Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обгрунтування своїх вимог вказує, що 2008 року його двоюрідний брат [PERSON] позичив у нього грошові кошти в сумі 2500 доларів США та 6000 гривень, які зобовязався повернути. Протягом 2010-2012 років [PERSON] повернув частину коштів: 500 доларів США та 6000 гривень. На неодноразові прохання повернути грошові кошти, відповідач відмовлявся, повідомляв, що повернути грошові кошти не в змозі у звязку з їх відсутністю. Покликаючись на те, що відповідачем сума позики не повернута, просить стягнути з [PERSON] 43055,09 гривень боргу за договором позики, три відсотки річних від вказаної суми та судових витрат в його користь. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що грошові кошти позичались для знайомих [PERSON] та [PERSON], які використовувались останніми. Дійсно, в 2010-2012 роках ним було повернуто частину грошових коштів: 500 доларів США та 6000 гривень. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З пояснень сторін, матеріалів справи встановлено, що 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого [PERSON] надав останньому позику у розмірі 2500 доларів США та 6000 гривень, а відповідач зобовязувався повернути позику. Крім того, згідно висновку про результати розгляду звернення громадянина [PERSON] від 15.07.2015 року вбачається, що при розгляді заяви останнього Луцьким РВ УМВ України встановлено, що [PERSON] дійсно позивач у [PERSON] 2500 доларів США та 6000 гривень та частину грошей повернув (а.с.6). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що дійсно його дядько [PERSON] позичав у його батька [PERSON] грошові кошти. Перед цим він просив позичити гроші у нього, однак він [PERSON] відмовив та порадив позичити гроші у батька. Згідно ст.1049 ЦК України позикодавець зобовязаний повернути позикодавцеві борг (грошові кошти в тій же самій сумі або речі, визначені родовими ознаками в тій же кількості, того ж роду та тієї ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З оглянутої довідки-розрахунку за 2012-2013 роки вбачається, що розрахунок трьох відсотків річних за час прострочення сплати боргу становить 3767,32 грн. (а.с.5). Встановлено, що на день розгляду справи судом частина боргу в сумі 500 доларів США та 6000 гривень повернуто.. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON]А, як позичальник, власноручно отримував від [PERSON] грошові кошти, він же особисто повертав частину отриманих грошових коштів, останній раз в грудні 2012 року, тобто вказані дії останнього свідчать про визнання боргових зобовязань перед позивачем, а тому позов слід задовольнити і стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 43055,09 грн. боргу за договором позики та три відсотки річних в сумі 3767,32 грн., всього: 46822,41 грн.. Твердження відповідача [PERSON], що грошові кошти ним позичались для інших громадян, не звільняє останнього від обовязку повернути позивачу [PERSON] позичені грошові кошти. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 487,20 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст.526, 530, 1046, 1048 ЦК України,

Outcome: approved