Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що останнім часом спільне життя з відповідачем не склалося, подружжя має різні погляди на життя, різні уподобання та смаки, останнім часом сторони не можуть знайти спільної мови та спільних інтересів, внаслідок чого наше подальше спільне життя стало неможливим. Вказує, що з січня 2020 року припинили шлюбні стосунки, перестали разом проживати та вести спільне господарство. Позивач вважає, що на шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, збереження шлюбу вважає неможливим. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року відкрито провадження у справі № 753/353/21, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання 16 лютого 2021 року. У судові засідання 16 лютого 2021 року та 11 березня 2021 року позивач не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов не надіслав, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Про день, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 2 червня 2005 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 905. За час перебування у шлюбі у них народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, позивач та відповідач втратили почуття любові та взаєморозуміння, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені, шлюб існує лише формально, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Відповідно до частини 1 статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтями 21, 24 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що шлюб фактично припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, а отже наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не просила про відновлення їй дошлюбного прізвища. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved