Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) євро. В обґрунтування вимог посилався на те, що 18 травня 2013 року, між ним та відповідачем укладено договір позики на зазначену суму. На підтвердження укладання договору позики відповідачем було складено Договір позики. Порядок та строки повернення були обумовлені договором позики. Разом з тим відповідач, всупереч умовам договору не приступив до виконання своїх зобов'язань та у встановлений договором час кошти не повернув, що стало підставою для звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час його проведення повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.05.2013р., між [PERSON], та [PERSON], було укладено договір позики відповідно до якого [PERSON], передав, а [PERSON], отримав позику в розмірі 20 000(двадцять тисяч) євро. На підтвердження отримання коштів за договором позики, сторонами був підписаній текст договору позики. Відповідно до п.7 договору позики, [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути позику до 18.05.2014р., але до теперішнього часу, кошти не повернув. За правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка. В силу ст. 533 ЦК України, якщо грошове зобов'язання визначено в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Статтею 625 ЦК України, встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 20 000 євро (еквівалент за курсом НБУ - 20 000 * 19,5253=390 506 гривень). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення іншою стороною відшкодовуються всі документально підтверджені витрати пов'язані з розглядом справи. На підставі ст. 625, 1047, 1048 ЦК України,

Outcome: approved