Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виселення його із будинку без\~ надання\~ іншого\~ жилого\~ приміщення. Свої вимоги мотивує тим, що являється власником житлового будинку в с. Саджава по вул. Франка,56 Богородчанського району Івано-Франківської області. З 2003 року у його будинок вселився співжитель дочки [PERSON] І,М., який у шлюбі з його дочкою не проживає, і за вказаною адресою не зареєстрований. Останні декілька років відповідач створив неможливі умови для проживання в будинку. Проживання з відповідачем стало нестерпним, оскільки останній зловживає алкогольними напоями, часто влаштовує сварки та бійки та принижує, через що неодноразово доводилося викликати працівників міліції. Останній раз відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді арешту на термін 5 діб. Однак заходи запобігання і громадського впливу на відповідача виявилися безрезультатними, а тому просить веселити його без надання іншого приміщення В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та вказав, що поведінка відповідача робить нестерпними і неможливими умови спільного проживання та використання житла. Просив позов задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивача\~ суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно з ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 157 ЖК України встановлено, що членів сімї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою ст.116 цього кодексу. Виселення проводиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до вимог ст.116 ЖК України виселення без надання іншого жилого приміщення можливе у випадку систематичного порушення громадянином правил співжиття, які роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи громадського впливу виявились безрезультатними. Систематичним порушенням є здійснення відповідачем двох або більше порушень правил співжиття протягом останнього року. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на будинковолодіння належить на праві приватної власності житловий будинок в с. Саджава по вул. Франка,56 Богородчанського району Івано-Франківської області. Згідно з довідкою Саджавської сільської ради в цьому будинку також зареєстровані дружина позивача, дві дочки та троє онуків. З 2003 року у його будинок вселився співжитель дочки [PERSON] І,М., який у шлюбі з його дочкою не перебуває, і за вказаною адресою не зареєстрований. Згідно із повідомленнями Богородчанського РВ УМВС та висновками [PERSON] неодноразово виносилися офіційні застереження про недопустимість вчинення антигромадської поведінки та вчинення конфліктів з позивачем. Також його було неодноразово притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення насильства у сімї. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що\~ відповідач без реєстрації проживає в будинку позивача, хоча фактично зареєстрований в [INFO] по місцю проживання його батьків. Вказали, що [PERSON] зловживає алкоголем і будучи у нетверезому стані вчиняє в будинку сварки з позивачем та його дружиною, внаслідок чого вони не можуть спокійно проживати у власному будинку. Неодноразові їх спроби вплинути на поведінку [PERSON]М результату не принесли. Оцінивши подані докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позивачем\~ доведено факт систематичного порушення відповідачем правил співжиття, що робить неможливим спільне проживання з ним в одному будинку. Агресивна поведінка відповідача, систематичне фізичне та психологічне насильство до позивача та членів його сімї свідчить про неможливість у інший спосіб забезпечити їх законні права.\~ Враховуючи зазначене вище, суд приходить до переконання, що відповідача слід виселити з належного позивачу житлового будинку без надання іншого жилого приміщення. У відповідності до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути в користь позивача суму сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 109 116, 156, 157 ЖК України, 391 ЦК України,

Outcome: approved