Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 02.05.2015 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 8. Від шлюбу у них народилися дитина син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникали та виникають сварки і суперечності, свідком яких нерідко стає їх неповнолітня дитина. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивач вказує, що спору щодо визначання місця проживання дитини між ними немає та за спільною їх згодою дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. Майнових спорів між ними немає. Шлюб вони розривають вперше та примирення вважає неможливим. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без його участі та розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, зазначивши, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано 02.05.2015 року у виконавчому комітеті Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 8, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02.05.2015 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.01.2017 року). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, яка проти цього не заперечує, що дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дитини, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved