Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивачка), в особі представника - адвоката Богданчук О.В., звернулась до суду із позовом до Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області, (далі - відповідач), в якому вказала, що вона разом зі своїм чоловіком, [PERSON] , за сімейні кошти купили житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] , у [PERSON] , що підтверджується Розпискою, посвідченої секретарем Гружчанської сільської ради 08.08.2002 року, зареєстровано в реєстрі за №32. Зазначене домоволодіння належало [PERSON] на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 27.12.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №4604. Починаючи з 08.08.2002 року позивач разом зі своїм чоловіком, [PERSON] , стали проживати у вказаному будинку, вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, робили поточний ремонт будинку, оплачували комунальні послуги за електроенергію, тобто добросовісно та безперервно володіли та відкрито користувались даним нерухомим майном та земельною діляночкою. Після смерті чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] , позивач надалі проживає у вказаному домоволодінні та продовжує відкрито користуватися ним. [INFO] помер [PERSON] , і подружжя [PERSON] до дня його смерті не встигло юридично оформити на своє ім`я право власності на придбане домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] . Тож, позивач посилаючись на те, що починаючи з 08.08.2002 року добросовісно володіє вказаним нерухомим майном і продовжує ним користуватися, вважає, що має право на набуття права власності на домоволодіння по [ADDRESS] на підставі набувальної давності відповідно до ст. 334 ЦК України, а тому просила суд визнати за нею право власності на вказане майно та на підставі договору купівлі-продажу будинку від 27.12.1997 року . Ухвалою суду від 12.08.2020 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено строки для подання відповіді на відзив заперечення на відповідь на відзив. 04.09.2020 року через канцелярію суду відповідач подав відзив на позову (а.с. 34), у якому зазначив, що викладені позивачем обставини в позовній заяв є обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, тобто позовні вимоги визнав. Крім того, просив судові витрати покласти на позивача. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Розписки (а.с. 10) [PERSON] одержала плату за будинок, який продає разом з чоловіком, в [ADDRESS] в сумі 7,182 гривні (1350 у.о., курс 5 гривень 132 коп.) у [PERSON] жителя Червоної Слободи Макарівського району. Справжність підпису [PERSON] посвідчено 08.08.2002 року секретарем виконкому Гружчанської сільської ради Макарівського району Міщенко Н.О., зареєстровано в реєстрі за №32. Вказаний житловий будинок з надвірними забудовами, що в [ADDRESS] , належав на праві власності [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку, посвідченого 27.12.1997 року державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори Лисенко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №4604, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив вказаний житловий будинок. Право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстроване в Макарівському БТІ 17.01.1998 року, запис в реєстровій книзі №117 (а.с. 11). Відповідно до виписки з погосподарської книги №372 від 29.07.2020 року Гружчанської сільської ради, в погосподарській книзі №11 за 2016 -2020 роки сільської ради, зроблено особовий запис №01-0504/3 про те, що власником житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] , є [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 20). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.05.2011 року (а.с. 7). [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.09.2014 року (а.с. 8), свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17.05.2001 року (а.с. 9). Як вбачається з довідки №371 від 29.07.2020 року Гружчанської сільської ради (а.с. 19), [PERSON] , [INFO] , постійно проживає без реєстрації з 08.08.2002 року і по теперішній час по [ADDRESS] , робить поточний ремонт будинку, обробляє присадибну ділянку, оплачує комунальні послуги з електропостачання (квитанції про оплату а.с. 21-23). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок до складу домоволодіння входить житловий будинок літ.А, загальною площею приміщень 61,5 кв.м., житловою 30,9 кв.м., та господарські будівлі і споруди: веранда «а», погріб «а під», сарай «Б», вбиральня «В», колодязь №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3 (а.с. 12 -18). Вирішуючи вимоги за заним позовом, суд керується наступним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом, статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч. 2 ст. 16 ЦК України, серед яких є визнання права. Спосіб захисту порушеного права має бути ефективним, тобто у повній мірі відновити порушене право особи, а тому в даному випадку обраний позивачем спосіб захисту відновить її порушене право на майно. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Як передбачено ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, визнання позову не порушує прав та інтересів третіх осіб та не суперечить закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. За клопотанням позивачів судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивачів. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved