Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» в особі Відділення №62 в м. Рівне ПАТ «Міський комерційний банк» про стягнення неповернутого депозиту. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 квітня 2014 року між нею та відповідачем був укладений договір банківського вкладу №2630/62/171644 з виплатою відсотків щомісячно. Відповідно до п.1.9 ст.1 частини №2 договору 1 цей договір укладається на умовах видачі вкладу або його частини на першу вимогу вкладника, тобто є вкладом на вимогу відповідно до вимог чинного законодавства. 22 квітня 2014 року нею була написана заява про повернення вкладу в повному обсязі. Однак, кошти повернуті не були, а переведені на поточний рахунок [NUMBER]. Також, 12 травня 2014 року між нею та відповідачем був укладений договір строкового банківського вкладу №2630/62/180219. Як передбачено п.1.1 ст.1 частини 2 договору 2 даний договір укладено на строк з 12 травня 2014 року по 12 червня 2014 року. 19 вересня 2014 року нею була подана заява до банку про повернення депозиту в сумі 24075,37 грн., відповідно до договору 1 від 04 квітня 2014 року та договору 2 від 12 травня 2014 року. Однак, на момент подачі позову вказаний вклад не повернутий. Окрім того, 27 лютого 2014 року між нею та відповідачем був укладений договір строкового банківського вкладу №2630/62/162421. 28 травня 2014 року даний договір був переукладений на новий термін по 28 червня 2014 року шляхом укладення нового договору №2630/62/186102 від 28 травня 2014 року. 19 вересня 2014 року нею була подана заява до банку про повернення вкладу в сумі 3034 дол. США, відповідно до договору №2630/62/186102 від 28 травня 2014 року. Однак, на момент подачі позову вказаний вклад не повернутий. Відповідачем не було здійснено повернення їй депозиту разом із сумою нарахованих за користування ним процентів. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просила їх задоволити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи без участі відповідача, прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення по справі. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 04 квітня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» в особі Відділення №62 в м. Рівне ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір банківського вкладу №2630/62/171644 з виплатою відсотків щомісячно. Відповідно до п.1.2 договору 1 банк приймає від вкладника грошові кошти на депозитний рахунок. Згідно п.1.9 ст.1 частини №2 договору 1 цей договір укладається на умовах видачі вкладу або його частини на першу вимогу вкладника, тобто є вкладом на вимогу відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п.5.2.1, п.5.2, ст.5 частини 2 договору 1 вкладник має право вимагати повернення вкладу або його частини за першою вимогою. Згідно п.5.3.2, п.5.3 ст.5 частини 2 договору 1 банк зобов»язується на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити проценти на нього на умовах та у строки, встановлені цим договором. 22 квітня 2014 року [PERSON] була написана заява про повернення вкладу в повному обсязі. Однак, кошти повернуті не були, а переведені на поточний рахунок [NUMBER]. Також, 12 травня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» в особі Відділення №62 в м. Рівне ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу №2630/62/180219. Відповідно до п.1.1 ст.1 частини 2 договору 2 даний договір укладено на строк з 12 травня 2014 року по 12 червня 2014 року. Згідно п.1.3 ст.1 частини 2 договору 2, якщо вкладник не вимагає повернення суми вкладу в день закінчення строку дії договору, то договір вважається продовженим на новий термін на умовах, що діють на момент продовження. Якщо вкладник вимагає повернення суми вкладу після такого продовження, але до закінчення нового строку договору, перерахунок процентів здійснюється тільки за неповний строк зберігання вкладу. 19 вересня 2014 року позивачем була подана заява до банку про повернення депозиту в сумі 24075,37 грн., відповідно до договору 1 від 04 квітня 2014 року та договору 2 від 12 травня 2014 року. Відповідно до п.4.3.2, п.4.3 ст.4 частини 2 договору 2 банк зобов'язується на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на умовах та в строки, що встановлені цим договором. Однак, на момент подачі позову вказаний вклад не повернутий. Окрім того, 27 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір строкового банківського вкладу №2630/62/162421, відповідно до п.1.2 якого, банк приймає від вкладника грошові кошти на строковий депозитний рахунок. Як передбачено п.1.1 ст.1 частини 2 договору 3 даний договір укладено на строк з 27 лютого 2014 року по 27 травня 2014 року. 28 травня 2014 року даний договір був переукладений на новий термін по 28 червня 2014 року шляхом укладення нового договору №2630/62/186102 від 28 травня 2014 року. Процентна ставка відповідно до п.1.2 договору №2630/62/186102 від 28 травня 2014 року складає 8,7% річних. Згідно п.1.3 ст.1 частини 2 договору №2630/62/186102 від 28 травня 2014 року, якщо вкладник не вимагає повернення суми вкладу в день закінчення строку дії договору, то договір вважається продовженим на новий термін на умовах, що діють на момент продовження. Якщо вкладник вимагає повернення суми вкладу після такого продовження, але до закінчення нового строку договору, перерахунок процентів здійснюється тільки за неповний строк зберігання вкладу. 19 вересня 2014 року [PERSON] була подана заява до банку про повернення вкладу в сумі 3034 дол. США, відповідно до договору №2630/62/186102 від 28 травня 2014 року. Однак, на момент подачі позову вказаний вклад не повернутий. Відповідачем не було здійснено повернення позивачу депозиту разом із сумою нарахованих за користування ним процентів. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Змістом ст.ст.1058, 1060 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до абз.2 п.1.6 Положення від 03.12.2003 року №516, банк сплачує вкладнику суму (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 634,26 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved