Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання його членом сім'ї [PERSON] як наймача жилого приміщення , розташованого за адресою [ADDRESS]. Мотивує тим, що він проживав однією сім 'єю з батьком [PERSON] в період з 2007 року по червень 2013 року за адресою : [ADDRESS]. А [INFO] його батько помер. Квартира, в якій вони спільно проживали , перебувала у [PERSON] у користуванні. В квартирі була зареєстрована і проживала також його мачуха [PERSON] За життя його батько квартиру не приватизував. В даній квартирі він не був зареєстрований, так як відповідачка [PERSON] не давала на це згоду. На даний час він в даній квартирі не проживає та не зареєстрований. В даний час відповідачка приватизувала дану квартиру, але в ній не проживає. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов і просить його задоволити. Відповідачка та її представник позов не визнали , просять відмовити в його задоволенні. Представник Олександрійської міської ради не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи КП « Житлогосп» в судове засідання не з' явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи безх його участі. Дослідивши матеріали справи,заслухавши представників позивача та відповідача , відповідачку, покази свідків , суд вважає що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживав, був зареєстрований та являвся наймачем квартири [ADDRESS], з 5.11 2003 року, що підтверджується довідкою №1070 від 09.09.2014 року КП « Житлогосп». В даній квартирі була зареєстрована та проживала як член сім' ї наймача його дружина [PERSON] з 06.05.2008 року. [INFO] наймач квартири [PERSON] помер. На момент його смерті спірна квартира не була приватизована. Після смерті наймача [PERSON] його дружина [PERSON] приватизувала дану квартиру і продала її. З 18.07.2013 року власником квартири являється [PERSON], що підтверджується довідкою №1070 від 09.09.2014 року КП « Житлогосп». Встановлено, що позивач являвся сином наймача [PERSON] В спірній квартирі не був зареєстрований .Звернувся в суд з позовом про визнання його членом сім' ї наймача. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що позивач проживав в спірній квартирі з 2007 року по червень 2013 року без реєстрації , про що свідчить акт-розпорядження від 25.02.2014 року. Пояснив , що визнання членом сім' ї наймача необхідно позивачу для стягнення в подальшому з [PERSON] матеріальної шкоди, так як остання продала спірну квартиру і відмовляється сплатити половину коштів позивачу. Вважає, що позивач мав право на спірну квартиру. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] пояснила, що в спірній квартирі були зареєстровані та проживали [PERSON] та вона. Позивач з 2010 року періодично приїжджав до батька в гості і зупинявся у них. Жив в м. Олександрії також в квартирі співмешканки. Постійно проживав в м.Донецьку. Батько позивача [PERSON] не хотів реєструвати сина в квартирі і вона також була проти цього. Позивач погано відносився до батька, бив його, вимагав прописати його в квартирі. В вересні 2012 року позивач почав навчатися в Олександрійському ПТУ №33 . Але так як йому в зв' язку з навчанням потрібна була прописка, вона тимчасово зареєструвала його в квартирі [ADDRESS], яка належала їй на праві власності. Позивач в період навчання проживав то у них , то їхав в Донецьк. Після смерті чоловіка з червня 2013 року в квартирі не проживає. Вона квартиру приватизувала після смерті чоловіка та продала. Але позивач вважає, що має право на квартиру. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає в [ADDRESS] з 1992 року. В даному будинку в квартирі [NUMBER] проживали [PERSON] , його дружина [PERSON] та син останньої [PERSON]. Позивач періодично до них приїжджав в гості і повертався в Донецьк. Позивач бив батька, що вона особисто бачила, вимагав прописати його в квартирі , але батько не хотів його прописувати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він дружив з покійним [PERSON] , часто бував у них вдома. Позивач періодично приїжджав до них , він бачив його декілька разів в квартирі. З сином у померлого були не дуже добрі стосунки , іноді [PERSON] скаржився на сина і просив допомоги. Якби він хотів, то прописав би сина в квартирі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає в будинку, де знаходиться спірна квартира , більше 60 років, в даний час являється старшою будинку. До них додому приїжджав представник позивача разом з дядьком позивача і попросили скласти акт про те, що позивач проживав в спірній квартирі. Вони з чоловіком підписали даний акт. Пояснила, що позивач проживав в спірній квартирі з 2010 року, але не знає , чому в акті зазначено, що з 2007 року , можливо і з 2007 року. Денис проживав з батьком в квартирі [NUMBER] , вона часто бачила його в дворі, але в гості до них не заходила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач з 2010 року проживав з батьком в квартирі [NUMBER].Не може пояснити, чому в акті зазначено з 2007 року. Позивач з 2012 року по 2014 році навчався в ПТУ №7 , де він працює . Він бачив позивача і в училищі і в дворі будинку.Але в гості до них не заходив, не бачив чи були в квартирі речі позивача і в якій кімнаті він проживав. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України) вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. В засіданні встановлено, позивач оплату за комунальні послуги не сплачував, постійно з наймачем не проживав , спільне господарство не вів, не довів того, що він вселився до спірної квартири саме як член сім'ї квартиронаймача. Наймач спірної квартири [PERSON] , який являвся батьком позивача , мав можливість за життя зареєструвати сина в спірній квартирі і подати документи на приватизацію житла .Але він відмовився сина зареєструвати в квартирі і за життя квартиру не приватизував. Вимогу про право користування спірною квартирою позивач не ставить, так як квартира приватизована відповідачкою та продана.

Outcome: dismissed