Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання бувшої дружини. Вказував, що рішенням Вижницького районного суду від 19 лютого 2014 року задоволено частково позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з нього, [PERSON], аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, починаючи з 03.02.2014 року. Зазначав, що вказане рішення повністю виконував до грудня 2014 року. Однак, з грудня 2014 року він змушений надавати матеріальну допомогу своїм батькам-пенсіонерам і зокрема матері, [PERSON], в зв»язку з потребою у додатковому догляді за нею, надання допомоги та утримання, а також він має намір створити нову сім»ю та в даний час проживає у фактично шлюбних стосунках з іншою жінкою і йому необхідні кошти для утримання нової сім»ї. Крім того, за наявними відомостями, [PERSON] почала офіційно працювати та отримувати повністю заробітну плату в Управлінні соціального захисту населення Вижницької РДА. Просив постановити судове рішення, яким припинити право [PERSON] на одержання з [PERSON] аліментів на її утримання у вигляді 1/8 частки всіх видів його заробітку до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, починаючи з 01.12.2014 року. Ухвалою Вижницького районного суду від 26.01.2015 року в зв»язку зі зміною прізвища відповідача з [PERSON] на [PERSON] прізвищем відповідача прийнято вважати [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та в його інтересах представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак, направила на адресу суду заперечення, в яких вважала, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Вказувала, що вона дійсно працевлаштувалася, оскільки коштів, які надходять в якості аліментів на утримання їх неповнолітнього сина та на її утримання до досягнення дитиною 3-х років від [PERSON] і державних соціальних виплат недостатньо для належного проживання. Зазначала, що відповідно до вимог чинного законодавства, вона має право на утримання незалежно від того, чи працює та незалежно від її матеріального становища, крім того, підстав для припинення права на утримання, що передбачені ст.85 СК України, немає. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Також відповідачка направила на адресу суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Вижницького районного суду від 19.02.2014 року позов [PERSON] задоволено частково; стягнуто з [PERSON], [INFO], жителя смт.Берегомет Вижницького району аліменти на користь [PERSON], [INFO], на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, починаючи з 03.02.2014 року. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а згідно ч.4 цієї ж статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Крім того, ч.6 ст.84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Довідкою про аліменти від 23.01.2015 року ПАТ ЕК «Чернівціобленерго» підтверджено, що [PERSON] працює в ПАТ ЕК «Чернівціобленерго» на посаді майстра, за період з січня 2014 року по грудень 2014 року йому нараховано всього заробітної плати 53 384,29 грн. та сплачено аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини в розмірі 14 248, 61 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач є працездатним, офіційно працевлаштований, має постійний заробіток та відповідний матеріальний стан, в зв»язку з чим має можливість виплачувати передбачені законом аліменти на утримання дружини. Крім того, з»ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає, що позивачем не надано суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів, які б давали підстави вважати, що він, як платник аліментів, неспроможний надавати матеріальну допомогу колишній дружині; не доведено погіршення його матеріального стану. Крім того, позивач не довів обставини щодо стану свого здоров»я та здоров»я матері, необхідності будь-яких ліків, оскільки копії проходження діагностичних обстежень не являються належними доказами стану здоров»я, а додана копія карти денного стаціонару на [PERSON] датована 2011 роком, тобто, існувала на момент винесення рішення Вижницьким районним судом про стягнення аліментів. Ст.85 СК України встановлено, що право дружини на утримання, передбачене ст.84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також в разі смерті дитини. З досліджених судом матеріалів справи обставин, передбачених ст.85 СК України, не встановлено.

Outcome: dismissed