Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрованого 22.11.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, за актовим записом № 2200. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 17.05.2021 року через канцелярію суду від позивача на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху надійшло клопотання про доручення доказів до матеріалів справи. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2021 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін у судове засідання. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Звернувся до суду із заявою по розгляд справи без його участі, вимоги позовної заяви підтримав, на задоволенні наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлялася належним чином. Звернувся до суду із заявою у якій позов визнає, щодо задоволення позовних вимог не заперечує, просить суд розглядати спрабу без її участі. Дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.11.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, про що в книзі реєстрації актів про одруження 22.11.2003 року зроблено запис за № 2200. За час перебування у шлюбі, у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що між сторонами відсутні спори щодо поділу майна, сплати аліментів та участі у вихованні дітей. На підтвердження означеного суду надано копію шлюбного договору від 14.12.2020 року посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С. за реєстровим номером № 1119 та копію договору про сплату аліментів на дітей, утримання дітей та участь у їх вихованні від 30.11.2020 року посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С. за реєстровим номером № 1031. Сторони проживали однією сім`єю, проте як зазначає позивач, вони як подружжя тривалий час не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов`язків. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. За таких обставинах суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved