Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказував, що 05.04.2002 року зареєстрував шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Малорожинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий №1. У шлюбі народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], які проживають та будуть проживати з відповідачем, а він надає і буде надавати матеріальну допомогу на їх утримання в добровільному порядку. Посилався на те, що прожили з відповідачем більше десяти років, однак нормальне сімейне життя з нею так і не склалося. На протязі останнього часу сімейне життя поступово погіршувалося, в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Він наполягає на розірванні шлюбу, збереження та існування шлюбних відносин з відповідачем вважає неможливим. На примирення не згідний, оскільки це суперечить його інтересам. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований у виконавчому комітеті Малорожинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий №1. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини просив позов задовольнити, на примирення не згідний, оскільки проживає з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, на примирення не погодилася, просила залишити шлюбне прізвище. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.04.2002 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Малорожинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №1, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] від 05.04.2002 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 07.11.2006 року, серія [NUMBER] від 01.11.2006 року та серія [NUMBER] від 22.04.2009 року, виданих виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, разом не проживають протягом місяця, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідні, а отже ї їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved