Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Свої вимоги позивач мотивував тим, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учаснику [PERSON] . Після ліквідації колгоспних дворів вона не отримала свідоцтва та не зареєструвала права власності на житловий будинок. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Спадщину він прийняв. Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують наявність у померлої на момент відкриття спадщини права власності на зазначений вище будинок. Саме тому позивач звернувся до суду та просив судовим рішенням визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, у якій указала, що підтримує позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без участі позивача та представника позивача. Представник відповідача Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, сільський голова подав до суду заяву, у якій вказав, що відповідач визнає позовні вимоги та просив справу розглянути за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживала й була зареєстрована [PERSON] , що підтверджується довідкою Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 162 від 21 липня 2020 року (а. с. 14). У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже, [PERSON] як члену ліквідованого колгоспного двору належав житловий будинок [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вона не отримала свідоцтва та у встановленому законом порядку не зареєструвала своє право власності на цей будинок. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина на спірний житловий будинок, який належав їй як члену ліквідованого колгоспного двору. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 06 листопада 2017 року сільським головою Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області (а. с. 41). Заповіт не змінено й не скасовано, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 38). Отже, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом. Із копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] № 25/2020, заведеної приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М., убачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , подавши в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. Він отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (а. с. 39-90). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час своєї смерті була зареєстрована одна в будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 21 липня 2020 року № 163 від 21 липня 2020 року (а. с. 10). Отже, інших спадкоємців, крім [PERSON] , які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок, оскільки позивачем не надано документів, які підтверджують наявність у померлої на момент відкриття спадщини права власності на спірний будинок, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 107/02-31 від 21 липня 2020 року (а. с. 13). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Матеріали справи підтверджують, що на будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а. с. 15-17). Ринкова вартість житлового будинку станом на 22 липня 2020 року становить 20000 грн., що підтверджується копією звіту про незалежну оцінку (а. с. 18-21). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved