Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] у якій просить суд взнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що він є одноосібним власником квартири [ADDRESS] на підставі договору міни від 01 серпня 2014 року. Зазначений договір було зареєстровано та внесено відповідні зміни про власника, згідно з якими він є одноосібним власником зазначеного об'єкта нерухомості. Згідно з довідки ОК ЖБК № 242 від 08.08.2014 року у вказаній квартирі зареєстровано три особи: [PERSON], 1974 р.н., [PERSON], 1995 р.н., та [PERSON], 1985 р.н. [PERSON] була попереднім власником квартири та повинна була зняти з реєстраційного обліку себе та [PERSON] Натомість [PERSON] не має наміру добровільно зніматися з реєстрації за вказаною адресою. При цьому відповідач не є членом його родини, не є його родичем, будь-якого відношення до нього не має. Він має намір разом зі своєю сім'єю проживати у вказаній квартирі, власником якої він є, проте реєстрація відповідача перешкоджає у здійсненні права власності, та порушує таке його право. В судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлену позовну заяву та просив її задовольнити. В обґрунтування позову представник посилалася на обставини викладені у позовній заяві. [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із договором міни від 01 серпня 2014 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], а [PERSON] передав у власність [PERSON] 22/35 частини житлового будинку з будівлями та спорудами № 363 по вул. Мануїльського в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Міну було проведено без грошової доплати. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 1447. Право власності за позивачем на квартиру [ADDRESS], як за одноосібним власником, було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 серпня 2014 року за реєстровим № 6544187. У зазначеній вище квартирі станом на 08 серпня 2014 року значаться зареєстрованими наступні особи: [PERSON], її донька [PERSON] та її племінним [PERSON] Наявність реєстрації відповідача, який не є позивачу ані родичем, ані членом сім'ї, створює перешкоди у володінні, користуванні та розпоряджанні спірною квартирою, оскільки, як зауважив представник позивача у судовому засіданні, через наявність фактичної реєстрації відповідача, позивач змушений у значно збільшеному розмірі сплачувати кошти за комунальні послуги. Окрім того, наявність реєстрації відповідача, при тому що [PERSON] фактично не мешкає у спірній квартирі довготривалий час, утруднює його можливість в повній мірі розпорядитися спірною квартирою. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: approved