Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів. В позовній заяві зазначив, що 28 серпня 2017 року рішенням Хустського районного суду Закарпатської області на користь [PERSON] стягнуто з нього грошові кошти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття, яка станом на 04/2019 року становить 7016 гривень. Про розгляд справи про стягнення грошових коштів на своїх дітей він дізнався у квітні 2019 року, коли недорахувався своєї пенсії, яку отримує від держави як інвалід другої групи. Більше того, під час розгляду справи [PERSON] надала до суду недостовірні відомості щодо його можливих доходів у твердій грошовій сумі, тоді як він не працевлаштований. Будь-яких додаткових доходів окрім пенсії в розмірі 1497 гривень - на своє існування він не має. Тому такий розмір аліментів для нього є надмірним, сплачувати який він не може через своє захворювання (втрата частини легені через туберкульоз), що призвело до його інвалідності та не було враховане судом при встановленні розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу. Оскільки рішення суду набрало законної сили, то він змушений звернутися до суду з відповідним позовом. 28 березня 2019 року він став батьком дитини від іншої жінки, та на ньому лежить обов`язок утримувати дитину до її повноліття. На момент звернення до суду він проживає у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та їхнім сином [PERSON] . Просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів в розмірі Ѕ усіх доходів до 1/3 частки у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 30% на одну дитину відповідного віку і яка становить 2050 гривень на дитину до шести років і складається із розрахунку 2050 до 30 % і становить 615 гривень на утримання [PERSON] , [INFO] та 615 гривень на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи із набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог та просить в їх задоволенні відмовити. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей, а саме: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , батьком в свідоцтві про народження яких значиться відповідач та які перебувають на утриманні позивачки. Відповідно до рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 28.07.2017 року, та виданого на його підставі виконавчого листа позивач [PERSON] зобов`язаний до сплати на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 24 березня 2017 року. Відповідно до ст.8 Закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. За правилами ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.17 постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року по справі №143цс13 при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є інвалідом 2 групи, отримує соціальну допомогу в розмірі 1497 гривень та має від іншого шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, та в цьому ж розмірі аліменти стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання двох неповнолітніх дітей на підставі рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 28.07.2017 року, суд вважає, що розмір стягнення аліментів в даному випадку не може бути зменшеним, а тому в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів слід відмовити.

Outcome: dismissed