Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому вказала, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема на: житловий будинок в [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,1045 га з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельні ділянки площею 0,4000 га та площею 0,0842 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Великокарашинської сільської ради 10.06.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №139, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON]. Відповідач у справі, [PERSON], яка належить до спадкоємців, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач [PERSON], спадщину прийняла, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом не має. Проте, державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище нерухоме майно, що і змусило її звернутись до суд з даним позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності на згаданий вище житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 19.09.2018 року позов [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.10.2018 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Також даною ухвалою суду у порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] Ухвалою суду від 25.10.2018 року підготовче судове засідання у даній справі було відкладено на 21.11.2018 року. У підготовче засідання 21.11.2018 року позивач [PERSON] не прибула, згідно письмової заяви просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], згідно поданої заяви просила слухати справу у її відсутності, а позовні вимоги визнала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане Виконавчим комітетом Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області 04.02.2015 року, актовий запис за № 3. Після її смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок в [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,1045 га з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельні ділянки площею 0,4000 га та площею 0,0842 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Згідно заповіту, посвідчений секретарем виконкому Великокарашинської сільської ради Латушко К.М. 10.06.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №139, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй на праві власності житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] з надвірними будовами та все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Як вбачається із спадкової справи №198 за 2015 рік до майна померлої [INFO] [PERSON], заведеної Макарівською державною нотаріальною конторою Київської області, [PERSON] у визначений законом строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідач, [PERSON], яка відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині, у визначений законом строк подала до Макарівської районної держаної нотаріальної контори заяву, в якій зазначила, що на отримання обов'язкової частки не претендує та не заперечує, щоб спадщину було оформлено на зазначених в заповіті спадкоємців. Як вбачається з довідки Великокарашинської сільської ради Макарівського району від 16.07.2015 року, [PERSON], яка померла [INFO], до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Проживала та була зареєстрована одна. Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом судом не встановлено. Проте, державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори своїм листом №1438/02-31 від 15.08.2018 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на згадане вище нерухоме майно, що і змусило позивача звернутись до суду. Те, що житловий будинок в [ADDRESS], належав померлій [PERSON] підтверджується Архівною довідкою № М-380 від 07.12.2016 року. Так, згідно архівних даних БТІ станом на 31.12.2012 року право власності на об'єкт нерухомого майна - домоволодіння [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі договору міни, посвідченого 02.08.1993 року Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-4994. Дата реєстрації - 03.10.1993 р. Реєстровий №67, книга 1, сторінка 67. Згідно технічного паспорта, до складу домоволодіння за вказаною адресою входить: житловий будинок під літерою «А» загальною площею 49,4 кв.м., житловою 28,3 кв.м., погріб «В», веранда «а», сарай «Б», убиральня «К», ганок «а1», ворота з хвірткою №1, огорожа №2-4. Те, що земельна ділянка площею 0,1045 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована в [ADDRESS], належала [PERSON] підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Великокарашинської сільської ради від 20.06.2007 року №375, зареєстрованого 28.11.2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010833000386. Те, що земельна ділянка площею 0,0842 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована в с. Малий Карашин, Макарівський район, Київська область, належала [PERSON] підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Великокарашинської сільської ради від 20.06.2007 року №375, зареєстрованого 28.11.2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010833000385. Те, що земельна ділянка площею 0,4000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Великокарашинської сільської ради Макарівського району, належала [PERSON] підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 10.06.2008 року №2310, зареєстрованого 24.12.2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010994803172. Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Макарівському районі №749/6-16 від 08.12.2016 року кадастровий номер [NUMBER] даній земельній ділянці змінено та присвоєно новий (унікальний) кадастровий номер [NUMBER] Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як передбачено ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Разом із тим, згідно ст. ст. 125, 126 ЗК України (у редакції на час відкриття спадщини) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом майна померлої [INFO] [PERSON], спадщину прийняла, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, до складу спадщини увійшли земельні ділянки та житловий будинок, щодо яких нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору, не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved