Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Джоін Ап!» матеріальні збитки: вартість ненаданих туристичних послуг у розмірі 4 614,38 грн., вартість проїзду Бориспіль-Київ у розмірі 100,00 грн., а також стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.05.201 року ним було здійснено оплату за туристичні послуги для 3-х осіб загальною вартістю 36\~615 грн. До складу зазначених послуг входили авіапереліт (26.06.2018, 02:00, Київ, Жуляни Анталія, 03.06.2018, 18:00, Анталія Київ, Жуляни), груповий трансфер та розміщення в отелі Grand Prestige Hotel&Spa (Titreyengol, Turkey) 5* протягом 26.05.2018 03.06.2018 (8 ночей). Відповідачем було надіслано в електронному вигляді ваучери №UAJOIN-1092807 від 24.05.2018 із зазначенням змісту туристичних послуг, які надаються туроператорам. Зміст ваучерів №UAJOIN 1092807 від 24.05.2018 відповідає вимогам частини другої статті 23 Закону України «Про туризм». Зокрема, було зазначено строк надання туристичних послуг: 26.05.2018 03.06.2018 (8 ночей). Також, відповідачем в електронному вигляді були надіслані чартерні пасажирські квитки та багажні квитанції № 24/0000009038572 (Nochovkin Yuriy), 24/0000009038573 (Nochovkina Olena), 24/00000090385574 (Nochovkina Vira). В квитках зазначались дати виліту та номери рейсів: Київ, Жуляни Анталія, рейс BAY 2061 26.05.2018 0 02:00 та Анталія Київ, Жуляни, рейс BAY 2062 03.06.2018 о 18:00. Після укладення договору та оплати, відповідачем 24.05.2018 було змінено час вильоту рейсу KUP8101: з 02:00 26.06.2018 на 19:40 26.06.2018. Під час посадки до літаку з`ясувалося, що одне крісло в призначеному місці літаку зламане, натомість було надане інше місце. Літак прибув до аеропорту Анталії 27.05.2018 в 00:19, до готелю позивач з родиною прибув в 02:39. В цей час їх було розміщено в номері для 2-х осіб, хоча в ваучері зазначено, що кількість осіб 3. Наступного дня номер для проживання було змінено на кімнату для 3-х осіб. Зазначає, що виліт з Анталії до Києва було перенесено на ранній час: 03.06.2018 з 18:00 (як зазначено в ваучері) на 8:55, рейс PS 5614. Виїзд з готелю відбувся в 4:30. Таким чином, внаслідок перенесення часу рейсів, туристичні послуги фактично надавалися в строк з 27.05.2018 по 03.06.2018, що не відповідає умовам договору. Крім того вказує, що на зворотньому шляху літак замість Міжнародного аеропорту «Київ» імені Ігоря [PERSON] літак прибув до Міжнародного аеропорту «Бориспіль», що створило додаткові незручності та витрати в розмірі 100,00 грн. ( сто грн. 00 коп.), оскільки особистий транспорт, яким ми прибули до Києва, знаходився на паркуванні поблизу Міжнародного аеропорту «Київ» імені Ігоря Сікорського. Також зазначає, що протиправні дії працівників відповідача спричинили моральні страждання для позивача та членів його родини. Так, через затримку та перенесення рейсів вони були вимушені змінювати плани, повернути квитки на потяг, очікувати в переповненому аеропорті. Не було відповідних умов, щоб нагодувати 6-річну дитину, яка подорожувала разом з ними. Були вимушені понести додаткові витрати, щоб дістатися з м. Бориспіль до м. Києва, оскільки автомобіль знаходився на парковці поблизу Міжнародного аеропорту «Київ» імені Ігоря Сікорського. На підставі викладеного позивач вважає, що ТОВ «ДЖОІН АП!» не виконало належним чином зобов`язання, зокрема, було порушено таку істотну умову договору, як строк. Позивачем 11.07.2018 року на адресу відповідача було надіслано претензію з вимогою повернути вартість ненаданих туристичних послуг у розмірі 4\~614,38 грн. ( за 1 ніч ), а також вартість проїзду Бориспіль Київ у розмірі 100,00 грн. Усього відшкодувати матеріальні збитки в розмірі 4 714,38 грн. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення, дана претензія отримана відповідачем 13.07.2018 року, але не була розглянута в передбачений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» строк. 13.09.2018 року позивачем було отримано лист від відповідача з повідомленням, що до повернення доступні кошти: у гривні в розмірі 35 (тридцять п`ять) доларів США (по курсу на момент оплати туру), а також 100,00 грн. (сто грн.). У відповіді ТОВ «ДЖОІН АП!» зазначалось, що зразок листа про повернення коштів знаходиться на офіційному сайті Туроператора, при цьому конкретного посилання на відповідний розділ сайту не було. Строк розгляду претензій було порушено, самостійно знайти на сайті туроператора зразок листа про повернення коштів не можливо, а запропонована сума доступних для повернення коштів не покриває понесених позивачем реальних збитків внаслідок неякісного обслуговування та ненадання туристичних послуг відповідно до умов укладеного договору. Зазначені причини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.01.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 17.09.2019 року призначено судове засідання у справі з викликом сторін. Листом від 11.02.2020 року у ТОВ «ДЖОІН АП!» витребувано належним чином завірену копію агентського договору, укладеного між ТОВ «ДЖОІН АП!» та ФОП [PERSON] . В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши вступне слово позивача, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши кожний окремо та у їх сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12.04.2018 року між ФОП [PERSON] , що діяв на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та [PERSON] було укладено договір про надання туристичного обслуговування №00095. Відповідно до вказаного договору турагент несе відповідальність перед Клієнтом у випадках невиконання умов та обсягу послуг за цим Договором згідно чинного законодавства України; та зобов`язується, зокрема, надавати Клієнтам достовірну інформацію про умови обслуговування (вартість послуг, категорія готелю, розміщення, харчування, екскурсійну програму, лікування тощо); у випадках, коли після початку туру Клієнту не можуть бути надані всі замовлені послуги (за винятком форс-мажорних обставин), турагент надає альтернативну заміну послуг без додаткових витрат з боку Клієнта або повертає різницю між замовленнями та фактично наданими послугами. Згідно Ваучеру до договору-доручення №00095 від 12.04.2018 року, турагент зобов`язався забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а саме: відпочинок в період з 26.05.2018 року по 03.06.2018 року в Турції, з розміщенням в готелі (в т.ч. транзитне) Grand Prestige Hotel&Spa (Titreyengol, Turkey) 5* протягом 26.05.2018 03.06.2018 (8 ночей). Позивачем було сплачено вартість путівки для відвідування Турції на трьох осіб у розмірі 36 615 грн., а також отримано ваучери № 1092807 (ваучер до договору-доручення № 00095 від 12.04.2018 року); чартерні пасажирські квитки та багажні квитанції № 24/0000009038572 (Nochovkin Yuriy), 24/0000009038573 (Nochovkina Olena), 24/00000090385574 (Nochovkina Vira по маршруту Київ Жуляни - Анталія (дата та час вильоту 26.06.2018, 02:00, дата та час відльоту 03.06.2018, 18:00). Як зазначив позивач через затримку рейсу фактично виліт до Турції відбувся 26.06.2018 року о 19-40, замість 02-00 год. Також вказує, що виліт з Анталії до Києва було перенесено на ранній час: 03.06.2018 з 18:00 на 8:55, рейс PS 5614. Виїзд з отелю відбувся в 4:30. Крім того зі змісту позову вбачається, що під час посадки до літаку одне крісло в призначеному місці літаку зламане, натомість було надане інше місце. Літак прибув до аеропорту Анталії 27.05.2018 в 00:19, до готелю прибули в 02:39. Позивача з родиною було розміщено в номері для 2-х осіб. Наступного дня номер для проживання було змінено на кімнату для 3-х осіб. Крім того вказує, що на зворотньому шляху літак замість Міжнародного аеропорту «Київ» імені Ігоря [PERSON] літак прибув до Міжнародного аеропорту «Бориспіль», що створило додаткові незручності та витрати в розмірі 100,00 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1 ЗК «Про захист прав споживачів»\~послугою вважається діяльність виконавця послуг з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин, укладений між споживачем і виконавцем. Згідно термінів, наведених в ст. 1 ЗУ «Про туризм», туристичний продукт - попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Згідно ст. 20 ЗУ «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору: 1) строк перебування у місці надання туристичних послуг із зазначенням дат початку та закінчення туристичного обслуговування; 2) характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту); 3) готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування; 4) види і способи забезпечення харчування; 5) мінімальна кількість туристів у групі (у разі потреби) та у зв`язку з цим триденний строк інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи; 6) програма туристичного обслуговування; 7) види екскурсійного обслуговування та інші послуги, включені до вартості туристичного продукту; 8) інші суб`єкти туристичної діяльності (їх місцезнаходження та реквізити), які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту; 9) страховик, що здійснює обов`язкове та/або добровільне страхування туристів за бажанням туриста, інших ризиків, пов`язаних з наданням туристичних послуг; 10) правила в`їзду до країни (місця) тимчасового перебування та перебування там; 11) вартість туристичного обслуговування і порядок оплати; 12) форма розрахунку. Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Договір на туристичне обслуговування може передбачати компенсацію у разі спричинення шкоди туристу невиконанням або неналежним виконанням туристичних послуг, включених до туристичного продукту, відповідно до міжнародних конвенцій, що регламентують надання таких послуг. Права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Частиною першою ст. 33 ЗУ «Про туризм»\~ встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Агентські відносини регулюються главою 31 ГК України, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. У ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно зі ст. 902 ЦК України\~виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, установлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 зазначеного вище Закону споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на\~\~відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Разом із цим, під час розгляду справи не встановлено, що виконавцем договору та отримувачем коштів було саме ТОВ «ДЖОІН АП!». Матеріали справи не містять та не надано позивачем в судовому засіданні копії агентського договору між ТОВ «ДЖОІН АП!» та ФОП [PERSON] , а тому судом не встановлено, що саме відповідачем не було належним чином виконано умов договору., а тому посилання позивача, зазначені у позові, суд вважає необґрунтованими, та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Також відповідно чартерного пасажирського квитка та багажної квитанції, п. 2 умов договору перевезення, перевізник зобов`язується вжити всіх залежних від нього заходів, щоб перевезти пасажира і багаж у розумні строки. Час вказаний в перевізних та інших документах, не гарантується і не є складовою частиною цього Договору. Перевізник може без попередження змінити повітряне судно, змінити чи відмінити посадку в пунктах, зазначених у квитку. Розклад може бути змінено без попередження пасажира. Відповідальність щодо інформування пасажира про зміну розкладу (часу перевезення) покладається на фрахтувальника рейсу. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Таким чином, оскільки позивач, на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних, і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову за його недоведеністю. Будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов`язувались матеріально-правові вимоги, позивачем не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які позивач посилається, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України. Оскільки позивача в силу Закону України «Про захист прав поживачів» звільнено від сплати судового збору, судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного, ст.ст.1, 5, 20, 33 ЗУ «Про туризм», ст.ст.1, 5 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст. 610, 629, 901, 902 ЦК України,

Outcome: dismissed