Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ДКП «Луцьктепло» про припинення неправомірних дій, відшкодування збитків, втраченої вигоди та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідачем йому донараховано до сплати 1844,30 грн. у зв'язку з перевищенням міжповірочного інтервалу квартирних приладів обліку гарячого водопостачаня відповідно до норми споживання та кількості зареєстрованих у квартирі осіб. Про такі дії відповідача йому стало відомо з листа ДКП «Луцьктепло», отриманого ним 14.02.2014 року. Покликаючись на те, що таке донарахування боргу проведено безпідставно, просить, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, припинити такі неправомірні дії ДКП «Луцьктепло» щодо нього як споживача послуг, зобов'язати відповідача привести дані щодо обсягів споживання гарячої води за період 2013-2014 років у відповідність з показами лічильників гарячого водопостачання, притягнути винних осіб до відповідальності, відшкодувати йому збитки в сумі 1995 грн., втрачену вигоду в сумі 2200 грн. та 5000 грн. моральної шкоди, яка полягає в приниженні гідності та душевних переживаннях з приводу неможливості надалі користуватися квартирними лічильниками обліку використання гарячої води. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві і просить задовольнити їх. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив. Покликаючись на те, що донарахування плати за послугу з гарячого водопостачання позивачу проведено правомірно, просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Згідно ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що позивач проживає у квартирі [ADDRESS], в якій встановлені два лічильники обліку гарячої води, відповідно до показань яких [PERSON] оплачує відповідні отримані житлово-комунальні послуги. Вказані лічильники ДКП «Луцьктепло» були прийняті в експлуатацію 20.08.2012 року та встановлено дату їх наступної повірки - 20.08.2013 року. В зв'язку з тим, що після 20.08.2013 року лічильники споживачем послуг повірені не були, ДКП «Луцьктепло» нараховує позивачу плату за послугу з гарячого водопостачання не згідно показників лічильників, а згідно нормативів споживання за кількістю зареєстрованих у квартирі осіб. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 27.01.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 04.03.2014 року у справі за позовом [PERSON] до ДКП «Луцьктепло» про захист прав споживача, зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів та моральної шкоди, позов задоволено частково: ДКП «Луцьктепло» зобов'язане провести повірку квартирних лічильників гарячої води(у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) у квартирі [ADDRESS], в решті вимог відмовлено(а.с.33-38). Не виконуючи зазначене рішення суду, ДКП «Луцьктепло» продовжило нарахування позивачу боргу у зв'язку з перевищенням міжповірочного інтервалу квартирних приладів обліку гарячого водопостачаня відповідно до норми споживання та кількості зареєстрованих у квартирі осіб, про що повідомило позивача листом, який останній отримав 14.02.2014 року(а.с15). З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що ДКП «Луцьктепло» і на даний час не провело повірку квартирних лічильників обліку гарячої води і нараховує плату за отриману послугу відповідно до норми споживання та кількості зареєстрованих у квартирі осіб, тобто без врахування показників лічильників. Дану обставину не заперечив в судовому засіданні і представник відповідача, покликаючись на те, що на виконання до державної виконавчої служби вказане рішення Луцького міськрайонного суду позивачем не передано. На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки повірка лічильників обліку гарячої води у квартирі, де проживає [PERSON] проведена несвоєчасно не з його вини, рішенням суду провести таку повірку зобов'язане ДКП «Луцьктепло», то дії відповідача по нарахуванню плати за надані послуги з теплопостачання квартири [ADDRESS] відповідно до норми споживання та кількості зареєстрованих у квартирі осіб за період міжповірочного інтервалу квартирних приладів обліку гарячого водопостачання є неправомірними, тому слід зобов'язати відповідача припинити нарахування плати за вказані послуги квартири позивача відповідно до норми споживання та кількості зареєстрованих у квартирі осіб до моменту проведення повірки квартирних приладів обліку гарячого водопостачання. Що стосується визначеного [PERSON] способу захисту своїх прав, то на думку суду такий спосіб відповідає ст. 16 ЦК України, відповідно до вимог якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зазначеної статті може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В решті позовних вимог [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Вимоги позивача зобов'язати відповідача привести дані щодо обсягів споживання гарячої води за період 2013-2014 років у відповідність з показами лічильників гарячого водопостачання та притягнути винних осіб до відповідальності до задоволення не підлягають, оскільки такий спосіб захисту порушеного права не передбачений ст.16 ЦК України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та про «Захист прав споживачів», а також укладеним між сторонами договором. Не підлягають до задоволення і вимоги позивача про відшкодування йому збитків в сумі 1995 грн. та втраченої вигоди в сумі 2200 грн., оскільки, як встановлено в судовому засіданні, будь-яких матеріальних збитків чи втраченої вигоди в зв'язку з діями відповідача, позивач не поніс. В частині позову про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. позивачу слід також відмовити, оскільки відповідно до ст.ст.4,22 Закону України про «Захист прав споживачів», моральна шкода відшкодовується споживачу послуг лише в разі використання продукції неналежної якості. На підставі ст.88 ЦПК України суд приходить до висновку також, що з відповідача ДКП «Луцьктепло» в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст.15,16,526,527,629 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, постанови Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року N 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги»,

Outcome: partial