Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою, посилаючись на те, що 22 червня 2014 року [PERSON] взяла у нього в борг грошові кошти у сумі 28233,00 грн. і зобов'язалася повернути за першої вимоги позивача. В позасудовому порядку сторонам не вдалося владнати спір, так як, відповідач не повернула суму боргу позивачу та взагалі не реагує на його звернення. У зв'язку з викладеним, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав . У судове засідання позивач не з'явився, згідно письмової заяви просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про час слухання справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення судової повістки з відміткою: «вручено 03 лютого 2015 року». Окрім цього, враховуючи, що судом не було встановлено місце реєстрації [PERSON], позивачем було опубліковано оголошення про виклик до суду в газеті Слобідський Край від 03 лютого 2015 року, №14 (22134), яке знаходиться в матеріалах справи. Однак відповідач у судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила, заперечень на позов не надала. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України, і розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази і оцінивши їх у сукупності суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 14 травня 2013 року [PERSON], як фізична особа, яка використовує найману працю, взяв на роботу продавця непродовольчих товарів [PERSON], що підтверджується ксерокопією трудового договору, який згідно останнього запису було розірвано за згодою сторін 23 червня 2014 року (а.с. 11) 22 червня 2014 року [PERSON] взяла у [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 28233,00 грн. і зобов'язалася повернути їх на першу вимогу останнього, що підтверджується розпискою від 22 червня 2014 року (а.с.4). 03 липня 2014 року [PERSON] надіслав листа [PERSON] з проханням повернути йому борг відповідно до боргової розписки у строк 30 днів. Прохальний лист було направлено на адресу: [ADDRESS], що підтверджується описом вкладень до цінного листа №6370102825180 на ім'я [PERSON] (а.с. 5-7). [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області №5149 від 02 жовтня 2014 року (а.с. 12). В силу ст. 60, 59 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відповідно до вимог статті 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Тобто, зобов'язання позивача були виконані в повному обсязі в момент укладення договору та фактичної передачі грошових коштів визначених в борговій розписці, а відповідач не виконала свої зобов'язання по виплаті грошових коштів, що підтверджується тим, що оригінали боргових розписок знаходяться у позикодавця. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі у порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. Судові витрати по справі підтверджуються оригіналом квитанції по сплаті судового збору та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 04 липня 2014 року. На підставі ст. 15, 30, 59-60, 62, 85, 110, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 510, 545, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

Outcome: approved