Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить на підставі ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України стягувати з відповідача на свою користь на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задоволити в повному обсязі. Відповідач позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, оскільки має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацює, отримує соціальну пенсію по втраті годувальника та неспроможна сплачувати аліменти на утримання сина. Заслухавши думку сторін та дослідивши докази у справі суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] є батьком, а відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області 20.09.2004 року. Сторони не перебувають у шлюбі та проживають окремо. Син [PERSON] проживає разом з батьком в селі Словечне Овруцького району Житомирської області, що стверджується довідкою виконавчого комітету Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 25.09.2014 року № 1899, та знаходиться на його утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач стверджує, що відповідач ухиляється від вказаного обов'язку, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Відповідач стверджує, що не в змозі матеріально допомагати сину, оскільки має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацює, отримує соціальну пенсію по втраті годувальника. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. З огляду на викладене, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182 СК України стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів трьох інших неповнолітніх дітей на утриманні, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved