Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] (далі позивач), інтереси якого представляє [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (далі відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 25.01.2016 р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Первомайську районну державну адміністрацію Миколаївської області (далі третя особа). Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 10.01.2010 р. помер його батько [PERSON]; 22.12.2013 р. померла його мати [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки, площею 3,61 га, яка розташована в межах, підпорядкованих Грушівській сільській раді Первомайського району Миколаївської області. Після смерті матері та батька він в установлений законом строк звернувся до Другої Первомайської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. На час смерті батька позивач проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Свідоцтво про право на спадщину позивач отримати не може у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Позивач та його представник в судове засідання не зявились. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, просить позов задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про слухання справи за відсутністю їх представника; проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від представника третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність; рішення просить винести на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. [PERSON] народився 30.01.1994 р. в с. Грушівка Первомайського району Миколаївської області. [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії ІV-ФП № 411069, видане Грушівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області 05.03.1994 р. [PERSON] помер 09.01.2010 р. в м. Первомайськ Миколаївської області, про що Грушівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області 12.01.2010 р. зроблено відповідний актовий запис № 01; свідоцтво про смерть серії 1-ФП № 109908. [PERSON] померла 22.12.2013 р. в м. Первомайськ Миколаївської області, про що Грушівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області 23.12.2013 р. зроблено відповідний актовий запис № 11; свідоцтво про смерть серії І-ФП № 188032. Відповідно до довідки № 812 від 12.11.2015 р. Виконавчого комітету Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області останнім місцем проживання та реєстрації [PERSON], який помер 09.01.2010 р. було с. Грушівка, вул. Бр. Лісовців, 84 Первомайського району Миколаївської області. На день смерті за вищезазначеною адресою разом з ним був зареєстрований та проживає на даний час син [PERSON]. Після смерті [PERSON], який помер 09.01.2010 р., відкрилася спадщина. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 836933 від 05.07.2006 р. [PERSON] на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 27.03.2006 р. № 120-р був власником земельної ділянки площею 3,61 га у межах згідно з планом в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області № 31-14.05-0.4-4433/0/2-15 від 11.11.2015 р. нормативно грошова оцінка земельної ділянки 1 (рілля) 3,61 га (кад. № 4825480800:04:000:0299), яка перебувала у власності [PERSON], станом на день його смерті, 09.01.2010 р., становить 41\~028,13 грн. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.11.2015 р., кадастровий номер 4825480800:04:000:0299. Місце розташування: Миколаївська область, Первомайський район, Грушівська сільська рада; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; форма власності: приватна; власник: [PERSON]; площа земельної ділянки: 3,6090 га; документ, який є підставою для виникнення права: розпорядження первомайської Районної державної адміністрації № 120-р від 27.03.2006 р.; документ, що посвідчує право: державний акт ЯГ 836933 від 05.07.20026 р. Листом № 29/02-14 від 21.01.2016 р. Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачу розяснено, що у разі відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що розташована на території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області свідоцтво про право на спадщину видати не є можливим. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2016 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 09.01.2010 р., на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, у звязку з відсутністю документа, який підтверджує право власності на земельну ділянку. Відповідно до листа Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 55/02-14 від 26.01.2016 р. після смерті [PERSON], який помер 09.01.2010 р., була заведена спадкова справа № 11/2016 за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON], від імені якого діє [PERSON]. Інших заяв до держнотконтори не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до листа Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 484/01-16 від 10.03.2016 р. та листа Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 443/02-14 від 11.03.2016 р. після смерті [PERSON], яка померла 22.12.2013 р., спадкова справа не заводилась. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 ЦК України\~цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З роз'яснень, наданих\~Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, спадкодавець [PERSON], який помер 09.01.2010 р., у м. Первомайськ Миколаївської області, за життя володів земельною ділянкою площею 3,61 га у межах згідно з планом в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оскільки спадкодавець володів вищезазначеним нерухомим майном, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, оригіналу державного акту про право власності на земельну ділянку спадкоємець не має, право позивача підлягає судовому захисту. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved