Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до ПАТ «ОТП Банк» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 липня 2012 року між ним та фірмою «Респект» в особі фізичної особи-підприємця [PERSON] був укладений договір на індивідуальне замовлення по виготовленню дверей. Термін виконання замовлення становив 60 днів. В офісному приміщенні по [ADDRESS] працівники переконували позивача скористатися кредитом тільки ПАТ ОТП Банк«, так як у позивача не було вільних коштів, він уклав кредитний договір №2000279452 від 27 липня 2012 року, сума кредиту - 5800 грн. Замовлення, згідно договору на індивідуальне замовлення по виготовленню дверей, [PERSON] не виконав. В очікуванні виконання даного замовлення позивач кредит не сплачував. Банком на домашню адресу позивача приходили листи-попередження, а згодом і листи-залякування. Сім'я [PERSON] була позбавлена нормального відпочинку через постійні дзвінки на домашній та мобільні телефони, незважаючи на пору доби. Приходилось постійно приймати як природні, так і медичні препарати для відновлення здоров'я. Крім дзвінків надходили також смс-повідомлення. Через розголошення банком таємниці про дану ситуацію дізнались сусіди, які насміхаються з позивача та його сім'ї. На підставі викладеного просить суд зобов'язати ПАТ «ОТП Банк» виплатити йому та його сім'ї суму 100 000 грн. для відновлення морального і фізичного стану його сім'ї; зобов'язати ПАТ «ОТП Банк» розірвати договір переуступки кредиту з «Кредитекспресс Юкрейн Ел.Ел.Сі» для припинення агресивних дій щодо його сім'ї та нього, а також дати правову оцінку діяльності цієї структури. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із договору №1 індивідуального замовлення від 27 липня 2012 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Виконавець), з однієї сторони, та [PERSON] (Замовник), з другої сторони, Виконавець зобов'язується надати послуги індивідуального замовлення та передати Замовнику товар на умовах, встановлених цим договором. Згідно п.1.2. вартість товару без урахуванням доставки та монтажу становить 5800 грн. Відповідно до договору про надання споживчого кредиту №2000279452 від 27 липня 2012 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник), Кредитор надав Позичальнику споживчий кредит на придбання дверей у розмірі 5800,00 грн. 18 березня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської обалсті винесено вирок у кримінальному проваджденні про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передачених ч.1, 2 ст.190 КК України. З описово-мотивувальної частини вироку вбачається, що ФОП [PERSON], укладаючи договір індивідуального замовлення №1 від 27 липня 2012 року із [PERSON], не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов'язки щодо передачі товару в строк 60 діб. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 грудня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів задоволено частково, з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто кошти в розмірі 8359,53 грн. З долучених до матеріалів справи попереджень слідує, що ТОВ «Кредитекспресс Юкренй Ел.Ел.Сі» письмово звертався до позивача з приводу несплаченого боргу згідно кредитного договору №2000279452 від 27 липня 2012 року, укладеного між ним та ПАТ «ОТП Банк». У відповідності до положень ст.ст.16, 23 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» дано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абзац пункту 5 в редакції Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року). Відповідно до п.9 даної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Положеннями ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень. Як вбачається із виписки із медичної карти стаціонарного хворого №63, наданої Тернопільською міською комунальною лікарнею швидкої допомоги, [PERSON] в період з 05 січня 2015 року по 14 січня 2015 року перебував на лікуванні у зазначені установі з діагнозом: виразкова хвороба дванадцятипалої кишки, активна виразка цибулини 12-типалої кишки ускладнена кровотечею, крововтрата І ст., постгеморагічна анемія І ст. Про перебування на лікуванні позивача також свідчить листок непрацездатності, виданий 14 січня 2015 року. Суд не ставить під сумнів те, що позивач [PERSON] перебував на лікуванні у вищевказаному лікувальному закладі в період з 05 січня 2015 року по 14 січня 2015 року, однак стороною позивача не надано та в судовому засіданні не здобуто доказів на підтвердження того, що перебування позивача на лікуванні є наслідком неправомірних дій ПАТ «ОТП Банк», між ними і шкодою, спричиненою здоров'ю позивача, є безпосередній причинний зв'язок та є вина відповідача. Заявлений до стягнення розмір грошового відшкодування моральної шкоди не відповідає фактичним обставинам справи та доводам, викладеним у позовній заяві. Укладений між сторонами договір споживчого кредиту №2000279452 від 27 липня 2012 року є чинним, однак, як вбачається з позовної заяви та підтверджено [PERSON] в судовому засіданні, ним не виконуються зобов'язання щодо повернення отриманих у кредит коштів, що призвело до надходження в його адресу ряду смс-повідомлень та листів з попередженнями про необхідність погашення боргу за кредитом. Даних на підтвердження того, що «Кредитекспресс Юкрейн Ел.Ел.Сі» є учасником правовідносин, які склалися між сторонами також суду не надано. За вказаних обставин, враховуючи те, що стороною позивача не надано та в судовому засіданні не здобуто доказів на підтвердження винних дій відповідача ПАТ «ОТП Банк» стосовно позивача [PERSON], суд відмовляє в задоволенні позовних вимог останнього про стягнення з відповідача моральної шкоди у зв'язку з їх недоведеністю.

Outcome: dismissed