Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON].Ю. про розподіл майна подружжя. Свої вимоги позивач мотивує тим, що проживав з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 14.11.1992 року. На підставі рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 19 серпня 2015 року шлюб між ними розірвано та присуджено аліменти на утримання неповнолітнього сина. 25 серпня 2006 року ними укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу [PERSON] відповідно до умов якого, [PERSON], [PERSON], [PERSON], передали у власність [PERSON] житловий будинок №1, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Хуст, вул. Миру. Після придбання будинку за рішенням Хустської міської ради №172 від 07.12.2006 року відповідачці передано у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд та ведення особистого селянського господарства площею 0.0671 га в м. Хуст, по вул. Миру, №1. На підставі вказаного рішення, було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серія ЗК 036027, від 02.04.2007 року, кадастровий номер №2110800000:01:021:0074. 27.06.2007 року виготовлено будівельний паспорт та на підставі рішення Хустської міської ради №345, дозволу на виконання будівельних робіт №60/07 від 02.07.2007 року, ними було перебудовано житловий будинок по вул. Миру №1 в м. Хуст, Закарпатської області. Таким чином у період з 02.06.2007 року по 2008 рік ними збудовано житловий будинок площею 312,80 кв.м. і дана обставина стверджується технічними документами. Також позивач ствердив, що у шлюбі крім нерухомого майна, ними з відповідачкою придбано наступне рухоме майно: осушувач повітря AUCMA СF 120 BDIA на суму 14 750, 00 грн.; посудомийна машина SPK 58 M00 на суму - 4445,00 грн., мікрохвильова піч HMT 85 MR 63 на суму 4830,00 грн., духовка MBC 84 KS 63 на суму 8455,00 грн., варочна поверхня ТЕКА VR TC 95 на суму 10 782,00 грн.; сушильна машина Bosh WTB 86211 OB на суму 7 400,00 грн.; обєктив Nikkon DX 18-105, та комплектуючі до фотоапарата на загальну суму 3 115,20 грн.; унітаз Punto WC на суму 2 544,00 грн.; раковина Joker на суму 3000,00 грн.; комплектуючі до унітаза на суму 2216,00 грн.; Pure stone біде комплектуючі елементи, раковина - Pure stone , унітаз - Pure stone на суму - 24459.80 грн.; умивальник West, West - унітаз на загальну суму 3508,2 грн.; витяжка Franke FBI, мийка гранітна Marmorin oren, змішувач Teka Mt на загальну суму 4661,00 грн. Крім того позивач зазначив, що ним було оформлено кредитний договір з Акціонерним комерційним банком «ТАС «Комерцбанк», з метою придбання телевізора Pioneer на суму 19950,00 гривень, що підтверджується кредитним договором 031.20.005/27 від 16.12.2005 року, договором застави від 16.12.2005 року. Крім того за час шлюбу ними з відповідачкою придбано басейн, що підтверджується договором будівельного підряду № L 0222 від 09.06.2008 року і його вартість становить 13316.76 євро, що за курсом НБУ на день подання позову (02.02.2016 року) еквівалентно (1:27.69) 368741, 08грн. В шлюбі також ними придбано кухонні меблі вартість яких складає 96100,00 грн. Позивач також зазначив, що не проживає у спірному будинку, не має можливості користуватись їхнім спільним майном загальна сума якого становить 578957,3 гривень, а 1/2 частка спільно придбаного рухомого майна 289478,6 гривень. Просив суд задовольнити його вимоги, якими визнати житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Миру № 1 в м. Хуст Закарпатської області обєктом права спільної сумісної власності по 1/2 частині за ними з відповідачкою; визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0671 га, що розташована по вул. Миру №1 в м. Хуст Закарпатської області, згідно державного акту серії ЗК 036027, від 02.04.2007 року, кадастровий номер №2110800000:01:021:0074 за [PERSON]; стягнути з відповідачки на його користь суму в розмірі 289478,6 грн. компенсації за 1/2 частину вартості рухомого майна придбаного за час шлюбу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити з наведених у заяві підстав. Також пояснив суду, що спірний будинок є обєктом спільної сумісної власності, оскільки був придбаний у шлюбі на підставі договору купівлі продажу. За час перебування у шлюбі подружжям була проведена його реконструкція, внаслідок чого значно збільшились розміри та відповідно вартість будинку. Представник позивача також пояснив суду, що станом на сьогоднішній день будинок завершений будівництвом, однак не зареєстрований у встановленому законом порядку. При вирішенні питання розподілу судових витрат, просив також врахувати доплачений позивачем судовий збір. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, в частині визнання за відповідачем права власності на 1/2 частину земельної ділянки по вул. Миру № 1 в м. Хуст Закарпатської області. В решті позовних вимог просили відмовити, оскільки будинок не може бути предметом розподілу майна подружжя, так як незавершений будівництвом. Відповідачка заперечила, щодо вимоги по відшкодуванню половини вартості майна пояснивши, що зазначене в позовній заяві рухоме майно дійсно було придбано згідно доданих письмових доказів. Частина цього рухомого майна використовується для обслуговування будинку і все вказане рухоме майно зберігається в житлові у відповідності до переліку описаного майна. Тому вважає, що дане майно може бути предметом реального розподілу, про який позивач взагалі не ставить питання, і передчасно та безпідставно вимагає за нього грошову компенсацію. Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду, та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В ході судового розгляду позивач навів докази в обґрунтування частини своїх вимог, які дають суду підстави для часткового задоволення позову. Судом встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 14.11.1992 року. Рішенням Хустського районного суду від 19.08.2015 року шлюб між ними розірвано. Наведені обставини стверджені дослідженим в судовому засіданні рішенням суду про розірвання шлюбу. В період шлюбу сторонами придбано нерухоме та рухоме майно, а саме: житловий будинок № 1 по вул. Миру в м. Хуст Закарпатської області. Після придбання будинку за рішенням Хустської міської ради №172 від 07.12.2006 року відповідачці передано у власність земельну ділянку для обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства площею 0.0671 га в м. Хуст, по вул. Миру, №1.На підставі вказаного рішення, 02.03.2009 року було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серія ЗК 036027, від 02.04.2007 року, кадастровий номер №2110800000:01:021:0074. 27.06.2007 року виготовлено будівельний паспорт та на підставі рішення Хустської міської ради №345, дозволу на виконання будівельних робіт №60/07 від 02.07.2007 року подружжям було перебудовано житловий будинок по вул. Миру №1 в м. Хуст, Закарпатської області. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки одним із подружжя в період шлюбу (2006 рік) придбано будинок, то в силу ст. 60 СК України у подружжя виникла спільна сумісна власність, і так як для обслуговування цього будинку виділена у власність земельна ділянка, то в подружжя так само виникає й право спільної сумісної власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку. Дану обставину в судовому засіданні не заперечила відповідачка. Судом встановлено, що у період перебування подружжя [PERSON] у шлюбі, ними розпочато перебудову житлового будинку, придбаного у шлюбі, який на момент його придбання уже був обєктом цивільного обороту. Станом на момент вирішення даної справи будинок відповідно до виготовленого 28.11.2008 року технічного паспорту завершений будівництвом, однак не зареєстрований у реєстрі речових прав на нерухоме майно. Майном відповідно до ч. 1 ст. 190 та ст. 179 ЦК України є окремі речі, сукупність речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичної точки зору, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. Вказані висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року №6-388цс15, від 27 травня 2015 року №6-159цс15, від 20 червня 2012 року №6-56цс12. Таким чином суд приходить до висновку, що незакінчений будівництвом будинок № 1 по вул. Миру в м. Хуст Закарпатської області та земельна ділянка, на якій розташований будинок є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Позовну вимогу в частині визнання права власності на 1/2 частині земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення селянського господарства, що розташована по вул. Миру № 1 в м. Хуст державний акт серії ЗК 036027, від 02.04.2007 року, кадастровий номер №2110800000:01:021:0074 в судовому засіданні визнала відповідачка і відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст.174 ЦПК України вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Також судом встановлено, що у період шлюбу сторонами було придбано й рухоме майно, яке складається з: осушувача повітря AUCMA СF 120 BDIA; посудомийної машина SPK 58 M00, мікрохвильової печі HMT 85 MR 63 , духовки MBC 84 KS 63., варочної поверхні ТЕКА VR TC 95; сушильної машини Bosh WTB 86211 OB; обєктива Nikkon DX 18-105, та комплектуючі до фотоапарата; унітаза Punto WC; раковина Joker; комплектуючих до унітаза, Pure stone біде комплектуючих елементів, раковини - Pure stone , унітаза - Pure stone; умивальника West, West-унітаза; витяжки Franke FBI, мийки гранітної Marmorin oren, змішувача Teka Mt, телевізора та басейну. Позивач просив компенсувати йому половину вартості вказаного рухомого майна ( в тому числі басейн) в розмірі 289478, 6 грн., оскільки він не має можливості проживати у спірному будинку та користуватись вказаним майном. В ході розгляду справи відповідачка [PERSON] заперечила щодо задоволення даних вимог, підтвердивши наявність існування та зберігання зазначеного позивачем майна в житловому будинку по вул. Миру № 1 в м. Хуст, та звертала увагу на те, що вказане майно з часу його придбання експлуатувалося протягом останніх років, а позивач вказав вартість придбання цього майна не врахувавши його використання та втрату товарної ціни з моменту його придбання. Також відповідачка не заперечила, щодо реального розподілу рухомого майна, у разі предявлення такої вимоги. Зясувавши всі обставини щодо вказаних позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення компенсації 1/2 частини вартості рухомого майна не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. В ході розгляду даної справи позивачем не заявлялась вимога, щодо поділу рухомого майна в натурі, натомість відповідачка не заперечувала щодо можливості такого поділу. Згідно з ч.4,5 ст.71 Сімейного кодексу України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно розярень Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК (435-15), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Позивачем не дотримано вимог вказаних правових норм, а тому позов в цій частині не підлягає до задоволення. Стягнення судових витрат по справі слід вирішувати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнувши частину сплаченого судового збору з відповідачки на користь позивача, пропорційно часинам задоволених позовних вимог. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial