Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], у вигляді 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS]; визнати за ним право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві власності належала 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS]. Інша 1/2 частка належала його матері [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. 16 березня 1998 року він зареєструвався у вказаному будинку та почав там проживати. По цей час він проживає у житловому будинку, веде господарство, сплачує комунальні платежі, користується земельною ділянкою. В січні 2018 року він звернувся до Бердянської районної нотаріальної контори з питання оформлення спадщини на своє їм'я. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Вважає, що він фактично прийняв спадщину, оскільки на протязі 20 років володіє та користується домоволодінням та земельною ділянкою. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Представник відповідача - Андрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в зв'язку з наступним. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні. Так, на підставі Дублікату свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 21.12.1988 року, виданого Бердянською районною радою Запорізької області 05.02.2018 року, за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS], по 1/2 частці за кожним. [PERSON] померла [INFO] в с. Трояни Бердянського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Андрівською сільською радою Бердянського району. Відповідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO], то правила спадкування регулюються нормами ЦК України (1963 р.). Згідно ст. 529 ЦК України (1963 р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частках є діти, другий з подружжя, батьки померлого. Онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, який був би спадкоємцем. За правилами ст. 549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а так саме факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Андрівським сільЗАГС Бердянського району Запорізької області 25.10.1963 року, [PERSON] народився [INFO] і його матір'ю була [PERSON] Згідно паспорта позивача та довідки виконавчого комітету Андрівської сільської ради Бердянського району від 16.08.2018 року №254, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], з 16 березня 1998 року. Окрім того факт, який просить встановити [PERSON], підтверджуються й поясненнями свідка [PERSON] Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, вони узгоджуються між собою, тому суд приймає їх за основу при ухваленні даного рішення. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить [PERSON], суду не надано. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 77-79 ЦПК України, зазначені ним обставини. Аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд приймає до уваги наявні письмові докази, пояснення свідка і приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved