Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначив, що з відповідачкою по справі вони проживали разом з 2007 року. Офіційно вони уклали шлюб 6 вересня 2019 року, який згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.03.2021 року було розірвано. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з ним і спору про їх виховання не має. Спільне життя з відповідачкою не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Їхні діти, які народженні за час шлюбу, проживають разом з ним. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідачка не цікавиться життям дітей та їх матеріальним становищем. Вона регулярно зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. За цей час між ним та відповідачкою не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання їхніх доньок. Він змушений сам утримувати та виховувати малолітніх дітей. Він не отримує заробітну плату, оскільки працює за кордоном. Але, у зв`язку з тим, що на нього лягли обов`язки доглядати за дітьми, то він не може виїжджати за кордон. Щомісяця дітям необхідно оплачувати їх дозвілля, витрачати кошти на оздоровлення, харчування та одяг. Він хоче забезпечити їхнім дітям нормальний розвиток і не хоче, щоб їхні взаємовідносини вплинули на їх матеріальне забезпечення. Сподівається, що відповідачка теж зрозуміє і захоче забезпечити дітям гарне і достойне дитинство, адже діти не повинні страждати від непорозумінь, які виникають між батьками. Відповідачка не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку. Просить суд стягувати з відповідачки [PERSON] аліменти на його користь на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, і до досягнення ними повноліття. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Гримут Т.В. в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги не визнає, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають двоє неповнолітніх дітей, а саме: доньку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю в свідоцтві про народження яких значиться відповідачка та які перебувають на утриманні позивача [PERSON] і на даний час проживають в будинку його матері [PERSON] , що стверджується довідкою виконкому Нижньоапшанської сільської ради від 18 лютого 2021 року за №198, актом обстеження матеріально-побутових умов від 19 лютого 2021 року, складеного депутатом Солотвинської селищної ради. Також встановлено, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей суд враховує майновий стан позивача, який офіційно ніде не працює, проживає з неповнолітніми дітьми в будинку матері та самий веде догляд за ними, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідачки. Разом з цим, суд враховує, що відповідачка має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей слід задовольнити частково і стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25 березня 2021 року, і до їх повноліття, а в решті позову відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідачку. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей за один місяць.

Outcome: partial