Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Донька навчається у [PERSON] ім. Анджея Фрича-Моджевського на факультеті права, адміністрації та міжнародних відносин та закінчує навчання 30.09.2018 року. Навчання потребує додаткових матеріальних затрат і є досить дорогим, а відтак посилаючись на норми матеріального права просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку Позивачу щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Ухвалою суду від 16.02.2018 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 27.02.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позову, в якому останній не заперечує проти стягнення аліментів на утримання доньки, але зазначає, що не в змозі сплачувати аліменти в розмірі ? частини від його заробітку, оскільки тимчасово не працює, має мінливий не регулярний заробіток, сталого доходу не має, проживає з матірю, яка є хворою та постійно потребує догляду, отримує лише пенсію на яку вони проживають, а тому згоден сплачувати аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно. Від позивача відповіді на відзив не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини і приходить до наступного. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Глухівського міськвиконкому від 09.07.1998 серії ВП № 328309, батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Згідно свідоцтва про шлюб серії І-БП № 009813 від 12.12.2005 [PERSON] уклала шлюб з гр. [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.6). З довідки виданої [PERSON] академію ім. Анджея Фрича-Моджевського від 22.07.2017 [PERSON] [INFO] дійсно навчається на першому рівні стаціонарної форми факультету Права, адміністрація і Міжнародних Відносин. Була зарахована на період від 01.10.2015 до 30.09.2018 (а.с.8) [PERSON] проживає в [INFO] разом з донькою [PERSON] [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки Пенсійного фонду України за індивідуальними відомостями Відповідача від 22.02.2018 останній мав постійне місце роботи в 2002 році, а згідно довідки з ДФС України від 23.02.2018 року № 377 в період з 01.01.2017 по 31.12.2017 офіційних доходів не мав. Відповідач проживає з матірю [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою про склад сімї № 1236 від 07.09.2017 та здійснює за нею догляд як за особою похилого віку, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради від 26.02.2018 № 05-12/1787. Відповідно до статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини третьої статті 199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як розяснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В частині першій статті 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що донька сторін [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання. Враховуючи, що відповідач є батьком дитини, яка навчається і потребує матеріальної допомоги, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач, дійсно, має можливість надавати певну матеріальну допомогу на утримання доньки оскільки є працездатним і як, сам зазначає у відзиві на позов має не регулярний заробіток, однак у значно меншому розмірі ніж той, про який просить позивач. Так, відповідач не має постійного джерела доходів, має на утриманні хвору матір похилого віку, за якою здійснює догляд, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/8 частини його заробітку щомісячно до закінчення її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, тобто до 21.08.2021 року, починаючи з 13.02.2018, який буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та платоспроможності самого відповідача. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що сторони мають однакові зобовязання утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, тому щомісячна сума витрат на навчання дитини повинна розподілятися порівну між позивачем да відповідачем. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial