Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ Страхова компанія «Еталон» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 8983.44 грн. В підтвердження позовних вимог пояснює, що 27.06.12р. він був звільнений з роботи за ст. 38 КЗпПУ. При звільненні йому не виплатили зарплату в сумі 5000 грн. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.05.13р. з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість по зарплаті в сумі 5000 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6000 грн. та моральну шкоду в сумі 300 грн. Рішення суду набрало законної сили 18.06.13р. Розрахунок з позивачем проведено лише 07.10.13р. Тому позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.06.13р. по 06.10.13р, який становить 8983.44 грн. В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав і просить позов задоволити та стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 8983.44 грн. за період з 19.06.13р. по 06.10.13р. Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що рішення суду про виплату зарплати позивачу було виконано на підставі виконавчих листів, які видані судом і підстав для задоволення позову немає, оскільки рішенням суду вже було стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Крім цього, позивачем пропущено строк позовної давності, визначений ст. 233 КЗпПУ. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпПУ, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток позивача згідно довідки відповідача від 16.12.13р. - 4991 грн. Період за який підлягає стягненню середній зарробіток становить з 19.06.13р. по 06.10.13р. Середньомісячне число робочих днів в квітні - травні 2012р. становило 20 робочих днів. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить: - червень 2013р. - 998.16 грн. (124.77грн. х 8 днів); - липень 2013р. - 2495.40 грн. (124.77 грн. х 20 днів); - серпень 2013р. - 2495.40 грн. (124.77 х 20 днів); - вересень 2013р. - - 2495.40 грн. (124.77 х 20 днів); - жовтень 2013р. - 499.08 грн. (124.77 грн. х 4 дні). Всього підлягає виплаті позивачу: - 8983 грн. 44 коп. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача в тій частині, що рішення суду про виплату зарплати позивачу було виконано на підставі виконавчих листів, які видані судом і підстав для задоволення позову немає, оскільки рішенням суду вже було стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні і повторно його стягувати немає підстав. Таке твердження судом не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до правової позиції Верховного суду України, яка викладена в справі 6-144ц13 від 29.01.14р. після ухвалення судового рішення про стягнення заборогованості із заробітної плати, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпПУ, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні і те, що позивачем пропущений строк позовної давності, визначений ст. 233 КЗпПУ, оскільки відсутні докази про це. За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява є обгрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved