Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утриманні неповнолітньої дитини, зазначила, що від спільного проживання із відповідачем мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. До початку судового розгляду справи позивач збільшила та уточнила свої позовні вимоги, про що надала письмову заяву вх..№956 від 16.02.2015 року. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їхніх спільних дітей, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Позивач зазначила, що діти знаходяться на її утриманні та їй вкрай важко одній утримувати дітей. Вважаючи права дітей порушеними, позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду на утримання доньки [PERSON] та стягнути на її користь аліменти у твердій грошовій сумі по 350 гривень, на кожну дитину - [PERSON] та сина [PERSON], щомісячно, і до досягнення ними повноліття. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України - судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом за адресою зареєстрованого місця його проживання. Належним чином повідомлений відповідач не прибув у судове засідання, про що у справі є розписка відповідача про отримання нею поштового відправлення 23.01.2015 року. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів - свідоцтва про народження дитини, встановлено, що відповідач є батьком, а позивач матір'ю [PERSON], [INFO]. Із копій судового рішення від 10.09.2010 року та виконавчого листа від 10.09.2010 року встановлено, що з [PERSON] щомісячно на утримання дитини - [PERSON], до її повноліття на користь [PERSON] стягуються аліменти по 400 гривень. Із довідки, виданої виконавчим комітетом Ямпільської міської ради Вінницької області №2488 від 04.11.2014 року встановлено, що діти проживають із позивачем і перебувають на її утриманні. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Дослідивши усі докази, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], виходячи із наступного. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки діти проживають із позивачем і перебувають на її утриманні, є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дітей. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Оскільки суду не надано доказів про наявність постійного заробітку відповідача, суд має підстави для визначення аліментів твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 24 листопада 2014 року за вхід.№7204, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 24 листопада 2014 року. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін. Відсутні докази про стан здоров'я відповідача чи наявність інших утриманців, а тому суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Щомісячну суму коштів по 700 гривень на у дитину, із якої в рівних частках (по 350 гривень) кожен із батьків зобов'язаний утримувати дитину, суд вважає достатньою для належного забезпечення дитини, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, іграшок та інших необхідних товарів для дитини цього віку, оздоровлення дитини. Із врахуванням якнайкращих інтересів дитини, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень щомісячно, до досягнення сином [PERSON] повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги у цій частині обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. В задоволенні іншої частини позову про зміну розміру аліментів, які стягуються на підставі судового рішення на утримання дочки [PERSON], [INFO], суд має підстави відмовити виходячи із наступного. Судом встановлено, що з [PERSON] на підставі виконавчого листа у справі №2-596/2010 р., виданим Ямпільським районним судом Вінницької області 10.09.2010 року, стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно, починаючи з 26.07.2010 року і до досягнення донькою повноліття. В своїх доводах та позовних вимогах позивач не довела обставин, на які вона посилається як на підставу для зміни розміру аліментів із 400 гривень на 350 гривень. Із досліджених доказів судом встановлено відсутність підстав, передбачених ст.192 СК України для зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання цієї дитини. Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги у цій частині, суду не надано. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial