Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 червня 2018 року уклав шлюб з [PERSON] . Від подружнього життя дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. З грудня 2019 року сторони не проживають разом, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе, так як у сторін відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння та різні погляди на шлюб та сім'ю. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 липня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено в судове засідання. В судове засідання [PERSON] не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову, зазначивши, що шлюбні відносини з позивачем припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідач [PERSON] виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Враховуючи неявку всудове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 23 червня 2018 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №2146. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 23 червня 2018 року). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу відповідачкою змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанцій від 14 травня 2021 року, за подання до суду позовної заяви позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 908 грн., який підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved