Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про встановлення факту мешкання, звільнення від сплати аліментів на утримання сина, визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню, стягнення аліментів на утримання сина, посилаючись на те, що він з 03.03.2000 р. по 04.04.2008 р. перебував у шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: син [PERSON] та донька [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] з народження хворіє на дитячий церебральний параліч нижніх кінцівок, не ходить, потребує постійного лікування та особливого догляду та поводження. Між подружжям виникали неодноразові спори щодо виховання, місця мешкання та утримання дітей. Так, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2010 р., яке набрало чинності 24.12.2010 р., визначено місце проживання сина [PERSON] та дочки [PERSON] з батьком - [PERSON] Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2012 року за апеляційною скаргою [PERSON] рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2010 р. скасовано. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] [INFO], по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15.07.2009 р. по 01.01.2011 р. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 15.05.2013 року рішення апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2011 року скасовано за нововиявленими обставинами в частині обмеження строку стягнення аліментів до 01 січня 2011 року. Ухвалено в цій частині нове рішення про стягнення аліментів у вказаній в рішенні сумі за період з 15 липня 2009 року по 01 січня 2011 року та з 27 вересня 2012 року по [INFO] року з урахуванням фактично сплачених сум. При ухваленні рішення від 15.05.2013 року, апеляційний суд Одеської області прийняв до уваги скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2010 р. про визначення місця проживання сина [PERSON] та дочки [PERSON] з батьком - [PERSON] та відмову йому в позові, однак не розглядав питання про фактичне мешкання дітей. На час розгляду цієї справи змінились фактичні обставини, які впливають на сплату аліментів з боку позивача. Син [PERSON] постійно мешкає з батьком, [PERSON] та знаходиться на його утриманні. Мати, [PERSON], у вихованні та утриманні сина участі не приймає. Незважаючи на це, відповідно до рішення суду, [PERSON] сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 2 000,00 грн. щомісяця, що вважає незаконним, у зв'язку з чим вимушений звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просять суд задовольнити ъх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 03.03.2000 р. по 04.04.2008 р. перебував у шлюбі з [PERSON]. Під час шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: син [PERSON] та дочка [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] з народження хворіє на дитячий церебральний параліч нижніх кінцівок. Між подружжям виникали неодноразові спори щодо виховання, місця мешкання та утримання дітей. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] [INFO], по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15.07.2009 р. по 01.01.2011 р., при визначенні терміну стягнення аліментів судова колегія прийняла до уваги рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2010 р., яким визначено місце проживання сина [PERSON] та дочки [PERSON] з батьком - [PERSON], що набрало чинності 24.12.2010 р. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2012 року за апеляційною скаргою [PERSON] на заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 10 грудня 2010 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Одеської міської ради, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради (орган опіки та піклування) про визначення місця проживання дітей, зміну місця проживання і передачу дітей, введення заборони та вчинення інших дій - заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2010 року у частині зміни місця проживання дітей, передачі дітей - скасовано, відмовлено [PERSON] у задоволенні позову. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2013 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Одеської міської ради, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей, зміну місця проживання і передачу дітей, введення заборони та вчинення інших дій, за касаційною скаргою [PERSON] на рішення апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2012 року - рішення апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2012 року залишено без змін. У зв'язку з прийняттям зазначених рішень 02 березня 2013 року представник [PERSON] звернувся до апеляційного суду Одеської області з заявою про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 19.07.2011 року за нововиявленими обставинами. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2013 року рішення апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2011 року скасовано в частині обмеження строку стягнення аліментів до 01 січня 2011 року, ухвалено в цій частині нове рішення про стягнення аліментів у вказаній в рішенні сумі за період з 15 липня 2009 року по 01 січня 2011 року та з 27 вересня 2012 року по [INFO] року з урахуванням фактично сплачених сум. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2013 року за касаційною скаргою [PERSON] на рішення апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2013 року, касаційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2013 року залишено без змін. З часу ухвалення вищеназваних судових рішень суттєво змінились обставини, які впливають на сплату аліментів з боку позивача. Донька [PERSON], у якої відсутні проблеми зі станом здоров'я, мешкає з [PERSON], але син [PERSON], який хворіє на дитячий церебральний параліч нижніх кінцівок, на теперішній час постійно мешкає з батьком та знаходиться на його утриманні. Факт мешкання [PERSON] з батьком, належних умов, створених батьком для розвитку та лікування дитини, утримання дитини за рахунок батька, добровільного усунення матері, [PERSON], від спілкування, виховання та утримання сина [PERSON], підтвердили [PERSON], який надавав пояснення в судовому засіданні, а також допитані в судовому засіданні свідки [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]. У відповідності із довідкою про склад сім'ї та прописку ОСББ «Маріїнський», [PERSON], [INFO], з 18.07.2011 р. зареєстрований та мешкає з батьком, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою від 13.05.2013 р. № 68 Одеського спеціалізованого дошкільного дитячого навчального закладу «Ясла-садок» № 248 компенсуючого типу Одеської міської ради, [PERSON] відвідував спеціальний навчальний заклад з 01.09.2011 р. по 31.08.2012 р. На протязі всього часу приводив та забирав дитину із дитячого закладу батько, [PERSON] Дитина доглянута, забезпечена одягом, взуттям, іграшками. Мати [PERSON] дитину до дитячого закладу не приводила та не забирала. Згідно із листом Комунального закладу «Одеська спеціальна школа-інтернат № 7 І-ІІ ступенів» від 14.05.2013р. № 223, [PERSON] навчається у школі з 01.09.2012р. по теперішній час. Усі відповідні документи до школи приніс батько, [PERSON] Батько постійно приводить сина у школу та забирає додому. В другій половині І семестру дитина була відсутня у школі. У цей період [PERSON] знаходився на операції у м. Сімферополі, якою займався теж батько. Відповідно до листа Комунального закладу «Одеської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 7 І-ІІ ступенів» від 28.02.2014 р. № 80, дитину привозить на навчання та забирає батько - [PERSON] Батько спілкується з вчителями, відвідує батьківські збори. У відповідності з Актом обстеження житлово-побутових умов квартири по [ADDRESS] служби у справах дітей Одеської міської ради від 09.07.2014 р., у зазначеному приміщенні проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 2005р.н. Загальна площа квартири 144 кв.м., 3 кімнати. Квартира чиста, охайна. Зроблено сучасний ремонт. Є достатня кількість меблів, побутової техніки. Наявні газ, водопровід, каналізація, ванна, ліфт, які знаходяться в справному стані. Для дітей створені всі необхідні умови для проживання, виховання та навчання. Встановлення факту проживання сина, [PERSON], з батьком, [PERSON], має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить обов'язок сплати аліментів на дитину. Як було вище зазначено, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2012 року відмовлено [PERSON] у позові про визначення місця проживання дітей, зміну місця проживання і передачу дітей. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що інтереси та головне, здоров'я сина [PERSON], як емоційне, так і фізичне, є визначним і вирішальним фактором при розгляді даного спору. З показань вищеназваних свідків судом встановлено особисту прихильність дитини до батька, син [PERSON] бажає мешкати саме з батьком, та відповідно складає єдину сім'ю. Батько постійно приділяв і приділяє більш особливу увагу в частині утримання, лікування та оздоровлення [PERSON]. Таким чином на підставі наданих доказів судом встановлюється факт постійного мешкання [PERSON] з батьком, [PERSON], та знаходження [PERSON] на утриманні батька, [PERSON] станом на час розгляду спарви. У відповідності до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За положеннями статті 181 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідно до ч. 4 статті 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За встановлення факту мешкання та утримання сина [PERSON] батьком, [PERSON], відсутні правові підставі сплачувати [PERSON] аліменти [PERSON] на утримання сина, який мешкає разом з батьком та останній повністю утримує його, лікує та піклується. Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Водночас, згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; відсутність у платника аліментів непрацездатних дружини, батьків, дітей; відсутність іншої дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] щодо звільнення його від сплати аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], які стягнуті з 27 вересня 2012 року відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2013 року, а також визнає виконавчий лист Малиновського районного суду м. Одеси від 03.06.2013 р. № 2-1555/2010 в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, позовну вимогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], суд вважає обґрунтованою, але задовольняє частково. За відсутності доказів про стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, [PERSON], в розмірі 643,00 гривень щомісячно, що дорівнює половині прожиткового мінімуму, встановленому законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» на дитину віком від 6 до 18 років. На підставі викладеного та

Outcome: partial