Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу в розмірі 103695 (сто три тисячі шістсот дев'яносто п'ять) грн. 90 коп. До суду від [PERSON] надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 129 272 грн. (сто двадцять дев'ять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 63 коп., покликаючись на те, що курс долара США до гривні України зріс, тому є необхідність збільшення позовних вимог. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що він перебував у дружніх відносинах з [PERSON] Відповідач звернувся до нього з проханням позичити грошові кошти для придбання вантажного автомобіля і розвитку бізнесу, а саме: [PERSON] попросив у нього в борг грошові кошти в розмірі 11000 (одинадцять тисяч) доларів США. Він погодився виконати прохання [PERSON] і 21.07.2013 року перерахував 11000 (одинадцять тисяч) доларів США на картку «Приватбанк» на ім'я матері [PERSON] - [PERSON] [PERSON] повідомив йому, що отримав переказані кошти і зауважив, що на днях повинен придбати вантажний автомобіль та на протязі місяця зможе повернути борг, однак відповідач своїх зобов'язань не виконав, а через деякий час взагалі перестав відповідати на його дзвінки. Пізніше йому стало відомо, що [PERSON] виїхав на тимчасові роботи у Польщу. В кінці листопада 2013 року його матері [PERSON] повідомили, що [PERSON] приїхав до м.Кузнецовська. Тоді його мати домовилася з відповідачем про зустріч і 02.12.2013 року, під час зустрічі з [PERSON], той повідомив матері, що через певні обставини не може повернути борг, однак вказав, що поверне борг через три дні. Також, при цій зустрічі, відповідач власноручно написав розписку про отримання грошових коштів в борг. Пізніше [PERSON] перевіз і свою сім'ю до м.Люблін Республіки Польща, де і на даний час проживає на підставі Шенгенської Візи. Коли він був за кордоном, то заїжджав до відповідача і повідомляв про судову справу. [PERSON] сказав, що в суд їхати не буде, а гроші віддасть тільки після прийняття судового рішення. Просить стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 129 272 грн. (сто двадцять дев'ять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 63 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні поясненням позивача [PERSON] та додатково вказав, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому є необхідність стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 129 272 грн. (сто двадцять дев'ять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 63 коп., оскільки на час розгляду справи курс долара США до гривні України збільшився. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомлений через ЗМІ про дату, час та місце розгляду справи, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Відповідач до суду не подавав заперечень на позов та доказів у справі. Під час розгляду справи були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] суду показала, що вона є матір'ю позивача. ЇЇ син [PERSON] прийшов до неї і повідомив, що його товариш [PERSON] просить в борг 11000 (одинадцять тисяч) доларів США. Після отримання її дозволу, син переслав [PERSON] обговорену суму грошових коштів на картку «Приватбанку», рахунок якої вказав сам відповідач. Після цього в обумовлений строк [PERSON] борг не повернув і з місяця на місяць почав переносити дату повернення боргу. В кінці листопада 2013 року їй повідомили, що [PERSON] знаходиться в м.Кузнецовську і тоді вона зателефонувала до відповідача, з яким домовилася про зустріч. [PERSON] призначив їй зустріч 02.12.2013 року о 19 год. 30 хв. біля магазину «Наш Край». На вказану зустріч вона пішла із подругою [PERSON] та дружиною сина. Під час зустрічі [PERSON] вказав, що за три дні поверне суму боргу, тобто 05.12.2013 року, і власноручно написав розписку, яку передав їй. Відповідач також пропонував лишити їй, як заставу, автомобіль на якому приїхав, однак транспортний засіб вона відмовилася брати, оскільки авто перебувало на реєстрації в Республіці Польща. 05.12.2013 року вона зателефонувала [PERSON] з приводу поверненя боргу і той повідомив їй, що у зв'язку з роботою він поїхав до Польщі, тому не в змозі повернути грошові кошти у визначений строк. Після цього [PERSON] на дзвінки не відповідає і борг до даного часу не повернув. Свідок [PERSON] суду показала, що 02.12.2013 року до неї зателефонувала [PERSON] і попросила піти з нею на зустріч щоб забрати гроші, які винні її сину [PERSON] за борговим зобов'язанням, на що вона погодилася. Біля 19 год. 30 хв. того дня, вона, [PERSON] та дружина [PERSON] пішли на зустріч з [PERSON] до магазину «Наш Край». При зустрічі [PERSON] повідомив, що борг не приніс і запевнив, що поверне отримані в борг кошти через три дні. Під час тієї зустрічі, [PERSON] власноручно написав розписку, за якою зобов'язувався повернути [PERSON] отриманні в борг грошові кошти до 05.12.2013 року та передав її [PERSON] Також відповідач пропонував [PERSON] залишити, як заставу, транспортний засіб на якому приїхав, однак [PERSON] відмовилася. Заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне: В судовому засіданні встановлено, що 21.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] відбулася домовленість про позику у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США. На підтвердження вказаної домовленості [PERSON] 21.07.2013 року було перераховано для [PERSON] грошові кошти в розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США на картку «Приватбанк», яка видана на ім'я матері відповідача [PERSON] Вказані обставини підтверджуються розпискою від 02.12.2013 року та дублікатом квитанції Кузнецовського відділення Рівненської філії ПАТ КБ «Приватбанк» від 26.12.2013 року, згідно якої вбачається, що [PERSON] 21.07.2013 року було перераховано 11000 (одинадцять тисяч) доларів США на ім'я [PERSON] У вказаному договорі позики (розписці) обумовлено, що відповідач має повернути борг до 05.12.2013 року. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст.1047 ЦК України визначає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що 21.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] відбулася домовленість про позику на суму 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США на підтвердження якої [PERSON] 02.12.2013 року власноручно була написана розписка, якою передбачено, що [PERSON] зобов'язується повернути борг в сумі 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США до 05.12.2013 року. На підставі викладеного, суд вважає, що [PERSON] не виконав умов письмової домовленості і до даного часу не повернув [PERSON] борг в сумі 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США. Згідно листа ТВБВ №10017/080 філії-Рівненського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» вбачається, що офіційний курс Національного банку України долара США до гривні станом на 14.00 год. 19.05.2014 року становить: 100 доларів США = 1175,2057 грн., тому позовні вимоги підлягають задоволенню згідно обрахунку за офіційним курсом Національного банку України долара США до гривні станом на 19.05.2014 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути суму боргу в розмірі 129 272 (сто двадцять дев'ять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 63 коп., що еквівалентно 11 000 (одинадцятьом тисячам) доларів США.

Outcome: approved