Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] , за участю третьої особи Слов`янського міського центру зайнятості про визнання припиненими трудових відносин, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.12.2004 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] і [PERSON] був укладений трудовий договір № 9328, який був зареєстрований в Слов`янському міському центрі зайнятості, відповідно до якого позивач виконував роботу медичного реєстратора, бухгалтера. На початку 2019 року відповідач виїхала за межі України, а саме до Російської Федерації де на даний час і мешкає, та фактично припинила підприємницьку діяльність, перед цим домовившись з позивачем про припинення між ними трудових відносин і повністю розрахувавшись із ним по заробітній платі, однак вказаний трудовий договір не було розірвано. 15.01.2019 року відповідач припинила свою підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, але до Слов`янського міського центру зайнятості із заявою про зняття з реєстрації вищевказаного трудового договору не зверталася. Під час звернення позивача до Слов`янського міського центру зайнятості у зв`язку із втратою роботи з`ясувалося, що вищезазначений трудовий договір офіційно не розірвано і діє до цього часу. Даний факт не дозволяє [PERSON] отримати статус безробітного у зв`язку із тим, що в інформаційній базі Слов`янського міського центру зайнятості він перебуває як зайнята особа. На підставі викладеного позивач просить суд трудові відносини за трудовим договором № 9328 від 23.12.2004 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] визнати припиненими з 15.01.2019 року у зв`язку із державною реєстрацією припинення нею підприємницької діяльності як фізичною особою-підприємцем; трудовий договір № 9328 від 23.12.2004 року між ним та [PERSON] визнати таким, що припинив свою дію з 15.01.2019 року і підлягає зняттю з реєстрації в Слов`янському міському центрі зайнятості. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до підготовчого засідання не з`явилися, надали заяви, в яких просили справу слухати без їхньої участі (а.с.34-35). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до підготовчого засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі та вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.36). Представник Слов`янського міського центру зайнятості про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до підготовчого засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі згідно діючого законодавства України (а.с.33). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, 23.12.2004 року між фізичною особою [PERSON] та [PERSON] було укладено трудовий договір № 9328, згідно з яким позивача прийнято на посаду «медичного реєстратора, бухгалтера», даний договір зареєстровано у Слов`янському міському центрі зайнятості 23.12.2004 року за № 9328 (а.с.4). Згідно довідки вбачається, що [PERSON] було надано тимчасовий притулок у населеному пункті с. Кудрово Всеволожського району Ленінградської області Російської Федерації (а.с.12). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 15.01.2019 року [PERSON] було припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця (а.с.5-6). Як вбачається з відповіді Слов`янського міського центру зайнятості від 03.04.2019 року, трудовий договір № 9328 від 23.12.2004 року, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] та зареєстрований у Слов`янському міському центрі зайнятості 23.12.2004 року на теперішній час не знятий з реєстрації у Слов`янському міському центрі зайнятості; для надання особі статусу безробітного у особи повинні бути припиненні усі трудові відносини (а.с.13). Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Нормою статті 24-1 КЗпП України (що була чинна на момент укладання трудового договору), передбачено, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері трудових відносин, соціального захисту населення. Пунктом 2 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 червня 2001 року № 260 (в редакції, яка діяла на момент укладення трудового договору), передбачено, що укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи. Зі змісту договору вбачається, що 23.12.2004 року він зареєстрований за № 9328 Слов`янським міським центром зайнятості. Як зазначає позивач, на початку 2019 року [PERSON] виїхала за межі України, домовившись із ним про припинення між ними трудових відносин та повністю розрахувавшись по заробітній платі. Крім того, 15.01.2019 року фізична особа-підприємець [PERSON] припинила свою підприємницьку діяльність та на теперішній час позивач ставить питання щодо отримання статусу безробітного, що неможливо без визнання припиненими трудових відносин між сторонами. Між тим, відповідач зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Одним із способів захисту порушених цивільних прав та інтересів судом є припинення правовідношення (п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Як передбачено ст. 38 Кодексу законів про працю України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Отже, у зв`язку із державною реєстрацією трудового договору у Слов`янському міському центрі зайнятості позивач позбавлений можливості реалізувати свої права щодо встановлення на облік до Центру зайнятості як безробітна особа. Відповідно до п. 8 вищезгаданого Порядку у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Пунктом 9 Порядку встановлено, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи (п. 14 Порядку). Згідно п. 17 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792, для надання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, подає заяву про надання статусу безробітного, пред`являє документи, зазначені в підпункті 1 пункту 4 цього Порядку, а також, зокрема, трудову книжку (цивільно-правовий договір чи документ, який підтверджує припинення останнього виду зайнятості). Таким чином, судом встановлено, що трудові відносини між позивачем і відповідачем фактично припинені, проте сторони позбавлені можливості припинити дію укладеного між ними трудового договору та зняти його з реєстрації у зв`язку із проживанням відповідача за межами України. Зі змісту позову вбачається, що існування зареєстрованого трудового договору позбавляє позивача можливості отримати статус безробітного та в подальшому офіційно влаштуватися на роботу, що у свою чергу порушує право позивача на працю. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для припинення трудового договору і як наслідок зняття його з реєстрації з моменту припинення відповідачем підприємницької діяльності, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок (а.с.1), отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved