Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що він на підставі договору купівлі-продажу 13.07.2018року набув у власність квартиру [ADDRESS] . Вже після укладення договору купівлі-продажу та проведення Державної реєстрації права власності йому стало відомо, що у кімнаті №347 колишнього гуртожитку значиться зареєстрованим [PERSON] . Так, до 19.12.2007року будинок [ADDRESS] був гуртожитком та одна із кімнат його квартири мала номер 347. Рішенням виконкому Харківської міської ради №1278 від 19.12.2007року будівлю за вказаною адресою виключено із числа гуртожитків, присвоєно статус жилого будинку. Відповідач вже давно виїхав з гуртожитку та тривалий час там не мешкає, тобто втратив право користування житловою площею. [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] 347, яка є однією із кімнат квартири [ADDRESS] не проживає, особисті речі відповідача у приміщенні відсутні, технічним станом квартири не цікавиться, ремонтні роботи не проводить. Як йому стало відомо [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Він, як власник квартири бажає використовувати квартиру для особистого проживання членів його родини та той факт, що в ній досі зареєстрований відповідач перешкоджає йому користуватись своєю власністю. Відповідачем [PERSON] було надано відзив на позов, в якому останній просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, з тих підстав, що він мешкає та зареєстрований в кімнаті (квартирі) [ADDRESS] з 23.01.1996 року до теперішнього часу. З 19.12.2007року будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі звернення балансоутримувача ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд» був виключений з числа гуртожитків. Рішенням Виконавчого комітету Московської районної в м. Харкові ради від 23.02.2010року він визнаний наймачем квартири [ADDRESS] відповідно до рішення Московського районного суду м.Харкова від 28.08.2009року, яким за ним визнано право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Ця квартира його єдине місце мешкання, іншого місця мешкання він не має, нікуди з квартири не вибував. Квартирою опікується, робить ремонтні роботи, сплачує комунальні послуги. Власником будинку [ADDRESS] є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, будинок знаходиться на балансі ПАТ «Трест «Південзахіденергобуд». Позивач зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS] , та коли будинок був гуртожитком, ніби то одна із кімнат його квартири мала номер 347, однак доказів цього не надає. Адреса будинку в тому числі номери кімнат в будинку його власником не змінювались. Дійсно органом самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б» м.Харків, всупереч вимогам Закону самовільно була змінена нумерація кімнат в будинку. Але зміна нумерації в будинку була відмінена рішенням Господарського суду Харківської області від 31.10.2016року, яким визнано незаконним дії Органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б» щодо проведення перенумерації кімнат у житловому будинку по [ADDRESS] , визнано незаконним дії КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» по виготовленню 10.11.2009 року технічного паспорту по [ADDRESS] . За зміною нумерації його кімната №347 була нібито перенумерована у квартиру [ADDRESS] не на [ADDRESS] , яка нібито належить позивачу. Захист його права користування у зазначеній кімнаті №347 здійснений рішенням Апеляційного суду Харківської області від 17.09.2017року, яким рішення Московського районного суду м.Харкова від 01.12.2011року в частині задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] скасовано та постановлено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Вказаним рішенням встановлено, що Органом самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б», у 2009 році була змінена нумерація кімнат на 254 квартири вказаного будинку, у тому числі кімната № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] ніяк не пересікається з правом власності позивача у квартирі [ADDRESS] цього ж будинку. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 28.12.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 14.05.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача - Гармаш О.О. в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила у його задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві. Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради Управління ведення Реєстру територіальної громади в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просить розглянути справу у відповідності до норм матеріального та процесуального права без участі представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Представники третіх осіб Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, Публічного акціонерного товариства «Трест Південзахіденергобуд» в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заслухавши представників сторін, свідка [PERSON] з боку позивача, свідка [PERSON] з боку відповідача, та свідка [PERSON] з боку обох сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіє паспорту /Том 1, а.с.14-15/. Відповідно до копії Договору купівлі-продажу від 13.07.2018року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О., зареєстрованого в реєстрі за №3687 та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , а.с. 20,21/. Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта та копією довідки про реєстрацію місця проживання /Том 1, а.с.143,153/. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 28.08.2009року за [PERSON] визнано право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зобов`язано [ADDRESS] , укласти з ним договір найму на вищевказане житлове приміщення. Рішення набрало законної сили /Том 1, а.с.150/. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Московської районної у м.Харкові ради за №22/10 від 23.02.2010року [PERSON] визнано наймачем квартири [ADDRESS] Том 1, а.с.151/. На підтвердження свого користування квартирою [ADDRESS] , [PERSON] були надані копії квитанції про сплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] ), вимоги про оплату, копії конвертів про надсилання йому кореспонденції за адресою: [ADDRESS] , а.с.154-168, 171-178/. Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.10.2015року у справі №922/4841/15, яке набрало законної сили, задоволено позов прокурора Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області: визнано незаконним дії Органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б» щодо проведення перенумерації кімнат у житловому будинку по [ADDRESS] ; визнано незаконним дії КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» по виготовленню 10.11.2009 року технічного паспорту на будинок по [ADDRESS] ; зобов`язано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» провести повторні обміри і виготовити новий технічний паспорт на вказаний будинок відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001року за №582/5773 /Том 1, а.с. 110-122/. Також, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 27.09.2017року, рішення Московського районного суду м.Харкова від 01.12.2011року, зокрема, в частині задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] скасовано та постановлено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Вказаним рішенням встановлено, що рішенням Московської районної в м.Харкові ради від 28.10.2008року було створено Орган самоорганізації населення - Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б», яким у 2009 році була змінена нумерація кімнат на 254 квартири вказаного будинку, у тому числі кімната № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] /Том 1, а.с.123-133/. Згідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що особа має право користуватися відповідним житлом лише за наявності у неї права приватної власності на дане житло, або за умови набуття статусу члена сім`ї власника відповідного будинку (квартири). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] з 1996 року. [PERSON] вона не знає, та з позивачем [PERSON] особисто не знайома. Їй відомо, що раніше в квартирі [ADDRESS] проживавала сім`я [PERSON] , хто на наступний час проживає у квартирі [ADDRESS] їй невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] вона знайома з 1996 року. З [PERSON] вона особисто не знайома. З 1994 року по кінець 2000року вона проживала за адресою [ADDRESS] . Оскільки вони з [PERSON] спілкуються, вона приходить до нього у гості, тому їй відомо, що останній постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться на 4 поверсі, у квартирі знаходяться його особисті речі, меблі та інше. Як їй відомо кімната [ADDRESS] була перенумерована на [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] він знайомий з 1996 року, вони разом працювали у Трест Південзахіденергобуд. З [PERSON] він не знайомий. [PERSON] з 1996року постійно проживає у кімнаті [ADDRESS] , що знаходиться на 4 поверсі. Крім того зазначив, що знайомий із Хандешиним, який також мешкає за адерсою: [ADDRESS] , кімнати [ADDRESS] та 497, які знаходяться на 9 поверсі будинку. Однією із засад судочинства, регламентованих п. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. За правилами ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи зазначене, суд не бере до уваги письмової пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , оскільки такі докази отримані з порушенням порядку, встановленого законом. Звертаючись до суду за захистом своїх прав, [PERSON] вказує на те, що він є власником квартири [ADDRESS] , та коли будинок був гуртожитком, одна із кімнат його квартири мала номер 347. Вказану квартиру позивач придбав на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2018 року. Однак, надані позивачем суду докази, зокрема довідка від 22.10.2018року, копії матеріалів перевірки ЖЄО «26206 (том 1, а.с.22, 197-204), не є достатніми та не підтверджують право власності позивача на кімнату [ADDRESS] . Таким чином, суд приходить до висновку що позивачем [PERSON] не доведено право вимоги до відповідача [PERSON] , про визнання останнього таким що втратив право користування та зняття його з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а тому відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed