Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, третя особа державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. [INFO] помер позивача батько [PERSON] . Останнім місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,80 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території с. Сасово, що належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 020469. Як зазначає в позовній заяві позивач він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] . Разом з тим зазначив, що при зверненні до Виноградівської державної нотаріальної контори, для оформлення спадщини після смерті спадкодавця, йому було відмовлено, оскільки останнім не пред`явлено правовстановлюючий документ на спадкове майно. По смерті спадкодавця віднайти оригінали документів, які посвідчують майнові права на предмет спадщини не вдалося. Наявна копія державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 020469, виданого на ім`я спадкодавця. Оригінал правовстановлюючого документа втрачено, тому позивач вимушений за захистом своїх спадкових прав звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задоволити . Відповідача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, [INFO] помер позивача батько [PERSON] (а.с.7). Останнім місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,80 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території с. Сасово, що належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 020469(а.с.9). Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину є [PERSON] (син спадкодавця) (а.с. 5, 6, 31, 32). Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд встановив, що позивач після смерті своєї матері прийняв спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як проживав разом з спадкодавцем в житловому будинку, здійснював за нею догляд, а також після її смерті вступив у володіння спадковим майном, обробляв земельну ділянку(а.с.11). В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З матеріалів справи встановлено, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю ІV-ЗК № 020469 втрачено, у позивача наявна тільки його копія (а.с.9). Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приймає рішення про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved