Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 22280 гривень 16 копійок. Свої вимоги обґрунтував тим, що 1 березня 2013 року він позичив відповідачу грошові кошти на суму 10000 гривень. Це підтверджується написаною [PERSON] розпискою. Відповідач зобов'язувався повернути вказану суму грошових коштів до 13 вересня 2013 року. Однак, по даний час [PERSON] йому грошових коштів не повернув, ухиляється від повернення суми боргу і не має наміру цього робити. Крім того, позивач, посилаючись на ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, просив суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти в розмірі на рівні облікової ставки Національного банку України, що за його підрахунками становить відповідно 1330 гривень та 1150 гривень 16 копійок. Вказав, що діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях та стражданнях, зумовлених діями відповідача, який ухиляється від повернення суми боргу. Завдану йому діями відповідача моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 10000 гривень. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача на його користь 10000 боргу за договором позики, 1330 гривень за прострочення грошового зобов'язання, 1150 гривень 16 копійок процентів за договором позики та 10000 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди, а всього кошти на загальну суму 22280 гривень 16 копійок та судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив стягнути в користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] 10000 боргу за договором позики, 1330 гривень за прострочення грошового зобов'язання, 1150 гривень 16 копійок процентів за договором позики та 10000 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди, а всього кошти на загальну суму 22280 гривень 16 копійок та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча завчасно у встановленому законом порядку повідомлявся судом про час та місце слухання справи судовою повісткою, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Враховуючи думку представника позивача [PERSON], який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 548, ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 1 березня 2013 року [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти на суму 10000 гривень. Відповідач зобов'язувався повернути позивачу вказану суму грошових коштів до 13 вересня 2013 року. Станом на час звернення до суду [PERSON] йому грошових коштів не повернув, ухиляється від повернення суми боргу і не має наміру цього робити. Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за розрахунками позивача становить 11330 гривень, а сума процентів, виходячи з рівня облікової ставки Національного банку України, - 1150 гривень 16 копійок. Позивач вважає, що діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях та стражданнях, зумовлених діями відповідача, який ухиляється від повернення суми боргу. Завдану йому діями відповідача моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 10000 гривень. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, розписки [PERSON] про отримання коштів на суму 10000 гривень на термін до 13.09.2013 року, розрахунку суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення та процентів за договором позики, наведеного позивачем у поданій до суду заяві. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився, будь-яких заперечень щодо заявлених позивачем вимог та доказів у їх обґрунтування згідно ст. 60 ЦПК України не подавав. На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти на загальну суму 10000 гривень, а тому вищевказана сума коштів підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 10000 гривень до задоволення не підлягають, оскільки вимоги ст.ст. 23, 1167 ЦК України щодо стягнення моральної (немайнової) шкоди застосовуються лише до деліктних позадоговірних правовідносин. Разом з тим, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, та процентів за договором позики, виходячи з рівня облікової ставки Національного банку України, на думку суду, є підставними та підлягають до задоволення, виходячи із заявлених позовних вимог, оскільки станом на час розгляду справи ні позивач, ні представник позивача заяви про збільшення позовних вимог до суду не подавали. Сума процентів за договором позики, виходячи з рівня облікової ставки Національного банку України, становить: за період з 1.03.2013 року по 9.06.2013 року - 207 гривень 53 копійки (10000 гривень х 101 день х 7.5 / 100 /365), за період з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року - 120 гривень 82 копійки (10000 гривень х 63 день х 7 / 100 /365), за період з 13.08.2013 року по 14.04.2014 року - 434 гривень 42 копійки (10000 гривень х 244 день х 6.5 / 100 /365), за період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року - 239 гривень 45 копійок (10000 гривень х 92 день х 9.5 / 100 /365), за період з 17.07.2014 року по 1.09.2014 року - 147 гривень 94 копійки (10000 гривень х 45 день х 12.5 / 100 /365), а всього на загальну суму 1150 гривень 16 копійок. Сума збільшення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення становить 1410 гривень (1.000 х 1.004 х 1.002 х 1.005 х 1.002 х 1.006 х 1.022 х 1.033 х 1.038 х 1.010 х 1.004 х 1.008 = 1.141 х 10000 гривень). Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки [PERSON] порушив взятті на себе зобов'язання за договором позики, слід стягнути з нього на користь [PERSON] 10000 гривень боргу за договором позики, 1410 гривень боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, 1150 гривень 16 копійок процентів за договором позики, а всього кошти на загальну суму 12560 гривень 16 копійок. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] 243 гривень 60 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial