Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеною заявою, покликаючись на те, що [INFO] у віці 71 років помер дід [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, а саме на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Андріївської сільської ради, загальною площею 0,6370 га. Позивач має намір виготовити документацію на дану земельну ділянку, однак не може цього зробити через допущену помилку в Державному акті про право власності на землю серії ІV- ЛВ №004987, де по-батькові спадкодавця зазначено не правильно « [PERSON] ». Така помилка є перешкодою заявнику у виготовленні документації та прийнятті спадщини після смерті спадкодавця, тому просить суд встановити факт належності померлому згаданого державного акту. Заявник, до початку судового засідання, подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, заяву підтримує, просить її задоволити. Представники зацікавленої особи за викликом суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі заявника та представника зацікавлених осіб, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У силу п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] у віці 71 років помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серія [NUMBER] , зареєстроване та видане Андріївською сільською радою Буського району Львівської області, актовий запис № 25 від 09.07.2003 р. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Андріївської сільської ради, загальною площею 0,6370 га, право власності підтверджується Державним актом про право власності на землю серії IV-ЛВ №004987, виданого за розпорядженням голови Буської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 16.03.2000 р. № 136, про, що в Книзі записів державних актів здійснено запис № 9536 від 20 березня 2000 року. Позивач є спадкоємцем по закону до всього майна, що належало спадкодавцю, має намір виготовити документацію, однак не може через помилку в згаданому державному акті, де по-батькові спадкодавця зазначено не правильно « [PERSON] ». Згідно довідки, виданої Андріївської сільської ради 03.06.2019 року №725, вбачається що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є однією і тією ж особою. У Свідоцтві про смерть від 09.07.2003 року серії [NUMBER] , виданому Андріївською сільською радою; Свідоцтві про народження матері заявника серії [NUMBER] від 26.04.1967 р., спадкодавець записаний правильно « [PERSON] ». Тільки у вище згаданому державному акті на землю допущена помилка в написанні по-батькові останнього. Суд надає віри показам заявника, викладеним в позовній заяві, вважає доведеним даний факт. Інших обставин, які б спростовували твердження заявника, не знаходить, тому кладе їх в основу рішення. Враховуючи вище викладене, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved