSON] вимог частково, шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Голови [PERSON] обласної державної адміністрації від 15 липня 2015 року №292-к «Про розірвання контракту та звільнення [PERSON]В.»; поновлення позивача на роботі керівника підприємства [PERSON] обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на умовах контракту, укладеного 01 вересня 2014 року між [PERSON] обласною державною адміністрацією та [PERSON] З приводу посилань позивача на те, що його звільнення відбулося у період тимчасової непрацездатності, суд встановив, що згідно листків непрацездатності серії АГВ №157914 та серії АГВ №173021, в періоди з 16 липня 2015 року по 29 липня 2015 року та з 30 липня 2015 року по 04 серпня 2015 року [PERSON] перебував на лікуванні у [PERSON] університетській лікарні та Центральній районній поліклініці. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» містяться розяснення про недопустимість звільнення працівника у період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП України), які стосуються як передбачених ст.ст.40, 41 КЗпП України випадків, так і інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Разом із тим, зміст поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розкрито законодавцем у п.4 ст.36 КЗпП України, до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених ст.ст.40, 41 КЗпП України. Це виключає охоплення змістом терміну «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена в ст.ст. 40, 41 КЗпП України, або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Таким чином, виходячи з нормативного тлумачення п.п. 4, 8 ст.36, ч.3 ст.40, ч.3 ст.41, ст.ст.40, 41 КЗпП України та ураховуючи те, що між сторонами виник спір із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом п.8 ст.36 КЗпП України, а не у звязку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, норми ч.3 ст.40 КЗпП України на ці правовідносини не поширюються. За правилами ст. 235 КЗпП України середній заробіток за весь час вимушеного прогулу виплачується лише у випадках затримки видачі трудової книжки, неправильного формулювання причин звільнення. У відповідності до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року та абз.3 п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року (з наступними змінами та доповненнями), якими передбачено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які працювали на даному підприємстві менше двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час. Як вбачається із довідки №104 від 17 вересня 2015 року, виданої Державним підприємством [PERSON] обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, середньоденна заробітна плата позивача становить 269,04 грн. яку слід помножити на 97 днів прогулу = 26\~096,88 грн., які підлягають стягненню з ТОДА в користь [PERSON], як середній заробіток за час вимушеного прогулу, у звязку з його незаконним звільненням. Вимоги позивача про стягнення 11\~790,00 грн. компенсації за дострокове припинення контракту та 11\~790,00 грн. за вимушене лікування суд вважає такими, що заявлені передчасно, без обґрунтування їх належними та допустимими доказами, а тому відмовляє в їх задоволенні. Щодо заявленого [PERSON] розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд задовольняє в цій частині позовні вимоги частково, в розмірі 5\~000,00 грн., обґрунтовуючи свою позицію наступним. Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя (ст.237-1 КЗпП). У відповідності до положень ст.ст.16, 23 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої [PERSON] суд враховує, що внаслідок незаконних дій роботодавця у позивача порушились нормальні життєві звязки, звичний спосіб його життя, він відчував себе приниженим, тривалий час проходив лікування від отриманого стресу. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги у виниклому між сторонами спорі слід задовольнити частково: визнати незаконним та скасувати розпорядження Голови [PERSON] обласної державної адміністрації від 15 липня 2015 року №292-к «Про розірвання контракту та звільнення [PERSON]В.»; поновити [PERSON] на роботі керівника підприємства [PERSON] обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на умовах контракту, укладеного 01 вересня 2014 року між [PERSON] обласною державною адміністрацією та [PERSON]; стягнути з [PERSON] обласної державної адміністрації на користь [PERSON] 26\~096,88 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5000,00 грн. грошового відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial