Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про скасування арешту майна, що належить [PERSON] , а саме з квартири [ADDRESS] та 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.07.2010 року по справі № 2-1304/2010, в порядку забезпечення позову щодо стягнення суми боргу з [PERSON] на користь [PERSON] , було накладено заборону відчуження на квартиру [ADDRESS] та на 1/4 частини будинку [ADDRESS] , що належать [PERSON] на праві власності. В порядку виконання рішення по вищевказаній справі, було відкрито виконавче провадження , яке на теперішній час завершено та сума боргу за виконавчим листом погашена в повному обсязі. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просить зняти накладені ухвалою суду м. Харкова від 20.07.2010 року по справі № 2-1304/2010 арешти на майно, що йому належить. Ухвалою суду від 17.05.2019 року провадження у справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, у підготовче засідання . Ухвалою суду від 10.06.2019 року до участі у справі в якості третьої особи залучено [PERSON] . Ухвалою суду від 17.07.2019 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача - Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялись у встановлено законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву на позов до суду не подали. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмових пояснень щодо позову до суду не подав. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.07.2010 року, по справі № 2-1304/2010, в порядку забезпечення позову щодо відшкодування шкоди з [PERSON] на користь [PERSON] , було накладено заборону відчуження на квартиру [ADDRESS] та на 1/4 частини будинку [ADDRESS] , що належать [PERSON] на праві власності. ( а.с.7) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 23.03.2019 року заборона Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.07.2010 року по справі № 2-1304/2010 щодо відчуження квартири [ADDRESS] та на 1/4 частини будинку [ADDRESS] , що належать [PERSON] , то теперішнього часу не знята. ( а.с.11-12) Відповідно до листа Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області від 26.06.2019 № 114/8 встановлено, що на виконанні у вказаному ВДВС перебувало виконавче провадження№ 26477727 з виконання виконавчого листа № 2-1304 від 17.01.2011 року виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова, яке було завершено 12.06.2014 року ( повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ « Про виконавче провадження»). Інша інформація за вказаним виконавчим провадженням відсутня, у зв`язку із знищенням за спливом строку зберігання. ( а.с.8) Згідно відомостей Слобожанського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова вбачається, з пенсії [PERSON] на виконання виконавчого листа № 2-1304 від 17.01.2011 р. здійснювались відрахування на користь [PERSON] , та в подальшому такі відрахування були заблоковані у зв`язку з повною виплатою. ( а.с.9-10) Крім того, постановою державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області від 27.06.2019 року, винесеної у виконавчому провадженні № 26477727, у якому боржником є [PERSON] встановлено, що в межах примусового виконання виконавчого листа № 2-1304 від 17.01.2011 року було знято арешт з майна боржника - [PERSON] , у зв`язку зі сплатою останнім суми боргу , виконавчого збору та витрат у виконавчому провадженні. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження - це заборона розпоряджатися або користуватися нерухомим майном, що встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Пунктом 4 статті 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягають: заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. В п. 2 Постанови ПленумуВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5«Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що арешт на спірне майно був накладений у справі в порядку забезпечення позову, рішення у якій було виконано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved