Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат, повязаних з навчанням. В обґрунтування позову вказує, що відповідач [PERSON] є його батьком, який за рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області сплачував на його утримання аліменти до 31.01.2013 року. Після досягнення ним повноліття батько перестав сплачувати аліменти на його утримання незважаючи на те, що він продовжував навчання. В даний час він є студентом 3-ього курсу Черкаського технологічного університету денної форми навчання. Вартість навчання складає 15262 грн. Вказує, що він повністю перебуває на утиранні матері [PERSON] і за роки навчання він з її коштів сплатив за навчання 8000 грн. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання за умови, що діти потребують матеріальної допомоги, а батьки можуть її надавати. Також вказує, що батько вдруге одружився і в нього народився син, а тому він (позивач) з матірю, в якої на утриманні є ще один малолітній син, самотужки оплачували навчання. В даний час батько подав до суду позовну заяву про зміну розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], таким чином хоче безпідставно зменшити утримання і його брата до 150 грн. щомісячно. Вказує, що їх батько працює, однак не офіційно, на обліку в Центрі зайнятості не перебуває, а тому може та зобовязаний нести витрати по оплаті його (позивача) навчання разом з матірю, тобто покрити фактично понесені витрати на навчання в розмірі 4000 грн., а також може надавати йому щомісячну матеріальну допомогу у розмірі 250 грн. А тому, просить стягнути з [PERSON] на його користь понесені витрати на навчання в розмірі 4000 грн. та щомісячно аліменти на його утримання, як повнолітньої дитини що продовжує навчання, в розмірі 250 грн. з дня подачі позову до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років, тобто до 31.01.2018 року. В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на навчання в розмірі 4000 грн. Від стягнення аліментів на його утримання до закінчення ним навчання в розмірі 250 грн. відмовився. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що він не має можливості відшкодувати кошти за навчання сина, оскільки він з листопада 2014 року звільнений з роботи і на даний час офіційно ніде не працює, а перебивається випадковими заробітками в незначному розмірі. Крім того, просив врахувати, що на даний час за рішеннями судів з нього стягуються аліменти в розмірі ? частини його заробітку, в звязку з чим в нього уже утворилася заборгованість по аліментах на утримання сина - [PERSON]. А тому просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що 31.01.1995 року народився [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON]. За рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.09.2010 року відповідач [PERSON] сплачував на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмір 1/3 частини його заробітку. В звязку з досягненням [PERSON] повноліття стягнення аліментів на його утримання з відповідача [PERSON] припинено, а саме з 31.01.2013 року, а продовжують утримуватися аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмір ? частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також в судовому засіданні встановлено, що повнолітній [PERSON], 31.01.1995 року є студентом 3-ього курсу факультету компютерних технологій Черкаського державного технологічного університету. Форма навчання денна. Період навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2016 року. За навчання було сплачено кошти в сумі 8000 грн. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд не знаходить підстав для задоволення позову [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь додаткових витрат на дитину, повязаних з навчанням в розмірі 4000 грн., виходячи із наступного. Звертаючись із вимогами про стягнення з відповідача [PERSON] додаткових витрат на дитину, повязаних з його навчанням, позивач [PERSON], як на підставу своїх вимог посилається на ст. 185 СК України, правила якої поширюються на правовідносини щодо обовязків батьків по утриманню неповнолітніх дітей та не можуть бути розповсюджені на правовідносини, які виникли щодо обовязків батьків по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. Крім того, при винесенні рішення, суд враховує, що відповідач [PERSON] є платником аліментів в розмірі ? частин його заробітку, а саме: - за рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області 22.09.2010 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з 31.01.2013 року в розмір ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - за рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області 07.10.2014 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмір ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття; - за рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області 07.10.2014 року на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх видів його доходу, починаючи з 29.09.2014 року і до досягнення дитиною сином [PERSON], [INFO] трьох років, тобто до 24.07.2016 року. Таким чином з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей та непрацездатної дружини в розмірі ? частин його заробітку. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з 04.11.2014 року ніде не працює, що стверджується даними трудової книжки [PERSON] А тому, в врахуванням матеріального стану відповідача [PERSON] та розміру сплачуваних ним аліментів, суд вважає, що він не має на даний час можливості оплачувати додаткові витрати на навчання сина [PERSON] в Черкаському державному технологічному університеті. Крім суд враховує, що такі витрати самим позивачем [PERSON], який продовжує навчатися і ніде не працює, не були понесені, а фактично були понесені його матірю - [PERSON] А тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] про стягнення додаткових витрат в розмірі 4000 грн., повязаних з його навчанням.

Outcome: dismissed