Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 09 травня 2020 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 09. Від даного шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між ними не склалося, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений між ним та відповідачем 09.05.2020 у виконавчому комітеті Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 09 розірвати. Ухвалою судді від 23.06.2021 у даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву у якій позов визнала та не заперечувала проти задоволення такого, оскільки вважає, що їх шлюб існує формально і перебувати у такому надалі не бажає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 09 травня 2020 у виконавчому комітеті Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, за актовим записом № 09 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно зі ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідачем визнано позов, то 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при пред`явленні позову у розмірі 454,00 грн. підлягають йому поверненню з державного бюджету. Інша половина суми сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved