Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ Україна» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.10.2012 року в м. Луцьку по вул. Ківерцівській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MERCEDES-BENZ 814», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «DAEWOO MATIZ», р.н. [NUMBER], яким керував він. Винним в даному ДТП визнано [PERSON], однак його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна» за полісом обов'язкового страхування. 26.10.2012 року ним було подано відповідачу заяву про настання події та йому було виплачено страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль в сумі 17070,69 грн. і відшкодовано витрати на придбання лікарських засобів у зв'язку з лікуванням в сумі 904,22 грн. Крім того, в січні 2014 року [PERSON] сплатив йому суму франшизи в розмірі 1000 грн. Крім цього, за наслідками ДТП, він з 26.10.2012 року по 17.11.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні в Луцькій міській клінічній лікарні та Луцькій центральній районній лікарні і йому було рекомендовано пройти курс санаторно-курортного лікування з метою усунення залишкових явищ закритої черепно-мозкової травми, яка була отримана під час ДТП 24.10.2012 року. В зв'язку з чим, він у період з 20.07.2013 року по 30.07.2013 року проходив санаторно-курортне лікування в ТзОВ ВК «Верховина» та витратив кошти в сумі 4000 грн. Проте, відповідач всупереч ст.ст. 6, 22, 23, 24, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відмовляється компенсувати понесені такі витрати, а тому вважає таку відмову неправомірною, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на його користь 4000 грн. в якості страхового відшкодування за санаторно-курортне лікування та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив задовольнити Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, оскільки ТзОВ ВК «Верховина» не є закладом охорони здоров'я, в зв'язку з чим витрати, понесені позивачем на проживання не підлягають відшкодуванню. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.2012 року в м. Луцьку по вул. Ківерцівській відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MERCEDES-BENZ 814», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «DAEWOO MATIZ», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого проходив курс лікування, про що свідчать виписки з медичної картки та довідка з лікарні(а.с.29-32), а транспортні засоби отримали механічні ушкодження і у зв'язку з чим позивачу виплачено страхове відшкодування і дана обставина сторонами не оспорюється. Із постанови Рожищенського районного суду від 07.112.2012 року слідує, що [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 12), а тому, у відповідності до ст. 61 ЦПК України вказані обставини доказуванню не підлягають. При цьому судом встановлено, що на момент ДТП цивільна відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в СК «ГРАВЕ Україна» (а.с. 8). Згідно ст. 979 ч. 1 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Крім того, у відповідності до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 вказаного Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: довідки ТзОВ ВК «Верховина» від 30.07.2013 року №30, [PERSON] був прийнятий на санаторне курортне лікування в ТзОВ ВК «Верховина» з 20 липня по 30 липня 2013 року (а.с. 35 і як слідує із представленої квитанції до прибуткового касового ордера №92 від 20.07.2013 року, від [PERSON] прийнято оплату в розмірі 4000, 00 грн. за проживання у вказаному відпочинковому комплексі (а.с. 34). При цьому, як слідує із свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №368610 від 20.02.2002 року, даний заклад значиться як товариство з обмеженою відповідальністю відпочинковий комплекс «Верховина» (а.с. 36). Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Загального положення про санаторно-курортний заклад» від11.07.2001 року №805, наказу МОЗ №385 від 28.10.2002 року «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я» визначені заклади охорони здоров'я, які надають послуги із санаторно-курортного лікування і до вказаних установ ТзОВ ВК «Верховина» не відноситься та як слідує з ЄДР на час перебування [PERSON] у даному закладі, до виду діяльності останнього такі послуги не відносились і не надавались (а.с. ). Отже, на думку суду, в цій частині позову про стягнення 4000,00 грн. страхового відшкодування слід відмовити, оскільки ТзОВ ВК «Верховина» не є закладом охорони здоров'я та до послуг, які ним надавались позивачу в період з 20 липня по 30 липня 2013 року санаторно-курортне лікування не відносилось . Водночас, суд вважає, що до часткового задоволення підлягають позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом чи ушкодженням здоров'я . Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу внаслідок ДТП була заподіяна моральна шкода, яких він зазначав внаслідок отриманих травм та перенесених у зв'язку з цим певних душевних страждань, а тому дотримуючись засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що у відповідності до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із страхової компанії підлягає стягненню 1000 грн. в рахунок її відшкодування, яка згідно вказаної норми не може перевищувати 5% ліміту відповідальності за договором страхування. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна» слід стягнути на користь позивача 229,4 грн. сплаченого судового збору та в дохід держави 14,2 грн. недоплаченого - по задоволеній вимозі. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Outcome: partial