overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа - архівної довідки № К 113/04-01, виданої 15 січня 2015 року архівним відділом Богородчанської РДА. Заінтересованою особою у даній справі є управління ПФУ в Богородчанському районі. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав та пояснив, що він народився [INFO] в с.Старуня Богородчанського району, що підтверджується записом в свідоцтві про його народження. Аналогічна дата народження зазначена і в ряді інших документів, які він отримував впродовж життя: паспорті, військовому квитку, трудовій книжці. З 1984 по 1993 рік працював у колгоспі імені Руднєва (с. Старуня), пізніше - на інших роботах. На даний час оформляє пенсію, однак управління ПФУ в Богородчанському районі йому не може вирішити питання про її призначення, так як в архівній довідці, виданій архівним відділом Богородчанської РДА, допущено помилку: зазначено «[PERSON], 1959 року народження», а не «1955 року народження». В позасудовому порядку виправити вищевказану помилку на даний час немає можливості. В зв'язку з цим змушений був звернутись до суду. Просить встановити факт належності йому вищевказаної архівної довідки. Представник управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви. Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Старуня на той час Солотвинського району Станіславської області, на даний момент - Богородчанського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 31 січня 1955 року (а.с.6). Аналогічна дата народження зазначена у військовому квитку заявника (а.с.5), у виданому йому паспорті громадянина України (а.с.3). З 1984 по 1993 рік [PERSON] працював трактористом колісних тракторів у колгоспі імені Руднєва, який був розташований в с. Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.6), а також показаннями свідків [PERSON], [PERSON] Останні в судовому засіданні підтвердили, що заявник з 1984 по 1993 рік працював в вищевказаному колгоспі. Також зазначили, що [PERSON] 1955, а не 1959 року народження. Тобто архівна довідка № К 113/04-01, видана 15 січня 2015 року про те, що [PERSON], 1959 року народження працював у 1984-1993 роках в колгоспі ім. Руднєва с.Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області, належить заявнику. Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки виникла необхідність в належному оформленні документів для отримання заявником пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа - трудової книжки серії [NUMBER], заведеної Денисово-Купчинецьким торфопідприємством. Заінтересованою особою у даній справі є управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав та пояснив, що він народився [INFO] в с.Бабче, що підтверджується записом в свідоцтві про його народження. Аналогічна дата народження зазначена і в ряді інших документів, які він отримував впродовж життя: паспорті, військовому квитку. 19 березня 1972 року почав свою трудову діяльність трактористом на Денисово- Купчинецькому торфопідприємстві, де йому і була оформлена трудова книжка. День та місяць його народження в трудовій книжці зазначені римськими, а не арабськими цифрами. Окрім того, одна лінія в цифрі «VI» з невідомих йому причин виконана чорнилом іншого кольору. Це викликає сумнів у працівників управління ПФУ в Богородчанському районі, а тому він не може оформити пенсію. В позасудовому порядку виправити вищевказану помилку чи підтвердити належність йому трудової книжки на даний час немає можливості, так як Денисово-Купчинецьке торфопідприємство розформоване. В зв'язку з цим змушений був звернутись до суду. Просить встановити факт належності йому вищевказаної трудової книжки. Представник управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви за наявності для цього законних підстав. Вона пояснила, що згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, дата народження повинна бути зазначена арабськими, а не римськими цифрами. Тому управління ПФУ в Богородчанському районі не може вирішити питання про призначення пенсії. Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Бабче на той час Солотвинського району Станіславської області, на даний момент - Богородчанського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 29 листопада 1954 року (а.с.6). Аналогічна дата народження зазначена у військовому квитку заявника (а.с.7), у виданому йому паспорті громадянина України (а.с.3-4). В судовому засіданні також оглянуто оригінал трудової книжки, заведеної адміністрацією Денисово-Купчинецького торфопідприємства Тернопільської області. День та місяць народження [PERSON] зазначені римськими цифрами - «VI. XI». Однак в суду немає сумнівів, що трудова книжка серії [NUMBER] належить заявнику. Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки виникла необхідність в належному оформленні документів для отримання [PERSON] пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, а саме: архівної довідки Державного архіву Львівської області про підтвердження факту переселення № П - 3600 від 21. 04. 2015 року, якого в останні зазначено, як [PERSON] 1942 року народження. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у вказаному правовстановлюючому документі його ім'я зазначено, як «[PERSON]», проте у свідоцтві про народження, яке видавалось 22.03.1949 року у порядку відновлення актового запису Луцьким міським бюро ЗАГС, його ім'я зі слів його батьків та з причин які були відомі лише їм, записане, як «[PERSON]», аналогічне ім'я вказане також у паспорті громадянина України. Така невідповідність між іменем, яке зазначено у свідоцтві про народження, паспорті, і у тому, яке вказано у правовстановлюючому документі (архівній довідці, що підтверджує факт переселення і дає право на встановлення статусу учасника війни) позбавляє права на отримання статусу учасника війни. Просить суд, встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, а саме: архівної довідки Державного архіву Львівської області про підтвердження факту переселення № П - 3600 від 21. 04. 2015 року. Заявник, [PERSON], подав суду заяву про розгляд даної справи у його відсутності, просив суд заяву задовольнити в повному обсязі. Зацікавлена особа в судове засідання свого представника не направила проте останній подав суду заяву про слухання справи у його відсутності проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Як вбачається із змісту п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено в судовому засіданні, заявнику підтвердження факту належності правовстановлюючого документу необхідно для отримання статусу учасника війни. Із свідоцтва про народження (а.с. 4), копії 1, 2, 3, 10, 11 та 16 сторінок паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 5) вбачається, що по батькові заявник є «[PERSON]», з цих же документів вбачається, що датою народження його є 1942 рік, крім того згідно копії першої сторінки паспорта останній народився у Польщі, відповідно до чого суд прийшов до висновку, що архівна довідка Державного архіву Львівської області про підтвердження факту переселення № П - 3600 від 21. 04. 2015 року належить [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити і встановити факт належності заявнику зазначеного правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому свідоцтва про право власності на частку нерухомого майна, а саме: на 1/2 квартири [ADDRESS]. Заява вмотивована тим, що при видачі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 31.10.1996 року було допущено помилку, а саме: імя по батькові заявника не співпадає з його імям по батькові зазначеним в паспорті. За паспортними даними він має ім»я по батькові «Володимирович», а вищевказаному свідоцтві записано «Дмитрович». Через наведені обставини він не може реалізувати свої права як власника, а саме: право розпорядження своєю власністю. Тому просить суд задовольнити заяву і встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме: на 1/2 квартири [ADDRESS], в якому є невідповідність в графі «по - батькові». В судове засідання заявник [PERSON] не зявився. До суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник Хустської міської ради подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за заявою [PERSON], де зацікавлені особи: Хустська міська рада, реєстраційна служба Хустського районного управління юстиції в Закарпатській області, про встановлення факту належності документа без їх участі. Проти задоволення заяви не заперечують. Представник реєстраційної служби Хустського РУЮ в Закарпатській області в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомляв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі наведеного суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності заявника та заінтересованих осіб, без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступного. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що на імя заявника видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: на 1/2 квартири [ADDRESS] від 31.10.1996 року, в якому по батькові заявника [PERSON] вказане «Дмитрович». В судовому засіданні оглянуто копію паспорта громадянина України серія ВО 117844 виданого 22.05.1996 року Хустським МВ УМВС України в Закарпатській області та свідоцтва про народження серія І ФМ № 242522 від 04.10.2012 року, в яких зазначено, що по батькові заявника «Володимирович». Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими і в порядку передбаченому ст.ст. 256 259 ЦПК України підлягають до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки. В заяві вказував, що він [PERSON], народився [INFO]. В його трудовій книжці, виданій 13 січня 1981 року, дата його народження помилково зазначена [INFO], хоча дійсно він народився [INFO]. У звязку розбіжностями відомостей про дату його народження в документах, управлінням пенсійного фонду йому відмовлено у призначенні пенсії. Покликаючись на вищезазначене, [PERSON] просив встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER], виданої 13 січня 1981 року [PERSON] в судове засідання не зявився. В заяві, адресованій суду, справу просив розглянути без його участі і задовольнити його заяву. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з трудової книжки [NUMBER], виданої [PERSON] 13 січня 1981 року, дата народження останнього зазначена [INFO]. (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження, заявник народився [INFO]. Судом встановлено, що в трудовій книжці [NUMBER], виданої 13 січня 1981 року, дата народження заявника [INFO], зазначено помилково. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки. В обґрунтування своїх вимог заявник стверджує, що в березні 2016 року він звернувся до Летичівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про призначення йому пенсії за віком. Проте в цьому йому було відмовлено із тих підстав, що у трудовій книжці, виданій йому 15 вересня 1975 року Деражнянським районним обєднанням «Сільгосптехніка», по-батькові його значиться «Цезарович», тоді як у свідоцтві про народження та в інших належних йому документах «Цезарійович». Позасудовим шляхом встановити факт належності саме йому трудової книжки неможливо, тому він просить задовольнити його заяву. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Летичівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в задоволенні заяви не заперечує. Вислухавши доводи заявника, представника заінтересованої особи, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки, вона видана 15 вересня 1975 року Деражнянським районним обєднанням «Сільгосптехніка» на імя [PERSON]. Згідно ж із свідоцтвом про народження та паспортом заявника, він [PERSON]. Судом встановлено, що в березні 2016 року заявник звернувся до Летичівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до наведеної трудової книжки, проте в цьому йому було відмовлено із тих підстав, що у трудовій книжці вказівка по-батькові заявника документально не підтверджена, що вбачається із письмового повідомлення Летичівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області від 25 березня 2016 року. Факт належності заявнику трудової книжки підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], котрі працювали разом із заявником у Деражнянському районному обєднанні «Сільгосптехніка». Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, оскільки дозволяє реалізувати йому право на пенсію за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки. Заява мотивована тим, що при зверненні до Хустського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для нарахування та призначення пенсії, при огляді документів працівниками управління було встановлено, що в трудовій книжці серії [NUMBER] заявника заповненій 21.03.1979 року його прізвище,\~ ім`я,\~ по-батькові зазначено як « [PERSON] », тоді як згідно паспортних даних його прізвище, ім`я, по-батькові « [PERSON] ». Вище вказані обставини є перешкодою для подальшого оформлення документів на призначення пенсії, тому заявник просить суд постановити рішення про встановлення факту належності йому [PERSON] , [INFO] трудової книжки виданої 21.03.1979 року. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився. В заяві просив розглядати справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник Хустського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області в судове засідання не з`явився. Начальник управління Рішко А.М. подав до суду заяву з клопотанням розгляд справи проводити у відсутності представника Хустського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, щодо задоволення заяви не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви заявника та представника заінтересованої особи про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що на ім`я заявника видано трудову книжку від 21.03.1979 року,\~ в яких неправильно зазначено його прізвище « [PERSON] », що не відповідає прізвищу, вказаному у його паспорті громадянина України « [PERSON] ». В судовому засіданні встановлено, що прізвище, ім`я, по-батькові\~ заявника за документами, що посвідчують його особу правильно пишеться « [PERSON] ». Наведені обставини стверджені в судовому засіданні оглянутою копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Хустським МРВ УМВС України в Закарпатській області від 15.01.2000 року та копією картки платника податків, копією свідоцтва про народження [NUMBER] . За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по- батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по- батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на встановлене суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту належності йому трудової книжки і на думку суду такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому відповідно до ст. 315 ЦПК України дані вимоги слід задовольнити.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, мотивуючи свої вимоги тим, він звернувся до УПФ із заявою про призначення йому пенсії за віком. Однак, УПФ у Кіцманському районі йому відмовлено у призначенні пенсії, оскільки необхідно представити ряд первинних документів, однак в архівних довідках є розбіжності, а саме вказано його по батькові зазначено як «Леонідович.» замість «Леонович», що суперечить ряду документів, крім того, у трудовій книжці відсутня печатка при її заповненні, а тому просив заяву задовольнити. Заявник у судове засідання не зявився, однак подав заяву про підтримання заявлених вимог і просив справу розглянути без його участі. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що вимоги заявника є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON], є однією і тією ж особою, що підтверджується: копією паспорта серії ЕР 351253; копією ідентифікаційного номера; копією трудової книжки серії АА №070028 від 01 травня 2002 року; довідкою Дубівецької сільської ради №237 від 25 березня 2016 року. На підставі наведеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, мотивуючи свої вимоги тим, він народився 27 вересня 1956 року і на даний час йому необхідно оформити пенсію. Однак, при оформленні документів виявилися розбіжності в архівних довідках про його роботу в ТОВ «Промінь-2», кількість вироблених вихододнів та про нараховану заробітну плату у колишньому колгоспі «Радянська Україна», виданих 18 січня 2017 року, а саме його по батькові вказано як «Корнійович», замість «Корнилович», що суперечить ряду документів, а тому просив заяву задовольнити. Заявник у судове засідання не зявився, однак подав заяву про підтримання заявлених вимог і просив справу розглянути без його участі. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявилася, однак подала заяву про те, що не заперечує проти задоволення вказаної заяви, якщо є на це законні підстави та про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що вимоги заявника є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON], є однією і тією ж особою, що підтверджується копіями: паспорта серії КР 894121; ідентифікаційного номера. На підставі наведеного, та

Outcome: approved