Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

[PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державної міграційної служби України у Вінницькій області Орган реєстрації Лука Мелешківської сільської ради, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення із будинку та зняття з місця реєстрації, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється власником будинку, що розташований за адресою: Вінницька область Вінницький район, с. Лука Мелешківська, вул. ІІ-га Вінницька, буд. № 8-А. З 16.12.2014 року в даному будинку зареєстровані його донька [PERSON], онук [PERSON]. Однак, фактично за вказаною адресою проживає лише колишній зять позивача відповідач [PERSON] Рішенням суду шлюб між донькою позивача та відповідачем розірвано. Як вказує у своїй позовній заяві позивач, причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач вчиняє дебоші та сварки, що негативно впливає на всіх членів сімї позивача, в тому числі і на дитину, онука позивача. Відповідач [PERSON] жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, чим завдає позивачу, як власнику будинку, значних матеріальних збитків. Проживання разом з відповідачем є нестерпним: позивач являється людиною похилого віку, на його прохання переїхати в інше житло відповідач відмовляє. Таким чином, на думку позивача, відповідач порушує право на спокійне життя, завдає моральних страждань та негативно впливає на онука. Позивач, його донька, онук та дружина проживають тимчасово у тещі позивача, оскільки відповідач чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю позивача, не допускає його до будинку, змінює постійно замки, погрожує, руйнує майно. Між сторонами починають виникати конфліктні ситуації, свідком яких буває онук позивача. Позивач неодноразово звертався, як усно, так і в письмовому вигляді, до відповідача щодо звільнення житлового приміщення, так як має намір розпорядитися своєю власністю здійснити відчуження будинку, однак відповідач погрожував та чинив перешкоди, не допускав позивача до будинку. За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, якому просить усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення відповідача з будинку та зняття з місця реєстрації. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала, мотивуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задоволити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державної міграційної служби України у Вінницькій області Орган реєстрації Лука Мелешківської сільської ради в судове засідання не зявився, попередньо надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на його безпідставність, з огляду на наступне. Станом на день розгляду справи по суті сторони по справі проживають в будинку, обставини, викладені в позові, не відповідають дійсності. Відповідач дійсно являється колишнім зятем позивача, оскільки шлюб між позивачем та донькою позивача розірвано; є робітником банку, будівництво будинку розпочав в 2007 році та закінчив в 2014 році. Будинок не являється спільною сумісною власністю відповідача та доньки позивача, стосунки між ними погіршилися, шлюб розірвано, а тому юридично будинок не оформлений ні на відповідача, ні на його дружину. В 2015 році, після припинення сімейних стосунків, між відповідачем, позивачем та його донькою була домовленість щодо розподілу даного будинку шляхом отримання відповідачем грошової компенсації, враховуючи його вклад в будівництво будинку. Тому, 30.01.2015 року між ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON], укладено договір про виконання робіт, згідно якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обовязки по виконанню робіт з надання консультаційних послуг з оцінки будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: Вінницька область Вінницький район, с. Лука Мелешківська, вул. 2-га Вінницька, буд. №8-А та належить позивачу [PERSON], з метою визначення його ринкової вартості для укладення цивільно правових угод, оподаткування, представлення інтересів сторін у суді, за що відповідачем було сплачено 3600 грн. 00 коп. На даний час відповідач оплачує послуги мережі Інтернет згідно договору про надання телекомунікаційних послуг, оригінал Угоди про надання яких знаходиться у відповідача; також проводить оплату за комунальні послуги, електроенергію, газ та опалення по розрахунковій книжці, яка також знаходиться у відповідача. Тобто, відповідач, як колишній член сімї позивача, утримує будинок, а не руйнує його, як зазначено в позові. Згідно ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Так, позивачем [PERSON] не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що відповідач систематично руйнує чи псує жиле приміщення, використовує його не за призначенням; систематично порушує правила соціалістичного співжиття, що робить неможливим проживання з ним в одному будинку. Заходи запобігання і громадського впливу до відповідача не застосовувались. За наведених обставин представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, позивач [PERSON] являється власником будинку, що розташований за адресою: Вінницька область Вінницький район, с. Лука Мелешківська, вул. Вінницька 2, буд. № 8-А, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.12.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 5 - 6). У вказаному будинку, згідно домової книги для реєстрації громадян, які проживають в будинку, зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8 9). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 09.03.2016 року шлюб між відповідачем [PERSON] та [PERSON] донькою відповідача, розірвано (а.с. 7). 07.09.2016 року та 20.09.2016 року позивач в письмовому вигляді повідомляв відповідача про звільнення житлового приміщення за адресою: Вінницька область Вінницький район, с. Лука Мелешківська, вул. Вінницька 2, буд. № 8-А, в звязку із наміром відчужити вказаний обєкт нерухомості (а.с. 10 - 12). Згідно довідки СПД архітектора [PERSON], на замовлення відповідача, в вересні 2007 року ним були виконані роботи по технічному обстеженню, обміру та проектування реконструкції і завершення будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: Вінницька область Вінницький район, с. Лука Мелешківська, вул. Вінницька 2, б/н (а.с.33). Як вбачається з договору №01/30/01 від 30.01.2015 року, укладеного між ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON], замовник доручає, а виконавець бере на себе обовязки по виконанню робіт з надання консультаційних послуг з оцінки будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: Вінницька область Вінницький район, с. Лука Мелешківська, вул. 2-га Вінницька, буд. №8-А та належить позивачу [PERSON], з метою визначення його ринкової вартості для укладення цивільно правових угод, оподаткування, представлення інтересів сторін у суді, за що відповідачем було сплачено 3600 грн. 00 коп. Так, на замовлення відповідача, виконавцем договору було надано звіт про незалежну оцінку 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, без урахування вартості земельної ділянки, загальною площею 250,4 кв.м., який знаходиться з адресою: Вінницька область Вінницький район, с. Лука Мелешківська, вул. Вінницька 2, буд. №8-а та 1/2 частки умовно вільної земельної ділянки (присутня забудова) загальною площею 0,1209 га цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що належать позивачу [PERSON] на праві приватної власності. Згідно угоди № 541033647-І від 08.10.2014 року, абоненту [PERSON], на платній основі, надано послугу доступу до мережі Інтерент. Відповідач [PERSON] являється працівником ПАТ «Терра Банк», має фінансові зобовязання за кредитним договором, що підтверджено матеріалами справи. Також, за період з 2008 року по 2014 рік ним придбавалися будівельні матеріали, що підтверджується відповідними фіскальними чеками, рахунками фактурами, квитанціями тощо. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених\~частиною другою статті 353\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.\~ Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивачем суду не доведено обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, зокрема щодо ; в свою чергу відповідачем суду доведені обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень проти вимог позивача, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати, повязані з явкою до суду, витрати, повязані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати, повязані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій. За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам. Як встановлено по справі, відповідачем [PERSON] було понесено судові витрати, зокрема, оплачено витрати на правову допомогу на загальну суму 6862 грн. 40 коп. /розрахунок вартості адвокатських послуг від 06.03.2017 року/. Беручи до уваги відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] 6862 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved