Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання відповідача - [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Підстава виникнення права власності договір дарування за реєстром № 765 від 30.01.2012 року. Після укладення договору дарування та реєстрації права власності попередній власник з іншими членами сім'ї виїхали з будинку та були знаті з реєстраційного обліку. Син бувшої власниці будинку [PERSON], [INFO] повинен був знятись з реєстраційного обліку згідно укладеної угоди, але цього не зробив. Місце проживання [PERSON] позивачу не відоме. Дана обставина заважає позивачу повноцінно користуватись будинком. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином - шляхом вручення йому судової повістки. Представник ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини сторін, та беручи до уваги те, що представник позивача не заперечила у поданій до суду заяві проти вирішення справи без участі відповідача [PERSON], провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. В даному будинку також прописаний [PERSON], який більше шести років не проживає в даному будинку, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Монастирецької сільської ради від 22.01.2015 року. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування житлом в його будинку, так як остання відповідно до ст. 405 ЦК України втратив право на користування жилим приміщеннями в будинку позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved