Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Ковельської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла мати [PERSON] . Позивач вказує, що [PERSON] рішенням виконавчого комітету Ковельського міської ради депутатів трудящих від 23.11.1973 року було надано дозвіл на будівництво гаража. За життя мати позивача побудовала гараж [ADDRESS]. Оскільки право власності на гараж не зареєстровано, позивач не має змоги після смерті [PERSON] оформити спадкових прав. Нотаріус Ковельського міського нотаріального округу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. У зв`язку з наведеним просить визнати за ним право власності на гараж [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позов підтримала повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити. Позивач та представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явились, попередньо подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявлений позов позивач просить задовольнити, а представник відповідача не заперечує,щодо задоволення позову . Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 грудня 2000 року Ковельським міським відділом реєстрації актів громадянського стану доводиться та обставина, що [PERSON] помер [INFO] у віці 61 років. Як слідує з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.07.2018 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, що [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років. Як вбачається з копії рішення виконавчого комітету Ковельського міської ради депутатів трудящих за №361 від 23.11.1973 року було надано дозвіл на будівництво гаража по [ADDRESS] . Будівництво даного гаража стверджується будівельним паспортом на забудову земельної ділянки , замовлення №456 від 10.10.1977 року. Таким чином, судом встановлено, що до складу спадкового майна входить індивідуальний гараж [ADDRESS] . Реєстрація права власності на гараж не проводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] , що стверджується свідоцтвом на право на спадщину за законом виданого Ковельською держ.нотконторою 18.04.2018р. за № 1103. Як вбачається з копії будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, індивідуальний гараж [ADDRESS] побудований у 1975 році, тобто за життя спадкодавця. Загальна площа гаража складає 18,4 квадратних метри. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва. Судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину на гараж не видавалось у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Таким чином, відсутність реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права успадкувати це майно, оскільки в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, зводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. При зверненні позивача до нотаріального органу, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Статтею 1296 ч.3 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі висновку субєкта оціночної діяльності суд встановив відсутність самовільних перепланувань та добудов, загальна площа гаража не змінилась. Осіб, які б мали право в силу ст. 1241 ЦК України на обов`язкову частку у спадщині, не встановлено. Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутність осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України, шляхом визнання права власності на гараж в порядку спадкування. Судові витрати слід віднести за рахунок позивача за клопотанням представника. На підставі наведеного,

Outcome: approved