Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до Військової частини [NUMBER] про визнання протиправним та скасування протоколу №10 засідання житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (військова частина [NUMBER] ) від 03 грудня 2020 року, скасування наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 18 грудня 2020 року №208 в частині зняття позивача із сім`єю з квартирного обліку та зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги мотивував тим, що він є пенсіонером Збройних Сил України, особою з інвалідністю І групи та перебуває на військовому обліку у Вінницькому об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, а на пенсійному обліку - в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Позивач звільнений з військової служби 23 листопада 2004 року у запас (за станом здоров`я) у зв`язку із реформуванням Збройних Сил України та залишений на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок Міністерства оборони України. До 03 грудня 2020 року позивач перебував на квартирному обліку у військовій частині [NUMBER] із складом сім`ї чотири особи (позивач, дружина, дочка, онук). Рішенням житлової комісії відповідача, оформленим протоколом №10 від 03 грудня 2020 року, позивача знято з квартирного обліку із складом сім`ї чотири особи у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Зазначене рішення затверджене наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 18 грудня 2020 року №208. Одночасно позивач зазначає, що за сімейними обставинами в 2007 році змушений переїхати до хворої матері в смт Олексієво-Дружківку Донецької області для здійснення догляду за останньою після смерті батька. В 2016 році мати позивача померла, а в 2017 році з позивачем трапився інсульт (паралізовано обидві ноги та ліва рука, права рука частково втратила рухливість). Внаслідок зазначених обставин дружина позивача зареєструвала місце свого проживання в будинку батьків позивача, який [PERSON] отримав у спадщину після смерті батьків. В жовтні 2020 року позивач отримав від відповідача витяг з протоколу засідання житлової комісії №9 від 30 вересня 2020 року, відповідно до якого члену житлової комісії доручено детально вивчити документи, що стосуються облікової справи [PERSON] та на черговому засіданні доповісти пропозиції щодо подальшого перебування на квартирному обліку. Наприкінці грудня 2020 року позивач отримав повідомлення від 22 грудня 2020 року про зняття його з квартирного обліку. Рішення відповідача про зняття позивача з квартирного обліку оскаржене останнім до Міністерства оборони України, наразі за наслідками розгляду скарги [PERSON] отримав листа від 05 лютого 2021 року відповідно до якого в діях житлової комісії військової частини [NUMBER] порушень чинного законодавства не встановлено. Вищезазначені дії відповідача позивач вважає протиправними та просить визнати протиправним і скасувати протокол №10 від 03 грудня 2020 року засідання житлової комісії Командування ПС Збройних Сил України щодо зняття [PERSON] із складом сім`ї чотири особи з квартирного обліку у військовій частини [NUMBER] , скасувати наказ командувача ПС Збройних Сил України від 18 грудня 2020 року №209 в частині зняття [PERSON] із складом сім`ї чотири особи з квартирного обліку у військовій частини [NUMBER] , зобов`язати житлову комісію військової частини [NUMBER] на черговому засіданні поновити [PERSON] із складом сім`ї чотири особи на квартирному обліку у військовій частини [NUMBER] із збереженням попереднього часу перебування на обліку, зобов`язати Командування ПС Збройних Сил України оголосити наказом про поновлення [PERSON] на квартирному обліку, про що повідомити позивача письмово, зобов`язати житлову комісію розглянути питання надання [PERSON] житлового приміщення або грошової компенсації за належне йому жиле приміщення (а. с. 1-10). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб (а. с. 36). Відповідач скористався своїм правом, передбаченим положеннями ст. 178 ЦПК України, та 20 травня 2021 року його представником надано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнає. Також зазначив, що позивач на квартирному обліку перебував у військовій частині [NUMBER] ( [NUMBER] ) у м. Вінниця з 20 січня 1993 року та з 29 листопада 2004 року звільнений з лав Збройних Сил України та виключений із списків особового складу військової частини. Внаслідок перевірки облікової справи позивача та здійснення звернень до державних установ відповідачем встановлено, що дружина позивача з 06 вересня 2016 року знята з реєстрації в м. Вінниці та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідно до акту перевірки житлових умов від 13 листопада 2020 року, складеного комісією Дружківської міської ради, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] та постійно проживає разом із дружиною [PERSON] . Право власності на зазначений будинок у [PERSON] підтверджено і витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно. До того ж, житловою комісією встановлено, що донька позивача [PERSON] та онук [PERSON] проживають у [ADDRESS] , а отже зазначені особи проживають окремо, не пов`язані спільним побутом, а тому не є членами сім`ї позивача. Також представник відповідача зазначає, що за матеріалами облікової справи онук позивача відсутній у переліку осіб, що входять до складу його сім`ї. За наведеного, представник вважає, що житлова комісія прийняла законне та обґрунтоване рішення та просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] (а. с. 43-46). Позивач [PERSON] скористався своїм правом, передбаченим положеннями ст. 179 ЦПК України, та 31 травня 2021 року подав до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що не погоджується з позицією відповідача щодо необхідності постійно проживати за місцем взяття на квартирний облік. Позивач, з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2019 року №12-р/2019, вважає про наявне право проживати в іншому населеному пункті до настання права на отримання житла згідно з чергою. Одночасно вказує, що наявність будинку отриманого у спадщину в Донецькій області не є підставою вважати позивача забезпеченим житлом за рахунок Міністерства оборони. За наведеного просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач надав заперечення, де з посиланням на норми чинного законодавства, вказував на законність та обґрунтованість рішення житлової комісії та зняття позивача з квартирного обліку як у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання, так і у зв`язку з поліпшенням житлових умов, а тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлено, що [PERSON] з 20 січня 1993 року перебував на квартирному обліку у Вінницькому гарнізоні на загальній черзі у військовій частині [NUMBER] , першочерговій з 31 липня 1996 року (ветеран Збройних Сил України), у позачерговій з 23 листопада 2004 року (звільнений за станом здоров`я) із складом сім`ї чотири особи (він, дружина, донька, онук), що підтверджується довідкою КЕВ м. Вінниця від 15 жовтня 2020 року №44 (а. с. 18). Наказом Міністра оборони України від 23 листопада 2004 року № 998 [PERSON] звільнений з військової служби у запас (за станом здоров`я) у зв`язку із реформуванням Збройних Сил України із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок Міністерства оборони України, що підтверджується копією витягу з вищезазначеного наказу (а. с. 16). Наказом командира військової частини [NUMBER] від 29 листопада 2004 року №226 [PERSON] виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до [INFO] , що підтверджується копією витягу з вищезазначеного наказу (а. с. 17). 16 грудня 2004 року Вінницьким ОМВК [PERSON] узятий на військовий облік, що підтверджується відміткою в копії військового квітка сер. [NUMBER] (а. с. 14). Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 09 березня 2021 року № 407 [PERSON] перебуває на обліку в управлінні і отримує пенсію за вислугу років з 01 грудня 2004 року (а. с. 15). Відповідно до витягу з протоколу №15 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 18 травня 2006 року до складу сім`ї [PERSON] на отримання житла включено онука [PERSON] , 2005 року народження (а. с. 21). Крім того, з 18 грудня 2007 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України сер. [NUMBER] (а. с. 11, зворот). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 липня 2013 року, виданого державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори, [PERSON] є спадкоємцем майна, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , зокрема й будинку, розташованого в [ADDRESS] , загальною площею 54,3 кв. м. (а. с. 22). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 серпня 2020 року №219680883, за [PERSON] 11 липня 2013 року зареєстроване право власності на будинок [ADDRESS] (а. с. 30-31). Листом від 27 квітня 2020 року №350/115/28 голова житлової комісії військової частини [NUMBER] повідомив позивача про настання черги на отримання грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення із зазначенням переліку необхідних документів для отримання такої компенсації (а. с. 23). Відповідно до витягу з протоколу №8 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 04 вересня 2020 року відповідачем прийнято рішення відповідно до якого питання щодо надання грошової компенсації [PERSON] за належне для отримання житлове приміщення слід розглянути в порядку настання черги у разі виділення додаткових лімітів для виплати (а. с. 24.) Відповідно до витягу з протоколу №9 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 30 вересня 2020 року доручено члену житлової комісії детально вивчити керівні документи, що стосуються облікової справи [PERSON] , та на черговому засіданні житлової комісії доповісти пропозиції щодо подальшого перебування його на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (а. с. 25). Відповідно до акту перевірки житлових умов [PERSON] від 13 листопада 2020 року (м. Дружківка) позивач проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із дружиною [PERSON] (а. с. 50-51). Відповідно до витягу з протоколу №10 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 03 грудня 2020 року, відповідачем прийнято рішення (п. 1.38) зняти з квартирного обліку складом сім`ї чотири особи [PERSON] у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту відповідно до ст. 40 ЖК УРСР і ст. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470. Облікову справу передати в установленому порядку для постановки на облік за місцем проживання. Одночасно зазначено, що [PERSON] перебував на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання з 20 січня 1993 року загальної черги, у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень з 31 липня 1996 року, а також у списках осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень з 23 листопада 2004 року. Комісія, ухвалюючи вказане рішення, зазначала про встановлення комісією обставин зняття з реєстрації [PERSON] (дружини позивача) в м. Вінниціі з 06 вересня 2016 року та проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за [PERSON] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Також житлова комісія вказувала на проживання [PERSON] в Донецькій області станом на 13 листопада 2020 року та обставини реєстрації й фактичного проживання доньки та онука позивача за адресою відмінною від адреси проживання та реєстрації [PERSON] , не пов`язаність цих осіб спільним побутом з [PERSON] й про відсутність підстав вважати онука членом сім`ї позивача (а. с. 19). Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 18 грудня 2020 року №208 оголошено рішення засідання житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 03 грудня 2020 року (а. с. 20). Вказане рішення житлової комісії від 03 грудня 2020 року [PERSON] оскаржив до Міністерства оборони України (а. с. 26). Відповідач, за дорученням Міністерства оборони України, повідомив [PERSON] про те, що в діях службових осіб житлової комісії порушень чинного законодавства не вбачається (а. с. 27-28). За наведених обставин позивач звернувся до суду, зокрема і з вимогою про визнання протиправним та скасування п. 1.38 протоколу №10 від 03 грудня 2020 року засідання житлової комісії Командування ПС Збройних Сил України щодо зняття [PERSON] із складом сім`ї чотири особи з квартирного обліку у військовій частини [NUMBER] . Із зазначеного приводу суд зазначає наступне. У статті 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Держава гарантує забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами (стаття 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Згідно з частинами першою, четвертою статтею 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). За частиною другою статті 46 ЖК УРСР громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Відповідно до\~п.21\~Інструкції з\~організації забезпечення\~військовослужбовців Збройних\~Сил України\~та членів\~їх сімей\~жилими приміщеннями,\~затвердженої наказом\~Міністерства оборони\~України від\~31\~липня 2018\~року №380,\~зняття військовослужбовців\~з обліку\~проводиться у\~разі: поліпшення\~житлових умов\~до встановлених\~норм забезпечення\~житловою площею\~громадян у\~відповідному населеному\~пункті; подання\~відомостей,\~що не\~відповідають дійсності,\~але стали\~підставою для\~зарахування на\~квартирний облік,\~включення до\~списків осіб,\~що мають\~право першочергового\~та позачергового\~одержання житлових\~приміщень,\~або неправомірних\~дій посадових\~(службових)\~осіб при\~вирішенні питання\~про прийняття\~на квартирний\~облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 40 ЖК Української РСР, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, зокрема у випадках виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Відповідно до п. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470 (надалі Правила), громадяни знімаються з квартирного обліку, зокрема у випадках виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Правовою підставою для прийняття рішення щодо зняття [PERSON] з квартирного обліку при військовій частині [NUMBER] відповідач в оскаржуваному рішенні від 03 грудня 2020 року зазначив положення ст. 40 ЖК УРСР і ст. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470 (надалі Правила), зокрема у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Суд не бере до уваги твердження відповідача про зняття позивача з обліку у зв`язку з поліпшенням житлових умов, про що ним вказано в відзиві на позов та запереченні, з огляду на зміст самого рішення, оформленого протоколом. Предметом доказування у даній справі є наявність (чи то відсутність) обставин виїзду [PERSON] на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, у даному випадку до іншого гарнізону, а як наслідок і законність (незаконність) рішення відповідача від 03 грудня 2020 року про зняття [PERSON] з квартирного обліку, тобто чи вчинене останнє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як то визначено ст. 19 Конституції України. На думку відповідача доказом, що підтверджує обставину виїзду позивача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту є акт перевірки житлових умов виконавчого комітету Дружківської міської ради від 13 листопада 2020 року, відповідно до якого [PERSON] проживає по [ADDRESS] та наявність у нього нерухомості на праві власності. Інших доказів суду не надано. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Частиною десятою статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п. 18 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МО України від 31 липня 2018 року №380, у разі направлення осіб, звільнених з військової служби, що перебувають на обліку у військовій частині, на військовий облік у військовий комісаріат до іншого населеного пункту іншого гарнізону вони виключаються з обліку у військовій частині та зараховуються на облік у військовому комісаріаті та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району іншого гарнізону на умовах, визначених цією Інструкцією. З наведеного вбачається, що особа, яка звільнена з військової служби, виключається з квартирного обліку у військовій частині лише після її направлення на військовий облік у військовий комісаріат до іншого населеного пункту іншого гарнізону. Тобто зняттю з квартирного обліку внаслідок виїзду особи на постійне місце проживання до іншого населеного пункту передує її зняття з військового обліку у військовому комісаріаті та направлення на військовий облік у військовий комісаріат до іншого населеного пункту іншого гарнізону. Саме в такому випадку для звільненого військовослужбовця можливе встановлення обставин виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Суд звертає увагу на те, що встановити обставину виїзду особи на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, обрання єдиного місця проживання та реалізацією такого волевиявлення особи можливо, зокрема і внаслідок зміни фізичною особою зареєстрованого місця проживання. Тобто, фізична особа на реалізацію своєї волі щодо виїзду на постійне місце проживання як наслідок змінює і зареєстроване місце проживання. Крім того, з врахуванням обставин, що позивач є військовим пенсіонером, про реалізацію такої волі може свідчити і зняття з військового обліку та пенсійного обліку у населеному пункті, в якому пенсіонер перебуває на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] з 01 грудня 2004 року перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду Вінницької області, на військовому обліку перебуває з 16 грудня 2004 року у [INFO] та з 18 грудня 2007 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (військова частина). Доказів про зняття [PERSON] з військового обліку в м. Вінниці, які наявні у відповідача станом на день прийняття оскаржуваного рішення, суду не надано. Одночасно суд звертає увагу, що [PERSON] , перебуваючи в 2017 році в смт Олексієво-Дружківка, набув статусу особи з інвалідністю І групи внаслідок захворювання із втратою рухливості та є особою, яка потребує сторонньої допомоги, що також підтверджується актом обстеження житлових умов від 13 листопада 2020 року. Суд вважає, що це є об`єктивною особливою обставиною проживання позивача саме у вказаному місці та не свідчить про відсутність у нього бажання проживати за місцем своєї реєстрації, а також обрання ним конкретного єдиного місця проживання. За встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що особа вибула на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, та для прийняття рішення про зняття [PERSON] з квартирного обліку при військовій частині [NUMBER] з цих підстав. При цьому, суд звертає увагу на те, що акт перевірки житлових умов, складений комісією комітету Дружківської міської ради від 13 листопада 2020 року, не підтверджує обставин виїзду [PERSON] на постійне місце проживання в Донецьку область. Одночасно суд зазначає, що наявність обставин зняття з реєстрації [PERSON] в м.Вінниці, наявність зареєстрованого права власності на нерухоме майно за [PERSON] та окреме проживання [PERSON] з донькою та онуком, про що зазначено в оскаржуваному рішенні від 03 грудня 2020 року, не є підставою для зняття [PERSON] з квартирного обліку при військовій частині [NUMBER] саме у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, як-то передбачено ст. 40 ЖК УРСР та п. 26 Правил. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За наведеного суд дійшов висновку, що п. 1.38 рішення відповідача від 03 грудня 2020 року, оформленого протоколом №10, про зняття [PERSON] складом сім`ї чотири особи з квартирного обліку при військовій частині [NUMBER] не ґрунтується на положеннях законодавства, а тому є незаконним та підлягає скасуванню. Як наслідок підлягає скасуванню і наказ командувача ПС Збройних Сил України від 18 грудня 2020 року «Про оголошення рішення житлової комісії Командування Повітряних Сил ЗС України» № 208 в частині, що стосується зняття [PERSON] з квартирного обліку при військовій частині [NUMBER] . Відповідно до п. 8 розділу ІІ «Організація роботи житлових комісій військових частин» Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380, рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом, підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Внаслідок приняття відповідачем оскаржуваного рішення від 03 грудня 2020 року, яке судом визнане незаконним та скасоване, порушені житлові права [PERSON] щодо перебування на квартирному обліку із складом сім`ї. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення права, тобто зобов`язання відповідача поновити [PERSON] на квартирному обліку. Отже, позовна вимога про зобов`язання відповідача поновити [PERSON] на квартирному обліку, яка в розумінні положень ст. 188 ЦПК України є похідною, також підлягає задоволенню. В частині вимог про зобов`язання Командування ПС Збройних Сил України оголосити наказом про поновлення на квартирному обліку [PERSON] із складом сім`ї чотири особи про що письмово повідомити позивача суд зазначає наступне. Відповідно до п. 8 розділу VІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МО України від 31 липня 2018 року №380 (надалі Інструкція), рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі про зарахування військовослужбовця та членів його сім`ї на облік із зазначенням дати зарахування на облік, складу сім`ї, підстави для зарахування на облік, а також підстави включення до списків осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень. Отже, оголошення рішення в наказі командира військової частини [NUMBER] про поновлення позивача на квартирному обліку можливе лише після прийняття житловою комісією такого рішення на виконання даного рішення суду в порядку передбаченому п. 8 Інструкції, адже судом задоволено вимогу позивача в частині зобов`язання відповідача поновити [PERSON] на квартирному обліку. За наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в даній частині, адже вимога позивача про зобов`язання Командування ПС Збройних Сил України оголосити наказом про поновлення на квартирному обліку [PERSON] є передчасною. В частині вимог про зобов`язання житлової комісії військової частини [NUMBER] на черговому засіданні розглянути питання щодо надання [PERSON] житлового приміщення або грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 розділу VІІ Інструкції, особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини. Відповідно до\~п.\~1,\~4\~розділу VІІІ\~Інструкції,\~військовослужбовці та\~члени їх\~сімей,\~які перебувають\~на обліку,\~мають право\~отримати грошову\~компенсацію за\~належне їм\~для отримання\~житлове приміщення\~(далі\~-\~грошова компенсація). Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) інформують листом з повідомленням військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання житлових приміщень, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання, або надають таке повідомлення особисто під підпис. Крім того, відповідно до п. 5 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №728, черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень. З наведеного слідує, що розгляд житловою комісією питання щодо надання житлового приміщення або грошової компенсації можливий лише відносно особи, яка перебуває на обліку та у випадку настання черги на отримання житлового приміщення чи грошової компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів про те, що настала черга на отримання [PERSON] житлового приміщення, а також грошової компенсації суду не надано, а тому в задоволенні позову в зазначеній частині слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач є особою, яка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволено частково (визнане незаконним та скасовані рішення та наказ та зобов`язано вчинити дії), з відповідача на рахунок держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1816,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial