Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що з січня 2010 року по 11 серпня 2011 року він працював підземним горно робочим у шахті ім. Д.Ф. Мельникова, що є відокремленим підрозділом ПАТ «Лисичанськвугілля», після чого був звільнений за п. 3 ст. 38 КЗпП України, у звязку з порушенням законодавства про працю, на підставі наказу № 747-К від 11.08.2016 року. При звільнені йому не виплатили у повному обсязі нараховану заробітну плату так на даний час заборгованість становить 51542 грн. 93 коп.. Згідно з довідкою, середньоденний заробіток складає 336 грн. 10 коп., але до даного часу належна позивачу на праві власності заробітна плата не виплачена та не виплачений і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні: робочих днів з 12 серпня 2016 року по кінець місяця 13 дн.; у вересні 2016 року 22 дн.; у 01 жовтні 2016 року 20 дн., у листопаді 2016 року 19 дн. Всього 74 день. (74 дн.*336,10 грн.) = 24871,40 грн. Вважає дії відповідача незаконними, оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки підприємство, організація, установа згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі викладеного та після зменшення розміру позовних вимог просив суд стягнути з відповідача, на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 51542 грн. 93 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 12 серпня 2016 року до 28 листопада 2016 року у сумі 24871 грн. 40 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву в якій просив розглядати справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно з трудовою книжкою, серії АС № 452416, заповненою 20.05.1996 року, на підставі наказу № 747-К від 11.08.2016 року, [PERSON], [INFO], звільнений у звязку з невиконанням законодавства про працю, умов трудового договору п. 3 ст. 38 КЗпП України. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем до 11.08.2016 року звільнений на пенсію. Відповідно до ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою № 42 від 27.09.2016 року, яка видана ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу шахта ім. Д.Ф. Мельникова про те, що заборгованість із заробітної плати за 2015-2016р. становить 51542,93 грн. Згідно з довідками № 38 від 26.09.2016 року та № 49 від 28.11.2016 року, виданою ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу шахта ім.. [PERSON] середньоденна зарплата [PERSON] за 2016 рік становить 336,10 грн. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Згідно з довідкою, середньоденний заробіток складає 336 грн. 10 коп., але до даного часу належна позивачу на праві власності заробітна плата не виплачена та не виплачений і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні: робочих днів з 12 серпня 2016 року по кінець місяця 13 дн.; у вересні 2016 року 22 дн.; у 01 жовтні 2016 року 20 дн., у листопаді 2016 року 19 дн. Всього 74 день. (74 дн.*336,10 грн.) = 24871,40 грн. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, підлягають у задоволенню, а саме у розмірі 76414 грн. 33 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved