Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду\~ з вище вказаним позовом, відповідно до якого просив: - зняти арешт з майна боржника, а саме з квартири [ADDRESS], зареєстрованого в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна за № 4059682 від 15.11.2006 року та скасувати інші заходи примусового виконання рішення, вжитих державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ; - скасувати постанову аа 027762 від 03.11.2006 року, винесено Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ, зареєстровану 15.11.2006 року реєстратором Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області за реєстраційним номером обтяження № 4059682. На обґрунтування позову зазначено, що позивач успадкувала після смерті матері [PERSON] житловий будинок № 7 по вул. Казанській в м. Кіровограді. Звернувшись до відповідача позивачу повідомлено, що кредитна заборгованість за громадянином [PERSON] та громадянкою [PERSON] не обліковується. Проте, згідно запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на її майно накладено арешт, що обмежує законне право позивача, як власника будинку вільно розпоряджатися майном. В звязку з вище викладеним для захисту свого порушеного права позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач надав до суду заяву відповідно до якої просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача, також надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечила, оскільки борг боржником сплачений в повному обсязі. Представник третьої особи надала пояснення, що яких просила провести судове засідання без її участі, вказувала, що на виконанні не перебувають виконавчі провадження боржником по яких виступає позивач. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно до договору купівлі-продажу від 20.08.2002 року [PERSON] купив у [PERSON] квартиру за № 119, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Металургів, в будинку під № 12 (а.с. 6). Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон і відчуження обєктів нерухомого майна № 42090606 від 11.08.2015 року на підставі постанови, аа 027762 від 03.11.2006 року Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ на квартиру № 119 за адресою: вул. Металургів, буд. 12 в м. Кіровограді, що належить [PERSON] накладено арешт за реєстраційним номером обтяження: 4059682 (а.с. 10). Згідно до повідомлень відповідача станом на 09.06.2016 року позивач заборгованості за виконавчими документами не має (а.с. 11, 12, 13). Відповідно до повідомлення третьої особи від 16.06.2016 року за відомостями Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у Кіровоградському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області станом на 15.06.2016 рік виконавчі провадження, на користь юридичних та фізичних осіб боржником, по яким боржником виступає [PERSON] на виконанні не перебувають (а.с. 14). 17.06.2016 позивач звернувся до третьої особи з заявою про зняття арешту з майна, в звязку з тим, що у нього відсутні будь-які боргові зобовязання, тому наявність арешту на майно унеможливлює його право вільного розпоряджатися належним майном (а.с. 15, 16). 23.06.2016 року [PERSON] повідомлено Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ про те, що згідно до постанови від 03.11.2006 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS], власником якої він є. Надати більш детальну інформацію, в тому числі і копії постанов, неможливо у звязку з тим, що відповідно до п.п. 3.19, 3.20 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, яка діяла на той період часу строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становив 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. На підставі викладеного позивачу запропоновано звернутися до суду для вирішення питання про зняття арешту з майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення вжитих державним виконавцем (а.с. 17). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Судом встановлено, що на даний час виконавче провадження знищено, через що позивач не має можливості отримати постанову про зняття арешту задля пред'явлення її до реєстратора. Як наслідок, позивач не може реалізувати свої права щодо розпорядження своєю власністю. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі викладеного, оскільки виконавчі провадження, у ході яких були накладено арешти на квартиру № 119 за адресою: вул. Металургів, буд. 12 в м. Кіровограді на даний час відсутні, а арешт знятий не був, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в частині зняття арешту з майна. Разом із тим, в іншій частині заявлені вимоги про скасування постанови аа 027762 від 03.11.2006 року, винесено Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ, зареєстровану 15.11.2006 року реєстратором Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області за реєстраційним номером обтяження № 4059682 на переконання суду є необґрунтованими, оскільки з урахуванням обставин встановлених судом саме зняття арешту з майна є належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача.

Outcome: partial