Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що йому [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 3/4, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.06.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] за № 809 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 90441701 від 23.06.2017 року. Зазначає, що разом з тим, на час подання даної позовної заяви згідно з даними довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 1426 від 10.07.2017 року, за вказаною адресою залишився зареєстрованим [PERSON], який є сином попередньої власниці вказаної квартири [PERSON]. Позивач вказує, що згідно з п. 11 договору купівлі-продажу продавець зобовязувалася знятися із реєстрації особисто та з іншими особами до 27.06.2017 року. На виконання вказаного пункту договору продавець [PERSON] знялася із реєстрації за вказаною адресою 27.06.2017 року, в підтвердження чого надала йому позивачу копію паспорту громадянина України. В порушення вимог п. 11 договору, член сімї попереднього власника [PERSON] не знявся із реєстрації за вказаної адресою. В звязку з вищенаведеним позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. За твердженням позивача відповідач у справі не є членом сімї власника квартири і не перебуває з власником квартири у сімейних відносинах. З посиланням на викладене позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач у дане судове засідання не зявився, при цьому його представник адвоката [PERSON] подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До поданої заяви долучив оголошення з газети «Новини Закарпаття» від 25.11.2017 року № 87 (4702). Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі («Новини Закарпаття» від 25.11.2017 року № 87 (4702)), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Згідно з положеннями ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] є власником в цілому квартири, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 3/4, що стверджується договором купівлі-продажу від 23.06.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] за № 809, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.06.2017 року за № 90441701 (а.с. 4, 6). У квартирі за вищезазначеною адресою значиться зареєстрованим відповідач [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 22.07.2017 року за № 959 (а.с. 14). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є сином попереднього власника вищевказаної квартири [PERSON], та не знявся із реєстрації за вказаної адресою (а.с. 5, 7). Статтею 41 Конституції України встановлено, що\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.\~379,\~382 ЦК України). Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України\~та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За ст. 71 ЖК України\~право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті даної статті. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Як встановлено судом реєстрація відповідача у будинку, що належить позивачу [PERSON] є перешкодою йому для користування і розпоряджання своєю власністю на свій розсуд. Таке становище порушує його конституційні права. За таких обставин, оскільки відповідач не є членом сімї позивача, у належній позивачу квартирі не проживає та правових підстав для користування даною квартирою немає, суд вважає, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 3/4, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. У відповідності до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved