Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті його батька, [PERSON], який помер [INFO] року залишилось, як спадкове майно, житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], Рахівського району Закарпатської області. Належність вище зазначеного житлового будинку спадкодавцю - [PERSON] підтверджується даними, викладеними в довідці Середньоводянської сільською радою від 16 січня 2015 року за №37. Спадкоємцями на спадкове майно після смерті [PERSON], є він, [PERSON] та дружина померлого, його мати - [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини на його користь. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. До дня смерті батька він постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS]. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, він, як спадкоємець за законом, звернувся до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу, Маріна А.С., про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі такого йому нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з відсутністю первинної реєстрації спадкового будинку, про що видано відповідну постанову. Будь-якого спору щодо спадкового майна немає. На підставі наведеного, просив визнати за ним право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті його батька - [PERSON]. В судове засідання позивач, [PERSON] не з'явився, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить такі задовольнити. Представник відповідача - Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання, не з'явився, однак, сільський голова Н.І. Шіман надіслав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності їх представника, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] року у віці 72 роки помер громадянин [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року. Після смерті громадянина [PERSON], відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок [ADDRESS] Оскільки спадщина за померлим [PERSON] відкрилася [INFO] року, тому дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Розділу VІІ Спадкове право ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Згідно із положеннями статті 524 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому батькові. Позивач, [PERSON] являється сином нині померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження позивача, [NUMBER] від 02.12.1960 року, а отже він являється спадкоємцем першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті його батька. Іншим спадкоємцем першої черги за законом, являється дружина померлого - [PERSON], однак вона, як спадкоємець першої черги за законом відмовилася від своєї частки у спадщині, яка відкрилася після смерті [PERSON], що стверджується нотаріально-посвідченою заявою. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З довідки №37 виданої 16.01.2015 року виконкомом Середньоводянської сільської ради, слідує, що житловий будинок [ADDRESS] згідно погосподарським книгам зареєстрований за померлим [PERSON]. Житловий будинок побудований в 1984 році. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 Кодексу). У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], вступивши в оперативне управління та володіння спадковим майном. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, він прийняв спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилось.

Outcome: approved