Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, обгрунтовуючи її тим, що відповідно до розпорядження Представника Президента України Вінницької районної державної адміністрації від 09 березня 1994 року № 80 «Про приватизацію державного житлового фонду в районі» Вінницькою районною державною адміністрацією 10 березня 1994 року було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На момент видачі свідоцтва про право власності на житло в паспорті його прізвище було помилково вказано « [PERSON] » замість правильного відповідно до свідоцтва про народження « [PERSON] » і відповідно в свідоцтві про право власності на житло його прізвище було помилково вказано « [PERSON] ». 30 грудня 1997 року Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області видано новий паспорт серії [NUMBER] , в якому його прізвище вказано правильно відповідно до свідоцтва про народження « [PERSON] ». В даний час він разом з дружиною та дітьми вирішили зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на квартиру в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак в зв`язку з розбіжностями в написанні його прізвища, вказаних в свідоцтві про народження, новому паспорті та свідоцтві про право власності на житло, вони не мають можливості зареєструвати своє право власності на квартиру у встановленому на даний час порядку, тому заявник просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу. Внести відповідні зміни до свідоцтва про право власності на житло в позасудовому порядку він не має можливості. В судове засідання учасники справи не з`явились, однак попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому заявник [PERSON] в поданій заяві просить задовольнити заяву, а заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в поданих заявах зазначили, що проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що відповідно до розпорядження Представника Президента України Вінницької районної державної адміністрації від 09 березня 1994 року № 80 «Про приватизацію державного житлового фонду в районі» Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області 10 березня 1994 року було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією архівного витягу № 01-29/339, наданого Архівним відділом Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області 21.11.2019 (а.с. 13-14), та копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 15-18). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.04.1951 прізвище заявника по справі записано як « [PERSON] » (а.с. 19). Аналогічно прізвище заявника записано також й у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.09.1975, що підтверджується копією свідоцтва (а.с. 20). 30 грудня 1997 року Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області заявнику по справі було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , що підтверджується копією паспорта (а.с. 6). На підставі паспорта заявнику [PERSON] було видано також довідку про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с. 6). Той факт, що свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру [ADDRESS] , видане відповідно до розпорядження Представника Президента України Вінницької районної державної адміністрації від 09 березня 1994 року № 80 «Про приватизацію державного житлового фонду в районі» Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області 10 березня 1994 року, дійсно належить на праві спільної часткової власності, в тому числі й заявнику по справі [PERSON] , підтверджується копією вищезазначеного архівного витягу № 01-29/339, наданого Архівним відділом Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області 21.11.2019 (а.с. 13-14); копією довідки про склад сім`ї наймача та займані приміщення, відповідно до якої прізвище заявника по справі виправлено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 21), а також даний факт підтверджується письмовими заявами заінтересованих осіб по справі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які відповідно до вищевказаного свідоцтва є також співвласниками квартири [ADDRESS] , згідно з якими проти задоволення заяви [PERSON] вони не заперечують. Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`я, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В абз. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З аналізу вищевикладеного вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнового права заявника на квартиру [ADDRESS] ; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. З досліджених судом письмових доказів убачається, що дійсно через наявні описки в прізвищі заявника, які містяться в документах, необхідних для посвідчення майнового права заявника на квартиру [ADDRESS] , останній не має можливості зареєструвати своє право власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для реєстрації за собою права власності на відповідну частку квартири [ADDRESS] у встановленому на даний час порядку. Без доведення факту належності правовстановлюючого документу в судовому порядку заявник буде позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що дає суду законні підстави для задоволення заяви. Під час розгляду даної заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів спору про право виявлено не було.

Outcome: approved