Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 лютого 2012 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, про що Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було складено актовий запис за №58. Від шлюбу мають двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя. У них набагато менше спільних інтересів, ніж вони вважали. Вже давно втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Між ними немає ніяких подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Примирення та подальше спільне життя з відповідачкою як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Спільні діти проживають разом з відповідачкою, спору щодо визначення місця проживання дітей не мають. Просив розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03.02.2012 р. Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 58. Позивач [PERSON] подав письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримав, зазначив, що з січня 2018 року не проживають разом, примирення між ними неможливе. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати, розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу. Просила розглянути справу у її відсутність . Ухвалою суду від 01.10.2019р. за клопотанням відповідачки [PERSON] сторонам надавався один місяць для примирення, провадження у справі зупинялося. Ухвалою суду від 17.12.2019р. провадження у справі поновлене. Дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.02.2012 року Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 58. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , про що 04.08.2012р. складено відповідний актовий запис № 2098, зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , про що 30.12.2016 р. складено відповідний актовий запис № 3535, зареєстрований Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу разом не проживають та фактично припинили шлюбні відносини з січня 2018 року , не проживають однією сім`єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю.За наданий судом строк не примирилися. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них та неповнолітніх дітей, а тому суд прийшов до висновку що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України ,

Outcome: approved