Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] третьої особи Люботинської міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування. Позивач просить наступне. 1. Встановити факт родинних відносин, що [PERSON] є донькою [PERSON] померлого [INFO] року , який на день смерті проживав за адресою [ADDRESS]. 2. Встановити факт родинних відносин, що [PERSON] є донькою [PERSON], померлої [INFO] року, яка на день смерті проживала за адресою [ADDRESS]. 3. Встановити факт, який має юридичне значення, що вказаний в договорі на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Люботинською Державною нотаріальною конторою 30.08.1949 року р. [NUMBER], як співвласник ? частини житлового будинку за адресою [ADDRESS]- [PERSON], і вказаний в Свідоцтві про одруження виданого від 15.05.1946 року російською мовою : [PERSON], і вказаний у Свідоцтві про смерть виданого [INFO] року померлий [PERSON] є однією особою, як померлий [INFO] року [PERSON]. 4. Визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на об'єкт: житловий будинок літ.А-1 загальною площею 41,20 кв.м, житловою площею 29,50 кв.м і житловий будинок літ. Б-1 загальною площею 87,50 кв.м, житловою 66.00 кв.м з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS], після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] року, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] померлого [INFO] року, та після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] року, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] померлого [INFO] року. Сторони про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином та своєчасно, в підготовче судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] підтримує, просить позов задовольнити, розглядати справу без його участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу за його відсутності. Від представника третьої особи - Люботинської міської ради Харківської області на адресу Люботинського міського суду надійшов лист, в якому зазначено, що проти задоволення позову не заперечують, просили розглядати справу у відсутності їх представника. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. На підставі архівних даних КП «Люботинське БТІ», згідно довідки №63 від 04 червня 2018 року, право власності на житловий будинок літ.А-1 за адресою [ADDRESS], загальною площею 41,20 кв.м житловою площею 29,50 кв.м. зареєстроване в 1/2 частині за [PERSON] на підставі договору на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Люботинською Державною нотаріальною конторою 30.08.1949 року №1713 та в 1/2 частині за [PERSON] на підставі договору на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Люботинською Державною нотаріальною конторою 30.08.1949 року р. [NUMBER]. (а.с.7, 15) Так як у співвласників [PERSON] і [PERSON] була необхідність покращення житлових умов, то між ними була домовленість про спільне будівництво другого будинку на земельній ділянці за адресою [ADDRESS]. В період з 1965 по листопад 1979 роки спільними зусиллями і за порівну витрачених грошових коштів співвласниками [PERSON] і [PERSON] за адресою [ADDRESS], було побудовано житловий будинок літ. Б-1 загальною площею 87,50 кв.м, житловою площею 66.00 кв.м. з надвірними будівлями і спорудами Житловий будинок літ. Б-1 загальною площею 87,50 кв.м, житловою 66.00 кв.м. 24 лютого 1979 року було прийнято в експлуатацію. (а.с.8-12,14). Оскільки житловий будинок побудовано до 5 серпня 1992 року, документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального житлового будинку, є акт закінчення будівництва та введення в експлуатацію (а.с.14) . [PERSON], який на день смерті проживав за адресою [ADDRESS], помер [INFO] року, що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.16). Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] року, тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв'язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з 1/4 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] року. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину в рівних частках, по ? частині об'єкта: житлового будинку літ.А-1 загальною площею 41,20 кв.м житловою площею 29,50 кв.м і житлового будинку літ. Б-1 загальною площею 87,50 кв.м, житловою 66,00 кв.м за адресою [ADDRESS] були його дружина [PERSON] і донька [PERSON]. (а.с.16, 17-19). Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з відповіді Харківського обласного нотаріального архіву з заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщин після смерті [PERSON] померлого [INFO] року в шестимісячний строк ніхто не звертався. Таким чином, судом достовірно встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] в рівних частках прийняли його дружина [PERSON] та [PERSON] [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.20). Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] року, тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв'язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з 1/4 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] року. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину на 1/4 частину об'єкта: житлового будинку літ.А-1 загальною площею 41,20 кв.м, житловою площею 29,50 кв.м і житлового будинку літ. Б-1 загальною площею 87,50 кв.м, житловою 66.00 кв.м за адресою [ADDRESS] була її донька [PERSON] (а.с.20-24). Як вбачається з відповіді Харківського обласного нотаріального архіву з заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщин після смерті [PERSON] померлої [INFO] року в шестимісячний строк ніхто не звертався. Таким чином, судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька [PERSON]. [PERSON] 15 травня 1946 року уклала шлюб з [PERSON].(а.с.24) Факт родинних відносин, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] учасниками справи не оспорюються та підтверджений письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Оскільки, зазначені обставини сторонами визнані та не оспорюються, суд відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України вважає їх встановленими та такими, що не підлягають доказуванню. [PERSON] помер [INFO] року, який на день смерті проживав за адресою [ADDRESS]. Прізвище померлого [PERSON] українською мовою у відповіді Люботинського БТІ вказано, що [PERSON] є власником 1/4 частини житлового будинку на підставі договору на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Люботинською Державною нотаріальною конторою 30.08.1949 року р. [NUMBER], тоді як в Свідоцтві про одруження виданого від 15.05.1946 року російською мовою вказано прізвище: «[PERSON]», а в Свідоцтві про смерть українською мовою вказано прізвище - «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є одніє і тією ж особою, помилка при написанні виникла при перекладі прізвища з російської на українську мову. Спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину на 1/2 частину об'єкта: житлового будинку літ.А-1 загальною площею 41,20 кв.м, житловою площею 29,50 кв.м і житлового будинку літ. Б-1 загальною площею 87,50 кв.м, житловою 66.00 кв.м за адресою [ADDRESS] була його дружина [PERSON]. [PERSON], яка на день смерті проживала за адресою [ADDRESS], померла [INFO] року (а.с.25). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все належне їй майно синові [PERSON] (а.с.13) Після смерті [PERSON], як спадкоємець за заповітом, позивачем було прийнято спадщину після смерті матері [PERSON], в результаті чого ним виконані вимоги ст.549 ЦК УРСР. [PERSON] фактично вступив у володіння і управління спадковим майном - житловим будинком літ.А-1 загальною площею 41,20 кв. м, житловою площею 29,50 кв.м і житловим будинком літ. Б-1 загальною площею 87,50 кв. м, житловою 66.00 кв.м з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] На підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, доведеним, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судовий збір позивачем сплачено в повному обсязі при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved