Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа - [PERSON] , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . З липня 2000 року по 3 листопада 2017 року позивач та [PERSON] проживали однією сім`єю, однак в шлюбі не перебували. [PERSON] склав заповіт, яким заповів одну земельну ділянку відповідачу, а іншу земельну ділянку третій особі. Відповідач свою спадщину не прийняла, оскільки вчасно не подала заяву до нотарільної контори. Третя особа належним чином оформив свої спадкові права, отримавши відповідне свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом. Протягом 17 років позивач та [PERSON] були пов`язані спільним побутом, вели домашнє господарство, мали взаємні права та обов`язки чоловіка та дружини. Останні роки позивач опікувалася здоров`ям [PERSON] , оскільки останній тяжко захворів на онкологічну хворобу. Відповідач та третя особа на земельну ділянку на території Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області не претендують, а позивач, як спадкоємець четвертої черги за законом претендує на вказану спадщину. На підставі викладеного позивач просила встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності, а рішення прийняти на росуд суду (а.с. 36). Відповідач подала заяву, в якій просив розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала частково, а саме відносно факту постійного проживання позивача із спадкодавцем, проти задоволення позову в частині визнання права власності у порядку спадкування на земельну ділянку заперечила (а.с. 68). Третя особа про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився з невідомих причин (а.с. 65). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 6 листопада 2017 року серії [NUMBER] (а.с. 10). При житті, а саме 17 жовтня 2017 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Лукашівською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області та зареєстрований у реєстрі за № 48, відповідно до якого земельну ділянку загальною площею 2,6465 га, що розташована на території Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області заповів відповідачу, а земельну ділянку загальною площею 2,8898 га, що розташована на території Кривчунської сільської ради Жашківського району Черкаської області заповів третій особі (а.с. 12). Згідно з довідкою Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 12 червня 2018 року № 468 [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований з 2000 року за адресою: [ADDRESS] разом з позивачем і третьою особою однією сім`єю (а.с. 13). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 21 червня 2018 року (вих. № 855-01/16) (а.с. 23), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 19), третя особа звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 24). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що відповідач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, однак рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 вересня 2018 року (суддя Кваша І.М.), яке набрало законної сили 20 листопада 2018 року, встановлено додатковий строк, достатній для подання до Чорнобаївської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а саме два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Відповідач прийняла спадщину [PERSON] , на підтвердження чого надала копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12 лютого 2019 року № 55081747 (а.с. 60). Частиною 1 ст. 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 цієї статті Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Водночас шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя (ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України). Таким чином, у позивача відсутнє право на обов`язкову частку у спадщині, відкритої після смерті [PERSON] , оскільки проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в неї права на спадкування за законом у першу чергу, зокрема як непрацездатної вдови та на обов`язкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України, а лише на спадкування за законом у четверту чергу, за умови відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимог щодо встановлення факту постійного проживання позивача із спадкодавцем. Разом з тим, позовні вимоги в частині визнання права власності у порядку спадкування на земельну ділянку до задоволення не підлягають, оскільки відповідач прийняла спадщину за заповітом та є належним спадкоємцем. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial