Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Просить стягнути на його користь з [PERSON] 53983,90 грн. матеріальної шкоди завданої в ДТП та понесені судові витрати в сумі 704,80 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 27.10.2017 р. у справі 569/15432/17 встановлено, що 02.10.2017 р. біля 08:47 год. на вул. Костромська 1, в м. Рівне, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Мазда» д.н.з. [NUMBER] при виїзді з прилеглої території (двору будинку), не надала переваги в русі автомобілю «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого допустила зіткнення транспортних засобів. В результаті даного зіткнення, автомобіль «Фольксваген», по інерції допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивачу [PERSON] завдано матеріальну шкоду, в звязку із пошкодженням належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ РСА 871634 від 07.03.2007 р. автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER]. [PERSON] в судовому засіданні при розгляді адміністративної справи, вину у вчиненні ДТП визнала. Також її вина була підтверджена доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП. Своїми діями [PERSON] порушила п. 10.2 Правил дорожнього\~руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення та була притягнута до відповідальності за ст. 124 КУпАП. За результатом автотоварознавчого дослідження (звіт про оцінку №091Е від 20.12.2017 р.) встановлено вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого в ДТП автомобіля «Мерседес» реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 53983,90 грн. Саме таку суму збитку відповідач повинен відшкодувати позивачу. Заява про виплату страхового відшкодування за рахунок покриття страхового поліса обовязкового страхування АК/ 2219035\~страховиком ПАТ\~«Київський страховий\~дім»не задоволена. З підстав, встановлених ст. ст. 22, 1166,1188 ЦК України, сума деліктних зобовязань відповідача [PERSON] становить 53983,90 грн. Ухвалою суду від 17.08.2018р. відкрите спрощене позовне провадження у даній цивільній справі, ухвалено за відсутності клопотань будь-якої зі сторін справа буде розглянута в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. На імя відповідача [PERSON] судом було направлено пакет документів: копію ухвали суду, копію позову з додатками. Станом на 31.10.2018р. від відповідача на виконання ухвали суду не надійшло відзиву. Клопотань щодо розгляду справи за участю сторін не надійшло. Представник позивача 25.10.2018р. подав до суду заяву з проханням розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. 2. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не повязане з виконанням цими особами обовязків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобовязання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу). Отже, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні. Отже, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобовязання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 27.10.2017 р. у справі 569/15432/17 [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. Судом було встановлено, що 02.10.2017 р. біля 08:47 год. на вул. Костромська 1, в м. Рівне, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Мазда» д.н.з. [NUMBER] при виїзді з прилеглої території (двору будинку), не надала переваги в русі автомобілю «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого допустила зіткнення транспортних засобів. В результаті даного зіткнення, автомобіль «Фольксваген», по інерції допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивачу [PERSON] завдано матеріальну шкоду, в звязку із пошкодженням належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ РСА 871634 від 07.03.2007 р. автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER]. [PERSON] в судовому засіданні при розгляді адміністративної справи, вину у вчиненні ДТП визнала. Також її вина була підтверджена доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON], який є власником пошкодженого в результаті ДТП автомобіля, як потерпіла особа від ДТП , згідно діючого законодавства обрала деліктний спосіб захисту порушеного права предявивши позов до [PERSON], як винуватця ДТП, оскільки вона є вільною у обранні способу захисту, і даний вид захисту не суперечить закону. Окрім того, суд прийшов до висновку, що внаслідок неправомірних дій [PERSON], які виразились у пошкодженні майна [PERSON], як наслідок позивач має понести витрати на відновлення пошкодженої речі, між витратами та заподіяною шкодою є причинно-наслідковий звязок. Звітом про оцінку № 091Е від 20.12.2017 р. встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого в ДТП автомобіля «Мерседес» реєстраційний номер [NUMBER] становить 53983,90 грн. , яка підлягає до відшкодування позивачу. Заява про виплату страхового відшкодування за рахунок покриття страхового поліса обовязкового страхування АК/ 2219035\~страховиком ПАТ\~«Київський страховий\~дім»не задоволена. З підстав, встановлених ст. ст. 22, 1166,1188 ЦК України, сума деліктних зобовязань відповідача [PERSON] становить 53983,90 грн., яка підлягає до стягнення з неї на користь [PERSON] Відповідно до ст. 141 ЦПК підлягають до стягнення з відповідача в на користь позивача понесені судові витрати. Так, підлягає до стягнення сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн. згідно квитанції від 16.08.2018р. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч.3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи положення ЦПК, висновків суду щодо позовних вимог, враховуючи складність справи, яка є малозначною справою, розглядалася в порядку письмового провадження, суд прийшов до висновку, що вимога в частині стягнення понесених витрат позивачем за надання правничої допомоги адвокатом підлягає до задоволення частково та стягнення 1000,00 грн. Всього підлягають до стягнення судові витрати в сумі 1740,80 грн. На підставі викладеного ст..ст. 386,395, 1166, 1187, 1188, 1192, ЦК України, Постанови Пленуму ВССУ №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

Outcome: partial