Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], у якому зареєстрована відповідач [PERSON], проте з 2011 року у ньому не проживає без поважних причин. Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, підтримав повністю та просить його задовольнити з тих підстав, що відповідач близько трьох років не проживає у будинку, який належить йому на праві приватної власності. Суду пояснив, що будь-яких перешкод відповідачу щодо користування житловим приміщенням не чинив. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити з тих підстав, що [PERSON] тривалий час не проживає у будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, належних їй речей у будинку немає, родинних стосунків не підтримує, шлюб між сторонами розірвано, не навідується, витрат на утримання житлового будинку не несе, тому просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подала, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечили позивач та його представник. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про право власності від 27.06.2001 року позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Дане будинковолодіння зареєстроване КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» за позивачем [PERSON], реєстраційний №292, про що свідчить реєстраційне посвідчення від 15.01.2002 року. Відповідач [PERSON] та донька [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS], що підтверджується довідкою №285, виданою виконкомом Гориглядівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та письмовим повідомленням Монастириського РС УДМС України в Тернопільській області. Як стверджується довідкою №512, виданою 01.10.2014 року Монастириського району, [PERSON], [INFO] за вказаною адресою не проживає з 2011 року. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили те, що відповідач [PERSON] дійсно з 2011 - 2012 року не проживає у житловому будинку, розташованому по [ADDRESS], який належить позивачу [PERSON], родинних відносин з позивачем не підтримує та не навідується. У будинковолодінні відсутні будь-які речі відповідача, так вона забрала усе своє майно. Дані обставини їм відомі, оскільки [PERSON] проживає по сусідству, а [PERSON] проживає разом із позивачем. Відповідно до ч.2 ст.405 член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у якості члена сім'ї за адресою: [ADDRESS], що належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], однак з 2011 - 2012 року за вказаною адресою не проживає без поважних причин, тобто не використовує житло за цільовим призначенням - для проживання. Вищевказане підтверджується актом №545, складеним 15.10.2014 року комісією в складі сільського голови Михайлюка О.М., депутата сільської ради Кавінської Н.В., які провели опитування позивача [PERSON], [PERSON] та сусіда [PERSON], який проживає в [ADDRESS], про те, що [PERSON] з вересня 2012 року у житловому будинку, розташованому за адресою [ADDRESS] не проживає, всі належні їй речі з даного будинку забрала. У зв'язку з наведеним позивач несе додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, порушується його право на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі наведених вище обставин суд приходить до переконання, що відповідач без поважних на те причин понад один рік не проживає у спірному житловому будинку, в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком, розташованим в [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved