Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON], зацікавлена особа Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив задовольнити, судове засідання провести у його відсутність та без фіксації технічними засобами. В судове засідання представник зацікавленої особи не зявився, але надав заяву згідно якої просив справу розглянути в його відсутність та відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Заявник до квітня 2014 року мешкав за адресою вул.Гвардійська 3, смт.Дзержинський, м.Ровеньки, Луганської області, але був змушений переїхати на інше місце мешкання. Проте заявник систематично приїжджав провідати свою матір в смт.Дзержинський, м.Ровеньки, Луганської області. 15 листопада 2015 року померла мати заявника [PERSON], свідоцтво про смерть серії І-ЕД №444943 від 16 листопада 2015 року видано виконавчим комітетом Дзержинської селищної ради міста Ровеньки Луганської області. На день смерті матері заявник знаходився біля неї та проходив поховання. Заявник [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою щодо виплати допомоги на похованні матері [PERSON]. На адресу заявника від Білгород-Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшла відповідь про те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595 з 01.12.2014 року на територіях, які тимчасово не контрольовані українською владою, органи державної влади не функціонують. Враховуючи наведене, будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, видані органами державної влади з непідконтрольних територій, не підлягають виконанню. Згідно свідоцтва про смерть, смерть [PERSON] була зареєстрована в [INFO], що є територією тимчасово непідконтрольною українській владі та для проведення реєстрації смерті на контрольованій території пропоновано звернутись до суду. Згідно розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м.Донецьк та м.Луганськ відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову у виплаті грошових коштів на поховання. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у зясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК України. Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п.1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сел Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України, та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: - документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. Заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України і така заява розглядається судами невідкладно, згідно ч.1 ст.257-1 ЦПК України.

Outcome: approved