Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на наступне. [PERSON] є власником вищевказаної квартири. В спірній квартирі зареєстрований відповідач, син позивача, який понад рік не проживає в ній без поважних причин. У зв`язку із викладеним, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. В судовому засіданні позивач присутній не був, просив про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 18.10.2003 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О., зареєстровано в реєстрі за № 5861 та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2276977, наданого 12.12.2003 Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 12.10.2021 № 21072, виданої 12.10.2021 Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , станом на 12.10.2021, зареєстрований: син позивача [PERSON] , [INFO] . З довідки № 20002578/3, виданої 30.09.2021 Федеральною державною бюджетною загальноосвітньою установою вищої освіти «Санкт-Петербурзький державний архітектурно-будівельний університет», вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є студентом 2-го курсу факультету економіки та управління , форма навчання - денна (наказ про зарахування № 511-ОФ від 31.08.2020). Дата закінчення навчання - 31.08.2025. Крім того, зі змісту нотаріально засвідченої довіреності від 30.09.2021 вбачається, що [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] бути його представником в усіх компетентних установах по всім питанням, повязаним із зняттям його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищенаведені письмові докази судом встановлено, що відповідач понад один рік за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується фактом його зарахування з 31.08.2020 на денну форму навчання у навчальний заклад в Російській Федерації. Крім того, факт видачі відповідачем довіреності іншим особам для зняття його з реєстраційного обліку у спірній квартирі підтверджує відсутність у відповідача необхідності в збереженні права користування квартирою. У зв`язку із цим суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до статті 141 ЦПК України суд враховує, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією про сплату № 67382 від 20.10.2021. Разом з тим, представник позивача у позовній заяві не просив стягувати судовий збір з відповідача, у зв`язку із чим суд вважає справедливим та розумним не стягувати судовий збір з відповідача.

Outcome: approved