Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з заявою в якій просить суд: встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянки України, [INFO] року в м. Сімферополь АР Крим. Заява мотивована тим, що [INFO] року находячись на території АР Крим в м. Симферополь у родичів, померла мати заявниці [PERSON], внаслідок чого 25.10.2016 року відділом реєстрації смерті було видане свідоцтво про смерть невстановленого зразка. В грудні 2016 року представник [PERSON], з якою тривалий час мешкала мати заявниці, звернулася до відділу ДРАЦС по м. Мелітополю з заявою про державну реєстрацію смерті. Однак, оскільки смерть відбулася на території АР Крим, Мелітопольський відділ відмовив заявниці ц реєстраціє смерті, в зв'язку з відсутністю медичного свідоцтва про смерть встановленого зразка. Заявниця в судове засідання не з'явилася, від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд заяви за її відсутності, на її задоволенні наполягає. В судове засідання зацікавлена особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області не з'явилась, надавши заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення заяви про встановлення факту не заперечує Відповідно до ч.2 ст. 197 ЩІК України, у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлену вимогу слід задовольнити повністю. За ст. 256 ч. 1 п. 8 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ст. 259 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно п.1 ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначаються тимчасово окупованою територією. Згідно ч.2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. [INFO] померла [PERSON], [INFO], місцем смерті якої було м. Сімферополь, що підтверджується наступними документами, а саме: свідоцтвом про смерть, яке видане нелегітимними органами відділу реєстрації м. Сімферополя /а.с.8/. Дані документи не відповідають державному зразку та скріплені печаткою нелегітимного органу. [PERSON], [INFO] р.н являється матір'ю заявниці, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження./а.с. 9/ Заявниця звернувся до відділу РАЦС по м. Мелітополю Мелітопольського МУЮ із заявою про реєстрацію факту смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразка, однак 28.12.2016 року їй була надана відмова в зв'язку з невідповідністю наданих документів законодавству України, зокрема лікарського свідоцтва про смерть, форма якого затверджена МОЗ України. В разі відсутності вказаного документу заявнику рекомендовано звернутися до суду. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки для заявниці. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved