Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, Лубенської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права на земельну частку (пай). Свої вимоги мотивував тим, що на початку 1997 року він переселився з с. Залавя Рокитнівського району Рівненської області на постійне місце проживання в [INFO]. 31.03.1997 року згідно протоколу №3 засідання правління КСП «Червоний лан» на підставі поданої ним заяви він був прийнятий в члени КСП «Червоний лан» та працевлаштований трактористом до даного підприємства, а звільнився за власним бажанням 06.03.2000 року. Паювання земель КСП «Червоний лан» було проведено 30.04.1996 року. На даний час йому стало відомо, що згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, він мав право на земельну частку(пай), але з невідомих причин не був включений до списку на отримання земельної частки (паю). З приводу отримання права на земельну частку (пай) він звернувся до Литвяківської (на даний час Засульської ) сільської ради Лубенського району Полтавської області, але листом від 16.03.2017 року йому було відмовлено у наданні земельної частки(паю) з тих підстав, що на день розпаювання земель КСП «Червоний лан» він не був членом КСП. Крім того, йому було відмовлено ще і на підставі того, що землі запасу(резервного фонду), що надаються у приватну власність громадянам знаходяться в оренді. Лубенською районною державною адміністрацією йому було також відмовлено у вирішенні цього питання. А листом Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області №3404/6-17 від 31.03.2017 року йому було розяснено, що спори, які виникають у процесі застосування указів Президента України, інших нормативних актів, що регулюють правовідносини, повязані з реформуванням аграрного сектору економіки й зокрема проведення приватизації землі, використання її власниками, вирішуються в судовому порядку. Прохав суд поновити йому строк звернення до суду, як пропущений з поважних причин та визнати за ним право на земельну частку(пай) площею 3,54 умовних кадастрових гектари та виділити в натурі (на місцевості із резервного фонду або земель запасу на території Литвяківської сільської ради (Засульської сільської ради) Лубенського району Полтавської області земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без їх участі, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Територіальна громада в особі Засульської сільської ради Лубенського району та управління Держгеокадастру в Лубенському районі звернулися до суду з заявами в яких прохали справу розглядати без участі їх представників. Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області та Лубенська РДА Полтавської області також звернулись до суд з заявами в яких прохали справу розглядати без участі їх представників. Проти задоволення позову заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що на початку 1997 року позивач [PERSON] переселився з с. Залавя Рокитнівського району Рівненської області на постійне місце проживання в [INFO]. 31.03.1997 року згідно протоколу №3 засідання правління КСП «Червоний лан» на підставі поданої позивачем [PERSON] заяви він був прийнятий в члени КСП «Червоний лан» та працевлаштований трактористом до даного підприємства, що підтверджується архівним витягом архівного відділу Лубенської райдержадміністрації від 03.02.2017 року(а.с.6) та копією трудової книжки [PERSON] (а.с.5). Позивач був звільнений з КСП «Червоний лан» 06.03.2000 року у звязку з реорганізацією. Відповідно до повідомлення управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Червоний лан» виданий 15.05.1996 року серія ПЛ-7, реєстраційний номер 1. Разом з тим, у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Червоний лан» Лубенського району Полтавської області прізвище позивача відсутнє. Середній розмір земельної частки (паю) на території Литвяківської сільської ради становить 3,61 га. Пунктом 7 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 8 серпня 1995 року встановлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Як на підставу своїх вимог позивач [PERSON] посилається на те, що 31.03.1997 року згідно протоколу №3 засідання правління КСП «Червоний лан» на підставі поданої ним заяви він був прийнятий в члени КСП «Червоний лан» та працевлаштований трактористом до даного підприємства, тобто позивач посилається саме на ці підстави, які передбачені п.7 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям При вирішенні питання щодо наявності чи відсутності у позивача права на земельну частку /пай/, суд враховує, що право на земельну частку /пай/ має особа, яку приймають у члени сільськогосподарських підприємств або яка переселяється у сільську місцевість для постійного проживання. Згідно листа виконкому Литвякіської сільської ради від 16.03.2017 р. на території сільської ради є в наявності землі запасу (резервного фонду) (а.с. 9), але на даний час вони знаходяться в оренді. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи, позивач з приводу виділення йому земельної частки(паю) звертався до Засульської сільської ради та до Лубенської районної державної адміністрації в березні 2017 року і, отримавши відмову, звернувся з даним позовом до суду. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем строк позовної давності не пропущено. Щодо позовної вимоги про виділення в натурі земельної частки(паю) площею 3,54 в умовних кадастрових гектарах із резервного фонду або земель запасу на території Литвяківської(на даний час Засульської) сільської ради Лубенського району Полтавської області, то вона задоволенню не підлягає, оскільки Законом України «Про порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачений певний порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок (паїв) їх власникам за наявності рішення суду про визнання права на земельну частку(пай) за умови звернення особи із заявою до відповідних органів, до компетенції яких входить вирішення даного питання. На підставі викладеного та

Outcome: partial