Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.11.2012 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 22.07.2008 року в сумі 10890 доларів США 14 центів США, за договором позики від 20 січня 2009 року в сумі 1043 доларів США 73 цента США, а всього на загальну суму 11933 доларів США 87 центів США. На момент винесення рішення судом не було визначено еквівалент заборгованості у національній валюті. Вказує, що на день винесення судового рішення 09.11.2012 року офіційний курс НБУ становив 7,993 грн. за 1 долар США, тому еквівалент в національній валюті по виконанню відповідачем зобовязань за договорами позики становив 95380,47 грн. Станом на 16.03.2015 року заборгованість за вищевказаними договорами позики відповідач не сплатила, залишок неповернутого боргу [PERSON] з врахуванням стягнутого в користь позивача судового збору становить 96438,58 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь грошові кошти за договором позики з врахуванням 3% річних та інфляційні кошти в розмірі 42035,02 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. Проте, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.11.2012 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 22.07.2008 року в сумі 10890 доларів США 14 центів США, за договором позики від 20 січня 2009 року в сумі 1043 доларів США 73 цента США, а всього на загальну суму 11933 доларів США 87 центів США (а.с. 5). Відповідно до ч. 3. ст. 61 ЦПК України передбачено, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з частиною другою статті 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що на день винесення вищевказаного рішення суду від 09.11.2012 року офіційний курс НБУ становив 7,993 грн. за 1 долар США, тому еквівалент в національній валюті по виконанню відповідачем зобовязань за договорами позики становив 95380,47 грн. Згідно відповіді Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції за № 10500 від 27.03.2015 року, вбачається, що відповідачем здійснено часткові проплати по 100 грн. 09.09.2013 року, 27.11.2013 року, 14.01.2014 року, 17.03.2014 року, 15.12.2014 року, всього на суму 500 грн., дані кошти були зараховані на рахунок держави в рахунок погашення суми виконавчого збору. Інших стягнень не проводилось. Враховуючи, що станом на 16.03.2015 року заборгованість за вищевказаними договорами позики відповідачем не сплачена, залишок неповернутого боргу [PERSON] з врахуванням стягнутого в користь позивача судового збору становить 96438,58 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК УКраїни зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума трьох процентів річних, які слід стягнути з відповідача в користь позивача за період з 10.11.2012 року по 16.03.2015 року становить 6789,28 грн. (96438,58 грн. (сума боргу) х 3% / 365 х 856 (кількість днів). Крім того, сума інфляційних нарахувань, яку слід стягнути з відповідача в користь позивача становить 35245,74 грн. (96438,58 грн. (сума боргу) х 1,002 (індекс інфляції за грудень 2012 року) х 1,005 (індекс інфляції за 2013 рік) х 1,249 (індекс інфляції за 2014 рік) х 1,031 (індекс інфляції за січень 2015 року) х 1,053 (індекс інфляції за грудень 2012 року). Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача грошові кошти в розмірі 42035,02 грн., з них: 6789,28 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу, 35245,74 грн. - інфляційні нарахувань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі 420,35 грн. понесених витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved