Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 20.11.2008 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області актовий запис № 1849. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них виявилися різні погляди на життя, а також на вирішення різних життєвих питань. Шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, а тому, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 17.05.2019 року справу прийнято до провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та просила справу розглянути в підготовчому судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно\~ст. 110 СК, один\~з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно\~ст. 112 СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 1849 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згоди про місце проживання яких між сторонами досягнуто. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Майновий спір буде вирішуватись в окремому порядку. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнала та не заперечувала проти задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін.

Outcome: approved