Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вимогами про стягнення з ТзОВ «ТЕННЕССІ 9» заборгованості, покликаючись на те, що 27 травня 2019 року між [PERSON] та ТзОВ «ТЕННЕССІ 9» було укладено Договір позики №1. Відповідно до умов договору позивач в порядку та на умовах визначених Договором, позивач зобов`язується надати відповідачу грошові кошти в сумі 400 000,00 грн., а відповідач зобов`язується повернути позивачу суму позики в порядку та на умовах визначених Договором. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі та надав суму позики відповідачеві в момент підписання Договору, що підтверджується розпискою. Всупереч обумовленим умовам у Договорі, відповідач не повернув суму позики у вказаний Договором термін та на момент звернення до суду ухиляється від виконання зобов`язання. На момент звернення до суду заборгованість за Договором становить 400 000,00 грн.. Просить позов задовольнити стягнути суму заборгованості у повному обсязі та судові витрати. Ухвалою суду від 12 липня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного за правилами ЦПК України. Ухвалою від 5 серпня 2019 року суд вирішив перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 25 вересня 2019 року. Ухвалою суду від 25 вересня 2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні негайно. У судовому засіданні представник позивача Стецик А.Р позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Фис У .М. позов визнали, про що також надали суду відповідну заяву. Даною заявою повідомили суд, що 27 травня 2019 року між [PERSON] та ТзОВ «ТЕННЕССІ 9» було укладено Договір позики №1 за яким відповідач отримав в позику 400 000,00 грн. Станом на час розгляду справи у товариства відсутні кошти для повернення позики, тому даною заявою визнають позовну заяву в повному обсязі. У зв`язку з визнанням позовної заяви підтвердили, що їм відомі процесуальні наслідки визнання позову та у директора ТОВ «ТЕННЕССІ 9» наявні повноваження щодо подання заяви про визнання позову. Суд, заслухавши виступи сторін, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 27 травня 2019 року між [PERSON] та ТзОВ «ТЕННЕССІ 9» було укладено Договір позики №1. Згідно п. 1 Договору позивач в порядку та на умовах визначених Договором, зобов`язується надати Відповідачу грошові кошти в сумі 400 000,00 грн., а відповідач зобов`язується повернути позивачу суму позики в порядку та на умовах визначених Договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав суму позики відповідачеві в момент підписання Договору, що підтверджується розпискою. Згідно п. 4 Договору відповідач зобов`язується повернути суму позики протягом 1 (одного) місяця з моменту підписання цього Договору до 27 червня 2019 року. Всупереч обумовленим умовам у Договорі, відповідач не повернув суму позики у вказаний Договором термін та на момент звернення до суду ухиляється від виконання зобов`язання. Згідно п. 7 Договору якщо відповідач не поверне суму позики до вказаного у Договорі терміну, позивач має право звернути вказаний Договір до стягнення. Звернення стягнення здійснюється, як за рішенням суду, так і на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно п. 8 Договору у разі неповернення позики в сумі та в строки, передбачені цим Договором, відповідач зобов`язується достроково повернути суму позики в повному обсязі та оплатити штраф у розмірі 20 % від суми простроченого платежу. Станом на сьогодні відповідачем не сплачено заборгованість за Договором. На момент звернення до суду заборгованість за Договором становить 400 000,00 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Окрім того, відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. 27 травня 2019 року позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 400 000,00 грн. на строк до 27 червня 2019 року, що підтверджується розпискою відповідача. Форма та зміст розписки між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Тому відповідач, відповідно до вимог ст.ст. 533, 1049 ЦК України, повинен повернути позивачу суму боргу. Оскільки представник відповідача визнав позов та обставини, зазначені у останньому у поданій суду відповідній письмовій заяві, з урахуванням того, що обставини, викладені у позовній заяві не викликають у суду сумнів щодо їх достовірності та добровільності визнання позову, а також того, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України приходить до висновку про те, що позовні вимоги за позовом підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд вважає за необхідним стягнети з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved