Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON]звернувся в суд із позовом до [PERSON]про стягнення суми боргу в розмірі 3200 (три тисячі двісті) доларів США, що еквівалентно 84800 (вісімдесят чотири тисячі вісімсот) грн. В судовому засіданні [PERSON]позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що в листопаді 2015 року їхні спільні із [PERSON] знайомі попросили його дати в борг відповідачу грошові кошти в сумі 3200 доларів США, на що він погодився. Попередньо узгодивши час, місце і дату передачі коштів із відповідачем, той 11.11.2015 року приїхав до нього в смт.Маневичі Волинської області, де за його місцем роботи, в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] він передав [PERSON] 3200 (три тисячі двісті) доларів США. Під час передачі коштів вони з [PERSON] обумовили строк повернення боргу до 11.04.2016 року. На підтвердження отримання у борг грошових коштів, [PERSON] власноручно написав розписку. З настанням часу повернення отриманих в борг грошових коштів, [PERSON] декілька разів просив його перенести термін повернення боргу, однак з настанням визначених дат, борг не повертав, а у жовтні 2016 року взагалі перестав відповідати на телефонні дзвінки. Просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 3200 доларів США, що еквівалентно 84800 грн. та понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце слухання справи, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідач до суду не подавав заперечень на позов та доказів у справі. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що 11.11.2015 року в смт.Маневичі Волинської області, за місцем роботи позивача, він був свідком як [PERSON] надав у борг [PERSON] 3200 доларів США, які [PERSON] зобовязувався повернути до 11.04.2016 року, про що власноручно написав розписку. Вказав, що при передачі коштів були присутні [PERSON], [PERSON], дочка відповідача - [PERSON] і, в якості свідків, він та [PERSON] Заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що 11.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] відбулась домовленість про позику у розмірі 3200 (три тисячі двісті) доларів США. На підтвердження вказаної домовленості [PERSON] 11.11.2015 року передав [PERSON] грошову суму в розмірі 3200 (три тисячі двісті) доларів США. Вказані обставини підтверджуються розпискою від 11.11.2015 року (оригінал розписки був оглянутий в судовому засіданні). У вказаному договорі позики (розписці) обумовлено, що відповідач має повернути борг до 11.04.2016 року. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст.1047 ЦК України визначає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного, суд вважає, що [PERSON] не виконав умов письмової домовленості і до даного часу не повернув [PERSON] борг в сумі 3200 (три тисячі двісті) доларів США. Згідно розпорядження ПАТ «Державний ощадний банк України» №742 від 26.12.2016 року вбачається, що, станом на дату подання позову до суду, курс долара США до гривні з 00 год. 00 хв. 27.12.2016 року становив: 100 доларів США = 2650,0000 грн. (купівля), 2715,0000 грн. (продаж), тому позовні вимоги щодо стягнення суми боргу підлягають задоволенню згідно обрахунку станом на 27.12.2016 року і підлягає стягненню з [PERSON] сума боргу в розмірі 84800 (вісімдесят чотири тисячі вісімсот) грн., що еквівалентно 3200 (трьом тисячам двісті) доларів США. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги [PERSON] щодо стягнення понесених судових витрат також підлягають задоволенню.

Outcome: approved