Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, зареєстрованого 09 червня 2001 року Рубіжанським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 164. Про місце, день та час розгляду справи по суті, сторони повідомлялись належним чином. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач і відповідач не з'явились. Позивач через канцелярію Рубіжанського міського суду Луганської області подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомила, а правом на подачу заперечень та доказів, якими вони обґрунтовуються не скористалась. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, яка була належним чином повідомлена про проведення судового засідання 21 березня 2016 року та 11 квітня 2016 року, та від якої заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило і причини неявки нею не повідомлені, а позивач не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності позивача і відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини п'ятої статті 209 Цивільного процесуального кодексу України занесена до журналу судового засідання. Суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини: Позивач, [PERSON] ([INFO]), та відповідач, [PERSON] ([INFO]), перебувають у шлюбі, який зареєстровано між ними 09 червня 2001 року Рубіжанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 164 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] року які проживають разом з матір'ю (а.с. 2,5,6,7). Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинились з вересня 2015 року, а шлюб існує формально. Під час спільного проживання у них появились сварки, непорозуміння, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам (а.с.2). Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли шлюбні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує наступні норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Згідно з частиною першою статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України гарантується право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. Одним із способів реалізації цього права, відповідно до положень частини другої статті 104, частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, є припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з положеннями частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене та те, що позивач має протилежні з відповідачем погляди на принципи побудови сімейних та шлюбних відносин, - подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, слід визнати такими, що будуть суперечити інтересу позивача, що має істотне значення, та полягає у побудові сімейних і шлюбних відносин за його власними уявленнями про шлюб та сім`ю, а тому позов про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем підлягає задоволенню.

Outcome: approved