Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04.06.1983 виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис №6. У позові позивач вказує, що вони мають із відповідачем двох синів, які на даний час досягли повноліття. Причиною розпаду сім`ї позивач називає те, що відповідач нехтував сімейними цінностями, через різні погляди на сімейне життя між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, що негативно впливало на її психоемоційний стан, внаслідок чого стосунки погіршувались, а в подальшому були припинені, більше 15 років не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, а примирення є неможливим, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Ухвалою суду від 13.05.2021 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.06.1983, на що вказує свідоцтво про шлюб (а.с.4). Позивач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідач не надав жодних заперечень проти позову. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що сторони не мають наміру на збереження шлюбу, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, відповідач не надав жодних заперечень, суд дійшов висновку, що шлюб сторін втратив ознаки сім`ї, тому його збереження буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин суд задовольняє позов. Також суд вважає, що підлягає до задоволення вимога позивача про залишення їй прізвища набутого у зв`язку із реєстрацією шлюбу, оскільки це узгоджується з ст.113 СК України. Питання судових витрат суд вирішує

Outcome: approved