Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі ордеру № 3015 від 1973 року, виданого міським житловим управлінням виконавчого комітету Запорізької міської ради депутатів трудящих його мати - [PERSON] стала відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. У 2007 році [PERSON] померла, особистий рахунок було переоформлена на позивача, який до теперішнього часу є відповідальним квартиронаймачем. У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстрована його донька - відповідач у справі [PERSON] Остання з 2009 року добровільно не мешкає у спірній квартирі, місце її проживання невідоме. [PERSON] не бажає добровільно знятися з реєстрації у квартирі, у зв'язку з чим, позивач впродовж тривалого часу сплачує за відповідача за комунальні послуги, чим спричиняються [PERSON] додаткові витрати. Реєстрація відповідача чинить перешкоди у здійсненні права користування квартирою, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. [PERSON] просить усунути перешкоди у здійсненні права користування квартирою [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у зазначеній квартирі. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день місце і час розгляду справи була повідомлена відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, тобто через оголошення у газеті «Запорізька правда». Представник третьої особи - Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, вирішення питання залишили на розсуд суду. Третя особа - представник Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заможність-2009» у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Допитані у судовому засіданні свідки - [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є сусідами позивача, [PERSON] знають, тому що вона є донькою [PERSON] Пояснили, що відповідач з 2009 року не живе у позивача, але була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Впродовж тривалого часу [PERSON] не бачили, до батька остання не приїжджає. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст.57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Довідкою від 23.09.2014 року, виданою головою правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заможність-2009» підтверджено, що з 2007 року відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] [PERSON] зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 17.09.2014 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заможність-2009» (а.с. 6). Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але з 2009 року не проживає у вказаній квартирі та не сплачує за комунальні послуги, даний факт підтверджено довідкою від 23.09.2014 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заможність-2009» (а.с. 5) та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Згідно ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідач не знімається з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою у добровільному порядку шляхом подачі відповідної заяви до Комунарського районного відділу Управління державної міграційної служби в Запорізькій області. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України N 2 вiд 10.03.89р., N 13 від 25.12.92р., N 15 від 25.05.98р. - «у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк». Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не мешкає у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2009 року з власної ініціативи, тобто без поважної причини, тому за нею, на думку суду, не збереглося право на вказане житлове приміщення, що в свою чергу, свідчить про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved