Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] в якому просив визначити Позивачу додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом. Позов мотивовано тим, що 07.03.2013р. померла бабуся [PERSON], яка 22.04.2008р. зробила розпорядження, а саме склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі №2-872, за змістом якого все своє майно [PERSON] заповіла в рівних долях: [PERSON] та [PERSON]. Позивач звернувся із заявою до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку із пропущенням встановленого законом шестимісячного строку для її прийняття. Даний строк Позивачем пропущено у звязку з тим, що постійно здійснює догляд за своєю матірю, яка є недіздатною. 30 березня 2016 року представником [PERSON] подано суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував в повному обсязі, просив задовольнити . 24 березня 2016 року через канцелярію суду [PERSON] подала заяву, в якій вимоги позову визнала в повному обсязі, не заперечувала щодо його задоволення, просила розглядати справу у її відсутності. Проаналізувавши пояснення Позивача в позовній заяві, заяву Відповідача про визнання позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 165172, виданого 07 березня 2013 року, [PERSON] померла 07 березня 2013 року ( а.с. 4). Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Отже, днем відкриття спадщини після померлої [PERSON] є 07 березня 2013 року. Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 1 статті 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до Заповіту від 22.04.2003року, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-872, [PERSON], [INFO], уродженка села Олександрівка Волівського району Ліпицької області, проживаюча в [INFO] на випадок смерті зробила розпорядження: належне майно заповіла в рівних долях: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини з часу її відкриття. Листом нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.01.2016р. №2/02-14 (а.с. 6) підтверджено, що Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом з мотивів пропуску ним установленого ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини . Як зазначив Позивач, він не подав заяву про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі у встановлений законом строк у звязку з тим, що постійно здійснює догляд, як опікун, за своєю недієздатною матірю-Федоровою [PERSON], яка відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 10.06.2015р. ( а.с. 9) є її опікуном. Саме ці обставини були перепоною для своєчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, положенням ч.3 ст.1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85 цс 12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Наведене вказує на те, що Позивач повинен представити суду докази, які вказують на наявність перешкод для вчасного подання такої заяви до нотаріуса, та обставин, які могли б бути визнані судом поважними. Зважиши на викладенні обставини, враховуючи, що питання про те, чи є поважними обставини, які спричинили пропуск подання заяви про прийняття спадщини віднесено на розсуд суду, то в даному випадку, суд з урахуванням усіх обставин справи, визнає такі причини поважними, оскільки на переконання суду твердження Позивача про необхідність постійного догляду за недієздатною матірю, про що стало причиною пропуску такого строку, не повинні становити перепону для реалізації Позивачем своїх прав. Крім того, суд звертає увагу й те, що Відповідачем [PERSON] визнано вимоги позовної заяви , про що подала письмову заяву . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, визначивши додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved