Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] \~ звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що проживав з відповідачкою у шлюбі, який зареєстровано 14.11.2000 року у виконавчому комітеті Драгівської сільської ради Хустського району\~ Закарпатської області за актовим записом №27. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] . Вважає що їхній шлюб виявився невдалим, на протязі останніх років стосунки між ними погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вже рік вони проживають окремо, шлюб носить формальний характер та виконує свого призначення. Просив суд не надавати строк на примирення, оскільки воно не можливе. В судове засідання позивач не з`явився, до\~ суду від представника позивача адвоката Іляшкович Н.В. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності [PERSON] та її участі. Позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від представника відповідача адвоката Стець М.І. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача. Позовні вимоги визнав та не заперечив щодо їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням заяв поданих сторонами про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ З роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вбачається, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст.24 СК України зі змінами та доповненнями внесеними від 10.01.2002 року, «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання». Судом встановлено, що сторони проживали в шлюбі, який зареєстровано 14.11.2000 року у виконавчому комітеті Драгівської сільської ради Хустського району\~ Закарпатської області за актовим записом №27. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: доньки: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] . На час розгляду справи в суді встановлено, що сторони не підтримують своїх шлюбних відносин і не бажають збереження їхнього шлюбу, про що зазначили у поданих до суду заявах. З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що даний шлюб доцільно розірвати. Питання про стягнення судових витрат у справі сторонами не ставилося.

Outcome: approved