Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] до звернувся в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Агрос-Віста» про визнання двох договорів оренди землі недійсними та скасування їх державної реєстрації. При цьому позивачем відповідно до квитанції № 27 ТВБВ 91 від 27 липня 2017 року був сплачений судовий збір в сумі 1280 грн. як за дві позовні вимоги. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області позов [PERSON] задоволено: -визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,1606 га, кадастровий номер 6822189200:05:009:0014, укладений 01 березня 2012 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Агрос-Віста»\~та скасовано його державну реєстрацію; -визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,9604 га, кадастровий номер 6822189200:05:009:0009, укладений 04 квітня 2014 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Агрос-Віста»\~ та скасовано його державну реєстрацію. Стягнуто із товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Агрос -Віста» на користь [PERSON] судові витрати в сумі сплаченого судового збору 1280 грн., витрати на оплату експертизи в сумі 2250,24 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 13093,80 грн. Разом із тим при постановленні рішення судом не було враховано, що вирішено чотири позовні вимоги [PERSON], із відповідача на користь позивача стягнуто 1280 грн. у відшкодування сплаченого судового збору за дві позовні вимоги, а щодо судового збору за інші дві позовні вимоги питання не вирішено. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечує проти постановлення додаткового рішення в частині стягнення судового збору. Суд, заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що необхідно ухвалити додаткове рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним документом. Статтею 6 зазначеного закону передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленим для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно із підпункту 2 пункту 1 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що на день постановлення судового рішення становить 768,40 грн.). Так, при постановленні Ізяславським районним судом Хмельницької області рішення 15 лютого 2019 року, яким задоволено чотири вимоги позивача, було вирішено питання про стягнення із відповідача на користь позивача 1280 грн. у відшкодування судового збору за дві позовні вимоги, тому суд вважає за необхідне стягнути із ТОВ СГП «Агрос-Віста» на користь держави судові витрати в сумі 1536,80 грн. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved