Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Бородаївської сільської ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 лютого 2009 року помер батько позивача [PERSON]. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок садибного типу з господарськими спорудами та будівлями за адресою6 вул.Шкільна, 5 с.Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Зазначений житловий будинок батько придбав на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 1987 року, але не зареєстрував право власності на нього. У звязку з цим постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач також посилається на те, що 4 січня 2009 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все майно їй. На підставі вищевикладеного позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими спорудами та будівлями за адресою: вул.Шкільна, 5 с.Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що їй не відомо, чому батько не оформив право власності на будинок. Вона є спадкоємцем за заповітом. Вона фактично проживає в цьому будинку і зараз. Представники відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач та третя особа, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач позов визнав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, КП «Верхньодніпровське БТІ», в попередньому судовому засіданні суду пояснила, що згідно з архівною інвентарною справою право власності на спірний житловий будинок не було зареєстровано, про існування договору купівлі-продажу будинку БТІ стало відомо, коли до них звернулася позивач. До цього часу будь-яких заяв відносно цього майна до БТІ не надходило. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, КП «Верхньодніпровське БТІ», дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 16 лютого 2009 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6) та свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.5). Після смерті батька залишилось спадкове майно, в тому числі житловий будинок по вул.Шкільна, 5 в с.Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Зазначений будинок [PERSON] придбав на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 1987 року (а.с.12). Назви вулиць та нумерація будинків на території Бородаївської сільської ради затвердженні рішенням сесії сільської ради «Про найменування вулиць населених пунктів територіальної громади з присвоєнням номерів будинків № 95-8/ХХIV від 9 липня 2003 року, що підтверджується довідкою Бородаївської сільської ради № 310 від 23 лютого 2016 року (а.с.17). Земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок не приватизована, що також підтверджується довідкою Бородаївської сільської ради № 309 від 23 лютого 2016 року (а.с.17). Згідно з технічним паспортом на садибний житловий будинок від 02 березня 2016 року житловий будинок побудовано в 1963 році, а господарські будівлі та споруди в період з 1963 року до 1992 року (а.с.13-16). На момент придбання будинку [PERSON] державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, яка була чинною на той час, передбачала реєстрацію права власності на будинки (домоволодіння) у містах та у селищах міського типу. Отже, відсутність державної реєстрації права власності на житловий будинок не є підставою для припинення права власності спадкодавця, оскільки встановлено, що воно набуте на законних підставах, а саме на підставі договору купівлі-продажу. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично був власником будинку садибного типу по вул.. Шкільна, 5 в с.Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. За життя, 4 січня 2009 року, [PERSON] склав заповіт, яким житловий будинок по вул..Шкільна, 5 в с.Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. заповів своїй дочці [PERSON] (а.с.40). Згідно з витягом зі спадкового реєстру від 16 грудня 2010 року даний заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с.38). 21 серпня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб, у звязку з чим змінила прізвище на Зіновєву-Бразалук, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10). Інших непрацездатних, неповнолітніх, недієздатних спадкоємців або ж спадкоємців, дієздатність яких обмежена, після смерті [PERSON] судом не встановлено. Таким чином єдиним спадкоємцем, що має право на спадкування житлового будинку садибного типу по вул. Шкільна, 5 в с.Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області після смерті [PERSON] є [PERSON], яка прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. У звязку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів на будинок нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок (а.с.4). Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки судом встановлено, що на день смерті [PERSON] мав у власності житловий будинок садибного типу по вул.Шкільна, 5 в с.Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, проте не оформив право власності у встановленому законом порядку, [PERSON] прийняла спадщину, суд вважає, що до позивача перейшло право власності на житловий будинок садибного типу в порядку спадкування за заповітом, а тому заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved