Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Чернелицької селищної ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. Яворницького, 44 в смт.Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок, господарські будівлі і споруди, розташовані по вул. Яворницького (колишня Крупської),44 в смт. Чернелиця Городенківського району, згідно Свідоцтва на право власності на домоволодіння від 12.12.1975 року, належали колгоспному двору, головою якого був батько позивача [PERSON], який помер 02 лютого 2016 року. На момент його смерті позивач проживав разом з батьком однією сімєю у вищезгаданому житловому будинку. З метою реалізації свого спадкового права, позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а саме житлового будинку по вул.Яворницького,44 в смт.Чернелиця. Проте, відповідно до постанови державного нотаріуса від 05.09.2017 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що не визначенні частки в господарстві між членами бувшого колгоспного двору. Згідно довідки Чернелицької селищної ради № 535 від 04.10.2017 року за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,78 га. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Чернелицька селищна рада не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Яворницького,44 в смт.Чернелиця в порядку спадкування за законом за [PERSON] після смерті батька [PERSON], який помер 02.10.2016 року. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] повністю визнають заявлені до них вимоги і не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. [PERSON] Свідоцтва на право власності на домоволодіння від 12.12.1975 р., виданого виконавчим комітетом Чернелицької селищної Ради депутатів трудящих Городенківського району на підставі рішення виконкому Чернелицької селищної Ради депутатів трудящих № 23 від 25 листопада 1975 р., посвідчено, що ціле домоволодіння, яке розташоване в смт. Чернелиця по вул. Крупської,44 - дійсно належить колгоспному двору, де головою двору є [PERSON]. Довідкою № 601, виданою 13.09.2017 року виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради стверджується, що станом на 15.04.1991 року склад сімї [PERSON] був слідуючий: дружина [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON],[INFO], та син [PERSON],[INFO] [PERSON] помер 02 жовтня 2016 р. у віці 83 роки в смт.Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 23 від 03 жовтня 2016 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 237163, виданого 03 жовтня 2016 р. виконкомом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою № 535, виданою 04.10.2017 р. виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради стверджено, що на час смерті [PERSON], який помер 02.10.2016р., склад сімї покійного був слідуючий: дружина [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] За господарством закріплена земельна ділянка площею 0,78 га. [PERSON] свідоцтва про народження серії I-АГ № 244685, виданого 27 травня 1968 року Чернелицьким с/бюро ЗАГС Городенківського району, батьками позивача [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК № 0041136, виданого 1 квітня 1967 року с.Чернелиця с/бюро ЗАГС Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 1 квітня 1967 року, актовий запис № 4, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. [PERSON], [INFO], як непрацездатна вдова спадкодавця [PERSON] за законом, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, є спадкоємцем, яка має право на обовязкову частку у спадщині. Відповідачка [PERSON] в поданій до суду заяві зазначила, що визнає позов сина та просить визнати за ним право мвласності на житловий будинок по вул. Яворницького,44 в смт. Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області. До спадкового майна померлого [PERSON] належить житловий будинок по вул. Яворницького,44 в смт. Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1970 р., інші господарські будівлі збудовані в 1970, 1980 роках. [PERSON] спадкової справи № 55/2017 р., наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] стверджено, що позивач [PERSON], прийняв спадщину за законом після смерті батька [PERSON] 28.02.2017 року він подав до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. [PERSON] № 46915571 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 28.02.2017 року Першою Снятинською державною нотаріальною конторо доводиться, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 60307131 (номер у нотаріуса 54/2017), спадкодавець [PERSON], дата смерті 02.10.2016 р. Наведене свідчить про те, що позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину за законом після смерті батька [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 1595/02-31 від 05.09.2017 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 02 жовтня 2016 р. на житловий будинок № 44 по вул. Яворницького в смт. Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області з посиланням на те, що господарство, головою якого був [PERSON], відносилось до колгоспного двору, а отже, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку. Частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved