Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 28.12.2015 року він через АТ «ОТП Банк» перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 282\~350 грн., що підтверджується заявою на переказ готівки № 123А981СА6 від 28.12.2015 року, в якій у розділі призначення платежу зазначено: «[PERSON], ч/з [PERSON], зворотна безвідсоткова фін допомога за дог 1/28/12 від 28/12/2015» і ця заява є підтвердженням як самого факту отримання відповідачем грошових коштів, так і погодження ним договору позики, оскільки кошти не були повернуті відповідачем як безпідставно отримані. Крім того позивач вказує, що в даному розумінні вищевказана заява на переказ готівки, є документом в розумінні ч. 2 ст. 1047 ЦК України, який посвідчує передання відповідачу ним поворотної фінансової допомоги - грошової суми у розмірі 282 350 грн. підписана позивачем, а відповідно між ним та відповідачем укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги (договір позики). 03.06.2016 року позивач звернувся з вимогою до відповідача та вимагав повернути йому грошові кошти, але його вимога після спливу 30 днів відповідачем залишена без задоволення і грошові кошти позивачу не повернуті. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 282 350 грн. та здійснити розподіл судових витрат відповідно до закону. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Представник відповідача своєчасно повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду повторно не з»явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перерахував на рахунок ПП «Шевченківський мукомельний комбінат» грошові кошти у розмірі 282\~350 грн., що підтверджується безпосередньо заявою на переказ готівки № 123А981СА6 від 28.12.2015 року, призначення платежу зворотна безвідсоткова фін допомога зг дог 1/28/12 від 28/12/2015. Відповідно до пп.14.1.257. п.14.1. ст..14 ПКУ фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення, щодо якої внаслідок врегулювання подібних за змістом правовідносин в порядку ч. 1 ст. 8 ЦК України підлягають застосуванню (аналогія закону) вимоги ЦК України щодо договору позики (Глава 71, параграф 1 ЦК України). Зворотна фінансова допомога в ЦК України відповідає договору позики, особливості укладення та виконання якого повинні відповідати умовам ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Позивачем на адресу відповідача направлялась письмова вимога від 02.06.2016 р. про повернення грошових кошті у тридцяти денний строк, але станом на 14.07.2016 року (на момент звернення позивача з позовом до суду) відповідач грошові кошти так і не повернув. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Право чин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні не інакше як на підставі доказів сторін. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню судові витрати з відповідача.

Outcome: approved