Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про усунення перешкод у спілкуванні дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини. В позові вказував, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10.08.2009 року до 14.04.2014 року. З 14.04.2014 року виплачує аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем за її місцем реєстрації. Зазначав, що на даний час позбавлений можливості спілкуватися та приймати участь у вихованні своєї дитини. Відповідач та її родичі безпричинно перешкоджають йому у побаченнях з сином, не дозволяють проводити час з ним. Після чого звернувся до Органу опіки та піклування Вижницької РДА із заявою про участь у вихованні сина. 10.07.2014 року було винесене рішення №12, яким встановили порядок побачення з малолітнім сином, [PERSON] щонеділі з 16.00 год. по 19.00 год. на території м. Вашківці Вижницького району. Відповідач зазначене рішення не оскаржила та не виконує його. Однак відповідач ігнорує вказаний висновок і продовжує чинити перешкоди у спілкуванні з сином. На неодноразові прохання надати можливість бачитись з дитиною, відповідає відмовою. Як свідомий громадянин розуміє свої батьківські обов'язки приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття - має велике бажання виховувати свою дитину, опікуватися нею, віддавати своє тепло і батьківську любов. Однак не може виконувати свої зобов'язання щодо сина та позбавлений права на спілкування через перешкоди, які створює для нього відповідач. Просив зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з сином, [PERSON], [INFO], систематичні побачення з сином у першу та третю суботу місяця та в день народження сина з 12.00 год. до 16.00 год. та надавати можливість спільного відпочинку з сином не менше 30 днів на рік. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги уточнили, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просили позов задовольнити. Щодо винесення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи, Николайчук О.Б. в судовому засіданні заявлений позов підтримав повністю. Зазначив, що позивач звертався до Органу опіки та піклування Вижницької РДА із скаргами на те, що відповідач не виконує їх розпорядження та не надає йому побачення з сином. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його сім'я підтримує дружні відносини з сім'єю [PERSON] Декілька раз на прохання позивача відвозив його до сина на зустріч. Підтвердив, що кожного разу по приїзду до будинку відповідача, остання відмовляла у побаченні з дитиною. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача [PERSON], його представника [PERSON], представника третьої особи Николайчука О.Б., свідка [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2009 року, рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.04.2014 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується його копією. Рішення набрало законної сили 28.05.2014 року, а тому вказані обставини відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. В зареєстрованому шлюбі у сторін [INFO] народився син, [PERSON], який проживає з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Також рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 31.03.2014 року і до настання його повноліття. Розпорядженням Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області №141 від 10.07.2014 року «Про встановлення порядку побачення [PERSON], [INFO] з малолітнім сином, [PERSON], [INFO]» на підставі заяви [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], протокольного рішення Комісії з питань захисту прав дитини Вижницької районної державної адміністрації №7 від 09.07.2014 року, висновку служби у справах дітей №12 від 10.07.2014 року та зібраного пакету документів: встановлено [PERSON], [INFO] порядок побачення з малолітнім сином, [PERSON], [INFO], щонеділі з 16.00 год. по 19.00 год. на території м. Вашківці Вижницького району. Попереджено [PERSON], [INFO] про відповідальність за збереження життя, здоров'я та належне виховання малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується його оригіналом. З копії заяви [PERSON] від 09.07.2014 року на ім'я голови органу опіки та піклування Вижницької РДА Андрюка М. вбачається, що вона дає згоду [PERSON] бачити їх сина, [PERSON] щонеділі з 16.00 год. до 19.00 год. на території Вашківецької ради. Того ж 09.07.2014 року [PERSON] погодився на вказану пропозицію. Згідно відмітки на заяві, вона написана у присутності головного спеціаліста ССД Строїч Л.І.. З копії акту від 31.08.2014 року, затвердженого головою Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області Перч М.П. та зареєстрованим за №517 від 01.09.2014 року вбачається, що голова вуличного комітету з вулиць Ковпака, Шкільної - Равлюк М.Г., житель вул.. Ковпака - [PERSON], житель вул. Ковпака - [PERSON] засвідчили те, що спілкування батька [PERSON] з сином, [PERSON], не відбувається по причині відмови відповідача. З характеристики, виданої виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №161 від 14.08.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO] по місцю проживання характеризується з позитивної сторони. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.7 СК України, суд при розгляді справ про регулювання сімейних відносин повинен забезпечити можливість здійснення прав дитини, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні та максимально можливо враховувати інтереси дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції прав людини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. У відповідності до ч.1 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно частини другої вказаної статті, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Таким чином судом встановлено, що відповідачем чиняться перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, що підтверджується показами свідка та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. Тому суд, установивши створення таких перешкод, зобов'язаний визначити способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування. При встановленні способу спілкування, суд дотримується розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема і те, що кожен з батьків зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен бути формальним, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт. Суд також ураховує вік дитини, ставлення батька до дитини, можливість батька відвідувати дитину, інші істотні обставини справи, та вважає за доцільне усунути перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною шляхом встановлення наступного способу участі у вихованні: визначити зустрічі з сином щомісячно першу і третю неділі з 11.00 год. до 14.00 год. за місцем проживання батька за адресою: м. Вашківці, вул. Ковпака, 4, Вижницького району Чернівецької області, що буде повністю відповідати інтересам дитини та не порушуватиме прав її батьків. Суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про зобов'язання відповідача надавати позивачу можливість спільного відпочинку з сином не менше 30 днів на рік необхідно відмовити, оскільки вона є необґрунтованою, так як ні позивачем, ні його представником не вказано у які дні, в який час та в якому місці надавати можливість такого відпочинку. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного суду не надано. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.ст.7, 141, 153, 157-159 СК України,

Outcome: partial