Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Прокуратури Шевченківського району м. Львова про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником гаражного боксу [ADDRESS] у м. Львові. В 2015 році він вирішив продати вказаний гараж. Проте, як йому стало відомо, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис від 01.04.2005р. про заборону на його відчуження. Вказана заборона накладена прокуратурою Шевченківського району м. Львова в межах розслідування кримінальної справи про обвинувачення [PERSON], голови правління товариства власників приватних гаражів «Сокіл», що розташоване по [ADDRESS] у м. Львові та на території якого знаходиться належний йому гараж. Він не був ні підозрюваним, ні обвинуваченим у даній кримінальній справі, відтак, накладення заборони є протиправним та порушує право власності і користування майном. Крім того, вироком суду, який набрав законної сили, посадову особу [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності, а тому на даний час немає будь-яких законних підстав для обмеження його права власності в частині вільного розпорядження належним йому гаражем. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні, що в заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача Прокуратури Шевченківського району м. Львова Мацюра Я.Р. позов заперечив. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Від Першої Львівської Державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником гаражного боксу [ADDRESS] м. Львові, що стверджується свідоцтвом про право власності від 21.05.2002р., виданим Шевченківською районною адміністрацією ЛМР. Маючи намір продати вказаний гараж, останній довідався, що прокуратурою Шевченківського району м. Львова накладено заборону на його відчуження в межах розслідування кримінальної справи про обвинувачення [PERSON], голови правління товариства власників приватних гаражів «Сокіл», що розташоване по [ADDRESS] у м. Львові та на території якого знаходиться належний позивачу гараж. Даний факт стверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 01.04.05р. № 2966563. Згідно зі ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює самостійно, незалежно від волі інших осіб, в тому числі і будь-яких державних органів. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Зміст права власності конкретизований у ч.1 ст.321 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як встановлено судом, позивач [PERSON] не був підозрюваним чи обвинуваченим у вищевказаній кримінальній справі, спірний гараж не був визнаний речовим доказом по справі, відтак, накладення заборони на такий є протиправним та порушує його право власності і користування майном, охоронювані законом. Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної , творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.391 ЦК України власник має право вимагати, в тому числі і через суд, усунення будь-яких перешкод щодо володіння, користування і розпорядження належним йому майном. У вищевказаній кримінальній справі вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2005 року, який набрав законної сили, посадову особу [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів та притягнуто до кримінальної відповідальності, а тому на даний час немає будь-яких законних підстав для обмеження права власності позивача в частині вільного розпорядження належним йому майном. Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши докази по справі, вважає, позовні вимоги підставним та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved