Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,мотивуючи свої вимоги тим, що 21 жовтня 2007 року вони з відповідачкою [PERSON] одружилися, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції зроблено запис за №2112. За час перебування в шлюбі у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя не склалося. Протягом останніх трьох років сімейні відносини між ними суттєво погіршилися, вони втратили почуття любові один до одного. Починаючи із березня 2017 року вони проживають окремо: він в матері у с.Варковичі Дубенського району Рівненської області, відповідачка разом із дочкою - в м.Рівному. Збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачкою є неможливим. Примирення між ними неможливе, їхній шлюб розпався остаточно, подружні відносини між ними припинено, вони не ведуть спільного господарства, тобто шлюб існує формально. Подальше спільне життя, як подружжя, та збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Вони узгодили, що дочка залишається проживати разом з відповідачкою, а він щомісячно добровільно надає кошти на її утримання. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 21.10.2007 р. відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції , актовий запис № 2112. Позивач [PERSON] до початку підготовчого судового засідання подав письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка [PERSON] до початку підготовчого судового засідання подала заяву в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, та розірвання шлюбу. Просила розгляд справи проводити без її участі. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Поданою до суду письмовою заявою відповідачка [PERSON] визнала пред`явлений до неї позов, що дає право суду в підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.10.2007року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції , актовий запис № 2112. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , про що 09.07.2008 р. зроблено актовий запис № 1606, зареєстрований відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу разом не проживають та фактично припинили шлюбні відносини, з березня 2017 року не проживають однією сім`єю та не ведуть спільне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115, 160 СК України,

Outcome: approved