Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] і зареєстрований 07 березня 1998 року відділом реєстрації актів громадського стану Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 53. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. При цьому, [PERSON] подана до суду заява щодо підтримання позовних вимог і проведення судового засідання за його відсутності. Відповідач, будучи також належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, до суду не з'явилась. Поважних причин неявки не повідомила, як і не надала заперечень на позов. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 07 березня 1998 року відділом реєстрації актів громадського стану Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 53 (а.с. 6). При цьому, дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] До того ж, вони являються батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Однак, на даний час подружні відносини позивач та відповідач не підтримують. При цьому позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, вважає, що примирення між ними не можливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановлюється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають неповнолітню дитину, що досягла сімнадцятирічного віку, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а відтак позов необхідно задовольнити. При цьому, судом враховується, що відповідач не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved