Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1, [PERSON] ) про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач зареєстрована у належній йому на праві власності квартирі [ADDRESS] . [PERSON] на протязі тривалого часу не проживає в даній квартирі та сплату за комунальні послуги не здійснює. В своїх позовних вимогах позивач просив суд визнати відповідача, зареєстровану за вказаною вище адресою, такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 07.02.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак надіслала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та розгляд справи просила проводити за її відсутності. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яка набута ним на підставі укладеного з [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу квартири від 22.12.2018. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до витягу наданого Реєстром територіальної громади м. Києва від 06.02.2019, [PERSON] , зареєстрована в [ADDRESS] . Судом також встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає, сплату за утримання будинку та комунальні послуги не здійснює. Крім того, згідно п.8 Договору купівлі-продажу квартири відповідач зобов`язалася знятися з реєстраційного обліку з спірної квартири, що була предметом договору купівлі-продажу в строк до 22.01.2019 року, однак до цього часу [PERSON] з реєстрації не знята. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved