Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом вселення. У позові зазначив, щоє власником жилого будинку за адресою: м. Запоріжжя пров. Ставропольський, 20, який було придбано під час перебування позивача з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між сторонами розірвано, у вказаному будинку залишилась проживати відповідач та їх син. Доступу до будинку позивач не має, відповідач замінила замки, до будинку його не впускає, оригінали документів на будинок відповідач утримує у себе, повернути відмовляється, у звязку з чим позивачем отримані дублікати вказаних документів. Доступ до будинку необхідний позивачу для можливості спілкування з сином, доступу до належних йому речей, які залишились у будинку, контролю за станом будинку. Іншого власного житла позивач у справі не має, зареєстрований за адресою спірного будинку. Посилаючись на вказані обставини позивач просив зобовязати [PERSON], усунути перешкоди [PERSON], у здійсненні права власності (користування, володіння та розпорядження) будинком №20 у пров. Ставропольському у м. Запоріжжі шляхом вселення [PERSON] у будинок № 20 у пров. Ставропольському у м. Запоріжжі. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні вимог про вселення та пояснив, що більше двох років він позбавлений можливості увійти до належного йому будинку, не має ключів від замків, які замінила відповідач. Представник позивача, [PERSON], позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Вказала, що позивач, як власник будинку, має право користуватись належним йому майном, незважаючи на припинення шлюбних відносин між сторонами у справі. До звернення до суду та за період розгляду справи відповідач документи та ключі від будинку позивачу так і не надала, незважаючи на неодноразові письмові та усні звернення до неї як телефоном, поштою так і безпосередньо у судовому засіданні. Відповідач у судове засідання 26.03.2019 року не зявилась, однак під час підготовчого судового засідання факт заміни замків у спірному будинку нею не заперечувався. Представник відповідача пояснив, що замки були замінені відповідачем через їх несправність, проти вселення позивача до будинку відповідач не заперечує, але з огляду на те що сторони у справі вже не є однією родиною та мали місце факти зникнення особистих речей відповідача, доречно визначити порядок користування кімнатами між сторонами у справі. Крім того, представник відповідача пояснив, що вимоги позивача відповідач би визнала, якщо б позивачем не заявлялось вимог про стягнення з відповідача судових витрат по справі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та представників сторін, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбіз 09 серпня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-НО № 000288 від 09 серпня 1997 року.(а.с. 8) Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.9-10) Сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 11) Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи від 06 грудня 2014 року виданої Ленінським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області [PERSON] зареєстрований з 15 квітня 2003 рокуза адресою: м. Запоріжжі,пров. Ставропольський, буд. 20, разом з ним зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. (а.с.14) На даний час у вищевказаному будинку проживає відповідачка з сином, позивач не має доступу до даного будинку. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За положеннями статті 47 Конституції Україникожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.\~379\~ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №275165 від 02.04.2003 житловий будинок 20 по провулку Ставропольському у м. Запоріжжі належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.03.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, [PERSON], реєстровий номер 356. (а.с.84). На даний час між сторонами у справі існує спір з приводу поділу, користування, утримання та збереження вищевказаного будинку і угоди про поділ, спосіб виділення в натурі його частки сумісного/ спільного володіння не досягнуто. Судом встановлено, що відповідач замінила замки у житловому будинку №20 по провулку Ставропольському у м. Запоріжжі, у звязку з чим позивач не має доступу до вказаного будинку. Відповідно до розяснень, викладених в п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння. З огляду на те, що відповідачка [PERSON] створює перешкоди власнику спірного будинку [PERSON] у користуванні зазначеним будинком, його порушене право підлягає поновленню шляхом вселення його у даний будинок. На основі повно та всебічно зясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозвязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,0 грн.

Outcome: approved