Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на відсутність порозуміння між подружжям, наявності різних поглядів на життя, ведення домашнього господарства, та несумісність характерів, що призвело до неможливості збереження сім`ї, спроби примирення позитивних наслідків не дали. У подружжя від шлюбу є дитина: [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 12 лютого 2020 року цивільну справу було прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було надіслано копію ухвали суду та запропоновано надати відзив. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлена належним чином, однак звернулась на адресу суду з заявою про проведення судового засідання у її відсутність, також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, та у разі відсутності відповідача та відзиву на позов не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.19). \~ \~ \~ \~Відповідач судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток, зокрема за допомогою смс-повідомлення через комп`ютерну програму ДЗ, однак, заяв від відповідача про розгляд справи за його відсутністю або відзиву до суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 31 серпня 2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 15 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморського районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1607, прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: « [PERSON] » та « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15.11.2014 року) (а.с.4). У сторін від шлюбу є дитина: [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю (а.с.5). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.\~10\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~11\~від 21.12.2007\~р.\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~проголошена Конституцією\~України,\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням того, що позивач на примирення не згодна, спроби налагодити стосунки позитивних наслідків не надали, їх сім`я остаточно розпалася, сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини на даний час немає. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved