Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно - земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 27 квітня 2011 року в місті Дружківка Донецької області помер його син [PERSON]. Спадкоємцями після смерті його сина є: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та він [PERSON]. У встановлений законом термін він та інші спадкоємці звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер 27 квітня 2011 року. 02 липня 2013 року між всіма зазначеними спадкоємцями було укладено Договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON] 02 липня 2013 року за реєстровим номером № 1555. Згідно зазначеного Договору про поділ спадкового майна від 01 липня 2013 року йому перейшло на підставі свідоцтв про право власності на спадщину за законом, з урахуванням домовленостей за зазначеним договором, право власності на наступне спадкове майно: -автомобіль марки КТП, модель 331049, 2008 року випуску, тип-вантажний бортовий, номер шасі (кузова, рами) Х9633104080963445 33104080014476, об'єм двигуна 4750, реєстраційний номер АН813ЕВ, який належав спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АНС 282575, виданого ВЕР м. Слов'янська при УДАІ ГУМВС в Донецькій області з 28 січня 2009 року (вартість майна 83648,00 грн.) - нежитлову будівлю, що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Ярмарковій під номером 35 (тридцять п'ять) (вартість майна 310710,00 грн.); -2/3 (дві третіх) частки домоволодіння під номером 39 (тридцять дев'ять), що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Іскри (вартість майна 137007,00 грн.); -земельну ділянку під номером 39/2 (тридцять дев'ять дріб 2), що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Іскри. На підставі зазначеного Договору про поділ спадкового майна від 02 липня 2013 року йому були видані Свідоцтва про право власності на наступне спадкове майно: -автомобіль марки КТП, модель 331049, 2008 року випуску, тип-вантажний бортовий, номер шасі (кузова, рами) Х9633104080963445 33104080014476, об'єм двигуна 4750, реєстраційний номер АН813ЕВ, який належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АНС 282575, виданого [PERSON]Слов'янська при УДАІ ГУМВС в Донецькій області з 28 січня 2009 року (вартість майна 83648,00 грн.) - Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 02.07.2013 року за реєстровим № 1561. -нежитлову будівлю, що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Ярмарковій під номером 35 (тридцять п'ять) (вартість майна 310710,00 грн.) - Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 02.07.2013 року за реєстровим № 1559. -2/3 (дві третіх) частки домоволодіння під номером 39 (тридцять дев'ять), що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Іскри (вартість майна 137007,00 грн.) - Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 02.07.2013 року за реєстровим № 1560. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку під номером 39/2 (тридцять дев'ять дріб 2), що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Іскри нотаріусом відмовлено Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 липня 2013 року за підстав відсутності правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку на ім'я спадкодавця, а саме: державного акту. Так, спадкова земельна ділянка була придбана спадкодавцем на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 28 січня 2004 року за реєстровим № 261. При цьому в договорі зазначено, що у відповідності із ст.125 земельного кодексу України, договір підлягав реєстрації в Слов'янській міській раді. Однак, за своє життя спадкодавець не звернувся до Слов'янської міської ради за реєстрацією Договору купівлі-продажу придбаної ним земельної ділянки. Відповідно до п.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Таким чином, зареєструвати Договір купівлі-продажу земельної ділянки в Слов'янській міській раді, тобто належним чином оформити право власності на ім'я спадкодавця після його смерті не є можливим. Він прийняв спадщину, так як у встановлений законом термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та отримав Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, визначене Договором про поділ спадкового майна, крім спірної земельної ділянки. Рішенням Слов'янської міської ради від 11 вересня 2015 року № 21- LXXXII-6 «Про перейменування вулиці Іскри міста Слов'янська» вулиця Іскри, на якій знаходиться спірна земельна ділянка перейменована на вулицю Шовковичну. Тому він вважає, що суд може визнати за ним право власності на земельну ділянку під номером 39/2 (тридцять дев'ять дріб 2), площею 0,0523 га., що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Шовковичній, вартістю 4 540,00 грн. Просить суд визнати за ним, [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], право власності на земельну ділянку під номером 39/2 (тридцять дев'ять дріб 2), площею 0,0523 га., що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Шовковичній, вартістю 4 540,00 грн., державний кадастровий номер земельної ділянки 1414100000:01:001:1011. Представник позивача [PERSON] [PERSON], яка діє на підставі Довіреності від 14 червня 2013 року ( а.с.9) до судового засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи ( а.с.33). 29 березня 2016 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути справу без її участі, та задовольнити позовні вимоги [PERSON]М.( а.с. 37 ). Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], яка діє на підставі Ордеру від 03 березня 2016 року ( а.с.2-3) до судового засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи ( а.с.33). 29 березня 2016 року представник позивача адвокат [PERSON] звернулася до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути справу без її участі, та задовольнити позовні вимоги [PERSON]М.( а.с.38 ). Представник відповідача Слов»янської міської Ради Донецької області до судового засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. 17 березня 2016 року направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника Слов»янської міської Ради Донецької області. Просять суд винести рішення на розсуд суду, із урахуванням наявних у справі матеріалів ( а.с. 35 ). Суд, розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно - земельну ділянку в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у різі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. Як встановлено в судовому засіданні 27 квітня 2011 року в місті Дружківка Донецької області помер син позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії I-HO № 552655 від 05 травня 2011 року.( а.с.10). Згідно до п.3.1 [PERSON] спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами : копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця». Спадкоємцями після смерті [PERSON] є: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON]. У встановлений законом термін позивач та інші спадкоємці звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер 27 квітня 2011 року. 02 липня 2013 року між всіма зазначеними спадкоємцями було укладено Договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON] 02 липня 2013 року за реєстровим номером № 1555. Згідно зазначеного Договору про поділ спадкового майна від 01 липня 2013 року [PERSON] перейшло на підставі свідоцтв про право власності на спадщину за законом, з урахуванням домовленостей за зазначеним договором, право власності на наступне спадкове майно: -автомобіль марки КТП, модель 331049, 2008 року випуску, тип-вантажний бортовий, номер шасі (кузова, рами) Х9633104080963445 33104080014476, об'єм двигуна 4750, реєстраційний номер АН813ЕВ, який належав спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АНС 282575, виданого ВЕР м. Слов'янська при УДАІ ГУМВС в Донецькій області з 28 січня 2009 року (вартість майна 83648,00 грн.) - нежитлову будівлю, що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Ярмарковій під номером 35 (тридцять п'ять) (вартість майна 310710,00 грн.); -2/3 (дві третіх) частки домоволодіння під номером 39 (тридцять дев'ять), що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Іскри (вартість майна 137007,00 грн.); -земельну ділянку під номером 39/2 (тридцять дев'ять дріб 2), що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Іскри.( а.с.11-13). На підставі зазначеного Договору про поділ спадкового майна від 02 липня 2013 року [PERSON] були видані Свідоцтва про право власності на наступне спадкове майно: -автомобіль марки КТП, модель 331049, 2008 року випуску, тип-вантажний бортовий, номер шасі (кузова, рами) Х9633104080963445 33104080014476, об'єм двигуна 4750, реєстраційний номер АН813ЕВ, який належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АНС 282575, виданого [PERSON]Слов'янська при УДАІ ГУМВС в Донецькій області з 28 січня 2009 року (вартість майна 83648,00 грн.) - Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 02.07.2013 року за реєстровим № 1561. -нежитлову будівлю, що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Ярмарковій під номером 35 (тридцять п'ять) (вартість майна 310710,00 грн.) - Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 02.07.2013 року за реєстровим № 1559. -2/3 (дві третіх) частки домоволодіння під номером 39 (тридцять дев'ять), що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Іскри (вартість майна 137007,00 грн.) -Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 02.07.2013 року за реєстровим № 1560. ( а.с. 14- 18, 20-22). У видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку під номером 39/2 (тридцять дев'ять дріб 2), що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Іскри нотаріусом відмовлено Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 липня 2013 року за підстав відсутності правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку на ім'я спадкодавця, а саме: державного акту.( а.с.18). У відповідності до вимог Книги 6 Цивільного кодексу України після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування». Згідно до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» п.1 «Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі Свідоцтва про право на спадщину». Нотаріусом [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у звязку з не наданням ним нотаріусу правовстановлюючих документів на право приватної власності нерухоме майно на імя спадкодавця, а саме Державного акту, оскільки згідно п.4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 «видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна»про що нотаріусом було викладено у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 липня 2013 року ( а.с. 18). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Вказане також підтверджене і розясненням, наданим у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у вигляді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299 ЦК України). Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно земельну ділянку здійснюється ст. ст. 15, 16 ЦК України шляхом визнання прав. Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму [PERSON] Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада. Умови для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Відповідно до частини 1 ст. 125 ЗК України Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Так, у порядку, визначеному Земельним кодексом України в редакції від 01 січня 2002 p., [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 28 січня 2004 року приватним нотаріусом Слов»янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] було придбано земельну ділянку площею 0,0523 га під номером 39/2 (тридцять дев'ять дріб 2), що знаходиться у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Іскри.( а.с. 19). Але, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 p., видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до вимог чинного земельного законодавства України для отримання витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, право власності на яку посвідчено Договором купівлі-продажу, посвідченим 28 січня 2004 року приватним нотаріусом Слов»янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), в результаті чого присвоєно кадастровий номер земельній ділянці за її цільовим призначенням, про що видано відповідний [PERSON] із ДЗК. ( а.с.39-41). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). На підставі викладеного,

Outcome: approved