Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (надалі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») про повернення строкового банківського вкладу та нарахованих за ним відсотків. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 жовтня 2013 року між сторонами укладено договір банківського вкладу «Японський» «Постійний» Здорова добавка» №667667/2013, згідно умов якого він передав банку 30000 грн. з виплатою 19,75 % річних. Одночасно між сторонами було укладено договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» №?26203190002750, предметом якого є відкриття на ім'я позивача іменного вкладного рахунку на умовах вкладу на вимогу «Для виплат» в національній валюті України №?26203190002750. 22 жовтня 2013 року [PERSON] виконав свої зобов'язання по договору депозиту, вніс в касу банку на рахунок [NUMBER] грошові кошти в сумі 30000 грн., протягом дії договору позивач поповнював його 5 разів, в результаті чого за період дії депозиту його загальна сума склала 100630 грн. За тиждень до закінчення терміну дії договору депозиту, а саме 15 квітня 2014 року позивач письмово повідомив відповідача про те, що не має наміру пролонговувати договір депозиту та 22 квітня 2014 року хоче забрати всю суму депозиту та відсотків за ним. 22 квітня 2014 року була припинена дія договору депозиту, вклад та нараховані відсотки в сумі 110 788 грн. 24 коп. було переведено на рахунок на вимогу №?26203190002750, після чого працівник банку повідомив [PERSON], що виплати з цього рахунку будуть проводитись кожного робочого дня по 1000 грн., оскільки в банку є проблема з наявністю готівки. За вказаних обставин, позивач просить суд позов задовольнити, стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк» в його користь суму вкладу в розмірі 100630,00 грн. та 10158,24 грн. нарахованих відсотків згідно договору депозиту. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просить задовольнити заявлений ним позов в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк» в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмові заперечення на позову заяву [PERSON], в яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, вважаючи їх незаконними, необґрунтованими та безпідставними. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступне. 22 жовтня 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Банк) та [PERSON] (Вкладник) укладено договір банківського вкладу «Японський» «Постійний» Здорова добавка» №667667/2013, згідно якого позивач передав банку 30000 грн. з виплатою 19,75 % річних. Згідно п.1.7. договору дата вимоги вкладником вкладу - 22 квітня 2014 року. Також 22 жовтня 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Банк) та [PERSON] (Вкладник) укладено договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» №?26203190002750, предметом якого є відкриття на ім'я позивача іменного вкладного рахунку на умовах вкладу на вимогу «Для виплат» в національній валюті України №?26203190002750. Пунктом 1.2. вказаного Договору передбачено, що грошові кошти, що обліковуються на Рахунку на вимогу, є вкладом на вимогу «Для виплат». Відповідно до п.1.5. цього Договору дата Вимоги Вкладником Вкладу на вимогу - на першу вимогу Вкладника. Як вбачається із квитанцій №973502 від 22 жовтня 2013 року та №1022655 від 23 жовтня 2013 року, [PERSON] передав кошти на вклад по угоді №667667/2013 в сумі 30 000 гр. та 60 000 грн. Відповідно до квитанції №1025314 від 20 грудня 2013 року [PERSON] поповнив вклад по угоді №667667/2013 на суму 2 510 грн. 21 січня 2014 року [PERSON] поповнив вклад по угоді №667667/2013 на суму 5 010 грн. (квитанція №897235 від 21 січня 2014 року). 18 лютого 2014 року [PERSON] поповнив вклад по угоді №667667/2013 на суму 2 600 грн., про що свідчить квитанція №901673 від 18 лютого 2014 року. Квитанцією №662459 від 14 березня 2014 року підтверджено те, що [PERSON] поповнив вклад по угоді №667667/2013 на суму 510 грн. Згідно виписки з вкладного (депозитного) рахунку по договору банківського вкладу «Японський» №667667/2013 від 22 жовтня 2013 року, загальна сума вкладу, що надійшла від вкладника [PERSON], станом на 22 квітня 2014 року становить 100630,00 грн. сума нарахованих (перерахованих)/надлишково нарахованих процентів по договору складає 10158,24 грн. 15 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до голови правління ПАТ «ВіЕйБі Банк» із заявою, в якій повідомив, що 22 квітня 2014 року закінчується термін його депозитного договору, пролонгувати який позивач не має наміру. Він, як Вкладник, має право на отримання даного вкладу та відсотків в повному обсязі однією виплатою 22 квітня 2014 року. На виконання умов договору [PERSON] просить підготувати в касі відділення №5 в м.Тернополі для виплати суми депозиту та відсотків за ним, які відповідачем не виплачено. Таким чином ПАТ «ВіЕйБі Банк» порушено взяті на себе зобов'язання за договором банківського вкладу «Японський» «Постійний» Здорова добавка» №667667/2013 від 22 жовтня 2013 року. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором ч.1 ст.1058 ЦК України). В силу ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. За умовами п.1.7. укладеного між сторонами договору банківського вкладу, строк його дії складав 6 місяців від дати внесення вкладу на відповідний рахунок, тобто до 22 квітня 2014 року. Судом встановлено, що позивач до закінчення строку дії договору - 15 квітня 2014 року, звернувся до банку із заявою про повернення банківського вкладу та нарахованих за ним відсотків, чим засвідчив свої наміри припинити дію договору. У зв'язку з цим ПАТ «ВіЕйБі Банк» був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору - 22 квітня 2014 року, що відповідачем не зроблено. За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені і такі, що відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки на момент розгляду справи відповідач своїх зобов'язань за договором банківського вкладу «Японський» «Постійний» Здорова добавка» №667667/2013 від 22 жовтня 2013 року перед позивачем не виконав, а тому порушені права вкладника підлягають захисту в судовому порядку шляхом стягнення з ПАТ «ВіЕйБі Банк» в користь позивача суми вкладу в розмірі 100630,00 грн. та 10158,24 грн. нарахованих відсотків згідно договору депозиту. Судовий збір в розмірі 1108 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Заявлене відповідачем клопотання про направлення цивільної справи №607/6580/14-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про повернення строкового банківського вкладу та нарахованих за ним відсотків за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва, суд вважає безпідставним, виходячи з таких міркувань. Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Глава І розділу ІІІ ЦПК України визначає правила підсудності справ, що підлягають розглядові в порядку цивільного судочинства. За загальним правилом територіальної підсудності, встановленим ч.2 ст.109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням. Разом з тим, статтею 110 ЦПК України передбачені правила альтернативної підсудності, зокрема згідно частини п'ятої цієї статті позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. У відповідності до роз'яснень, викладених в абз.2 п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року, якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду. Встановлено, що спір між сторонами виник з приводу виконання ПАТ «ВіЕйБі Банк» зобов'язань за договором банківського вкладу «Японський» «Постійний» Здорова добавка» №667667/2013 від 22 жовтня 2013 року. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 квітня 1996 року (зі змінами) «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку. Виходячи з вищенаведеного, вкладник за договором банківського вкладу є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки. Відповідно захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Згідно з п.13 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Згідно з п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування. Таким чином, позивач, застосовуючи правила альтернативної підсудності, правомірно звернувся з позовною заявою до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться його місце проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved