Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] померла його двоюрідна бабуся [PERSON], проте докази родинних відносин із померлою не збереглися. Після її смерті залишилась спадкова маса, яка складається, зокрема, з права на завершення процедури приватизації та реєстрації земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [NUMBER], площею 2,36 га, що знаходиться на території Озаринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Дітей та інших родичів померла не мала, всі роки до смерті [PERSON], позивач фактично опікувався нею, проводив її поховання. Весь час із народження позивача та до смерті [PERSON] остання та позивач проживали одним двором, однією сім'єю, а тому з урахуванням положень п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України та ст. 1264 ЦК України позивач є єдиним спадкоємцем померлої за законом, проте спадщину оформити не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку. За таких підстав позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на завершення процедури приватизації та реєстрації на його ім'я права власності на вказану земельну ділянку, що належало померлій [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення та просив справу розглянути без його участі. Згідно із ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до таких висновків. Пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлює, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно з копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). Згідно з листом Відділу у Могилів-подільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницької області № 01-30/423 від 29.09.2018 померлій [PERSON] належить земельна ділянка (пай) [NUMBER] площею 2,36 га, шо розташована на території Озаринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Дана земельна ділянка належить померлій відповідно до розпорядження Могилів-Подільської райдержадміністрації № 192 від 13.06.2002. У відділі на зберіганні знаходиться архівний примірник Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 16.01.2003. З 01.01.2013 державні акти не видаються, в тому числі і дублікати, тому видати державний акт на ім'я [PERSON] неможливо (а.с. 9). Пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлює, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Разом з тим, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначає, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено і вбачається з матеріалів справи, що після смерті [PERSON] жодна особа, крім позивача, не прийняла спадщину та не звернулась до органу нотаріату із заявою про її прийняття. Вказане дає суду підстави вважати, що правовідносини, які виникли внаслідок відкриття спадщини після смерті [PERSON], регулюються нормами чинного Цивільного кодексу України. Так, ст. 1264 ЦК України визначає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з довідками Озаринецької сільської ради Могилів-Подільського району № 976 від 28.09.2018 та № 1050 від 19.10.2018 [PERSON] на день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] і разом з нею на день її смерті, з 1991 року, проживав [PERSON] (а.с. 7). Вказане також підтверджується випискою із погосподарської книги № 7 за 1996-2000 роки по домогосподарству [ADDRESS] (а.с. 8). Крім того, згідно довідки Озаринецької сільської ради № 1049 від 19.10.2018 спадкоємцем після смерті [PERSON] залишився [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. Отже, відповідно до вказаної норми закону та зазначених доказів, позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки проживав із померлою однією сім'єю, починаючи з 1991 року і по [INFO], тобто не менше як п'ять років. Таким чином позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем [PERSON] і протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до органу нотаріату із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Могилів-Подільської державної нотаріальної контори [PERSON] від 24.10.2018 позивачу відмовлено у видачі вказаного свідоцтва через відсутність документів на спадкову земельну ділянку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи вказані норми, суд приходить до висновку, що, оскільки спадкодавець не набула права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте їй належало право на проведення процедури приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то до складу спадщини ввійшло її право на завершення приватизації та здійснення реєстрації права власності на вказану земельну ділянку. За таких підстав, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду із даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1150604849.1 від 04.10.2018 (а.с. 1). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 352,40 грн., сплаченого нею при поданні позову. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved