Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Хмельницької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] [INFO], вказавши, що з 5 серпня 2001 року вона та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому Чорно острівською селищною радою, про що у книзі реєстрації зроблений актовий запис №12. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 3 червня 2002 року. Фактично шлюбні стосунки було призупинено ще до народження доньки, але офіційно шлюб з нею та відповідачем було розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 10 березня 2005 року. В пологовий будинок після народження доньки відповідачем не з'являвся і не цікавився її здоров'ям, хоча донька знаходилася в реанімаційному відділенні протягом тижня та до місяця на лікуванні. Після виповнення дитині 1,5 місяців 1,5 місяця відповідач (один раз у житті) відвідав доньку вдома, але не бажав ні підійти до неї, ні взяти її на руки. З 2002 року по сьогоднішній день відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не вітам з днем народження та іншими святами, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною, не цікавився справами у школі і рівнем здобутих знань, не приймав участі у її вихованні. В пересічних зустрічах на вулиці грубо ігнорує її, не бажає навіть підійти, щоб познайомитися. На сьогоднішній день дитині уже 13 років, вона не знає батька і не має до нього жодних почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні вказав, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши думку учасників процесу, пояснення малолітньої [PERSON], яка в судовому засіданні вказала, що вона ніколи з батьком не спілкувалася, бачила його лише один раз на вулиці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] (до укладення шлюбу прізвище [PERSON]) та [PERSON] перебували у шлюбі з 5 серпня 2001 року по 10 березня 2005 року. Батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO] є [PERSON]. Батько дитини ухиляється від виховання дитини, не виявляє щодо доньки батьківської турботи, не турбується про неї, не цікавиться життям та здоров'ям, створенням умов для належного фізичного та духовного розвитку, не цікавиться навчанням. Відповідно до характеристики [PERSON] від 11.06.2015 року виданої Чорноострівським навчально-виховним комплексом - [PERSON] навчається у закладі протягом 2008-2015 років. Вихованням повністю замається мати, батько дитини жодного разу у навчально-виховному закладі не з'явився, навчанням та вихованням доньки не цікавиться. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Хмельницької міської ради № 01-34-1749/15 від 08.10.2015 року позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] [INFO] є доцільним і відповідає інтересам дитини. Доказів тому, що [PERSON] створюються перешкоди відповідачу у спілкування з донькою до суду не надано. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої [PERSON] [INFO], а тому в силу ст.164 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно дитини..

Outcome: approved