Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до місцевої територіальної громади в особі Кулішівської сільської про визнання права власності на житловий будинок в цілому з усіма господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування, що знаходиться за адресою: вул. Зарічна, буд. 3, с. Куліші, Ємільчинського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON], що померла 03.02.2006 року. В даний час необхідно визнати право власності на спадкове майно, однак в нотаріальній конторі право власності на житловий будинок в цілому з усіма господарськими будівлями і спорудами оформити не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву та просив справу розглянути без його участі на попередньому судовому засіданні, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився надіслав до суду заяву в якій позов визнав повністю та не заперечив проти ухвалення рішення на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 130 ч. 4, 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на попередньому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 238 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] померла 03.02.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП № 025197 від 05.02.2006 року. Право на спадкування мають особи, визначені у законі, позивач є спадкоємцем за законом, спадкодавець була його бабою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо не подав заяви про відмову від її прийняття. Позивач звертався до Ємільчинської приватної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Крім спадкоємце за законом першої черги є батько позивача (син померлої) [PERSON], який у встановленому законом порядку відмовився від спадкового майна на користь позивача, що підтвердив своєю заявою. Також спадкоємицею першої черги за законом є дочка спадкодавця, яка в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не зверталася та померла 14.10.2010 року. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на житловий будинок в цілому з усіма господарськими будівлями і спорудами слід задовольнити, визнавши за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок в цілому з усіма господарськими будівлями і спорудами. На підставі викладеного,

Outcome: approved