Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] і [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що вироком Любашівського районного суду Одеської області від 28.10.2016р. по кримінальній справі №507/930/16-к [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та вироком Любашівського районного суду Одеської області від 10.07.2017р. по кримінальній справі №507/1551/16-к [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. По цим вирокам позивач є потерпілим, якому внаслідок вказаного кримінального правопорушення спільними діями відповідачів було завдано матеріальну шкоду в сумі 3400грн., яку вони відшкодували частково в сумі 900грн., тобто залишок матеріальної шкоди становить 2500грн.. Позивач вказує, що цивільний позов у кримінальному провадженні він не пред`являв, а в добровільному порядку відповідачі відмовляються відшкодовувати завдану матеріальну шкоду, у зв`язку з чим просить стягнути на його користь у солідарному порядку з відповідачів залишок матеріальної шкоди в сумі 2500грн.. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явилися повторно, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином (а.с.15, 16, 17, 18, 22, 23), про причини своєї неявки суд не повідомили, відзив на позов та/або заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідачів, повідомлених належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановив наступне. Вироком Любашівського районного суду Одеської області від 28.10.2016р. по кримінальній справі №507/930/16-к [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Згідно вироку злочинними діями [PERSON] спільно із [PERSON] потерпілому [PERSON] завдано матеріальну шкоду на загальну суму 3400грн. (а.с.5). Вироком Любашівського районного суду Одеської області від 10.07.2017р. по кримінальній справі №507/1551/16-к [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Згідно вироку злочинними діями [PERSON] спільно із [PERSON] потерпілому [PERSON] завдано матеріальну шкоду на загальну суму 3400грн. (а.с.4). Встановлено, що відповідачами частково відшкодовано позивачу матеріальну шкоду в сумі 900грн., отже залишок матеріальної шкоди, завданої відповідачами вказаним кримінальним правопорушенням, станом на день розгляду справи складає 2500грн.. Як встановлено ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч.1 ст.1177 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1166 цього Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вина відповідачів [PERSON] і [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та спричинення у зв`язку з цим матеріальної шкоди на загальну суму 3400грн. доведена вироками Любашівського районного суду Одеської області відповідно від 28.10.2016р. по кримінальній справі №507/930/16-к та від 10.07.2017р. по кримінальній справі №507/1551/16-к, а тому в силу ч.6 ст.82 ЦПК України при розгляді даної цивільної справи не потребує доказуванню наявність вказаної матеріальної шкоди, протиправність діяння їх заподіювачів (відповідачів) та наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювачів та їхньої вини в її заподіянні. Крім того, як встановлено ч.1 ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Згідно роз`яснень абз.2 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» особи вважаються такими, що спільно заподіяли шкоду, якщо вони заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, а тому несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. Враховуючи, що [PERSON] і [PERSON] своїми сукупними злочинними діями з єдністю наміру заподіяли позивачу матеріальну шкоду на загальну суму 3400грн., що пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідністю створення умов для відновлення його порушених прав, суд дійшов висновку про солідарну відповідальність відповідачів перед позивачем щодо відшкодування матеріальної шкоди. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з урахуванням положень п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 цього Закону суд стягує з відповідачів в рівних долях судовий збір в сумі 704,80грн., тобто по 352,40грн. з кожного.

Outcome: approved