Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] та визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] є матір`ю позивача, яка померла [INFO] . Спадковим майном є квартира [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 23.10.2002 року. Позивач стверджує, що він, як спадкоємець першої черги, фактично спадщину прийняв, оскільки постійно проживав разом зі своєю матір`ю до моменту її смерті, вступив у володіння та користування майном після смерті [PERSON] . За його зверненням 27.01.2021 державним нотаріусом Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Литвин І.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що згідно реєстру територіальної громади міста Києва він на день смерті [PERSON] разом зі спадкодавцем не проживав, а отже пропустив передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. З посиланням на норми ст. ст. 1216-1218, 1220, 1221, 1261, 1267, 1268, 1270 ЦК України позивач просить задовольнити позов. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2021 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с. 29). Ухвалами суду від 19.07.2021 року задоволені клопотання позивача про витребування доказів та клопотання про виклик свідків (а.с. 39-40). Ухвалою суду від 19.07.2021 року підготовче провадження у справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 41). 07.08.2021 року від представника відповідача Київської міської ради Солдатенко Л.М. до суду надійшов відзив на позов з проханням прийняти рішення згідно чинного законодавства на підставі поданих стороною доказів. 13.09.2021 року до суду від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшло повідомлення щодо власника квартири [ADDRESS] з копією свідоцтва про право власності на квартиру. 29.09.2021 року до суду від Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори на виконання ухвали про витребування доказів надійшла копія спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] . В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги, надав пояснення викладені у позовній заяві, додатково пояснив, що спірна квартира належить його родині, там він живе постійно з 2015 року по даний час. З 2015 року його мати [PERSON] за станом здоров`я не могла себе обслуговувати, тому він жив з матір`ю, доглядав за нею, лікував. Його мати була розлучена, заповіту не складала; ще він має рідного старшого брата, який посварився з матір`ю та з ними більше тридцяти років не підтримує стосунків, будь яких контактів з братом не має, адреса проживання брата йому не відома. Представник відповідача та третя особа подавали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 15). Відповідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 23.10.2002 року виданого Головним управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації (а.с. 68), реєстраційного напису від 25.10.2002 за № 141/30029 (а.с. 78), повідомлення Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 07.09.2021 № 062/14-11552 (И-2021) (а.с. 67), квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . 27.01.2021 року позивач [PERSON] подавав заяву до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] (а.с. 72), у зв`язку з чим було відкрито спадкову справу № 56/2021 (а.с. 71-83). Постановою державного нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Литвин І.В. від 27.01.2021 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилось після смерті його матері [PERSON] у зв`язку з тим, що згідно інформації реєстру територіальної громади міста Києва позивач на день смерті [PERSON] разом зі спадкодавцем не проживав, а отже пропустив передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 79 зв.). За нормою ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади міста Києва № 14083251 від 28.01.2021, за адресою: [ADDRESS] була одноособово зареєстрована [PERSON] з 28.02.1997 року, знята з реєстрації - 04.08.2020 (а.с. 73 зв). Відповідно запису в паспорті, позивач [PERSON] з 03.04.1990 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 77). Отже, позивач зі своєю матір`ю на час смерті останньої були зареєстровані за різними адресами. Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Зі змісту викладеного убачається, що право звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у спадкоємця, якщо постійне проживання останнього зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини. На підтвердження позовних вимог позивачем надано: Акт обстеження по факту проживання особи за адресою без реєстрації від 02.02.2021 року, складеного комісією ЖБК «Молодіжний-2», відповідно якого у квартирі [ADDRESS] фактично проживали власник [PERSON] та її син [PERSON] (а.с. 21); довідку ЖБК «Молодіжний-2» від 09.03.2021 № 244, згідно якої [PERSON] дійсно проживає за вказаною адресою з квітня 2017 року, комунальні платежі сплачувались в повному обсязі (а.с. 22); довідку ЖБК «Молодіжний-2» від 09.03.2021 № 343 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою спірної квартири (а.с. 23). В судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] засвідчила, що вона більше 50 років є сусідкою позивача, матір`ю якого є [PERSON] . Проживає вона (свідок) у квартирі [ADDRESS] . У квартирі [ADDRESS] позивач [PERSON] жив до одруження, потім з 2016 року коли його мати захворіла, то став постійно жити зі своєю матір`ю. [PERSON] була в поганому стані, нічого не пам`ятала, не могла ходити. [PERSON] доглядав за своєю матір`ю до її смерті. Коли [PERSON] був на роботі, то просив її доглядати за [PERSON] , тому вона допомагала в цьому. За останніх чотири роки коли хворіла [PERSON] , з останньою був лише позивач, старший син ніколи не приїжджав, не спілкувався з матір`ю, не телефонував. Свідок [PERSON] засвідчив, що він живе в будинку [ADDRESS] більше 23 років, є сусідом позивача, знав його матір. З позивачем та [PERSON] почали часто спілкуватися десь з 2014 року. [PERSON] більше чотирьох останніх років постійно жив зі своєю матір`ю у квартирі [ADDRESS] , доглядав за нею, оскільки [PERSON] не могла себе обслуговувати. Жив позивач зі своєю матір`ю лише вдвох. Суд приймає до уваги покази свідків щодо постійного проживання позивача разом з його матір`ю [PERSON] на час смерті останної, оскільки такі покази також підтверджуються вищевказаними письмовими доказами. З матеріалів спадкової справи встановлено, що будь які особи, окрім позивача, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальних органів не звертались, заповітів чи спадкових договорів спадкодавець [PERSON] не складала та не укладала (а.с. 71-83). Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, приймаючи до уваги пояснення свідків, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення юридичного факту постійного проживання позивача [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] , оскільки даний факт є доведеним наявними в матеріалах справи доказами. У зв`язку з наведеним, також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання за позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом, права власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , оскільки у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено та судом не встановлено обставин, що позивач відмовлявся від прийняття спадщини. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у порядку розподілу між сторонами судових витрат суд покладає понесені позивачем витрати по сплаті судового збору (а.с. 12) на позивача, оскільки у ході розгляду справи не встановлено порушення відповідачем прав позивача.

Outcome: approved