Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 15.07.2011 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 162. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. Вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя, наслідком чого були постійні суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час вони не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. Спільне господарство не ведеться. Вважає подальше спільне проживання та збереження сімї не можливим. А тому, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, направивши до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, а також вказує, що дає згоду на розлучення. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно\~ст. 110 СК, один\~з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно\~ст. 112 СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 15.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 162. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], домовленість про місце проживання якого разом з відповідачкою між сторонами досягнута. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Майновий спір відсутній. В письмовій заяві від 27.02.2018 року відповідачка [PERSON] дала згоду на розірвання шлюбу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. А тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін.

Outcome: approved