Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи тим, що відповідач рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 31.10.2016 року позбавлена батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які розпорядженням голови Бериславської районної державної адміністрації, влаштовані на виховання та спільне проживання до його родини під опіку. На даний час відповідач жодним чином не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, у звязку з чим він змушений звернутися з цим позовом до суду. Просить стягнути з [PERSON] [INFO], уродженки [INFO], на його користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав зазначених у ньому. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу місця її реєстрації, яка повернулись на адресу суду з відміткою працівника поштового відділення: «за зазначеною адресою не проживає». Ч.5 ст. 74 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача, у відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є матірю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 4-6), яку рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 31.10.2016 року відносно них позбавлено батьківських прав (а.с. 14-18). Відомості про батька дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідно до витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с. 11-13). 17.11.2016 року розпорядженням голови Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області за №672, встановлено малолітнім дітям: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 7). Розпорядженням голови Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області за №674 від 18.11.2016 року, відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], встановлено опіку, до їх повноліття та опікуном призначено позивача [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється обов'язку щодо утримання дитини. Як передбачено ч. 4 ст.249 СК України, цивільні права та обов'язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1, 3,4 ст.67 ЦК України, опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, опікун малолітньої особи зобов'язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток; опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного; опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ч.2 ст. 247 СК України, встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Судом встановлено, що відповідач не турбується про матеріальне забезпечення дітей. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved