Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання малолітніх сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21.03.2018 року і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказала, що 2000 року уклала шлюб з [PERSON], який 26.09.2007 року було розірвано, про що зроблений актовий запис № 119 Макарівським РАЦС РУЮ у Київській області. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач неодноразово усно зверталась до відповідача з проханням змінити своє ставлення до дитини та надавати матеріальну допомогу, але всі її прохання залишалися поза увагою, що і стало приводом звернення до суду. Ухвалою суду від 11.04.2018 року позовну заяву [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали суду від 11.04.2018 року та позовна заява з додатками відповідачу надсилалася за адресою реєстрації, однак повернулася до суду з відміткою «за закінченням зберігання» 07.06.2018 року (рекомендоване відправлення №0800100746944), а тому згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою. Відзиву на позов у встановлений судом строк відповідач не подав, тобто не скористався правом заперечити проти обставин, викладених у позовній заяві. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 26.09.2007 року між сторонами був розірваний шлюб, зареєстровано за №199 відділом РАЦС Макарівського РУЮ Київської області, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] року, батьком записаний [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] Позивач вказала, а відповідач не скористався правом заперечити проти цього, що дитина проживаєть разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні, відповідач не бере участі у утриманні сина. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами ст.ст. 180-183, 191 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тож, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не скористався правом заперечити щодо обставин, зазначених позивачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач має малолітнього сина, який проживає з позивачем та перебуває на її триманні, матеріально допомоги від відповідача не отримує. Розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Також відповідач не надав доказів на підтвердження обставин, передбачених ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнена від їх сплати і відсутні особи, яка їх понесла. Разом із тим, слід відмовити у задоволенні вимоги про стягнення 1000 грн., витрат на оплату послуг адвоката, оскільки відсутні договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved