Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа агенцій «Гарячі тури», фізична особа - підприємець [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 27 738грн. за невиконання договору та по 100грн. моральної шкоди з кожного із відповідачів. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачами покладених на них умовами договору №277 від 24.03.2014р. зобов»язань, за умовами якого, туроператор згідно заявки поданої туристом турагенту в усній або письмовій формі, за плату зобов'язується надати туристу комплекс туристичних послуг, а турист прийняти ці послуги і оплатити їх на умовах цього договору. В підтвердження замовлення позивача та бронювання в туроператора відповідачем туристичних послуг, останнім було виставлено два рахунки №11599 на суму 10 824грн. та №11598 на суму 16 914грн., всього на суму 27 738грн., які були сплачені позивачем. Однак, 27.06.2015р. відповідач фізична особа - підприємець [PERSON] повідомила, що у зв'язку з фінансовими труднощами турагента сплачені позивачем на рахунок відповідача кошти туроператору не перераховані, відповідно замовлені, згідно договору, туристичні послуги надаватись не будуть. 30.06.2015р. для реалізації запланованого позивачем відпочинку останній за домовленістю з туроператором здійснив оплату за замовлені туристичні послуги безпосередньо на його рахунок. Таким чином, зобов'язання відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа агенцій «Гарячі тури» та фізичної особи - підприємця [PERSON] щодо організації та забезпечення туристичних послуг позивачу виконані не були. Вимогу про повернення сплачених та не перерахованих туроператору позивачем коштів, відповідач фізична особа - підприємець [PERSON] залишила без задоволення. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Котис В.Я. в судове засідання не з'явились, однак представником подано суду письмову заяву з проханням слухати справу без їх участі, позов підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явились і про причини неявки суд не повідомили, хоча судом приймалися необхідні міри для належного їх повідомлення про день, час та місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За даних обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі відповідачів з постановленням заочного рішення, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права, обов'язки та фактичні взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. 26 червня 2015 року між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON], яка діє від імені туроператора «А.Е.Т. Джоін АП», на підставі субагентського договору № 277 від 24.03.2014р., укладено з турагентом товариством з обмеженою відповідальністю «Мережа агенцій «Гарячі тури» договір на туристичне обслуговування № 26/06/15/1, відповідно до якого туроператор згідно заявки поданої туристом турагенту в усній або письмовій формі, за плату зобов'язується надати туристу комплекс туристичних послуг, а турист прийняти ці послуги і оплатити їх на умовах цього договору. Відповідно до п. 2 Договору № 26/06/15/1 від 26.06.2015р. позивачем [PERSON] було замовлено туристичний продукт на трьох туристів до Єгипту з 29.06.2015р. по 06.07.2015р., на умовах визначених даним договором. Згідно п. 3.1.4. субагентського договору № 277 від 24.03.2014р. на підставі забезпеченого бронювання послуг турагент протягом 3-х робочих днів з дня підтвердження замовлених послуг надає субагенту підтвердження замовлення та рахунок-фактуру, кошти згідно якого субагент зобов'язаний протягом 2-х робочих днів перерахувати на розрахунковий рахунок турагента. Кошти, отримані від реалізації турпродукту, не є власністю ні турагента, ні субагента, а є транзитними коштами і ввірені на тимчасове зберігання до здійснення розрахунків з туроператором за винятком агентської винагороди турагента, яка є власністю турагента, а також агентської винагороди субагента, яка є власністю субагента (п.4.6). Відповідно до п. 4.1. Договору № 26/06/15/1 від 26.06.2015р., оплата турпродукту може бути проведена фізичними чи юридичними особами у будь-якій формі, що не суперечить чинному законодавству України за погодженням з турагентом. Відповідачем ТзОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» було виставлено ФОП - [PERSON] два рахунки №11599 на суму 10 824грн. та №11598 на суму 16 914грн., всього на суму 27 738грн. Зобов'язання щодо оплати турпродукту позивачем були виконані своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується чеками про оплаті від 26.06.2015р. № [NUMBER] на суму 10824 грн., № [NUMBER] на суму 9999 грн. та № [NUMBER] на суму 6915 грн., всього 27 738 грн. Згідно довідки, наданої 27.06.2015р. туроператором ДП «А.Е.Т. Джоін АП», станом на 14год. 30 хв., згідно рахунків 304442 та 304445 за тур до Єгипту в період 29.06.-06.07.2015р. туристів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], оплата від «Мережі агенцій «Гарячі тури» не надійшла. Відповідно до квитанції №462411000922911435653894 від 30.06.2015р. [PERSON], повторно здійснив оплату за замовлені туристичні послуги безпосередньо на рахунок ДП «А.Е.Т. Джоін АП», згідно рахунків 304442 та 304445 за туристичні послуги. Судом встановлено, що позивач належним чином, в повному обсязі та в строк, згідно з умовами договору, виконав вимоги про оплату послуг, що підтверджується чеками про оплаті від 26.06.2015р. № [NUMBER] на суму 10824 грн., № [NUMBER] на суму 9999 грн. та № [NUMBER] на суму 6915 грн., всього 27 738 грн. За нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. В силу вимог ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (тур оператор, тур агент) за встановлену договором плату зобов'язується, забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій (електронній) формі відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або інші документами (розрахунковий документ). За нормами ст. 33 Закону України «Про туризм», суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити ЇЇ у визначений строк стає неможливим. Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч.1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до положень ч.3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано, а судом не здобуто доказів повернення коштів за невиконані товариством з обмеженою відповідальністю «Мережа агенцій «Гарячі тури» послуги. Відповідно до п. 9 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд вважає, що відповідачами було порушено зобов'язання по цивільно-правовій угоді, у зв'язку із чим позовні вимоги про стягнення грошових коштів за договором з відповідача ТзОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури»в сумі 27 738грн., підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. Визначена сума моральної шкоди є справедливою та підлягає до стягнення з відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа агенцій «Гарячі тури» та ФОП [PERSON] на користь позивача в розмірі по 100грн. з кожного з відповідачів. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідачів слід стягнути судовий збір в розмірі 277,38грн. на користь держави за вимогу майнового характеру, по 138,69грн. з кожного із відповідачів та 243,60грн. за вимогу немайнового характеру(моральна шкода), по 121,80грн. з кожного.

Outcome: approved