Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх малолітніх дітей: [PERSON] Тоадера - [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок, який знаходиться в с. Верхні Петрівці, вул. Шевченко Тараса 114, Сторожинецького району Чернівецької області. У вище зазначеному житловому будинку окрім позивача, зареєстровані його онука - [PERSON], [INFO], правнуки - [PERSON] Тоадер - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON] спільно зі своїми дітьми в будинку позивача не проживають більше одного року. Позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись даним будинком. Тому вважає, що це є підставою для визнання відповідача та її дітей такими, що втратили право на користування зазначеним будинком. Позивач просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування вищевказаним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не зявився, його представник [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити та розглянути справу без їх участі. У разі неявки в судове засідання відповідача просить провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у\~разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та за письмовою згодою представника позивача винести заочне рішення. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, який знаходиться в с.Верхні Петрівці, вул. Шевченко Тараса 114, Сторожинецького району Чернівецької області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У вище зазначеному житловому будинку окрім позивача, зареєстровані його онука - [PERSON], [INFO], правнуки - [PERSON] Тоадер - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], однак ніколи там не проживали. Даний факт підтверджується довідкою сільської ради № 813 від 30.03.2015 року. Як вбачається з акту обстеження матеріально побутових умов сімї від 30.03.2015 року, [PERSON], та її малолітні діти: [PERSON] Тоадер - [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] в вищезазначеному житловому будинку з 2008 року і по даний час не проживають. Відповідно до частини другої статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом. Отже, відповідач разом зі своїми малолітніми дітьми являючись членами сімї [PERSON], як власника житла, є зареєстровані у житлі позивача, однак не проживають у вищевказаному будинковолодінні більше одного року не знявшись при цьому з реєстрації. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], та її малолітні діти: [PERSON] Тоадер - [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] не проживають у будинковолодінні, що знаходиться в с.Верхні Петрівці, вул. Шевченко Тараса 114, Сторожинецького району Чернівецької області більше одного року, тому є всі підстави для визнання їх такими, що втратили право на користування зазначеним житловим приміщенням. Виходячи з викладеного, суд знаходить, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 64, 72 ЖК Української РСР, ст.ст. 29, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 223-226,233 ЦПК України , суд -

Outcome: approved