Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] заявив цивільний позов до [PERSON] про скасування рішення Коростської сільської ради № 33 від 26.09. 2013 р. в частині оформлення права приватної власності на 12 частину жилого будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] на ім.»я його батька, [PERSON], про скасування свідоцтва від 22.07.2010 р. про право власності на 12 частину жилого будинку в [ADDRESS], про визнання недійсним договору дарування від 2.10.2010 р. [PERSON] 12 частини цього ж жилого будинку [PERSON], про визнання за померлою [INFO] [PERSON] 12 частини цього ж жилого будинку з надвірними будівлями, про визнання за позивачем права власності на 12 частину жилого будинку в [ADDRESS], про визнання за ним права власності на 12 частину земельної ділянки загальною площею 0.0130 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель в [ADDRESS], оскільки після смерті його матері, [PERSON] відкрилась спадщина на її майно і про її прийняття він подав до нотаріуса заяву, а 20.03.2012 р. він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на чотири земельні ділянки; крім земельних ділянок вважає, що спадковим майном є також 12 частина жилого будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] та 12 частина земельної ділянки за цією ж адресою, так як мати проживала з [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу, про що є рішення суду, і мала право, як дружина, на 12 частину жилого будинку, в якому проживала до дня смерті; також вона мала право на цю частку в житлі відповідно до норм ЦК УРСР 1922 р., як в спільній сумісній власності; його батько, [PERSON] неправомірно набув право власності на все житло відповідно до рішення сільської ради, свідоцтва про право власності і неправомірно подарував все житло дочці, відповідачці [PERSON], так як вона має право лише на 12 частину майна. В судовому засіданні 26.02.2014 р. позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги. В судовому засіданні 5.03.2014 р. представник позивача адвокат [PERSON] заявив відмову від вимоги про визнання права власності на 12 частину житла за померлою [PERSON] та подав письмову заяву про встановлення факту належності померлій [PERSON] 12 частини вказаного житла. Відповідно до ст. 31 ЦПК України позивач має право змінити підставу та предмет позову лише до початку розгляду справи по суті; оскільки суд розпочав розгляд справи по суті, немає підстав для прийняття такої заяви та розгляду цієї вимоги. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, оскільки на весь жилий будинок та господарські будівлі правомірно визнано право власності за [PERSON], так як він не перебував у шлюбі з [PERSON], мав зареєстрований шлюб з [PERSON] з 1954 р. і в подальшому правомірно подарував житло своїй дочці, [PERSON] Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що померла [INFO] мати позивача [PERSON] до дня смерті проживала в жилому будинку в [ADDRESS], на який рішенням Коростської сільської ради № 33 від 23.06.2010 р. оформлено право власності на [PERSON], який є батьком відповідачки [PERSON], однак не є відповідно до документів батьком позивача, як він вказує; відповідно до свідоцтва про право власності, виданого сільською радою 22.07.2010 р. за [PERSON] зареєстровано право власності на це житло, а 2.10.2010 р. він подарував це житло дочці [PERSON] Суд також встановив що [PERSON] та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі і це підтвердили усі сторони, а відповідно до свідоцтва про одруження, виданого 19.11.1954 р. сільською радою Корост Степанського району, з 6.11.1954 р. він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка набула прізвище «[PERSON]» і цей шлюб розірваний не був. Посилання на рішення Сарненського районного суду від 21.11.2011 р. про встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю до дня її смерті в [ADDRESS], як на доказ набуття [PERSON] права власності на 12 частину житла, є неправомірним, оскільки в рішенні суду не вказано, з якого часу вони проживали однією сім»єю, а жилий будинок був побудований в 1965 році, про що вказано в технічному паспорті на нього, а фактичні шлюбні відносини, які мали місце на той час, не передбачали підставу набуття права спільної власності на майно відповідно до законодавства, яке діяло на час цих відносин. Оскільки позивач підставами часткового скасування рішення сільської ради, свідоцтва про право власності, часткового визнання недійсним договору дарування вважає те, що вони суперечать законодавству, як діючому, так і тому, що діяло на час виникнення правовідносин, то суд вважає, що рішення та правочини прийняті та укладені відповідно до актів цивільного законодавства і позивач, як спадкоємець [PERSON], не має права на 12 частину жилого будинку та земельної ділянки, так як це майно не є майном померлої. На підставі ст.ст. 203, 717, 719 ЦК України,

Outcome: dismissed