Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем він перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 18.05.2008 року Суською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, за актовим записом № 01. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбних стосунків вони не підтримують, разом не проживають, примирення не досягнуто, зберігати сім'ю надалі не бажає, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 18.05.2008 року Суською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, за актовим записом № 01 /а.с. 3/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.2008 року, від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх права, а також права їх дітей. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх відносин, разом не проживають, не спілкуються, їх сім'я розпалась, а шлюб існує формально. Разом з тим, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обгрунованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, суд вважає, що збереження шлюбу на даний час є неможливим. При цьому суд не вбачає порушення прав та інтересів осіб. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, після розірвання шлюбу на вимогу відповідача залишити їй шлюбне прізвище «Шавула». Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Outcome: approved