Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просила суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла матір заявниці [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з ј частини квартири [ADDRESS] . На момент смерті матері вона проживала разом з нею та після її смерті залишилася проживати у вказаному житлі, яке належить померлій, їй та заінтересованим особам в рівних частинах, чим вступила у фактичне володіння спадковим майном, в тому числі й часткою померлої у спільній частковій власності на вказану квартиру і почала її використовувати за призначенням, отже фактично прийняла спадщину. На даний час звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом повідомлено про пропуск встановленого строку подання заяви про прийняття спадщини та відсутність документів, що підтверджували б постійне проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. Вважає, що у відповідності до законодавства, яке діяло на час смерті [PERSON] , вона спадщину після смерті своєї матері прийняла, оскільки відповідно до довідки Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області на час смерті проживала разом з нею. Просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] . В судовому засіданні заявник повністю підтримала свої вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні також підтримала вимоги заявника та просила суд задовольнити вимоги. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з`явилися, подавши заяви про визнання вимог [PERSON] та розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення заявниці, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як роз`яснено п. 2 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Судом установлено, що заявниця народилася [INFO] в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.09.1959 року. Відповідно до вказаного свідоцтва про народження, від народження заявниця мала прізвище [PERSON] . Відповідно до довідки відділу реєстрації актів громадянського стану Новокаховського міського управління юстиції №23/07, 02 березня 1979 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON] . Зі змісту свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 06 серпня 1996 року повторно зареєструвала шлюб та внаслідок реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житло, виданого селищною радою Асканія-Нова Чаплинського району Херсонської області 27.08.1996 року, за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві часткової власності зареєстровано квартиру [ADDRESS] . У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 лютого 2000 року [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилася спадщина, в тому числі й належна померлій ј частина квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право приватної власності на житло, виданого виконавчим комітетом селищної ради Асканія-Нова Чаплинського району Херсонської області 27.08.1996 року. Згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Якщо спадкодавець помер до [INFO] , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та інший з подружжя. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини. У свою чергу Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. З довідки Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області від 22.02.2021 року за №257 вбачається що на момент смерті [PERSON] разом з нею проживала [PERSON] , яка здійснювала за нею догляд та проводила поховання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству із померлою. За два роки до смерті матері, заявниця забрала її проживати до себе, та здійснювала за нею догляд, а після смерті проводила поховання матері. Після смерті матері [PERSON] несла витрати по утриманню квартири, сплачувала комунальні послуги та вони разом ходили до комунального господарства. На даний час у квартирі проживає дочка заявниці зі своєю родиною. Вказані обставини з урахуванням правових норм, визначених в ст.. ст.. 548-549 ЦК УРСР, а також Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, свідчать про те, що [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном та є таким спадкоємцем що спадщину прийняв. З огляду на викладене суд вважає також, що вимога [PERSON] про встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] знайшла своє обґрунтування в ході розгляду справи. Як роз`яснено п. 2 ч. 16 постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подачі ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Як вбачається з пояснень заявника та матеріалів справи, після смерті своєї матері [PERSON] , [PERSON] вступила у володіння спадковим майном, що залишилося після неї та є таким спадкоємцем, що спадщину після смерті матері прийняла. Таким чином суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються , якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved