Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 06.07.2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Галицького районного управління юстиції у м. Львові, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 129. Від вказаного шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку, [PERSON] [INFO] . Вказує, на те, що позивач з відповідачем протягом останніх 9 років разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] разом із донькою [PERSON] . Відповідач на сьогоднішній день веде окреме господарство. За останні 9 років не виявляли бажання зберегти шлюб, проживати разом та вести спільне господарство не бажають. Вважає, що сім`я давно розпалася, шлюб існує формально. На адресу Галицького районного суд м. Львова 14 травня 2019 року надійшла заява від [PERSON] в якій заявник клопоче про залучення його до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] та просить суд надати [PERSON] та [PERSON] час на примирення строком на 6 місяців. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні викладені у позові. Просив суд позовні вимоги задовольнити, щодо заявленого клопотання [PERSON] про участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору заперечив та просив відмовити в задоволенні такого. [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позову не заперечила; щодо заявленого клопотання [PERSON] про участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - заперечила та просила відмовити в задоволенні такого. Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Враховуючи те, що в клопотанні не наведено доводів, яким чином рішення у справі вплине на його права та обов`язки, в задоволенні клопотання слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26.12.1987 року Відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 5199. Внаслідок різниці в характерах та поглядах на життя у сім`ї виник стійкий конфлікт, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, втратили почуття любові та поваги, миритися не бажають. Позивач з відповідачем протягом останніх 9 років разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved