Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 545. З позовної заяви виходить, що 03 травня 2006 року між позивачем та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 08.07.2006 року, який проживає з матірю. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. У сторін різні погляди на життя і часто виникають сварки. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. З січня 2017 року сторони разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про проділ майна немає. Підстав для примирення позивач не вбачає. Враховуючи вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 545. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2018 року матеріали цивільної справи передано доля розгляду за підсудністю до Городнянського районного суду Чернігівської області. Ухвалою судді від 08 січня 2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 18.02.2019 року з проханням розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Також позивач просить ухвалити рішення у підготовчому засіданні ( а.с. 34-35 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала суду письмові заяви від 04.02.2019 року та від 18.02.2019 року у яких позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала щодо задоволення позову та просила суд розглянути справу без її участі. Крім того, у поданій заяві від 18.02.2019 року відповідач просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Лиман» та просила ухвалити рішення у підготовчому засіданні ( а.с. 32-33, 36 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Частина 4 ст. 200 ЦПК України передбачає, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію позивача та відповідача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 008477, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна 03 травня 2006 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 травня 2006 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 545. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу : Лиман, Лиман ( а.с. 4 ). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 027377 [PERSON] народився 08 липня 2006 року у с. Великий Листвен, Городнянського району, Чернігівської області та його батьками значаться : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 7 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність у сторін спільних дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що життя у нього з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. У сторін різні погляди на життя і часто виникають сварки. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. З січня 2017 року сторони разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, підстав для примирення позивач не вбачає. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх спільної неповнолітньої дитини, в звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved