Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики від 18 лютого 2013 року в розмірі 10 000 грн., заборгованості за розпискою від 02 квітня 2014 року в розмірі 10 000 грн., заборгованості за розпискою від 11 червня 2014 року в розмірі та судові витрати. В подальшому Позивачем було збільшено позовні вимоги, просила стягнути з Відповідача на свою користь 20 000 грн. - основна сума боргу відповідно до договору позики від 18.02.2013р., втрати від інфляції 5 850, 06 грн., проценти за користування коштами в розмірі 1 195, 07 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 4 693, 16 грн.,а всього 31 738, 29 грн., стягнути з Відповідача на користь Позивача 336 552, 39 грн. - основна сума заборгованості згідно розписки від 02.04.2014р., проценти за користування коштами - 8 298, 55 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі - 70 067, 43 грн., а всього 414 318, 37 грн., стягнути з Відповідача на користь Позивача 364 598, 42 грн. основної суми боргу згідно розписки від 11.06.2014р., проценти за користування коштами в розмірі 7 162. 11 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 64 329, 14 грн., а всього 436 089, 67 грн. та судові витрати в розмірі 3 654 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.02.2013 року між Позивачем та Відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу грошові кошти в розмірі 21 500 грн., які Відповідач зобов'язувалась повернути не пізніше 01.03.2013 року. Також, відповідно до розписки від 02.04.2014р. Позивач надала Відповідачу в позику грошові кошти в розмірі 12 000 доларів США (еквівалент у гривнях - 155 411), які Відповідач зобов'язалась повернути не пізніше 02.05.2014р., відповідно до розписки від 11.06.2014р. Позивачем було надано Відповідачу в позику грошові кошти в розмірі 13 000 доларів США (еквівалент в гривнях - 168 362, 28 грн.), які Відповідач зобов'язана була повернути не пізніше 02.07.2014 року. Разом з тим, вказані кошти повернуті не були. 25.10.2014 Позивачем була надіслана телеграма Відповідачу з проханням повернути кошти, отримані нею відповідно до договору позики від 18.02.2013р., та розписок від 02.04.2014р. та 11.06.2014р. 29.11.2014р. Відповідачем частково виконано зобов'язання за договором позики від 18.02.2013р., а саме повернуто Позивачу грошові кошти в розмірі 1500 грн. Свої зобов'язання за договором позики та розписками Відповідач не виконує, у зв'язку з чим Позивач була змушена звернутись до суду із вказаним позовом за захистом своїх порушених прав. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 18 лютого 2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим М.В., зареєстровано в реєстрі за № 160 (а.с. 12). Відповідно до умов вказаного договору, Відповідач отримав від Позивача у позику грошові кошти в розмірі 21 500 грн., які зобов'язалась повернути не пізніше 01.03.2013р. Крім того, 02.04.2014р. Відповідач отримав від Позивача у позику грошові кошти в розмірі 12 000 доларів США, які остання зобов'язалась повернути до 02.05.2014р., що підтверджується розпискою (а.с. 13). 11.06.2014р. Відповідач отримала від Позивача у позику грошові кошти в розмірі 13 000 доларів США, які остання зобов'язувалась повернути до 02.07.2014р., що підтверджується розпискою (а.с. 15). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач належним чином не виконує зобов'язання за договором позики від 8.02.2013р. та розписками від 02.04.2014р. та 11.06.2014р. 25 жовтня 2014 року Позивач звернулась до Відповідача з телеграмою, в якій просила виконати свої зобов'язання за договором позики та розписками. Відповідач 29.11.2014р. частково виконала свої зобов'язання за договором позики від 18.02.2013р., а саме повернула Позивачу грошові кошти в розмірі 1500 грн. (а.с. 47). Відповідач свої зобов'язання за договором позики від 18.02.2013р. та розписками від 02.04.2014р. та 11.06.2014р. не виконала у визначені строки, кошти не повернула Позивачу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 192 ЦК України встановлено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Також ч. 2 цієї статті встановлено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до Розрахунку, наданого Позивачем, станом на 26.02.2015р. заборгованість Відповідача перед Позивачем за договором позики від 18.02.2013р. становить 31 738, 29 грн. та складається з: суми заборгованості в розмірі 20 000 грн., інфляція в розмірі 5 850, 06 грн., проценти за користування коштами в розмірі 1 195, 07 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 4 693, 16 грн., заборгованість за розпискою від 02.04.2014р. становить 414 918, 37 грн. та складається з: основної суми боргу - 336 552, 39 грн., проценти за користування коштами - 8 298, 55 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 70 067, 43 грн., заборгованість за розпискою від 11.06.2014р. становить 436 089, 67 грн. та складається з: основної суми боргу - 364 598, 42 грн., проценти за користування коштами - 7 162, 11 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 64 329, 14 грн. Загальна сума боргу становить 882 746, 33 грн. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач надав Розрахунок заборгованості станом на 26.02.2015р. і відповідно при його складанні користувався офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України з 14 год. 00 хв. 25.02.2015р.,а саме: офіційний курс гривні до долара США становив: 2804, 6032 гривні за 100 доларів США. Проте, станом на день винесення рішення, на 01 квітня 2015 року Національний банк України встановив наступний курс гривні до іноземних валют, зокрема долара США: 2345,1383 гривні = 100 доларів США. У зв'язку з вище викладеним, позовні вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню, а саме з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума заборгованості: за договором позики від 18.02.2013р.: основна заборгованість 20000грн., 3% річних (за період з 01.03.2013р. по 01.04.2015р.) - 1252,60грн., пеня ( за період з 01.03.2013 р. по 01.04.2015р.) - 8477,82 грн., інфляційні втрати (за період з 01.03.2013р. по 01.04.2015р.) - 7220,12 грн., за борговою розпискою від 02.04.2014р.: основна заборгованість у розмірі 12000доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 281400грн., 3% річних (за період з 02.04.2014р. по 01.04.2015р.) - 330,41 дол.США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ складає 7748,14 грн., пеня( за період з 02.04.2014р. по 01.04.2015р.) - 3140,71 дол.США, що еквівалентно складає за офіційним курсом НБУ 73649,70 грн., за борговою розпискою від 11.06.2014р.: основна заборгованість у розмірі 13000доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 304850грн., 3% річних (за період з 11.06.2014р. по 01.04.2015р.) - 292,51 дол.США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ складає 6865,39 грн., пеня (за період з 11.06.2014р. по 01.04.2015р.) - 2989,64 дол.США, що еквівалентно складає за офіційним курсом НБУ 70107,15 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial