Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Великобірківської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Він прийняв спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належну спадкодавцеві частину житлового будинку. З врахуванням наведеного, просить суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 04 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача Великобірківської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [INFO] померла [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопіьської області 25 листопада 2019 року видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Великобірківської селищної ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області Мричко С.М. 13 грудня 1995 року по реєстру за № 30, на належні їй на праві особистої власності жилий будинок з надвірними прибудовами, що знаходяться в [ADDRESS] в користь [PERSON] . Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, яке видано Виконавчим комітетом Великобірківської селищної Ради народних депутатів 16 грудня 1980 року, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . [PERSON] проживала та перебувала на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] , до дня своєї смерті [INFO] . Разом з нею проживали та перебувають на реєстраційному обліку наступні особи: син [PERSON] , невістка [PERSON] , внучка [PERSON] , правнук [PERSON] , правнучка [PERSON] , як вбачається з довідки № 872 виданої Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 18.08.2020 року. Згідно довідки № 873 виданої Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 18.08.2020 року, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] - колгоспний двір станом на 01.07.1990 року, рахується за головою колгоспного двору [PERSON] , членами якого є син - [PERSON] , невістка - [PERSON] . Земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами не приватизована. З технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виданого 18.03.2020 року, вбачається, що реконструкція житлового будинку проведена у 1983 році. Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №468 від 20.03.2020 року виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] , рахується за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Раніше будинковолодіння рахувалось по [ADDRESS] . 07 липня 2020 року Державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Осадчук В.Ю. винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на майно. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Отже, враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були: голова двору - [PERSON] , син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , кожному з них належали частки по 1/3 будинковолодіння по [ADDRESS] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя склала заповіт, яким заповіла належний їй на праві особистої власності жилий будинок з надвірними прибудовами, що знаходяться в [ADDRESS] , своєму сину [PERSON] , останній спадщину прийняв, а тому позивач успадкував належну померлій 1/3 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, який знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому його право підлягає судовому захисту, а позов підставний та підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, який знаходиться в [ADDRESS] , із загальною площею 130,3 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved