Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - житловим будинком на [ADDRESS], знявши неї з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] позовні вимоги обгрунтовував тим, що він після одруження його сина [PERSON] з відповідачкою [PERSON] дозволив ним проживати разом з ним в належному йому на праві власності житловому будинку, розташованому на [ADDRESS]. Подружнє життя в сина [PERSON] з відповідачкою [PERSON] не склалось. Судовим порядком 29.11.2010 року шлюб між ними було розірвано. Відповідачка, після розірвання шлюбу, не знявшись з реєстрації, в 2010 року перебралась жити в с. Заліси Ратнівського району Волинської області. Позивач [PERSON] в поданій до суду письмовій заяві позов підтримав, просить його задовольнити, з підстав зазначених вище, справу розглянути по суті у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в поданій до суду письмовій заяві позов визнала, просить справу розглянути по суті у її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, який подав до суду письмову заяву. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Достовірність доводів позивача підтверджується довідками виданими Заболоттівською селищною радою Ратнівського району Волинської області, з яких встановлено, що відповідачка [PERSON], будучи зареєстрованою в житловому будинку на [ADDRESS], власником якого є позивач [PERSON], з 2010 року і по даний час не проживає в ньому. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном - ст.391 ЦК України. Статтею 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні (далі - Закон) визначено, що громадянам України, а також іноземцям, особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території. Статтею 3 Закону встановлено, що місцем проживання фізичної особи є адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Громадянин України, іноземець, особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання - ч.1 ст.6 Закону. Статтею 7 Закону передбачено знаття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення. Враховуючи, що відповідачка [PERSON], з 2010 року в належному на праві власності позивачеві [PERSON] житловому будинку на [ADDRESS], не проживала і жилим приміщенням не користувалася, вона не є наймачем та членом сім'ї власника житла, що стверджується дослідженими в справі доказами, в зв'язку із чим відповідачка втратила право на користування даним жилим приміщенням, а тому суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити. Відповідачку [PERSON] визнати такою, що втратила право на користування жилим приміщенням в [ADDRESS], знявши неї з реєстрації за вказаною адресою. Цим буде усунено перешкоди в здійсненні позивачем [PERSON] права користування та розпорядження своїм майном - житловим будинком на свій розсуд.

Outcome: approved