Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду із позовною заявою до ТОВ «УНІФОРМ ПЛЮС» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 45816 гривень. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 28.05.2019 року позивач працювала в ТОВ «Уніформ Плюс» на посаді головного диспетчера та була звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку на підставі ст.. 38 КЗпП України [INFO] . На день звільнення, нарахована заробітна плата за період грудень 2019 січень 2020 в розмірі 20964, 17 грн., виплачена не була. В лютому 2020 відповідач здійснив перерахування грошових коштів в сумі 1667,72 грн за грудень 2019. В березні 2020 вона звернулась з позовом до Новозаводського районного суду м. Чернігова про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 19307 грн. 46 коп. Посилаючись на ст.. 117, 116 КЗпПУ, вважає, що невиплатою належних їй сум заробітної плати\~ на момент звільнення, відповідачем порушені її права, а отже на її користь підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 січня 2020 року по 07 травня 2020 року в розмірі 45816 грн. Також просить стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.\~\~\~ Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.05.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив не подано. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [PERSON] 28.05.2019 року прийнята на роботу у ТОВ «УНІФОРМ\~ ПЛЮС» в зв`язку з переведенням із ПрАТ «КСК «Чексіл» за згодою між керівниками, на посаду головного диспетчера. Назом № 29-К від 28.01.2020 року, [PERSON] звільнена за власним бажанням в звязку з доглядом за дитиною до досягнення нею 14 років на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 14). 03.02.2020 року товариство перерахувало [PERSON] заробітну плату за грудень 2019 року у розмірі 1667,72 гривень, за листопад 2019 року 8738,83 гривень, за жовтень 2019 року 10338,45 гривень, що підтверджується поточною випискою за контрактом (а.с.11-12). В Новозаводському районному суді м. Чернігова наявне цивільне провадження № 751/2218/20 за позовом [PERSON] до ТОВ «УНІФОРМ\~ ПЛЮС» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Заочним рішенням від 12.05.2020 стягнуто на користь позивачки 19307 грн. 46 коп. заборгованості по заробітній платі та належних сум при звільненні. Згідно ст. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів; у разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що повний розрахунок з позивачем не було проведено, оскільки відповідач до теперішнього часу не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі . Відповідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року. За правилом пункту 8 даної постанови Кабінету Міністрів України нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Абзацом 3 пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. З копії розрахункових листів, наданих позивачем вбачається, що заробітна плата позивача складала у листопаді 2019 7940 грн. 44 коп., у грудні 2019 року 11979,62. Таким чином, середньоденний заробіток [PERSON] на день звільнення становить: 7940 грн. + 11979,62 грн. = 19920,06 коп. (дохід за відпрацьовані два останні місяці перед звільненням) : 30 робочі дні = 664 грн. В судовому засіданні встановлено, що доказів відсутності вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки визначені ст. 116 КЗпП України суду не надано, тому наявні підстави визначені ст. 117 КЗпП України для задоволення вимог позивача про стягнення середнього заробітку за у розмірі 45816 гривень. (664 х 64 робочих днів). Дана визначена без вирахування податків та обов`язкових платежів. Згідно ч. 1 , 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Крім того, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1872 грн. 30 коп. , які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved