Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить визнати [PERSON], 27.091969 р.н., таким, що втратив право на користування житловим приміщенням житловим будинком в с.Боршів по вул. Отця Боднара,120 Перемишлянського району Львівської області. В обґрунтування позову зазначив, що являється власником будинковолодіння по вул. Отця Боднара, 120 в с. Боршів Перемишлянського району Львівської області. Звертає увагу суду на те, що у цьому будинку зареєстрований з 1997 року відповідач - гр. [PERSON], 27.09.1969 року, проте з 2010 року, після розірвання шлюбу з його дочкою, відповідно до Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області №449/1144/16-ц від 28.03.2017 року, останній перестав користуватися житлом за вказаною адресою, однак добровільно відмовляється виписатись із будинку. Вважає, що відповідач, який не проживає в даному житловому будинку втратив право на користування будинком, внаслідок його відсутності без поважних причин понад шість місяців. В судове засідання позивач не зявився, однак подав заяву до суду, в якій просив розглядати дану цивільну справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, відповідно до якої останній позов визнає, не заперечує проти задоволення такого та просить проводити розгляд даної цивільної справи без його участі (а.с.18). Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 319, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно із ст.ст.71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст.71 ЖК, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад установлені строки. Як вбачається із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.05.2010 року №26163918, [PERSON] дійсно належить на праві приватної власності житловий будинок, який знаходиться в с.Боршів по вул. Отця Боднара,120 Перемишлянського району Львівської області(а.с.9). У даному будинку проживає [PERSON], а гр. [PERSON], зареєстрований в вищезазначеному будинку, однак не проживає близько року, що стверджується довідкою Боршівської сільської ради за №65 від 26.04.2018 року (а.с.15). Як вбачається із копії будинкової книги на вказаний житловий будинок № 120 по вул. Отця Боднарав с.Боршів Перемишлянського району Львівської області, відповідач зареєстрований у вказаному житлі (а.с.6-8). Згідно рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 28.03.2017 року, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11). Відповідно до акта складеного комісією Боршівської сільської ради №65 від 26.04.2018 року, під час обстеження житлового будинку в с.Боршів по вул. Отця Боднара,120 Перемишлянського району Львівської областібуло встановлено, що [PERSON]у веденні домашнього господарства не допомагає, оскільки близько року в даному будинку не проживає (а.с.15). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], належить на праві власності житловий будинок, відповідач у вказаному будинку не проживає більше року, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved