Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що йому, [PERSON] та його брату [PERSON], на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14 березня 2013 року, належить право власності на земельну ділянку № 31 площею 0,04 га, що розташована в садовому товаристві «Черешенька» ОСТ «Барський масив» на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області. Крім того, згідно рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 травня 2013 року, їм з братом також належить право власності на цілий житловий будинок № 9 з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Щорса в смт. Попільня, Попільнянського району Житомирської області та на земельну ділянку площею 0,1187 га, що розташована на території Попільнянської селищної ради. Зазначає, що вказане майно було успадковане ним та його братом після смерті матері [PERSON]. Вказує, що 21 квітня 2016 року його брат [PERSON] помер. Після смерті брата відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивач зазначає, що він звернувся у передбаченому законом порядку до Першої Вінницької державної нотаріальної контори з метою успадкувати майно покійного брата як спадкоємець другої черги. Інших спадкоємців, окрім нього, немає. Однак, у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, оскільки згідно рішення Вінницького районного суду від 14.03.2013 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 31.05.2013 року, витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, майно належить йому та його брату без визначення частки кожного співвласника, що унеможливлює встановити склад спадкового майна. За вказаних обставин просить суд задовольнити позовні вимоги. В судове засідання сторони по справі та їх представники не зявились, однак попередньо подали суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивача за договором про надання правової допомоги [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а представники відповідачів в поданих заявах зазначили, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що\~\~кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14 березня 2013 року по справі № 128/920/13-ц позовну заяву [PERSON], [PERSON] до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задоволено: 1) встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], яка померла 29 вересня 2011 року в м. Вінниця; 2) визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0400 га, що розташована за межами населеного пункту в садовому товаристві «Черешенька» ОСТ «Барський масив» на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належала [PERSON], яка померла 29 вересня 2011 року в м. Вінниця. Рішення набуло чинності 25 березня 2013 року, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 4-5). Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 травня 2013 року по справі № 288/572/13 позовну заяву [PERSON], [PERSON] до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задоволено: 1) встановлено факт прийняття [PERSON] та [PERSON], спадщини [PERSON] в порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме: на цілий житловий будинок № 9 з господарськими будівлями, що розташований по вул. Щорса в селищі Попільня, Попільнянського району Житомирської області та на земельну ділянку площею 0,1187 га, що розташована на території селища Попільня, Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області; 2) визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на цілий житловий будинок № 9 з господарськими будівлями, що розташований по вул. Щорса в селищі Попільня, Попільнянського району Житомирської області та на земельну ділянку площею 0,1187 га, що розташована на території селища Попільня, Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, які належали [PERSON]. Рішення набрало чинності 10.07.2013 року, що підтверджується ксерокопією даного рішення (а.с. 6). Вищевказане майно зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] як спільна сумісна власність, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним номером 28643335 від 27.10.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 13659013 від 29.11.2013 року (а.с. 7, 8). 21 квітня 2016 року в смт. Попільня, Попільнянського району Житомирської області помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 348890 від 26.04.2016 року (а.с. 9). Спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON], яким помер 21 квітня 2016 року, відсутні. Позивач [PERSON] є спадкоємцем другої черги після смерті свого брата [PERSON], однак отримати свідоцтва про право на спадщину на належну [PERSON] частку вищезазначеного нерухомого майна позивач не має можливості, оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме: на яку частку вищевказаного нерухомого майна необхідно видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], що підтверджується ксерокопіями постанов державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] за № 2153/02-31 та 2154/02-31 від 12 жовтня 2017 року (а.с. 10, 11). Згідно статті 370 ЦК України та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з абзацом 2 пункту 10 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, правило статті 1225 ЦК ( 435-15 ) про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Відповідно до абзацу 5 пункту 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав № 24-753/0/0-13 від 16.05.2013 року, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною 2 статті 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно із ч. 5 ст. 89 ЗК України, поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно з абзацом 2 пункту 12 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки судом є встановленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у нього немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Також за відсутності клопотання позивача про розподіл судових витрат, суд вважає залишити їх за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved