Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Посилається на те, що він - [PERSON], народився 13 травня 1932 року в с. Тростянець, Бережанського району, Тернопільської області, Україна. Факт його народження стверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим в книзі реєстрації актів цивільного стану за №13 від 14.05.1932 року. Зазначає, що згідно з даними паспорта громадянина України та свідоцтва про народження його прізвище записано як [PERSON]. Вказує, що [INFO] він одружився з [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб, зареєстрованим в книзі реєстрації актів цивільного стану за № 305 від 22.07.1961 року. Згідно з вищезазначеним свідоцтвом його дружина після одруження взяла його прізвище, яке правильно пишеться як [PERSON]. Факт належності йому саме такого прізвища стверджується також даними з паспорта громадянки України, виданого його дружині. 18.02.2015 року його дружина [PERSON] померла у віці 76 років, що стверджується свідоцтвом про смерть та про що 19.02.2015 року було складено актовий запис № 192. Відповідно до вищевказаного свідоцтва про смерть прізвище його покійної дружини було записано як [PERSON]. Крім того, правильність написання прізвища [PERSON] також може стверджуватись карткою фізичної особи - платника податків про присвоєння йому ідентифікаційного номера. Пояснює, що після смерті його дружини, через шість місяців на підставі раніше поданої заяви про прийняття спадщини він звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на все наявне спадкове майно, але отримав усне розяснення, що останнє отримати не може через допущенні помилки в написанні прізвища в правовстановлюючих документах спадкодавця (його покійної дружини), а також через помилки в написанні імя покійної в деяких правовстановлюючих документах. Зокрема, мова іде про наступні правовстановлюючі документи: - свідоцтво про право власності на нерухоме майно; - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно; - державний акт на право приватної власності на землю; - довідка про присвоєння ідентифікаційного номера. Неможливість отримати спадщину через відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину полягає в тому, що одразу декілька державних структур та органів місцевого самоврядування (Державна податкова інспекція у м. Ужгород, Ужгородська міська рада, Комунальне підприємство БТІ Ужгородської міської ради - назва зазначена до реорганізації цієї структури) в різні проміжки часу ще за життя його дружини в вищезазначених правовстановлюючих документах помилково замість прізвища [PERSON] зазначили прізвище [PERSON]. Крім того, в державному акті на право власності на землю крім помилки в прізвищі записано зовсім інше імя, відмінне від імені його дружини. А також в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера поряд з помилкою в прізвищі допущена помилка в імені його дружини. Зазначає, що організації, які видали документи, не мають можливості внести до них відповідні виправлення, оскільки субєкт, на чиє прізвище останні були видані, помер і втрачена правосубєктність. Виходячи з вищевикладеного, просить суд встановити факт належності [PERSON], яка померла 18.02.2015 року, державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 017038, виданого 03 серпня 2011 року Ужгородською міською радою [PERSON], встановити факт належності [PERSON], яка померла 18.02.2015 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої [PERSON], встановити факт належності [PERSON], яка померла 18.02.2015 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, від 11.11.2009 року № 179114, виданого на право приватної власності (1/1) на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та встановити факт належності [PERSON], яка померла 18.02.2015 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, № 24445848 від 13.11.2009 року, виданого на право приватної власності (1/1) на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON]. Заявник в судове засідання не зявився, однак подав через канцелярію суду заяву від 22.01.2016 року про розгляд справи без його участі. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши подані докази, суд дійшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що згідно з паспортом громадянина України серії ВО 349182, виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області від 02 грудня 1997 року, заявник значиться як [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]. Згідно зі свідоцтвом про народження серії ІІ-ИД № 339501, виданим 14 квітня 1982 року, [PERSON] народився 13 травня 1932 року в с. Тростянець, Бережанського району, Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 14 травня 1932 року зроблено запис № 13. В судовому засіданні також встановлено, правильність написання прізвища [PERSON] також стверджується карткою фізичної особи - платника податків про присвоєння [PERSON] ідентифікаційного номера від 11.03.2003 року. Як вбачається із свідоцтва про одруження, серії ІІІ-УР № 094792, виданого 22 липня 1961 року, 22 липня 1961 року [PERSON] одружився з [PERSON], яка після одруження взяла його прізвище [PERSON]. Даний факт стверджується також паспортом громадянина України серії ВР 547342, виданого Ужгородським МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області від 01 березня 2014 року, на імя [PERSON], [INFO], уродженка м. Ужгород, Закарпатської області. Правильність написання прізвища померлої [PERSON] стверджується також свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 185783 від 19 лютого 2015 року, з якого вбачається, що [PERSON] померла 18 лютого 2015 року у віці 76 років, про що 19.02.2015 року було складено актовий запис № 192. Як встановлено судом, після смерті дружини [PERSON] [PERSON], через шість місяців, на підставі раніше поданої заяви про прийняття спадщини, він звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на все наявне спадкове майно, але отримати останнє не може через допущенні помилки в написанні прізвища в правовстановлюючих документах спадкодавця - його покійної дружини [PERSON], а також через помилки в написанні імя покійної в деяких правовстановлюючих документах. Як вбачається з матеріалів справи, у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 11.11.2009 року серії САС № 179114, виданому на право приватної власності (1/1) на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.11.2009 року, номер витягу: 24445848, виданого на право приватної власності (1/1) на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 017038, виданого 03 серпня 2001 року та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 03.11.2000 року прізвище покійної дружини заявника зазначено як [PERSON]. Окрім того, в державному акті на право власності на землю серії ІV-ЗК № 017038, крім помилки в прізвищі записано імя покійної дружини померлого - [PERSON], замість правильного [PERSON]. Також, в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 03.11.2000 року покійній дружині заявника, поряд з помилкою в прізвищі допущена помилка в її імені, а саме [PERSON], замість правильного [PERSON]. За положеннями п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Метою встановлення судом факту, що має юридичне значення, є забезпечення можливості реалізації заявником гарантованого Конституцією України права власності. Враховуючи наведене та ту обставину, що всі дані, крім наведених розбіжностей співпадають та встановлення даного факту має для заявника відповідно юридичне значення, суд вважає, що вимоги заявника слід задовольнити.

Outcome: approved