Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до кредитної спілки «Християнська злагода» про корекцію стягнення депозиту. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03 квітня 2009 року, справа №2-3107/09, встановлено стягнути з кредитної спілки «Християнська злагода» по внесеному депозиту 262046,4 грн. та 28,58 грн. судових витрат. На даний час рішення суду не виконано із-за неспроможності як виконавчої служби, так і кредитної спілки. По факту розкрадання коштів вкладників спілки Галицьким районним судом м.Львова розглянута кримінальна справа №1-9/11 від 14 червня 2011 року, вироком якої керівника спілки позбавлено волі. Вказаним вироком позивач визнаний потерпілим. Пунктом 2.5. Договору №391/Т, укладеного між сторонами 03 листопада 2008 року, встановлено, що при обезціненні гривні та зміні курсу, розрахунок розмірів виплачуваного внеску (депозиту) та відсотків на внесок проводиться від еквіваленту встановленого в доларах США. Згідно довідки Національного банку України за №13036/3125, станом на 01 грудня 2014 року курс гривні до долара США становить 15,05 грн., а на 05 березня 2009 року курс гривні до дол. США встановлено в розмірі 7,7 грн. Таким чином, після перерахунку визначена рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03 квітня 2009 року сума повернення депозиту на користь позивача повинна становити: 262046,4 : 7,7 * 15,05 = 512181,6 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. 19 лютого 2015 року, у зв'язку зі зміною курсу гривні до дол. США, позивач [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог в якій просить стягнути з кредитної спілки «Християнська злагода» в його користь суму неповерненого депозиту в розмірі 912022 грн. (262046,4 : 7,7 * 26,799). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти прийняття заочного рішення. Представник відповідача - кредитної спілки «Християнська злагода» в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 03 листопада 2008 року між Тернопільською філією кредитної спілки «Християнська злагода» (Спілка) та [PERSON] (Вкладник) укладено договір №391/Т про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок (надалі Договір). Згідно п.1.3. Договору вкладник вносить на свій рахунок на умовах зворотності суму в розмірі 25000,00 грн., що є еквівалентом 4545 доларів по курсу НБУ, строком на 12 місяців до 03 листопада 2009 року. Як передбачено п.1.4. Договору на внесок щомісяця нараховуються та виплачуються відсотки в розмірі 28% річних. В силу п.2.5. Договору, при обезціненні гривні та зміні курсу долара розрахунок розмірів виплачуваного внеску та відсотків на внесок проводиться від еквіваленту встановленого в доларах США та сплачується члену КС в гривнях по курсу НБУ на день виплати. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2009 року (справа №2-3107/09), позов [PERSON] до кредитної спілки «Християнська злагода» в особі Тернопільської філії кредитної спілки «Християнська злагода» задоволено. Вирішено розірвати договір №391/Т про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 03 листопада 2008 року, який укладений між Тернопільською філією кредитної спілки «Християнська злагода» та [PERSON], стягнути з кредитної спілки «Християнська злагода» в особі Тернопільської філії кредитної спілки «Християнська злагода» на користь [PERSON] кошти, що внесені на рахунок №493 від 03 листопада 2008 року в розмірі 262046,40 грн., а також 28,58 грн. понесених судових витрат. На підставі вказаного судового рішення Тернопільським міськрайонним судом 27 квітня 2009 року видано виконавчий лист №2-3107/09, згідно якого державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Зорена П.І 28 серпня 2014 року винесено постанову про відкриття провадження (ВП № 44516963) Згідно довідки №14-12/14 від 30 грудня 2014 року, виданої кредитною спілкою «Християнська злагода», заборгованість кредитної спілки «Християнська злагода» по депозитному вкладу в сумі 262046,40 грн. перед [PERSON] станом на 30 грудня 2014 року не погашена через відсутність коштів у кредитної спілки. Таким чином, судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03 квітня 2009 року по справі №2-3107/09 за позовом [PERSON] до кредитної спілки «Християнська злагода» в особі Тернопільської філії кредитної спілки «Християнська злагода» розірвано договір №391/Т про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 03 листопада 2008 року, та з урахуванням вимог п.2.5 даного договору в користь позивача стягнуто кошти в розмірі 262046,40 грн., які відповідачем не виплачено через їх відсутність у кредитної спілки. В силу частини 2, 3 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2009 року (справа №2-3107/09) набрало законної сили, виконавчий лист позивачем було пред'явлено до виконання, а тому між сторонами припинено договірні відносини. За вказаних обставин, суд вважає помилковим посилання [PERSON] на невиконання відповідачем п.2.5 договору №391/Т про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 03 листопада 2008 року, та приходить до висновку, що позивачем визначено неналежний спосіб захисту свого права, при цьому виходить з наступного. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання. Слід зазначити, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов'язання за рахунок іншої. Водночас, суд звертає увагу позивача, що прийняття судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті не змінює природу грошового зобов'язання як такого, що визначене в іноземній валюті, і не є підставою для застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції. Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не узгоджуються з фактичними обставинами справи, суперечать нормам матеріального права, а обраний ним спосіб захисту свого права є неналежним, та приходить до висновку про безпідставність вимог позивача до кредитної спілки «Християнська злагода» про корекцію стягнення депозиту, у зв'язку з чим відмовляє в їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed