Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Стахановської міської ради про визнання права власності на квартиру, посилаючись на наступне. Він до початку проведення антитерористичної операції був зареєстрований та проживав в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], свідоцтво про право власності на яку йому було видано 06 червня 2014 року Управлінням житлово-комунального господарства Стахановської міської Ради. Оскільки з проведенням антитерористичної операції реєстрація його права власності в Державному реєстрі речових прав не відбулася, тому він звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради. Однак в реєстрації зазначеної квартири йому було відмовлено, у звязку з тим, що квартира перебуває у власності Стахановської міської Ради і переоформлення на імя позивача не відбулося. Позивач вважає, що набув право власності на законних підставах та просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач присутній не був, просив розглянути справу без його участі та задовольнити його позовні вимоги. В судове засідання відповідач не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку із наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією паспорту громадянина України серії ЕН № 077914, виданого Стахановським МВ УМВС України в Луганській області 04.01.2002, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 15.04.2014 року за адресою: [ADDRESS]. 08 квітня 2014 року виконавчим комітетом Стахановської міської Ради був виданий [PERSON] ордер на житлове помешкання № 4914 серія АЛ, жилою площею 17,1 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Підставою для видачі ордеру було рішення виконкому від 01.04.2014 № 128. Згідно із копією розпорядження УЖКГ Стахановської міської ради позивачу було передано у приватну власність квартиру за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК № 542969, виданого 06.06.2014 Управлінням житлово-комунального господарства Стахановської міської Ради, право приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 29, 2 кв. м, житловою площею 16,7 кв. м належить [PERSON]. 16 серпня 2016 року рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 30954368 [PERSON] було відмовлено в державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки в Державному реєстрі речових прав наявна інформація щодо реєстрації права комунальної власності на зазначену квартиру за Територіальню громадою м. Стаханова в особі Стахановської міської ради. Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; частини 2 - кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно норм частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач, звертаючись до суду із позовом, може скористатись конкретним способом захисту свого порушеного права, який визначений статтею 16 ЦК України, або договором чи спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно статті 392 ЦПК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З позовної заяви вбачається, що право власності на спірну квартиру, яка є нерухомим майном, було передано позивачеві органом місцевого самоврядування. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на однокімнатну квартиру є законними та обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити. При цьому суд вважає за необхідне вказати адресу квартири саме в місті Кадіївка, адже станом на час розгляду справи місто Стаханов Луганської області перейменовано у місто Кадіївка. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд враховує, що позовні вимоги задоволено, однак позивачем не було надано доказів понесення ним судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Outcome: approved