Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд до відповідачів з вимогою визначати йому додатковий строк тривалістю 2 місяці для подання до Бериславської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON], померлої 12.06.2010р., посилаючись на те, що після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй на день смерті майно, а тому він як спадкоємець за законом та першої черги у відповідності до ст.ст. 1223, 1261 ЦК України має право спадкувати майно останньої. На час відкриття спадщини позивач не проживав з матір'ю і у визначений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Звернувшись в 2015 році з заявою про прийняття спадщини до нотаріальною контори, йому було відмовлено в прийнятті, в зв'язку з пропущенням строку звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Вказаний строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений по причині тривалої хвороби, що підтверджується довідкою №83 від 24.06.2015р. Бериславської ЦРЛ, що в 2010р. він знаходився на лікуванні в реанімаційному відділенні ЦРЛ з наступним переведенням в неврологічне відділення із діагнозом ішемічний інсульт в вертебро-базилярному басейні. Довго проходив реабілітацію амбулаторно, не міг вільно пересуватися та вільно говорити. На теперішній час рекомендовано диспансерний огляд 2 рази на рік. За таких обставин позивач вважає, що він з поважних причин пропустив встановлений законом строк звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відповідає роз,ясненням зазначених у листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, а тому він має право на визначення судом йому додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили суд задовольнити заявлені вимоги з підстав визначених в позові. Крім того позивач в судовому засіданні в своїх поясненнях зазначив, що після хвороби він повернувся до місця своєї роботи де здав лист тимчасової непрацездатності та до 2015р. здійснював свою робочу діяльність водієм в газовій організації м. Берислав. Відповідач [PERSON] та його представник, яка діє на підставі довіреності, [PERSON] позов не визнали та просили суд відмовити позивачу в задоволені його вимог у зв,язку з їх необгрунтованністю та недоведеностю з підстав наведених в письмових запереченнях на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Від відповідача Бериславської міської ради Херсонської області у судове засідання надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає позов необґрунтованим, отже такий що не підлягає задоволенню. Згідно ст. 10-11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та суд вирішує справу в межах заявлених вимог та підставі наданих йому доказів. Відповідно до ст. 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З пояснень сторін у справі та матеріалів вбачається, що 12 червня 2010 року в м. Берислав Бериславського району Херсонської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КГ № 199835, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бериславського районного управління юстиції у Херсонській області 23 червня 2015 року, актовий запис № 109. При житті, на випадок своєї смерті, [PERSON] не розпорядилася належним їй майном, заповіту не залишила. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є [PERSON] чоловік та [PERSON] та [PERSON] - діти [PERSON]. Згідно листів нотаріуса Бериславської державної нотаріальної контори та приватних нотаріусів Бериславського районного нотаріального округу спадкова справа після померлої 12 червня 2010 року [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач зазначає, що після смерті його матері - [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на день смерті майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Херсонська область, Бериславський район, м. Берислав, вул. Енгельса, буд. 28, для прийняття якої йому необхідно визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Херсонська область, Бериславський район, м. Берислав, вул. Енгельса, буд. 28 належить на праві приватної власності [PERSON], згідно договору дарування житлового будинку від 04 жовтня 2011 року, укладеного між [PERSON] (Дарувальник) та [PERSON] (Обдаровуваний), посвідченого приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1032, а також зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.2 Договору відчужуваний житловий будинок належить Дарувальнику на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого Бериславською міською радою Херсонської області 20 жовтня 2011 року, на підставі рішення виконкому Бериславської міської ради Херсонської області від 29 вересня 2011 року № 98, зареєстрованого в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації в книзі № 7 за номером 1976. Відтак, на момент смерті [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Херсонська область, Бериславський район, м. Берислав, вул. Енгельса, буд. 28 їй не належав, а отже не увійшов до спадкової маси. Главою 87 ЦК України визначено процедуру здійснення права на спадкування. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] є матір'ю [PERSON]. В червні 2015 року позивач звернувся до нотаріуса Бериславської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті померлої 12 червня 2010 року [PERSON]. 23 червня 2015 року нотаріус Бериславської державної нотаріальної контори відмовила у вчиненні нотаріальної дії, через те, що [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори у встановлений шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини з відповідною заявою про прийняття спадщини на майно, яке належало його матері, не надіслав листом заяву на адресу нотаріальної контори. Зареєстрований разом зі своєю матірю (спадкодавцем) на день її смерті не був. У розумінні ст.1270 ЦК України [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки звернувся до нотаріальної контори в червні 2015 року, тобто після закінчення шестимісячного терміну з моменту відкриття спадщини. Станом на час розгляду справи у суді вищезазначена відмова приватного нотаріуса ніким не оскаржена, не скасована, а тому є чинною. За ч.1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути визнані поважними причинами, з яких спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, однак ці обставини мають бути такими, що унеможливлювали або утруднювали її своєчасне подання. За змістом позовної заяви, позивач просить визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини, посилаючись на те, що тривалий час хворів та дані обставини є поважними, що не уможливили ним своєчасно звернутися з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері з чим суд не може погодитись так як дане не відповідає зібраним по справі матеріалам та дослідженим доказам. Згідно довідки Бериславської ЦРЛ за підписом головного лікаря [PERSON] від 29.07.2015р. за 01-14/528 гр-н [PERSON] проступив на стаціонарне лікування в КУ « Бериславська ЦРЛ» в терапевтичне відділення 22.06.2010р., переведений в відділення реанімації, а потім в неврологічне відділення з 23.06.2010р. по 06.07.2010р. з діагнозом гостре динамічне порушення мозкового кровообігу в верте-базилярному басейні. На амбулаторному лікуванні знаходився 44 дні з 07.07.2010р. по 05.08.2010р. Дане свідчить про короткотривалий проміжок лікування позивача та його знаходження на лікарняному. Інші докази перебування позивача у лікувальних закладах з довготривали лікуванням як зазначає позивач відсутні. Не надані позивачем й докази того, що після лікування він не міг самостійно пересуватися, потребував постійного стороннього догляду, тобто стан його здоров'я унеможливив або утруднив своєчасне подання заяви про прийняття спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що знайомі з [PERSON] у зв,язку із спільною роботою в ВАТ «Херсонгаз», де останній займав посаду водія в період з 2010 року березень 2015 рік та звідки звільнився у зв,язку із виходом на пенсію. Приблизно в 2010 році точно дати сказати не можуть [PERSON] деякий час, приблизно два місяці знаходився на лікарняному, після чого він вийшов на роботу де продовжував здійснювати свої функції як водія. Дані пояснення свідків повністю узгоджуються з поясненнями даними позивачем [PERSON], що після лікування пов,язаного з захворюванням голови він вийшов на роботу де здав лист тимчасової непрацездатності. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Приймаючи до уваги, що безспірних, достовірних і належних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, пропустивши його на значний проміжок часу, відтак позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed