Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення заробітної плати. В обґрунтування позову вказує, що він наказом № 492 від 10.05.2017 року звільнений з 25.09.2017 року з ПАТ «Азот» на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Однак в день звільнення відповідач не виплатив йому всі суми, в порядку, передбаченому ст. 116 КЗпП України, не нав письмове повідомлення про нараховану суми, належні працівникові при звільненні, а також не оплатив компенсацію за невикористані відпустки за 2015-2017 роки. При цьому, частину заборгованості відповідач здійснив 26.07.2018 року та 09.08.2019 року. Також вказує, що на ПАТ «Азот» він працював за графіком змінності, тобто по 12 годин за зміну. У зв`язку з цим відповідач також не вплатив заборгованість з оплати надурочних годин. 18.06.2019 року він звертався до ПАТ «Азот» із заявою про надання довідки про нараховані суми, належні йому для виплати при звільненні та копій наказів про прийняття на роботу та звільнення, однак відповіді не отримав. На адвокатський запит його представника, йому листом відповідача від 11.12.2019 року № 501-06/705 була надана відповідь, а також копія наказу про звільнення №492-вк від 10.05.2017 року, довідка №1480 від 04.12.2019 року, довідка про доходи №1479 від 04.12.2019 року. У даній відповіді було зазначено, що заборгованість по заробітній платі йому виплачена 26.07.2019 року, однак не зазначено яка саме сума була виплачена, а в липні 2019 року нараховано компенсацію за несвоєчасну виплату часткового доходу в розмірі 2275 грн. 43 коп., яку було випалено 09.08.2019 року. В наказі про звільнення зазначено, що в нього (позивача) не використана щорічна відпустка з 23.09.2016 року по 12.05.2017 року. Таким чином вважає, що відповідачем на момент його (позивача) звільнення не повністю виплачена заробітна плата, а також компенсація за невикористану відпустку. А тому, просить стягнути з ПАТ «Азот» на його користь заробітну плату в розмірі 26 354 грн. 15 коп. та компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 4 719 грн. 82 коп., з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.02.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін). Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. 05.03.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому останній просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] . Також просить врахувати, що заборгованість по заробітній платі, яка існувала на день звільнення позивача, виникла не з вини відповідача, а в зв`язку з тим, що діяльність підприємства була поставлена в залежність від ціни на природний газ та вартості імпортних мінеральних добрив, наслідком чого стала зупинка виробництва, яке було відновлено лише з червня 2017 року, що призвело до скрутного матеріального становища. Крім того, просив врахувати, що державним виконавцем було накладено ряд арештів на рахунки ПАТ «Азот», що виключало можливість виплати заробітної плати працівникам підприємства. Тому ПАТ «Азот» не міг своєчасно провести виплату заробітної плати позивачу. 30.03.2020 року позивачем [PERSON] , в особі представника Гаврилова Д.О. , до суду подана заява про зміну предмету позову, в якій останній просив стягнути із відповідача - ПАТ «Азот» на його користь заробітну плату з лютого 2017 року по травень 2017 року в розмірі 26 354 грн. 15 коп., компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2016-2017 роки в сумі 4 719 грн. 82 коп., компенсацію за невикористані відпустки за 2009-2016 роки в розмірі 5 000 грн., заробітну плату за надурочну роботу в подвійному розмірі з вересня 2009 року по 12 травня 2017 року в розмірі 8500 грн., надбавку за роботу в нічний час з вересня 2009 року по 12 травня 2017 року в розмірі 4 000 грн., з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом (а.с. 73-74). Крім того, 30.03.2020 року представником позивача адвокатом Гавриловим Д.О. було подане клопотання про витребування доказів. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.04.2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про зміну предмету позову. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.04.2020 року частково задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів, витребувано у ПАТ «Азот» наступні документи: інформацію про нараховану [PERSON] заробітну плату (її складові) за період з січня 2017 року по травень 2017 року включно; інформацію про виплачену [PERSON] заробітну плату за період з січня 2017 року по травень 2017 року включно; розрахунок заборгованості по заробітній платі [PERSON] за період з січня 2017 року по травень 2017 року включно (помісячно), якщо така мається; інформацію про невикористану відпустку за період з січня 2017 року по травень 2017 року включно та наявну заборгованість з виплати компенсації за невикористану відпустку (із зазначенням загального терміну відпустки [PERSON] за його посадою, даних про використану [PERSON] за вказаний період відпустку та даних про невикористану за вказаний період відпустку); довідку для обчислення середньої заробітної плати для оплати компенсації за невикористану відпустку визначеної згідно розділу 2 пункту 2 постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати». Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.04.2020 року закрито підготовче судове засідання по справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення заробітної плати, справу призначено до судового розгляду. 21.05.2020 року представником позивача адвокатом Гавриловим Д.О. було подане клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме виписки по картковому рахунку позивача [PERSON] , на яку зараховувалася заробітна плата (а.с. 104-115 том 1). 09.06.2020 року відповідачем ПАТ «Азот» надано суду довідку №733 від 05.06.2020 року про проведення виплат по заробітній платі [PERSON] , довідку №734 від 05.06.2020 року про нараховану [PERSON] заробітну плату та довідку №735 від 05.06.2020 року про доходи [PERSON] (а.с. 128-129 том 1). 10.08.2020 року позивачем [PERSON] , в особі представника Гаврилова Д.О. , до суду подане заява-клопотання про уточнення позовних вимог, в якому останній просив стягнути із відповідача - ПАТ «Азот» на його (позивача) користь заборгованість в розмірі 6 712 грн. 45 коп., з яких: заробітна плата - 4 872 грн. 59 коп., лікарняні - 1 200 грн. 32 коп., компенсація за невикористану відпустку - 639 грн. 54 коп. (а.с. 137-138 том 1). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.09.2020 року заява позивача [PERSON] про уточнення позовних вимог прийнято в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 4 872 грн. 59 коп. та компенсації за невикористану відпустку в розмірі 639 грн. 54 коп. та відмовлено у її прийнятті в частині стягнення лікарняних в розмірі 1 200 грн. 32 коп. 05.02.2021 року відповідачем ПАТ «Азот» надано суду довідку №202 від 29.01.2021 року та довідку №203 від 29.01.2021 року про проведення виплат по заробітній платі [PERSON] (а.с. 175-177 том 1). 15.03.2021 року відповідачем ПАТ «Азот» надано суду: розшифровки заробітної плати [PERSON] за січень 2017 року - травень 2017 року, табель обліку робочого часу з січня по травень 2017 року [PERSON] , зведені відомості про нарахування заробітної плати [PERSON] (а.с. 1-83 том 2). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Гаврилов Д.О. позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. При цьому, просив врахувати, що позивачу [PERSON] не була виплачена заробітна плата в розмірі 11 840 грн. 08 коп. В судовому засіданні представник відповідача - ПАТ «Азот», за довіреністю Савченко Ю.Н. просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] в зв`язку з його безпідставністю. Також просила врахувати, що позивачу [PERSON] виплачені всі суми, які піддягали до виплати при його звільненні. В зв`язку із скрутним матеріальним становищем відповідача заробітна плата виплачувалася частинами, і остання повна виплата була проведена 26.07.2019 року. Таким чином з відповідачем [PERSON] проведений повний розрахунок і відповідно підстав для задоволення позову немає. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] - адвоката Гаврилова Д.О., представника відповідача - Савченко Ю.Н. , дослідивши матеріали справи, в тому числі відзив на позовну заяву та надані суду протягом розгляду справи докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював в ПАТ «Азот» на різних посадах та наказом ПАТ «Азот» № 492-вк від 10.05.2027 року був звільнений з роботи з 12.05.2017 року на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). З даного наказу вбачається, що [PERSON] була невикористана щорічна відпустка за період з 23.09.2016 року по 12.05.2017 року. Компенсація (утримання) за три календарних дні. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України відповідач повинен був у день звільнення [PERSON] виплатити всі належні йому суми, а в разі спору про розмір цих сум виплатити не оспорювану ним суму, однак цього не зробив і повний розрахунок з позивачем [PERSON] в день його звільнення не провів. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; Законом України: «Про оплату праці». Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та інш. нормативно-правовими актами (ст. 94 КЗпП України). Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавцем, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 ч.1 КЗпП України). Як передбачено ст. 116 згаданого Кодексу, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач [PERSON] вказує, що відповідачем ПАТ «Азот» з ним не проведено повного розрахунку при звільненні, а зокрема з урахуванням уточнених позовних вимог від 10.08.2020 року йому не виплачена заробітна плата в розмірі 4 872 грн. 59 коп. та компенсація за невикористану відпустку в розмірі 639 грн. 54 коп. (а.с. 137-138 том 1). Як вбачається розшифровки заробітної плати [PERSON] за січень 2017 року (а.с. 3 том 2) та довідки про нараховану [PERSON] заробітну плату №734 від 05.06.2020 року (а.с. 129 том 1) позивачу [PERSON] була нарахована заробітна плата в загальній сумі 8 719 грн. 41 коп. (з яких 6 898 грн. 61 коп. заробітна плата за 19 робочих днів у січні 2017 року та 910 грн. - доплата по листку непрацездатності за 5 днів грудня 2016 року), а з відрахуванням обов`язкових податків та зборів сума, яка підлягала до виплати позивачу, складала - 6 950 грн. 13 коп., з яких 6 217 грн. 26 коп. - заробітна плата, 732 грн. 87 коп. - виплати із ФСС (допомога по тимчасовій непрацездатності), (а.с. 3 том 2) . Дана заробітна плата була виплачена позивачу частинами на його картковий, а саме 20.02.2017 року - 848 грн. 04 коп., 21.02.2017 року - 929 грн. 80 коп., 01.03.2017 року - 1 590 грн. 68 коп., 02.03.2017 року - 2 848 грн. 74 коп., а всього 6 217 грн. 26 коп. Також, 02.02.2017 року була проведена виплата за рахунок коштів ФСС в сумі 732 грн. 87 коп. Вказане стверджується довідкою ПАТ «Азот» №203 від 29.01.2021 року, зведеними відомостями №53 від 21.02.2017 року, №54 від 21.02.2017 року, №62 від 01.03.2017 року, №64 від 02.03.2017 року, №65 від 02.03.2017 року, згідно яких загальна сума виплат по заробітній платі склала - 6 217 грн. 26 коп., а також відомістю №35 від 20.02.2017 року, згідно якої виплата по лікарняному листку за січень 2017 року склала - 732 грн. 87 коп. Крім того, вказане стверджується і випискою по картковому рахунку позивача [PERSON] , з якої також вбачається, що позивачу [PERSON] була повністю виплачена заробітна плата за січень 2017 року в загальній сумі 6 217 грн. 26 коп., а також 20.02.2017 року була виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів ФСС в загальній сумі 732 грн. 87 коп. (а.с. 106-115 том 1). Таким чином, з викладеного слідує, що з позивачем [PERSON] був повністю проведений розрахунок по заробітній платі за січень 2017 року, в тому числі і виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності (лікарняні). З розшифровки заробітної плати [PERSON] за лютий 2017 року (а.с. 4 том 2) та довідки про нараховану [PERSON] заробітну плату №734 від 05.06.2020 року (а.с. 129 том 1) вбачається, що позивачу [PERSON] в лютому 2017 року була нарахована заробітна плата в загальній сумі 6 951 грн. 23 коп. за 18 робочих днів, а з відрахуванням обов`язкових податків та зборів сума, яка підлягала до виплати позивачу, складала - 5 526 грн. 23 коп. (а.с. 4 том 2). Дана заробітна плата була виплачена позивачу частинами на його картковий, а саме 31.03.2017 року - 256 грн. 35 коп., 07.04.2017 року - 246 грн. 79 коп., 13.04.2017 року - 252 грн. 79 коп., 20.04.2017 року - 292 грн. 44 коп., 25.04.2017 року - 297 грн. 98 коп., 28.04.2017 року - 278 грн. 15 коп., 05.05.2017 року - 286 грн. 73 коп., 11.05.2017 року - 267 грн. 45 коп., 15.05.2017 року - 269 грн. 95 коп., 18.05.2017 року - 119 грн. 54 коп., 19.05.2017 року - 132 грн. 05 коп., 23.05.2017 року - 163 грн. 54 коп., 25.05.2017 року - 264 грн. 18 коп., 30.05.2017 року - 322 грн. 45 коп., 01.06.2017 року - 306 грн. 88 коп., а всього 3 757 грн. 27 коп. Вказане стверджується довідкою ПАТ «Азот» №203 від 29.01.2021 року, зведеними відомостями №69 від 31.03.2017 року, №118 від 07.04.2017 року, №125 від 13.04.2017 року, №135 від 20.04.2017 року, №140 від 25.04.2017 року, №148 від 28.04.2017 року, №155 від 05.05.2017 року, №167 від 11.05.2017 року, №171 від 15.05.2017 року, №176 від 18.05.2017 року, №180 від 19.05.2017 року, №185 від 23.05.2017 року, №192 від 25.05.2017 року, №201 від 30.05.2017 року, №206 від 01.06.2017 року, згідно яких загальна сума виплат по заробітній платі за лютий 2017 року склала - 3 757 грн. 27 коп. Крім того, вказане стверджується і випискою по картковому рахунку позивача [PERSON] , з якої також вбачається, що позивачу [PERSON] була виплачена заробітна плата за лютий 2017 року в загальній сумі 3 757 грн. 27 коп. Таким чином недоплачена сума за лютий 2017 року складала - 1 768 грн. 96 коп. (а.с. 106-115 том 1). З розшифровки заробітної плати [PERSON] за березень 2017 року (а.с. 5 том 2) та довідки про нараховану [PERSON] заробітну плату №734 від 05.06.2020 року (а.с. 129 том 1) вбачається, що позивачу [PERSON] була нарахована заробітна плата за березень 2017 року в загальній сумі 10 221 грн. 29 коп. за 09 робочих днів у березні 2017 року та 17 днів щорічної відпустки (за поточний період), а з відрахуванням обов`язкових податків та зборів сума, яка підлягала до виплати позивачу, складала - 8 125 грн. 93 коп. Дана заробітна плата була виплачена позивачу частинами на його картковий, а саме 12.06.2017 року - 2 173 грн. 46 коп. Вказане стверджується довідкою ПАТ «Азот» №203 від 29.01.2021 року, зведеною відомістю №219 від 12.06.2017 року, а також і випискою по картковому рахунку позивача [PERSON] , з якої також вбачається, що позивачу [PERSON] була виплачена заробітна плата за березень 2017 року в загальній сумі 2 173 грн. 46 коп. Таким чином недоплачена сума за березень 2017 року складала - 5 952 грн. 47 коп. (а.с. 100-115 том 1). З розшифровки заробітної плати [PERSON] за квітень 2017 року (а.с. 6 том 2) та довідки про нараховану [PERSON] заробітну плату №734 від 05.06.2020 року (а.с. 129 том 1) вбачається, що позивачу [PERSON] була нарахована заробітна плата за квітень 2017 року в загальній сумі 4 926 грн. 87 коп. за 14 робочих днів у квітні 2017 року, а з відрахуванням обов`язкових податків та зборів сума, яка підлягала до виплати позивачу, склала - 3 916 грн. 86 коп. Дана заробітна плата була виплачена позивачу частинами на його картковий, а саме 12.06.2017 року - 1 082 грн. 47 коп. Вказане стверджується довідкою ПАТ «Азот» №203 від 29.01.2021 року, зведеною відомістю №218 від 12.06.2017 року, а також і випискою по картковому рахунку позивача [PERSON] , з якої також вбачається, що позивачу [PERSON] була виплачена заробітна плата за квітень 2017 року в загальній сумі 1 082 грн. 47 коп. Таким чином недоплачена сума за квітень 2017 року складала - 2 834 грн. 39 коп. (а.с. 106-115 том 1). З розшифровки заробітної плати [PERSON] за травень 2017 року (а.с. 7 том 2) та довідки про нараховану [PERSON] заробітну плату №734 від 05.06.2020 року (а.с. 129 том 1) вбачається, що позивачу [PERSON] була нарахована заробітна плата за травень 2017 року в загальній сумі 2 848 грн. (з яких: заробітна плата за 5 робочих днів травня 2017 року, нарахування по листку непрацездатності в розмірі 602 грн. 67 коп., компенсація за невикористану відпустку - та 639 грн. 54 коп.), а також допомога по тимчасовій непрацездатності за попередній період з загальній сумі 1 406 грн. 23 коп.) - всього 4 254 грн. 76 коп., а з відрахуванням обов`язкових податків та зборів сума, яка підлягала до виплати позивачу, склала - 2 594 грн. 04 коп., а також виплата із ФСС - 808 грн. 58 коп. Таким чином загальна сума до виплати за травень 2017 року склала - 3 402 грн. 62 коп. Дана заробітна плата була виплачена позивачу частинами на його картковий, а саме 12.06.2017 року - 1 309 грн. 78 коп. Також, 09.06.2017 року була проведена виплата за рахунок коштів ФСС в сумі 808 грн. 58 коп. Вказане стверджується довідкою ПАТ «Азот» №203 від 29.01.2021 року, зведеною відомістю №212 від 12.06.2017 року, згідно якої загальна сума виплат по заробітній платі склала - 1 309 грн. 78 коп., а також відомістю №211 від 09.06.2017 року, згідно якої виплата по лікарняному листку за травень 2017 року склала - 808 грн. 58 коп. Крім того, вказане стверджується і випискою по картковому рахунку позивача [PERSON] , з якої також вбачається, що позивачу [PERSON] була виплачена заробітна плата за травень 2017 року в загальній сумі 1 309 грн. 78 коп., а також 12.06.2017 року була виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів ФСС в загальній сумі 808 грн. 58 коп. (а.с. 106-115 том 1). Таким чином, недоплата за травень 2017 року склала 1 284 грн. 26 коп. А всього, загальна сума недоплаченої позивачу [PERSON] заробітної плати за вищевказаний період склала 11 840 грн. 08 коп., виходячи із наступного розрахунку: 1 768 грн. 96 коп. (недоплата за лютий 2017 року) + 5 952 грн. 47 коп. (недоплата за березень 2017 року) + 2 834 грн. 39 коп. (недоплата за квітень 2017 року) + 1 284 грн. 26 коп. (недоплата за травень 2017 року) = 11 840 грн. 08 коп. Як вбачається із зведеної відомості №44 від 26.07.2019 року (а.с. 81-83, 123-125 том 2) позивачу [PERSON] було виплачено 11 840 грн. 08 коп. Факт виплати вищевказаної суми також підтверджується і випискою по картковому рахунку позивача [PERSON] , з якої також вбачається, що позивачу [PERSON] на його картковий рахунок 29.07.2019 року була зарахована сума 11 840 грн. 08 коп. (а.с. 114 том 1). При цьому, суд враховує доводи представника позивача адвоката Гаврилова Д.О. про те, що в призначенні платежу даної суми дійсно зазначено, що це заробітна плата за березень 2018 року (відомість 44), а також про те, що у відомості №44 26.07.2019 року також зазначено, що це заробітна плата за березень 2018 року та зазначає наступне. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] , починаючи з 12.05.2017 року, не перебував у трудових відносинах з відповідачем - ПАТ «Азот», тому в березні 2018 року йому і не могла бути нарахована заробітна плата. Крім того, суд враховує і те, що виплачена 26.07.2019 року та зарахована на картковий рахунок позивача 29.07.2019 року сума - 11 840 грн. 08. коп. повністю збігається із сумою існуючої у відповідача - ПАТ «Азот» перед позивачем заборгованості, розмір якої на день виплати, а саме станом на 26.07.2019 року, становив 11 840 грн. 08 коп., тому вважає, що саме вказана сума заборгованості по заробітній платі і була виплачена позивачу в липні 2019 року, а не що інше, не зважаючи на те, що в призначенні платежу було зазначено, що це заробітна плата за березень 2018 року. Таким чином, із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, про відсутність у відповідача - ПАТ «Азот» будь-якої заборгованості перед позивачем [PERSON] на час розгляду справи, оскільки заборгованість по заробітній платі виплачувалася частково в 2017 році (про що наведено вище), а залишок заборгованості перед останнім в загальній сумі 11 840 грн. 08 коп., який не був виплачений та існував станом на 26.07.2019 року, був повністю виплачений ще 26.07.2019 року та був зарахований на картковий рахунок позивача 29.07.2019 року, тому відповідно і підстав для задоволення позову немає. Разом з тим, суд враховує і те, що позивачем [PERSON] і не заявлялася позовна вимога на таку суму - 11 840 грн. 08 коп., а суд, в силу ст. 13 ЦПК України, розглядає справи лише в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. А тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення заробітної плати. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи, що суд відмовив в задоволенні позову, тому приходить до висновку про необхідність віднесення судових витрат, а саме судового збору, від сплати якого був звільнений позивач, за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed