Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що він народився [INFO] в м.Баку Азербайджанської РСР. В 1990 році разом із батьками переїхав проживати до Вірменської РСР де був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. В 1991 році він переїхав на постійне місце проживання до м.Дніпропетровська, де 11.04.1991 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Починаючи з вказаного часу та по теперішній час він проживає в м.Дніпропетровську, має сім'ю та постійне місце роботи, що підтверджується наступними фактами. Наказом по ППФ «[PERSON]» №8 від 09.06.1997 року, він був прийнятий на роботу на посаду заступника директора ППФ «[PERSON]». Згідно наказу ППФ «[PERSON]» №29 від 03.08.1998 року він був звільнений з вищевказаної посади за власним бажанням. У 2000 році він закінчив навчання у Придніпровській державній академії будівництва та архітектури, де отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Промислове і цивільне будівництво» та здобув кваліфікацію інженера-будівельника. Також, він навчався в Одеській національній юридичній академії, яку закінчив у 2009 році, здобув кваліфікацію бакалавра та у 2010 році закінчив з відзнакою той же вищий заклад та здобув кваліфікацію юриста. Згідно тимчасового посвідчення військовозобов'язаного [NUMBER], він був прийнятий на військовий облік запасу Збройних Сил України та на даний час перебуваю на обліку у Кіровському РВК м.Дніпропетровська. За час проживання у цивільному шлюбі із [PERSON] в них народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Починаючи з 11.04.1991 року і до тепер він постійно проживає в м.Дніпропетровську та зареєстрований за адресою: [ADDRESS], де проживаю разом із сім'єю та має паспорт громадянина України, виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області. Але, з невідомих йому причин, співробітниками МВС України в Дніпропетровській області постійно проводяться перевірки щодо законності видачі йому паспорта громадянина України. Як вбачається з копії паспорта [NUMBER] від 13.08.2001 року виданого на його ім'я Бабушкінським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, 13.08.2001 року заступником начальника ВПР і МР ДМУ Некрасовим О.Ю. та інспектором Герасимовим В.О. було проведено перевірку законності видачі паспорта на його ім'я, що підтверджується печаткою та підписами вищевказаних співробітників МВС України. Однак, незважаючи на наявність у його паспорті вищевказаної відмітки про проведення перевірки, у 2012 році т.в.о.начальника СГІРФО Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області майором міліції Кіріченко О.В. знову було проведено перевірку щодо законності отримання ним паспорта, за результатами якої було складено відповідний висновок від 19.01.2012 року, згідно якого, паспорт громадянина України [NUMBER] від 13.08.2001 року вважається виданим Бабушкінським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області законно. Крім того, вищевказаним висновком встановлено, що ксерокопія паспорта на його ім'я, зразка колишнього СРСР (Серії [NUMBER] виданого Джрвецьким ВМ ОВД Совєтського райвиконкому м.Єревана від 22.12.1990 року), завірена печаткою ППФ «[PERSON]», де він працював з 1997 року, що підтверджується записом про працевлаштування у трудовій книжці, містить підтвердження місця його реєстрації на території України в м.Дніпропетровську (Жовтневий район), а також підтверджена наявність штампа «громадянина України», який завірений печаткою та засвідчений підписом начальника паспортного підрозділу [PERSON] від 10.12.1992 року. Такі обставини вкрай дивують, принижують його людську гідність, спричиняють йому значні моральні страждання. Завдяки таких дій заінтересованих осіб він втратив можливість продовжувати своє життя, як повноцінна частина нашого суспільства, його ділова репутація серед колег по роботі та партнерів набуває сумнівного характеру. Факт проживання в Україні в певний період, якщо це необхідно для встановлення громадянства, має юридичне значення і може бути встановлений судом за його місцем постійного проживання за правилами окремого провадження. Таким чином, оскільки на момент проголошення незалежності України він постійно проживав та був зареєстрований на території України (з 11.04.1991 року), у відповідності зі ст.3 Закону України «Про громадянство України», він є громадянином України, а слідовно й паспорт громадянина України було видано йому законно. На підставі викладено [PERSON] просив суд встановити юридичний факт, що він станом на 12.06.1991 року та по теперішній час постійно проживав та проживає на території України. В наданій заяві [PERSON] просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання поданої заяви. Представник заінтересованих осіб в судовому засіданні просив суд прийняти рішення згідно діючого законодавства, з урахуванням наданих заявником доказів. Заслухавши думку представника заінтересованих осіб, дослідивши доводи заяви матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд встановлює юридичні факти визначені у ч.1 вказаної статті, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1 Закону України «Про громадянство України» громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні; безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про громадянство України», громадянство України набувається за територіальним походженням. Частиною 1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» визначено, що набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка постійно проживала до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або проживала на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західне Української Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство та подала заяву про набуття громадянства України. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи [PERSON] народився [INFO] в м.Баку Азербайджанської РСР, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого Відділом РАЦС Шаумяновського району м.Баку, запис в книзі реєстрації №2652 від 06.10.1974 року (а.с.14). В 1990 році, заявник разом з батьками переїхав проживати до Вірменської РСР де був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідним відтиском штампа від 28.12.1990 року на копії паспорта Серії [NUMBER] виданого Джрвецьким ВМ ОВД Совєтського райвиконкому м.Єревана від 22.12.1990 року (а.с.6-7). В 1991 році [PERSON] переїхав на постійне місце проживання до м.Дніпропетровська, де 11.04.1991 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується штампом у паспорті серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] (а.с.10). Згідно записів у трудовій книжці, копії наказу та довідки ППФ «[PERSON]», згідно наказу № 8 від 09.06.1997 року [PERSON] було прийнято на роботу на посаду заступника директора ППФ «[PERSON]» та згідно наказу №29 від 03.08.1998 року його було звільнено з вищевказаної посади за власним бажанням (а.с.15,16,17). В 2000 році заявник закінчив навчання у Придніпровській державній академії будівництва та архітектури, де отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Промислове і цивільне будівництво» та здобув кваліфікацію інженера-будівельника, що підтверджується копією диплома серії [NUMBER] від 26.06.2000 року (а.с.21). Також [PERSON] навчався в Одеській національній юридичній академії, яку закінчив в 2009 році, здобувши кваліфікацію бакалавра та у 2010 році закінчив той же вищий заклад і здобув кваліфікацію юриста, що підтверджується копіями диплому бакалавра серії [NUMBER] від 12.06.2009 року та диплому спеціаліста серії [NUMBER] від 24.05.2010 року (а.с.22,23). Згідно копії тимчасового посвідчення військовозобов'язаного [NUMBER], [PERSON] було прийнято на військовий облік запасу Збройних Сил України (а.с.18). За час проживання заявника у цивільному шлюбі із [PERSON], в них народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.24,25,26). 31.07.1997 року [PERSON] було видано паспорт громадянина України, законність видачі якого підтверджена висновком Бабушкінського РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області (а.с.27-28). Аналізуючи зазначені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявником фактично підтверджено належними та допустимими доказами факт його постійного проживання на території України починаючи з 11.04.1991 року по теперішній час. В зв'язку з вищезазначеним та приймаючи до уваги викладені в заяві [PERSON] підстави звернення до суду, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved