Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його діда [PERSON], який помер [INFO] року. Позов обґрунтований тим, що [INFO] року в [ADDRESS] помер дід позивача [PERSON]. Після смерті діда відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай). Позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого діда, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. На час смерті [INFO] року [PERSON], позивач був малолітнім, а його батька [PERSON] вже не було в живих, так як він помер [INFO] року, що підтверджується довідкою Баланівської сільської ради. Приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Гонтарук Т.І. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне його дідові [PERSON], оскільки на момент його смерті позивач був малолітнім та у встановлений законом строк не прийняв спадщину, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, про наявність спадкового майна позивачу стало відомо лише в січні 2019 року, коли серед старих документів та фотокарток він знайшов сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім'я його діда. Позивач, [PERSON], надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник Баланівської сільської ради Бершадського району надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] року в [ADDRESS] помер дід позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після смерті діда відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого діда, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. На час смерті [INFO] року [PERSON], позивач був малолітнім, а його батька [PERSON] вже не було в живих, так як він помер [INFO] року, що підтверджується довідкою Баланівської сільської ради Бершадського району № 97 від 11.02.2019 року, копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], копією про встановлення батьківства серія [NUMBER]. Приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Гонтарук Т.І. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне його дідові [PERSON], оскільки на момент його смерті позивач був малолітнім та у встановлений законом строк не прийняв спадщину, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 32/02-31 від 11.02.2019 року. Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК,положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини, до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс УРСР. Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За приписами ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець, відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається таким, що прийняв спадщину якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із ст.550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Вирішуючи питання про продовження строку прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи доводи позивача про те, що на час смерті [INFO] року його діда [PERSON], позивач був малолітнім, а його батька [PERSON] вже не було в живих, так як він помер у 1994 році, та про наявність спадкового майна позивачу стало відомо лише в січні 2019 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити позивачеві додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред'являлись.

Outcome: approved