Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради, Тячівського районного підприємства технічної інвентаризації, де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним та скасування рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно. В письмовій заяві зазначив, що його батькам [PERSON] та [PERSON] належало дворогосподарство, яке складалося з двох житлових будинків, що знаходиться за адресою с.Терново, вул.. Жовтнева, 20, Тячівського району. В одному з цих будинків проживали батьки, в іншому він разом з своєю сімєю. Ці будинки вони будували разом з батьком ще на початку 70-х років: один для батьків, а інший для його сімї. В кінці 90-х років дворогосподарство було розділено на два дворогосподарства. Власником дворогосподарства № 20 був [PERSON], а власником дворогосподарства 20 «а» став він [PERSON]. 22 березня 2006 року батько помер і заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Спадкове майно після його смерті прийняв він та мама. Однак свідоцтво про право на спадщину після смерті батька він не оформляв, так як мати обіцяла, що все майно після її смерті і так залишиться йому , тому не потрібно оформляти майно частками. Однак в 2008 році без його відому мати вирішила оформити право власності на будинок і виконкомом [PERSON] сільської ради було прийнято рішення № 12 від 26 лютого 2008 року «Про оформлення права власності на дворогосподарством за адресою с. Терново , вул.. Жовтнева, 20 за [PERSON]». На підставі даного рішення [PERSON] сільською радою було видано свідоцтво № 379 від 29 травня 2008 року , яким посвідчено право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в цілому в с.Терново вул.. Жовтнева, 20 за [PERSON]. 23 лютого 2014 року померла його мати і тоді він звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак нотаріус повідомив , що його мати на випадок смерті залишила заповіт, згідно якого все майно на випадок смерті заповідала своїй дочці [PERSON]. У звязку з цим він почав збирати документи, підтверджуючі право власності батьків на дворогосподарство , так як йому було відомо, що спадщину після смерті батька він прийняв та і після смерті матері він все одно має право на обовязкову частку, так як уже на той час був пенсійного віку. Однак , в цей час він дізнався , що мати оформила все майно тільки за собою. Тому він вважає, що при винесенні [PERSON] сільською радою рішення про визнання права власності на будинок за його матірю, таким чином позбавивши його на частку у спадковому будинку. Крім того, починаючи з 2001 року дане дворогосподарством № 20 по вул..Жовтнева в с.Терново було розділено на два дворогосподарства. Однак під час виготовлення Тячівським РПТІ технічного паспорта для оформлення права власності на дворогосподарством № 20 було внесено і житловий будинок 20 «а», власником якого являється він. А також [PERSON] сільська рада , видаючи свідоцтво про право власності № 379 від 29 травня 2008 року на імя [PERSON] не виявила цієї обставини, і тому належний йому будинок ввійшов до складу домоволодіння № 20. Тому вважає, що Тячівське РПТІ повинно виправити помилку та виключити з технічного паспорта , виданого на дворогосподарством № 20 по вул.. Жовтнева, Тячівського району дані про належність до даного дворогосподарства житлового будинку , позначеного в технічному паспорті А-АІ. Тому просить визнати недійсним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради № 12 від 26 лютого 2008 року « Про оформлення права власності на дворогосподарством за адресою с.Терново, вул.. Жовтнева, 20 за [PERSON] та видане на підставі даного рішення свідоцтво № 379 від 29 травня 2008 року , яким посвідчено право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в цілому в с.Терново, вул.. Жовтнева, 20 за [PERSON]. Зобовязати Тячівське РПТІ виключити з технічного паспорта, виданого на дворогосподарством № 20 по вул.. Жовтнева в с. Терново дані про належність до даного дворогосподарства житлового будинку , позначеного в технічному паспорті А-АІ. Позивач [PERSON] і його представник в судовому засіданні позов підтримали повністю посилаючись на викладені в письмовій заяві обставини. Позивач додатково пояснив, що будував будинок спільно з батьком ще до одруження. Там же продовжує проживати з дружиною і на даний час. Іншого житла не має. Просять позов задоволити . Відповідачка [PERSON] і її представник в судовому засіданні проти позову заперечили посилаючись на те, що оспорювані рішення і свідоцтва на їх думку є законними. Позивач не брав участі у будівництві спадкового нерухомого майна. Одночасно просять застосувати позовну давність, оскільки, на їх думку, позивач дізнався про наявність оспорюваних документів ще 18.10.2006 року, коли мати складала заповіт. Також коли приходив представник РПТІ для проведення поточної інвентаризації , то позивач та його дружина були вдома. Вона доглядала їхню матір перед смертю два роки, так як вона захворіла внаслідок негативного ставлення до неї з боку позивача. Просять в задоволенні позову відмовити. Представник [PERSON] сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнав посилаючись на те, що свідоцтво про право власності повинно було видаватися на обох. Представник Тячівського РПТІ в судовому засіданні пояснив, що в даному випадку не може бути двох дворогосподарств , так як літня кухня являється тільки надвірною допоміжною спорудою. Також не може бути такої літери як А-АІ. Разом з цим, на її думку, виключення з технічного паспорту певних даних не має для сторін юридичного значення і така вимога не є обґрунтованою. На продовження розгляду справи представник РПТІ в судове засідання не зявився, так як просив продовжити розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник Тячівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що у 1965 році батьками позивача [PERSON] був збудований житловий будинок, що знаходиться за адресою: с.Терново, вул.Жовтнева,20 Тячівського району Закарпатської області. За вказаним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,14 га., що стверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 03.03.2008 року та записами у погосподарських книгах(а.с.129).\~ Рішенням виконкому [PERSON] сільської ради №12 від 26 лютого 2008 року вирішено оформити право власності на житловий будинок в цілому, що знаходиться у с.Терново, вул.Жовтнева №20 Тячівського району Закарпатської\~області за [PERSON] (мамою позивача) (а.с.8). На підставі вказаного рішення виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради [PERSON] видано свідоцтво про право приватної власності на нерухоме майно №379 від 29 травня 2008 року, а саме житловий будинок з надвірними спорудами в цілому, що розташований у с.Терново, вул.Жовтнева,20 (а.с.7).\~ Вказані обставини також стверджуються рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 29 вересня 2015 року, яке набуло законної сили, у справі а позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Тячівського району, 3-ї особи [PERSON] про скасування рішення виконкому [PERSON] сільської ради та свідоцтва про право власності на житловий будинок( а.с. 116-121). Разом з цим згідно даних по господарського обліку [PERSON] сільської ради дане дворогосподарство фактично було розділене на два дворогосподарства за № 20 та № 20 « а», де головами двогогосподарства зазначені [PERSON] та [PERSON] відповідно( а.с.16-20). Наявність даного дворогосподарства з визначенням площі будівель станом на 2008 рік стверджено технічним паспортом( а.с. 12-15). 22 березня 2006 року помер батько позивача [PERSON], а 23 лютого 2014 року померла мати позивача [PERSON], що стверджується даними їх свідоцтв про смерть(а.с.9, 10) і після їх смерті відкрилася спадщина на належне їм майно. Згідно заповіту від 18 жовтня 2006 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла своє майно , де б воно не було і де б воно не знаходилось своєму онукові [PERSON] , [INFO] по вул.. вул.. Жовтнева, 20.( а.с. 109). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в серпні 2012 року познайомився з [PERSON] і вона йому розповідала свою історію, негативно відзивалася про сина, сказала , що побив та виселив її через заповіт. Також розповідала , що будинок будували разом з чоловіком у 1965 році та цікавилась як правильно оформити приватизацію. Свідок [PERSON], який являється двоюрідним братом позивача і відповідачки, в судовому засіданні пояснив, що знає, що тітка [PERSON] за три-пять років до своєї смерті виготовила свідоцтво про приватизацію дворогосподарства, яке передала йому на зберігання і яке після її смерті від передав її сина [PERSON]. Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При цьому набуття права власності на новостворене майно і шляхом прийняття спадщини є самостійними підставами набуття права власності і не можуть підмінювати одна одну. За змістом ст.. 21 ч.1 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, із змісту оскаржуваного рішення №12 від 26 лютого 2008 року » Про оформлення права власності на нерухоме майно» (а.с. 102) відповідач при цьому керувався Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно\~\~\~,\~\~\~ затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7\\5 9 в (редакції що діяла на час прийняття оспорюваного рішення), відповідно до п.п.»а» п. 6.1 якого оформлення права власності на обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності документа що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництва, обєкта проектній документації державним\~\~ будівельним нормам, стандартам та правилам. Позивач же [PERSON], [INFO], є сином забудовників спірного дворогосподарства, проживає в спірному дворогосподарстві і значиться там зареєстрованим з 2 грудня 1985 року(а.с.21). А відтак, суд вважає, що оспорюваними рішеннями, за якими [PERSON] набуто право власності на нерухоме майно в цілому як на новостворене майно, порушено право позивача на спадкування після смерті батька [PERSON]А, який помер 22 березня 2006 року, так як він не був в установленому порядку усунутий від спадкування, не відмовився від спадщини, а прийняв спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини проживав за вказаною адресою і був там зареєстрований. Що стосується вимог позивача про зобовязання Тячівське РПТІ виключити з технічного паспорта, виданого на дворогосподарством № 20 по вул.. Жовтнева в с. Терново дані про належність до даного дворогосподарства житлового будинку , позначеного в технічному паспорті А-АІ, то ця вимога до задоволення не підлягає, оскільки складання технічного паспорту є способом поточної інвентаризації нерухомого маєна, не є правовстановлюючим документом і в даному випадку не вказує на порушення будь яких прав позивача. Крім цього не є обґрунтованими і доводи позивача про те, що він також являється забудовником спірного будинку, оскільки ці його доводи належними і допустимими доказами не стверджені. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради за №12 від 26 лютого 2008 року «Про оформлення права власності на нерухоме майно» щодо оформлення права власності на житловий будинок №20 по вулиці Жовтнева в с. Терново в цілому за [PERSON] та видане на його підставі свідоцтво про право приватної власності за №379 від 29 травня 2008 року, яким посвідчено право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с. Терново по вулиці Жовтнева №20 за [PERSON] в цілому, а в решті позову відмовити. При цьому підстав для застосування позовної давності , на чому наполягає відповідачка [PERSON], і її представник, в даному випадку немає, оскільки ними не надано належних і допустимих доказів, які б вказували, що позивач дізнався про порушення свого права в межах строку позовної давності. Судові витрати в частині сплаченого судового збору слід покласти на відповідача [PERSON] сільську раду.

Outcome: partial