Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме 24151 грн. 16 коп. матеріальної шкоди, 400 грн. вартості експертного автотоварознавчого дослідження, 1000 грн. 00 коп. відшкодування завданої моральної шкоди, з тих підстав, що 22.03.2015 року о 17 год. 30 хв. по вул. Макуха в м. Тлумачі Івано-Франківської області, [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 21134 н.з. АТ 2956 ВМ з явними ознаками алкогольного спяніння. Під час руху автомобілем заднім ходом [PERSON] допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], яким він керував, після чого той залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. Даний автомобіль належить позивачу на праві власності. Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08.04.2015 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, що передбачені ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП. При зіткненні автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження, що підтверджується довідкою ДАІ з обслуговування Тлумацького району Івано-Франківської області. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 07.05.2015 року загальна вартість ремонту автомобіля становить 24151 грн. 16 коп., за проведення даної експертизи ним сплачено 400 грн. 00 коп. Крім того, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з ушкодженням його власності автомобіля, та те, що протягом тривалого часу не міг користуватися автомобілем, порушенням його нормальних життєвих звязків. Також він був змушений неодноразово відвідувати авторинок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин, тому моральну шкоду оцінює в 1000 грн. 00 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але подав до суду письмову заяву в якій позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. Не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання втретє не з`явився, не повідомивши причин неявки. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08.04.2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 36, 124, 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення 3400 грн. штрафу, за те що він 22.03.2015 року о 17 год. 30 хв. по вул. Макуха в м. Тлумачі Івано-Франківської області, керував автомобілем [NUMBER] з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, під час руху автомобілем заднім ходом допустив зіткнення з автомобілем MERCEDEC BENS д.н.з. [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON], внаслідок даної події автомобілі отримали механічні пошкодження та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив вимоги п.п.2.5, 10.9, 2.10 ПДР України. На медичне освідчення у встановленому порядку їхати ухилився, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 29). Відповідно до довідки ВДАІ з обслуговування Тлумацького району, 22.03.2015 року о 17 год. 30 хв. по вул. Макуха в м. Тлумачі транспортний засіб марки MERCEDEC BENS (180) д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], отримав механічні пошкодження: деформовано передню центральну частину автомобіля, а саме тріснутий бампер, пошкоджений капот (а.с. 5). Згідно висновку №143 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку складеного 07.05.2015 року, вартість матеріального збитку, спричиненого [PERSON], як власнику автомобіля марки MERCEDEC BENS (180) ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] станом на момент проведення дослідження становить 11213 грн. 08 коп., сума вартості відновлювального ремонту 24151 грн. 16 коп. (а.с. 7-20). Згідно ремонтної калькуляції №143 від 07.05.2015 року вартість ремонту автомобіля MERCEDEC BENS (180) з врахуванням ремонтних робіт та вартості запчастин (матеріалів) становить 24151 грн. 16 коп. (а.с. 12-13). Відповідачем [PERSON] поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль [NUMBER] не був наданий. Докази виплати страхових відшкодувань будь-якими страховими компаніями сторонами суду не надані. Згідно ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як зазначено в пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК УКраїни. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Згідно з роз'ясненнями пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну. [PERSON] керував автомобілем [NUMBER], мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії серії ВАА №407144 від 17.04.2010 року, тому в даному конкретному випадку останній є завдавачем шкоди, тобто особою, яка відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» зобов'язана відшкодовувати шкоду. За встановлених в судовому засіданні обставин, із з [PERSON] слід стягнути на користь позивача 24151 грн. 16 коп. вартості відновлювального ремонту автомобіля. За складання експертного автотоварознавчого висновку [PERSON] було витрачено кошти у розмірі 400 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією серії АБ №010603 від 29.04.2015 року (а.с. 21), які підлягають стягненню з відповідача. Вирішуючи питання цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує, характер правопорушення вчиненого відповідачем, ступінь його вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, а тому суд вважає, що з відповідача [PERSON], слід стягнути на користь позивача 300 грн. на відшкодування моральної шкоди. Як видно з позовної заяви позивачем заявлено дві самостійні позовні вимоги, одна з яких майнового характеру, а інша про відшкодування моральної шкоди, а судовий збір сплачений в розмірі 255 грн. 51 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, зі змінами від 19.09.2013 року ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243 грн. 60 коп.; позовної заяви про відшкодування моральної шкоди з ціною позову до 5 розмірів мінімальної заробітної плати - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243 грн. 60 коп. При такому вирішенні спору з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі понесені останнім при поданні позовної заяви в розмірі 255 грн. 51 коп. Крім того, враховуючи, що позивачем [PERSON] при подачі позовної заяви повністю не був сплачений судовий збір, з [PERSON] слід стягнути на користь держави 231 грн. 69 коп. недоплаченого судового збору. Виходячи із викладеного на підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року, постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року та

Outcome: partial