Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживає разом з батьком. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитини повноліття. Позивач до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що з 2003 року по 2011 рік сторони офіційно перебували у шлюбі, але фактично не проживали разом з 2007 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживає разом з батьком. Як зазначається у позовній заяві, сімейне життя сторін не склалося, у зв'язку з чим 2011 року сторони офіційно розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 31 травня 2011 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 27 серпня 2015 року. Встановлено, що після розірвання шлюбу з відповідачем, у 2012 році позивач забрав проживати дітей до себе, так як мати не приділяла достатньої уваги дітям. З того часу діти проживають з позивачем, він піклується про них, забезпечує матеріально, займається їх вихованням. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Позивач зазначає, що на даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09 вересня 2015 року, від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, у [PERSON] від першого шлюбу є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 вересня 2008 року. Тобто, на утриманні позивача знаходяться п'ятеро дітей, на повноцінне матеріальне забезпечення яких не достатньо доходів. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов'язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших дітей на утриманні, встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей: аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] та аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2016 року до досягнення повноліття старшої дитини, тобто до [INFO] На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідність до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved