Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з майна, в якій просить звільнити з-під арешту квартиру за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, під час вчинення нотаріальних дій, ним було виявлено, що він не може оформити спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки у відповідному реєстрі обтяжень наявна заборона на відчуження належної батькові 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Підставою виникнення обтяження стала ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (суддя Мазур В.С.) від 25.12.2007 року про забезпечення позову по цивільній справі №3629. Вищевказана цивільна справа розглянута судом, але при прийняті рішенні засоби забезпечення позову не скасовано. Позивачу відомо, що відповідач зверталась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою про скасування заходів забезпечення позову, але ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя їй було відмовлено у задоволенні заяви з причин того, що ухвала або її копія не збереглись в архіві суду у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. В зв`язку з тим, що при прийнятті рішення не було вирішено питання про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, враховуючи, що ухвала суду про накладення арешту від 25.12.2007 року у справі № 3629 не збереглась, беручи до уваги, що існуючий арешт унеможливлює оформлення спадщини позивачем та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, позивач вимушений звернутись до суду з цією позовною заявою, оскільки в іншому порядку це питання вирішити неможливо. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 20.10.2021 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя залучено до участі в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з майна в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Третю Запорізьку державну нотаріальну контору. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає та просять позов задовольнити в повному обсязі та прийнятим рішення на підставі обставин викладених у позові та за наявними в матеріалах справи письмових доказів. Відповідач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та встановленим законом порядку. Від представника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі забрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в м. Запоріжжі помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.10.2014 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Позивач - [PERSON] являється сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.01.1996 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38701831 від 22.10.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Під час вчинення позивачем нотаріальних дій, ним було виявлено, що він не може оформити спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки у відповідному реєстрі обтяжень наявна заборона на відчуження належної батькові 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно до листа Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перевіркою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що 25.01.2008 року за №6460412 реєстратором Третьої Запорізької державною нотаріальною контори накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , підставою виникнення обтяження стала ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2007 року про забезпечення позову по цивільній справі №3629. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2008 року № 2-443/2008 (попередня реєстрація за № 2-3629/2007) позовні вимоги [PERSON] задоволено. Зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] та [PERSON] квартирою за адресою: [ADDRESS] . Вселено [PERSON] та [PERSON] у квартиру за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] надати [PERSON] , після набрання рішенням законної сили, ключі від усіх замків вхідних дверей у квартиру за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано Відділ громадянства міграціі і реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ЗГУ УМВС України в Запорізькій області зареєструвати [PERSON] та [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Однак, при прийняті вищезазначеного рішенні засоби забезпечення позову не скасовано. Відповідач [PERSON] зверталась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою про скасування заходів забезпечення позову, але ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2021 року їй було відмовлено у задоволенні заяви з причин того, що ухвала або ї копія не збереглись в архіві суду у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Заповіту [PERSON] не залишив. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач, [PERSON] . Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір оформити право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька [PERSON] , проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно зі ст. 1218, ч.5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно положень ст. 50 ч. 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент завершення виконавчого провадження), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача, внаслідок чого він позбавлений права володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з квартири за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи та аналізуючи всі надані докази, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, оскільки позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved