Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до Першого Малиновського\~ВДВС міста\~[PERSON] ГТУЮ\~в Одеській\~області про\~зняття арешту, в якому просить зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить йому, [PERSON], накладений Першим Малиновським ВДВС Одеського міського управління юстиції ГТУЮ в Одеській області постановою № В-7/330/2010 від 12 липня 2010 року. Позов обґрунтований такими обставинами. 18 червня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 2007/13-2.06/387 про надання позивачу 224000 доларів США. За умовами Кредитного договору, ціллю договору було придбання земельної ділянки площею 1,62 га, що знаходиться за адресою: Україна, Одеська область, Овідіопольський район, селище Мізікевича, ж/м Дружний, масив № 10, ділянка 27, цільовим призначенням земельної ділянки будівництво і обслуговування жилих будинків і господарських будівель. 20 серпня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «Юніон стандард банк» було укладено договір № 20-08/15-04 про відступлення прав вимог за договорами кредиту. 20 серпня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «Юніон стандард банк» було укладено договір про відступлення прав за Іпотечними договорами. 20 серпня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «Юніон стандард банк» було укладено договір про відступлення прав за договорами поруки. Тобто, новим власником кредитного пакету став ПАТ «Юніон стандард банк», придбавшії цей пакет у ПАТ «Укрсоцбанк». 20 серпня 2015 року між ПАТ «Юніон стандард банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» було укладено договір про відступлення права вимоги № 16. Згідно п. 2.1. первісний кредитор відступив новому кредитора права вимоги за кредитними договорами, зокрема, із [PERSON] 20 серпня 2015 року між ПАТ «Юніон стандард банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» було укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки. 20 серпня 2015 року між ПАТ «Юніон стандард банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» було укладено договір про відступлення прав за договорами поруки. Тобто право кредиторської вимоги на підставі кредитного пакету за борговими зобовязаннями [PERSON] отримало ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит». 15 вересня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» та [PERSON] було укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, складено заяву про задоволення вимог іпотекодержателя та укладено акт приймання - передачі документів, згідно якого [PERSON] отримав оригінали первинних договорів, повязаних із укладенням кредитного договору № 2007/13-2.06/387. Позивач зазначає, що вищевикладене є підтвердженням відсутності його боргових зобовязань за кредитним договором № 2007/13-2.06/387. Однак, згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна Першим Малиновським ВДВС Одеського міського управління юстиції на майно [PERSON] накладено арешт із формулюванням «на все нерухоме майно» на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № В-7/330/2010 від 12 липня 2010 року. [PERSON] зазначає, що, починаючи з 2015 року він не має зобовязань перед кредиторами, однак, обтяження на нерухоме майно [PERSON] ще існує. Позивач вважає, що обтяження, накладене постановою Першого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції є таким, що порушує права позивача на розпорядження своїм майном, а сам факт обтяження створює незручності у здійсненні права власності на майно. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з наведеним позовом. Представник позивача в останнє судове засідання не зявився, подав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, заперечення проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення не подавав. В підготовчому судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання\~не зявлявся, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, відзиву на позов до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~матеріалах справи\~доказів,\~що відповідає\~вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок захисту права власності та регулюються Главою 29 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про виконавче провадження». Як встановлено в судовому засіданні, 18 червня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 2007/13-2.06/387 про надання останньому 224000 доларів США. За умовами п. 1.2. Кредитного договору, ціллю договору було придбання земельної ділянки площею 1,62 га, що знаходиться за адресою: України, Одеська область, Овідіопольський район, селище Мізікевича, ж/м Дружний, масив № 10, ділянка 27, цільовим призначенням земельної ділянки було будівництво і обслуговування жилих будинків і господарських будівель (а.с. 7). Тобто, у [PERSON] виникли боргові зобовязання по відношенню до АКБСР «Укрсоцбанк». З матеріалів справи встановлено, що 20 серпня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «Юніон стандард банк» було укладено договір № 20-08/15-04 про відступлення прав вимог за договорами кредиту. Згідно п. 1.1. цього договору первісний кредитор відступив (передав) новому кредитору права грошових вимог згідно договорів кредиту, зокрема № 2007/13-2.06/387, укладеного первісним кредитором із [PERSON] (а.с. 40-44). 20 серпня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ГІАТ «Юніон стандард банк» було укладено договір про відступлення прав за Іпотечними договорами, посвідченими приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу [PERSON] 19 червня 2007 року. Згідно п. 2 даного договору до нового іпотекодержателя перейшли всі права первісного іпотекодержателя (а.с. 52-53) 20 серпня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «Юніон стандард банк» було укладено договір про відступлення прав за договорами поруки, згідно якого останній набув право вимоги за договорами поруки по договору про відступлення права вимоги № 20-08/15-04 (а.с. 56-58). Таким чином, новим власником кредитного пакету став ПАТ «Юніон стандард банк». Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 20 серпня 2015 року між ПАТ «Юніон стандард банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» було укладено договір про відступлення права вимоги № 16. Згідно п. 2.1. первісний кредитор відступив новому кредитора права вимоги за кредитними договорами, зокрема, із [PERSON], що вбачається з п. 1.1. даного договору (а.с. 28-32). 20 серпня 2015 року між ПАТ «Юніон стандард банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» було укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, згідно якого на підставі укладення договору відступлення права вимоги № 16 від 20 серпня 2015 року Новому кредитору переходило право вимоги за договорами іпотеки від 18 червня 2007 року, зокрема договором, що був укладений із [PERSON] (а.с. 24-26). 20 серпня 2015 року між ПАТ «Юніон стандард банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» було укладено договір про відступлення прав за договорами поруки, згідно якого останній набув право вимоги за договорами поруки по договору про відступлення права вимоги № 16. (а.с. 21-22). З вищевикладеного вбачається, що право кредиторської вимоги на підставі кредитного пакету за борговими зобовязаннями [PERSON] отримало ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит», придбавши у ПАТ «Юніон стандард банк» цей кредитний пакет у той же день, коли ПАТ «Юніон стандард банк» придбав його у ПАТ «Укрсоцбанк». Тобто, після низки угод з відчуження кредитного пакету за Кредитним договором № 2007/132.06/387 кредитором у цих кредитних відносинах стало ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит». Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Як вбачається з матеріалів справи, 15 вересня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» та [PERSON] серед інших було укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, яким було задоволено вимоги Іпотекодержателя шляхом передачі у власність Іпотекодержателю земельної ділянки площею 1,62 га, що знаходиться за адресою: України, Одеська область, Овідіопольський район, селище Мізікевича, ж/м Дружний, масив № 10, ділянка 27. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1506. (а.с. 14-18). 15 вересня 2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» було складено заяву про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом переходу до останнього права власності на земельну ділянку площею 1,62 га, що знаходиться за адресою: України, Одеська область, Овідіопольський район, селище Мізікевича, ж/м Дружний, масив № 10, ділянка 27. Цією ж заявою підтверджується факт виконання кредитних зобовязань у повному обсязі, а також припинення дій договорів Кредиту (серед яких є і договір № 2007/13-2.06/387 із позивачем) та Іпотечного договору. Вказана заява посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] В„ зареєстровано в реєстрі за № 1525 (а.с. 13). 30 вересня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» та [PERSON] було укладено акт приймання - передачі документів, згідно якого [PERSON] отримав оригінали первинних договорів, повязаних із укладенням кредитного договору № 2007/13- 2.06/387 (а.с. 61). Таким чином, судом встановлено, що вищевказана хронологія подій із завершенням кредитних зобовязань позивача шляхом погашення кредиту за рахунок предмета іпотеки є підтвердженням відсутності у позивача боргових зобовязань за кредитним договором № 2007/13-2.06/387. Із відмітки про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що в реєстрі зареєстровано арешт нерухомого майна, а саме, земельної ділянки площею 1,62 га, що знаходиться за адресою: Україна, Одеська область, Овідіопольський район, селище Мізікевича, ж/м Дружний, масив № 10, ділянка 27, цільове призначення земельної ділянки будівництво і обслуговування жилих будинків і господарських будівель, яка стане власністю іпотекодавців у майбутньому після отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 66). В матеріалах справи міститься копія постанови № В- 7/330/2010 заступника начальника Першого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 65). З листа\~Першого Малиновського ВДВС міста [PERSON] ГТУЮ в Одеській області від 18.01.2019 року вбачається, що згідно з п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративних стягнень, строк зберігання яких становить 1 рік. Таким чином, у звязку з завершенням строку зберігання матеріали виконавчого провадження №22270940 знищені. Враховуючи викладене відсутня можливість надати копії матеріалів виконавчого провадження щодо боржника [PERSON], ІПН [NUMBER], кредитор - АКБ «Укрсоцбанк». Відповідно до\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно зі ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки на цей час виконавче провадження знищено, а наявність обтяження у вигляді арешту, який накладено на нерухоме майно, яке належить позивачу, перешкоджає вільному розпорядженню майном, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими і мають бути задоволені.

Outcome: approved