Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 02 червня 2018 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з Відповідачем і збереження шлюбу є неможливими. Примирення між ними неможливе. Від шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] .. У судове засідання Позивач не з`явилася, при цьому нею подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши при цьому, що позовні вимоги підтримує повністю, дітей віком до одного року не мають, спору щодо місця проживання дитини також не мають, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує, після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на « [PERSON] ». Відповідач будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи по суті в порядку частини одинадцятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відзиву на позов не надіслав. Ухвалою суду від 27 січня 2020 року суд вирішив розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 червня 2018 року Глухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 58(а.с.3). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.9). На час розгляду справи на утриманні Позивача та Відповідача немає дітей віком до одного року. З позовної заяви вбачається, що у зв`язку з непорозумінням, суперечками, існуванням розбіжностей в інтересах, в поглядах на життя, спільне життя сторін стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків, примирення між ними неможливе. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін та спільної дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved