Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб, що був укладений між нею та [PERSON] та зареєстрований 29 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 26. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 29 квітня 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність з відповідачем взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені. 23 березня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 березня 2018 року позовну заяву залишено без руху. 13 квітня 2018 року [PERSON] надала до суду уточнену позовну заяву. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні. [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. [PERSON] який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з'явився, 15 травня 2018 року від відповідача через канцелярію суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав та просив суд шлюб розірвати. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 29 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 26. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини. Спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній. Дитина [PERSON], 07 листопада 2015 року, за домовленістю між сторонами, після розірвання шлюбу залишиться мешкати з матір'ю [PERSON] Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved