Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його відсутністю порозуміння між подружжям. Вказав, що примирення не бажає. На підставі вищевказаного просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Ухвалою суду від 26 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із призначенням судового засідання. З урахуванням того, що до розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, судом постановлено ухвалу про розгляд справи по суті та ухвалення рішення у справі з підстав визнання відповідачем позову, і прийняття такого визнання судом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] , актовий запис №19 від 11 березня 2016 року (а.с. 4). Інші відомості відсутні. Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на вільне перебування у шлюбі, вважаючи за необхідне розірвати шлюб, з підстав, вказаних у позові, позивач звернувся до суду. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, шлюб є добровільним, а тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо питання про право іменуватися післяшлюбним прізвищем, суд зазначає, що у відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, а відтак, позивачка не позбавлена права і надалі іменуватися післяшлюбним прізвищем, та зміна останнього можлива лише за її згоди, з огляду на що, суд не вбачає порушення такого права. Враховуючи викладене та

Outcome: approved