Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON], діюча в інтересах свого онука [PERSON], звернулась до суду з позовом, позбавлення батьківських права, стягнення аліментів та призначення піклувальника, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], призначити [PERSON],[INFO] піклувальником неповнолітнього [PERSON],[INFO], стягнути з [PERSON], на користь [PERSON],[INFO] аліменти на його утримання в розмірі 2000 гривень, до досягнення ним повноліття. Представник позивача [PERSON], що діє в інтересах онука [PERSON], до судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглядати справу за їх відсутністю. у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання надали заяву в якій позов підтримали , вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні сина [PERSON], 2003 року народження, а також призначення його піклувальником [PERSON], підтримали висновок від 15.05.2017 року №388/01-11, проти задоволення позову не заперечують та просять справу розглядати у відсутності представника. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та докази надані в підтвердження позовних вимог, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року у громадянки [PERSON], [INFO] народився син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 24.04.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси. За інформацією Київського районного у місті Одесі відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, відомості про батька неповнолітнього [PERSON], до актового запису про народження внесені відповідно до вимог ст. 135 ч.1 Сімейного кодексу України. [PERSON], 2003 року народження проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] у будинку [ADDRESS], та знаходиться повністю на її утриманні, маті останнього- [PERSON] проживає окремо від сина, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], місце мешкання - [ADDRESS]. Відповідно до характеристики [PERSON], 2003 року народження, зробленої директором Одеської загальноосвітньої школи №51 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, останній є учнем 8-А класу, навчається у вказаній школі з 1-го класу, але в силу сімейних обставин під кінець четвертого класу перевівся до іншої школи, у сьомому знову повернувся до ЗОШ №51, де й продовжує навчання, неповнолітній [PERSON], з багатодітної сім'ї, матір останнього протягом навчання хлопця, у школі жодного разу не бачили. Мати неповнолітнього [PERSON], [PERSON] навчально-виховним процесом не цікавилась, батьківські збори не відвідувала. Зв'язок з класним керівником підтримує бабуся неповнолітнього, відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дитини. Відповідно до довідки КУ«Дитяча міська поліклініка №6» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради від 30.11.2016 року №01-03/534, неповнолітній [PERSON], 2003 року народження перебуває на обліку в означеному медичному закладі з серпня 2015 року. При проведенні профілактичних оглядів в поліклініці, відвідуванні дитини вдома, з дитиною завжди була бабуся, матір дитини медична сестра не бачила. Згідно з листом служби у справах дітей Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 20.02.2017 року № 2.4-1.10/86 [PERSON] з трьома дітьми та співмешканцем переїхала з місця реєстрації [ADDRESS], на інше місце, та зараз мешкає за адресою: [ADDRESS]. Неповнолітній [PERSON], 2003 року народження є дитиною інвалідом, що підтверджено медичним висновком №96 КУ «Дитяча міська поліклініка №6» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради. Відповідач отримує соціальну допомогу на утримання дитини інваліда. З висновку органу опіки № 388/01-11 від 15.05.2017 р. суду відомо, що зі слів [PERSON] за усною домовленістю зі своєю матір'ю, [PERSON], її старший син [PERSON] проживає разом зі своєю бабусею у м. Одеса. З дитиною спілкується у телефонному режимі, до Одеси не приїздить, так як виховує ще трьох маленьких дітей, державну допомогу, яку отримує на дитину - інваліда [PERSON], перераховує на банківську картку [PERSON]. До позбавлення її батьківських прав стосовно сина [PERSON] ставиться негативно. Однак доказі переказу грошових коштів не надано. [PERSON], 2003 року 23.10.2016 року надав на ім'я начальника служби у справах дітей Одеської міської ради заяву щодо позбавлення його матері [PERSON] відносно нього батьківських прав, оскільки вона не цікавиться його життям, його станом здоров'я, беручи до уваги перенесення ним медичної операції, не приймає участі в його утриманні, навіть кошти, які їй сплачує держава на утримання дитини -інваліда остання не передає сину, а також просив призначити піклувальником свою Бабусю [PERSON], 1960 року народження, з якою він проживає та перебуває на її утриманні. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина розглядалось на засіданні комісії, двічі матір викликали на засідання ради опіки, однак остання на виклики до райадміністрації не з'являлась. Відповідно до висновку №388/01-11 від 15.05.2017 року, Київська районна адміністрація Одеської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Щодо призначення [PERSON], 1960 року народження піклувальником [PERSON],2003 року народження, Київська районна адміністрація Одеської міської ради вважає за доцільне призначення її піклувальником [PERSON], 2003 року народження, оскільки останній мешкає разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка створила для онука необхідні умови для всебічного розвитку, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання. [PERSON] надала повний пакет документів, відповідно до якого вона може виконувати обов'язки піклувальника. Остання протипоказань для призначення її піклувальником не має. [PERSON] надав згоду про призначення бабусі своїм піклувальником. Питання щодо доцільності встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] та призначення [PERSON] його піклувальником , було розглянуто на засіданні органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, за результатами якого вважає за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] піклувальником неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 1-2, 4 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач по справі ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню сина, суд вважає за можливе позбавити її батьківських прав відносного [PERSON], [INFO]. Частиною 2 ст. 166 СК України встановлено особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 182 СК України при визначенні судом розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи той факт, що відповідачка отримує соціальну допомогу на утримання дитини- інваліда, яким є [PERSON], однак зазначені кошти нею не використовуються за призначенням, неповнолітній [PERSON] має захворювання на рак, переніс операційне втручання, суд вважає можливим визначити аліменти у твердій грошовій в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved