Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду із позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, в якому просив суд усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, шляхом виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.12.2015 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири № 34 в будинку № 36/7 по проспекту 50-річчя Перемоги у м. Мелітополі, але він як власник квартири не може самостійно господарювати та використовувати свою квартиру за цільовим призначенням, оскільки в ній мешкає відповідач та в квартирі знаходяться його речі. Як зазначив позивач [PERSON], на направлену ним поштою письмову вимогу про виселення, відповідач [PERSON] не відреагував та з квартири не виселився, у звязку із чим він вимушений був звернутись до суду. На підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 16.09.2016 року вирішено обєднати цивільну справу № 320/357/16-ц (провадження 2/320/1026/16) за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування майном з цивільною справою №320/5355/16-ц (провадження № 2/320/3385/16) за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, за участю третьої особи\~приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] Присвоєно обєднаним справам єдиний № 320/357/15-ц (провадження 2/320/1026/16). В своєму позові [PERSON] просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 28.12.2015 року, укладений між [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 30.03.2012 року за № 1076, за [PERSON], і [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 28.12.2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 4595 та скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру № 34 у будинку № 36/7 по проспекту 50-річчя Перемоги у м. Мелітополі Запорізької області, проведену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що 25.05.2015 року між ним та [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 30.03.2012 року за № 1076, від імені [PERSON], був укладений договір позики, за умовами кого [PERSON] передала [PERSON] у позику гроші у сумі 30\~360 грн., еквівалентно 1\~320 доларів США згідно з курсом НБУ на 25.05.2015 рік, з умовою повернення цієї суми в гривнях, еквівалентної 1\~320 долари США по курсу НБУ на момент повернення. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором позики, 25.05.2015 року між [PERSON] та [PERSON], від імені якої діяв представник [PERSON], був укладений договір іпотеки, предметом якого була квартира № 34 у будинку № 36/7 по проспекту 50-річчя Перемоги у м. Мелітополі Запорізької області, яка належить [PERSON] на підставі договору дарування від 31.07.2009 року. У визначений в договорі позики строк, до 25.09.2015 року,[PERSON] борг відповідачці не повернув та прохав надати йому відстрочку. Як зазначає позивач [PERSON], весь цей час він проживає у спірній квартирі, однак у січні 2016 року на його адресу надійшла вимога від [PERSON] від 06.01.2016 року, зі змісту якої він довідався, що 28.12.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], та [PERSON] просив його виселитись із квартири. Позивач [PERSON] зазначив, що є підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2015 року та скасування реєстрації права власності на квартиру, проведеної за відповідачем [PERSON], посилаючись на норми ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України, вказуючи на те, що спірний договір купівлі-продажу суперечить нормам ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умовам пункту 5.5.2 договору іпотеки від 25.05.2015 року. На адресу позивача від іпотекодержателя [PERSON] чи від її представника перед укладенням договору купівлі-продажу з [PERSON] не надходило жодних письмових повідомлень про їх намір продати квартиру позивача іншій особі. Окрім того, в порушення вимог ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та п. 5.5.2 Договору Іпотекодержатель [PERSON] чи її представник не погоджували з позивачем [PERSON] ціну продажу належної йому квартири, у звязку із чим квартира була продана всього за 30\~360 грн., хоча відповідно до п. 5 договору купівлі-продажу квартири експертна вартість квартири у відповідності до звіту про оцінку майна, виданого ТОВ «АН «Альянс-Д» 24.12.2015 року, становить 160\~800 грн. В судове засідання, призначене на 23.11.2016 рік, сторони та інші учасники процесу не зявились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від позивача [PERSON] до суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, в задоволенні позову [PERSON] відмовити, заявлені ним позовні вимоги підтримує повністю. Від представника позивача та відповідача за обєднаним позовом [PERSON] [PERSON], який діє також від себе самостійно та як представник від імені відповідачки за обєднаним позовом [PERSON] до суду також надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу у його відсутність, просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] та відмовити в задоволенні позову [PERSON] Раніше до суду подавались письмові заперечення. Від третьої особи приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] до суду надійшли письмові заперечення, в яких вона просить суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] Від представника позивача за обєднаним позовом [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позову [PERSON] наполягає, просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, прийшов до наступних висновків. Як встановлено судом, 25.05.2015 року між [PERSON] та [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 30.03.2012 року за № 1076, від імені [PERSON], був укладений договір позики, за умовами кого [PERSON] передала [PERSON] у позику гроші у сумі 30\~360 грн., еквівалентно 1\~320 доларів США згідно з курсом НБУ на 25.05.2015 рік, з умовою повернення цієї суми в гривнях, еквівалентної 1\~320 долари США по курсу НБУ на момент повернення (п. 1 договору позики). Відповідно до п. 2 Договору позики [PERSON] зобовязався повернути вказану суму грошей [PERSON] у сумі в гривнях, еквівалентної 1\~320 доларам США по курсу НБУ на момент повернення до 25 вересня 2015 року. [PERSON] зобовязався щомісячно до 25 числа кожного наступного місяця сплачувати [PERSON] по 1\~840 грн., що еквівалентно 80 доларам США по курсу НБУ на 25.05.2015 р., а остаточну суму грошей, тобто 24\~840 грн., еквівалент 1080 доларам США по курсу НБУ на 25.05.2015 р. зобовязався повернути до 25.09.2015 року. При цьому сума чергових платежів повинна відповідати сумі, еквівалентної 80 доларам США та 1080 доларам США на момент повернення кожного відповідного платежу (п. 3 Договору позики). Зазначена в п. 1 Договору сума передана [PERSON] [PERSON] до підписання цього договору повністю (п. 10 Договору позики). Як вказано у п. 16 договору позики, до цього договору позики укладається договір іпотеки квартири № 34 у будинку № 36/7, що знаходиться по проспекту 50-річчя Перемоги у місті Мелітополі Запорізької області, що забезпечує виконання зобовязань Позичальника перед Позикодавцем. У цей же день 25.05.2015 року з метою забезпечення виконання зобовязань за договором позики між [PERSON] та [PERSON], від імені якої діяв представник [PERSON], був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1805. Відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають із договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] 25.05.2015 року за № 1802, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого іпотекодавець зобовязується перед іпотекодержателем повернути суму позики у розмірі 30\~360 грн. у строк до 25 вересня 2015 року у зазначеному в Договорі позики порядку. За змістом п. 1.2. договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира № 34 у будинку № 36/7 по проспекту 50-річчя Перемоги у м. Мелітополі Запорізької області, квартира складається з однієї жилої кімнатита має розмір жилої площі 18,6 кв. м., загальної площі 39, 4 кв. м. Означена квартира належить [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори [PERSON] 31.07.2009 року за № 2-1787, зареєстрованого в КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» 22.06.2011 року у книзі 17-21* за номером запису 162, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 30390797, виданим КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» 22.06.2011 року. Реєстраційний номер майна 25589596. Право власності на вказану квартиру зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 38017634, виданим приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] 25.05.2015 р., номер запису про право власності: 9784256, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 643418123107. Як слідує зі змісту договору іпотеки, сторони домовились, що правовстановлюючі документи на квартиру будуть знаходитись на відповідальному зберіганні у Іпотекодержателя. Відповідно до п. 5.1. Договору іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання основного зобовязання по Договору позики в цілому або в його частині та/або невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем обовязків, встановлених цим договором, в цілому або в тій чи іншій їх частині, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки, а іпотекодавець зобовязаний в 30-денний термін передати за актом передавання Іпотекодержателю правовстановлюючі документи, що вказані в п. 1.2. цього договору. Відповідно до п. 5. 3 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: - рішення суду; - виконавчого напису нотаріуса; - передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання по договору позики і порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору; - продажу Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору. Судом встановлено та ці обставини не заперечувались сторонами по справі, що [PERSON] у встановлений у договорі позики строк грошові кошти, отримані в борг, [PERSON] не повернув. У звязку із чим іпотекодержатель [PERSON], від імені якої діяв представник [PERSON], 28.12.2015 року уклав договір купівлі продажу квартири № 34, що знаходиться у будинку № 36/7 по проспекту 50-річчя Перемоги у м. Мелітополі, з [PERSON] Як слідує зі змісту Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.12.2015 року індексний номер витягу 51089901, право власності на спірну квартиру було зареєстровано за [PERSON], номер запису про право власності: 12812482, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 643418123107. Як слідує зі змісту преамбули договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2015 року, [PERSON], діючий як представник [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] 30.03.2012 р. за № 1076, укладаючи договір купівлі-продажу квартири від 28.12.2015 року, діє на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] 25.05.2015 року за № 1804. Тобто, суд доходить до висновку та ці обставини не заперечувались сторонами по справі, що іпотекодержателем був обраний спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору. За змістом ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» слідує, \~якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Однак, як було встановлено судом, іпотекодержатель [PERSON] особисто чи її представник [PERSON] не направляли письмового повідомлення на адресу іпотекодавця [PERSON] за 30 днів до укладення спірного договору купівлі-продажу квартири. Натомість матеріали цивільної справи містять письмове повідомлення від приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] від 02.10.2015 року, направлене на адресу [PERSON], зі змісту якого слідує, що приватний нотаріус попереджає [PERSON] про те, що до неї звернувся [PERSON], діючий на підставі довіреності від [PERSON], з проханням на підставі укладеного договору іпотеки зареєструвати у встановленому законом порядку набуття права власності на ім'я [PERSON] на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязань по договору позики, або посвідчити договір купівлі-продажу квартири № 34 у будинку № 36/7 по проспекту 50-річчя Перемоги у м. Мелітополі сторонній особі, що є предметом іпотеки за договором іпотеки, що укладений в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед [PERSON] за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] 25.05.2015 року за № 1802. У звязку із цим нотаріус просила [PERSON] не пізніше 30 днів з дня отримання цього попередження підтвердити документально погашення боргових зобовязань у сумі 30\~360 грн. в нотаріальну контору за адресою: м. Мелітополь, вул. Шмідта, 2. Зазначається, що у випадку неотримання від [PERSON] підтвердження після закінчення зазначеного терміну вказана квартира буде зареєстрована на праві власності за [PERSON] або продана сторонній особі. Дане повідомлення було отримано [PERSON] 07.10.2015 року, про що свідчить копія письмового повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, у ст. 1 Закону України «Про іпотеку» міститься визначення поняття «іпотекодержатель», яким є кредитор за основним зобовязанням. Тобто, письмове повідомлення в розумінні ч.1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» повинно було бути направлено на адресу іпотекодавця іпотекодержателем, яким є [PERSON] Оскільки саме вона є кредитором за основним зобовязанням укладеним між сторонами договором позики від 25.05.2015 року. Як пояснив в судовому засіданні, що відбулося 06.10.2016 року, представник [PERSON], [PERSON], особисто [PERSON] жодного письмового повідомлення про свій намір продати спірну квартиру сторонній особі на адресу [PERSON] не направляла, довіреності на вчинення подібних дій на ім'я нотаріуса вона не видавала. Тобто, суд приходить до висновку про порушення іпотекодержателем порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, передбаченого ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Окрім того, відповідно до пункту 5.5.2 Договору іпотеки у випадку набуття Іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки Іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу з дотриманням умов, визначених в Законі України «Про іпотеку». При цьому ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем або на підставі оцінки субєкта оціночної діяльності. Згідно з ч.6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до ч. ч. 7, 8, 9 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю.\~ Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки.\~ Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов'язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленими статтею 42 цього Закону. Однак, як встановлено судом і що слідує зі змісту п. 2 договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2015 року, продаж здійснюється за 30\~360 грн., які продавець одержав повністю від покупця готівкою до підписання цього договору. Проте, зі змісту звіту про оцінку майна, виданого ТОВ «АН «Альянс-Д» від 24.12.2015 року слідує, що вартість квартири становить 160\~800 грн. У зазначеному висновку проведено аналіз рівня звичайних цін на даний вид майна квартири, та зроблено висновок про те, що ринкова вартість даної квартири не може бути меншою за 160\~800 грн. Окрім того, матеріали справи містять примірник газети, де в графі оголошень про продаж квартир у м. Мелітополі розміщено оголошення про продаж 1-кімнатної квартири на 9-ому поверсі девятиповерхівки в дробах, та визначена вартість в 15\~000 доларів США. У даному оголошенні зазначено мобільний номер [PERSON] [NUMBER], що визнав [PERSON] у судовому засіданні, та не заперечував обставин розміщення ним даного оголошення з приводу продажу спірної квартири. Таким чином, суд приходить до висновку, що ціна, визначена в спірному договорі купівлі-продажу квартири, є нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, а тому під час укладення договору купівлі-продажу від 28.12.2015 року мали місце порушення сторонами вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та п. 5.5.2 договору іпотеки від 25.05.2015 року. У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, пятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2015 року та скасування державної реєстрації права власності на квартиру, проведену за [PERSON] Суд не вбачає підстав для виселення [PERSON] із займаної ним квартири, оскільки вважає незаконним набуття права власності на спірну квартиру за [PERSON] та незаконним позбавлення даного права власності на квартиру [PERSON] За змістом ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених\~частиною другою статті 353\~цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, виходячи із системного аналізу кожного доказу окремо та у їх сукупності, суд приходить до висновків про наявність підстав для відмови в задоволенні позову [PERSON], та задоволення позовних вимог [PERSON] Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. та 275,60 грн.(за забезпечення позову), що в сукупності складає 826 грн. 80 коп., які підлягають стягненню з відповідачів у рівних частинах на користь позивача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved