Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство «Укрзовніштрейдінвест», в якому просив стягнути з ТОВ СП «Укрзовніштрейдінвест» компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в сумі 32948,33 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що в період з 03 лютого 1992 року по 18 травня 2015 року він працював у TOB СП «Укрзовніштрейдінвест». Тривалий час відповідач не сплачував заробітну плату, у звязку з чим 18 травня 2015 року позивач був змушений звільнитись з підприємства відповідача. На день звільнення заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем склала 100695,00 грн. Наказом Сєвєродонецького міського суду була стягнута на користь позивача заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 100695,00 грн. та компенсації за втрату частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати за період лютий 2014 року травень 2015 року. Станом на день звернення з цим позовом до суду заборгованість по заробітній платі відповідачем не виплачена. У звязку із викладеним, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строку її виплати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні присутній не був, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією трудової книжки на імя [PERSON], [INFO], 03.02.1992 року [PERSON] був прийнятий до ТОВ СП «Укрзовніштрейдінвест» на посаду фінансового директора на умовах, передбачених контрактом в порядку переводу з Сєвєродонецької ТЕЦ за згодою між керівниками підприємств. 18.05.2015 року [PERSON] був звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за ст. 38 КЗпП України. Відповідно до копії довідки № 91, наданої 23.09.2017 року ТОВ СП «Укрзовніштрейдінвест», заборгованість з невиплати заробітної плати ТОВ СП «Укрзовніштрейдінвест» перед [PERSON] за період з лютого 2014 року по травень 2015 року склала: 100695,00 грн. заробітної плати та 39282,58 грн. компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати. З копії судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 жовтня 2015 року вбачається, що з ТОВ СП «Укрзовніштрейдінвест» на користь [PERSON] стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 100695 грн. та компенсацію за втрату частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати у розмірі 39282,58 грн. за період лютий 2014 року травень 2015 року, а у загальному розмірі 139977,58 грн. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.12.2015 року вбачається, що було відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 428/10832/15-ц, виданого 30.10.2015 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області. З листа Сєвєродонецького МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 31.03.2017 року № 4931 вбачається, що станом на 01.03.2017 року Сєвєродонецьким МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області перерахувань грошових коштів в межах виконавчого провадження № 49624630 з виконання судового наказу № 428/10832/15-ц, виданого 30.10.2015 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області на користь [PERSON] не здійснювалось. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступні норми Закону. Згідно із статтями 1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050 підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. № 159 із змінами та доповненнями, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Суд на підставі наданих позивачем доказів, а саме: довідки про заборгованість відповідача перед позивачем, судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.10.2015 року, листа Сєвєродонецького МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області, приходить до висновку про те, що позивачу дійсно було нараховано, але не виплачено заробітну плату за лютий травень 2015 року в загальній сумі 100695 грн. та не сплачено компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з лютого 2014 року по травень 2015 року в загальній сумі 39282 грн. 58 коп., яка стягнута з відповідача на користь позивача. Суд погоджується з розрахунком позивача загальної суми компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, доданим до матеріалів справи. Отже, з відповідача на користь позивача, із урахуванням раніше стягнутої суми компенсації за судовим наказом, підлягає стягненню компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з червня 2015 року по червень 2017 року в сумі 32948 грн. 33 коп. При цьому, відсутність коштів для виплати заробітної плати не виключає відповідальності роботодавця за невиплату заробітної плати, що узгоджується із положенням п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13. Більш того, Верховний Суд України в своїй постанові по справі № 6-131цс12 дійшов висновку про те, що зазначена компенсація проводиться незалежно від вини підприємства. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з червня 2015 року по червень 2017 року в загальній сумі 32948 грн. 33 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд у відповідності до ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог, виходячи із розміру ставки судового збору за подання позову майнового характеру фізичною особою (1 відсоток ціни позову). Отже, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір за подання фізичною особою позову майнового характеру в сумі 329 грн. 48 коп., виходячи із задоволеного розміру позовних вимог майнового характеру в загальній сумі 32948 грн. 33 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved