Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, 02.02.2007 році був укладений шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №27. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на його утриманні. Спільне життя не склалось, на протязі останнього 2017 року сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин у березні 2018 року. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Спільне господарство та сумісне проживання припинено, майнових спорів не має. Позивач просить розірвати шлюбу, а також стягнути з відповідача на свою користь сплачені судові витрати. В підготовчому судовому засіданні позивач та його представник наполягали на позивних вимогах та просили розірвати шлюб, на стягненні судових витрат з відповідача не наполягали Відповідачка та її представник в підготовчому судовому засіданні позов визнали. Відповідачка [PERSON] пояснила, що на даний час з позивачем проживають за одною адресою, шлюбні відносини припинені з 01.02.2018р, але спільне господарство ведеться до даного часу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 лютого 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, актовий запис №27, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ЖС №029244 виданого 02.02.2007 р. (а.с.4) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №260690 видане повторно 10 липня 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. (а.с.5) Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя та сімейні відносини. Шлюбні відносини між сторонами припинені в лютому 2018 року, шлюб носить формальний характер, примирення сторони не прагнуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідачка позов визнає, також просить шлюб розірвати. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved