overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейні відносини між ними припинені, вони є кардинально різними людьми і не мають спільних інтересів, не знаходять спільну мову, більше шести років не проживають разом. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася,\~проте надала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду телефонограму в якій просить розглядати справу у його відсутність, з позивними вимогами погоджується, проти розлучення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Згідно з ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 26.06.2007 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, більше шести років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Спору про розподіл майна, що є їх спільною власністю сторони не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З ч.1\~ст.24 СК України\~вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та визнання позову відповідачем, суд з урахуванням положень ст.174 ЦПК України, вважає за можливе позовну заяву задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя між ними не склалося. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву в якій просить розглядати справу в його відсутність, на задоволені позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилась, проте надала до суду заяву в якій пояснила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглядати справу без її участі. Зі змісту ч.4 ст.130 ЦПК України вбачається, що суд вправі ухвалити у попередньому судовому засіданні судове рішення у разі визнання відповідачем позову з урахуванням ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних та встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 20 грудня 1997 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження. Спільне життя між ними не склалося через конфлікти та непорозуміння. Шлюбні відносини були припинені з січня 2015 року. За таких обставин, подальше збереження шлюбу із відповідачем суперечить інтересам сімї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З ч.1 ст.24 СК України вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб між ними виявився невдалим і шлюбні відносини між ними фактично припинені. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала до суду клопотання в якому просила задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву в якій пояснив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглядати справу без його участі. Зі змісту ч.4 ст.130 ЦПК України вбачається, що суд вправі ухвалити у попередньому судовому засіданні судове рішення у разі визнання відповідачем позову з урахуванням ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних та встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 20 листопада 2009 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іванівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №56, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Приблизно в грудні 2013 року сторони припинили сумісне проживання та ведення спільного господарства, через те, що кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, їхня сімя розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь, у звязку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, між ними постійно виникали сварки,що кожен раз спричиняло позивачу душевні страждання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З ч.1 ст.24 СК України вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 26.07.2003 р. виконавчим комітетом Романово-Балківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 5. Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, через що у них постійно виникали конфлікти. Через вказані вище причини позивач вважає, що їх спільне життя з відповідачем, як однієї родини, неможливе, а тому зберегти шлюб немає сенсу. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити її прізвище «[PERSON]». Ухвалою суду від 06.10.2015 р. подружжю [PERSON] та [PERSON] надано строк на примирення - три місяці. Після спливу зазначеного строку від сторін надійшли такі заяви: від позивача - заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти розірвання шлюбу не заперечує; від відповідача - заява про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 26.07.2003 р. виконавчим комітетом Романово-Балківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис № 5, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Від даного шлюбу подружжя має трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, через що у них постійно виникали конфлікти. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 13 жовтня 2001 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. З 21.03.2013 сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують, кожен живе окремим життям. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач вважає, що примирення є неможливим, а подальше спільне життя та шлюбні відносини навіть такими, що суперечать їхнім інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання 02.09.2020, 16.09.2020 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надав. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 жовтня 2001 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 38. Шлюбні стосунки позивача та відповідача фактично припинилися, примирення між ними неможливе. У суду відсутні відомості про вагітність позивача чи наявність у неї дітей віком до одного року. Частиною третьою статті 56\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст. 112 СК України. Встановлені судом обставини життя позивача та відповідача свідчать, що між ними шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач)\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до[PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 30 серпня 2013 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З серпня 2018 року сторони проживають окремо. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач вважає, що примирення є неможливим, а подальше спільне життя та шлюбні відносини навіть такими, що суперечать їхнім інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляду справи без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, інших заяв та клопотань не мав. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 24. Від вказаного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбні стосунки позивача та відповідача фактично припинилися, примирення між ними неможливе. У суду відсутня інформація про вагітність позивача чи наявність у неї дітей віком до 1 року. Частиною третьою статті 56\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст. 112 СК України. Встановлені судом обставини життя позивача та відповідача свідчать, що між ними шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та відповідача. [PERSON] таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] Екбера (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, сімейні відносини між ними припинені через конфлікти на ґрунті різних поглядів на життя, втрати почуття взаєморозуміння один до одного, що робить неможливим подальше спільне проживання однією сімєю, просила постановити рішення, який розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася,\~проте надала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, з позивними вимогами погоджується, проти розлучення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Згідно з ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 29 травня 2015 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Від спільно шлюбу подружжя дітей не має. Подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, дані обставини приводили до сварок, внаслідок чого між ними було втрачено почуття взаємоповаги та любові. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Спору про розподіл майна, що є їх спільною власністю сторони не заявили. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З ч.1\~ст.24 СК України\~вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач), аліменти на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, роз'яснивши наслідки визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню, оскільки: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Адамівською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області); позивач на утриманні якого знаходяться дитина, не працює, стан здоров'я позивача та дитини задовільний (показання позивача в якості свідка, довідка Врадіївського районного центру первинної медико-санітарної допомоги), відповідач визнав позов, і відповідно до ст. ст..180, 181 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини і з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, позивача, відповідача вважає позов підлягаючим задоволенню. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не протирічить закону, не порушує прав та інтересів третіх осіб, тому відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, може бути прийнято судом. А тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з [PERSON] (далі - Відповідач) перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2012року, від шлюбних стосунків мають дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися з травня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Внаслідок несумісності характерів, різності поглядів на ведення господарства та виховання дитини, між нами втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Вважаючи примирення та подальше збереження сім'ї неможливим, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 600. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні підтримує повністю, просила шлюб розірвати, а позов задовольнити (а.с.16). Відповідач також в судове засіданні не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим ухвалити судове рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованими шлюбі з 05 жовтня 2012року (а.с.7). Від сумісного подружнього життя мають дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні (а.с. 8). Також судом встановлено, що сім'я сторін по даній справі фактично розпалась з травня 2014 року, на даний час вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягають задоволенню. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved