Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи - [PERSON], Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, в якому з урахуванням уточнюючих позовних вимог остаточно просить: - встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт проживання [PERSON], померлої 26.04.2005 року, разом з своїм чоловіком [PERSON], за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23; - визнати за позивачем право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23, яке відповідно до технічного паспорту складається з: А - будинок, а - сіни, Б, В, Д, Е, - сарай, Ж-літня кухня, Г- вбиральня, 3 - малий вхід, 1-3 спорудження, в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], померлої 26.04.2005 року. В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що згідно рішення виконкому Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 11.03.1988 року за № 105, за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок № 23, по вул. Червоноармійська с. Василівка Новомосковський район Дніпропетровська область. 03.06.1995 року, мати позивача - [PERSON] зареєструвала з [PERSON] шлюб. 14.04.2004 року [PERSON] помер, після смерті якого відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок. При цьому, мати позивача [PERSON] на день смерті свого чоловіка проживала разом з ним. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. За рішенням суду йому було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, однак спадкоємець і в цей строк знову не звернувся до нотаріальної контори, у звязку з чим спадщину не прийняв. 26.04.2005 року, [PERSON] померла. У встановлений строк позивач не звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки проживав на території Російської Федерації. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.09.2012 року визначено [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], померлої 26.04.2005 року. Однак, звернувшись до Новомосковської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не представлено нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За таких обставин, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх невизнаних прав. В судове засідання позивач не зявився, його представник [PERSON] надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Василівської сільської ради. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов визнав у повному обсязі, пояснивши, що у визначений судом строк для подання заяви про прийняття спадщини він не звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, а тому не є спадкоємцем. Представники третьої особи Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у свою відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.04.2004 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.14), після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23. Дана нерухомість належала померлому [PERSON] на підставі рішення виконкому Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 11.03.1988 року за № 105 (а.с.9). Згідно довідки виданої 14.11.2012 року за № 751 виконкомом Василівської сільської ради [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 0,36 га (а.с.10). Суду надано також копію технічного паспорту на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23, який належить [PERSON] (а.с.11-13). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] (а.с.43 на обороті). [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 12.04.2004 року, однак відповідно до Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.09.2006 року йому було визначено додатковий строк для прийняття спадщини, терміном на два місяці. Рішення набрало чинності 26.09.2006 (а.с.30). Як зазначає позивач, [PERSON], не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак це не відповідає дійсності, оскільки, як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлого 12.04.2004 року, [PERSON] на виконання вимог ч.1 ст.1268 ЦК України звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] 10.11.2006 року (а.с.29-об). Тобто судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], померлого 12.04.2004 року, за заповітом, шляхом подачі відповідної заяви. Судом встановлено, що 03.06.1995 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.29). На виконання вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, 20 квітня 2004 року, тобто у втсанволений законом строк, [PERSON], як дружина померлого, звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлого 12.04.2004 року, (а.с.29). Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦПК України, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Судом встановлено, що дружина померлого [PERSON] - [PERSON], [INFO], на момент його смерті 12 квітня 2004 року, була непрацездатною у звязку з досягненням пенсійного віку, а тому має право на обовязкову частку у спадщині після смерті свого чоловіка, і її частка складає ? частку у спадщині, оскільки у разі відсутності спадкоємців за заповітом, вона була б єдиною спадкоємицею за законом. Таким чином, [PERSON], звернувшись до нотаріальної контори у встановлений законом строк, прийняла спадщину, однак не переоформила відповідних прав на спадкове майно. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставі, не заборонених законом. Суду надано копію свідоцтва про народження, згідно якого батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Згідно свідоцтва про смерть 26.04.2005 року [PERSON] померла (а.с.15). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом не встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, а тому спадкування в даному випадку здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої 24.04.2005 року, є її син позивач [PERSON] Інших спадкоємців судом не встановлено. Згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.09.2012 року визначено [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], померлої 26.04.2005 року (а.с.17-18). Однак, звернувшись до Новомосковської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не представлено нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с.8, 35). Так, згідно довідки КП «Новомосковське міське БТІ» Дніпропетровської обласної ради № 20594 від 02.11.2012 року, вбачається, що в БТІ відсутня інформація щодо власника домоволодіння розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23 (а.с.34 на обороті). З вищевикладеного вбачається, що право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23, належало на праві власності померлій [PERSON], однак остання не встигла оформити відповідні права на це майно. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Отже, аналізуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23, в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], померлої 26.04.2005 року. Щодо позовних вимог визнання за позивачем права власності на весь житловий будинок розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 26.04.2005 року, то суд вважає за необхідне відмовити в цій частині вимог, адже судом не встановлено, що померлій [PERSON] належав даний житловий будинок на праві особистої приватної власності. Щодо встановлення факту а саме, факту проживання [PERSON], померлої 26.04.2005 року, разом з своїм чоловіком [PERSON], за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23, то в цій частині позовних вимог суд також вважає за необхідне відмовити, оскільки факт спільного проживання підтверджується відповідною довідкою виконавчого комітету Василівської сільської ради (а.с.10), не заперечувався сторонами, і, зокрема, ніяким чином не впливає на спадкування. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial