Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором та стягнення штрафу за порушення договірних зобовязань. Свої позовні вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Перечинського районного суду від 23 вересня 2013 року з відповідачів у солідарному порядку стягнуто на його користь грошові кошти у погашення заборгованості за договором та проценти за користування чужими грошовими коштами. Маючи на меті добровільно виконати зобовязання зі сплати стягнутих вказаним рішенням суду коштів, 10 червня 2014 року сторони уклали між собою відповідну угоду, за умовами якої відповідачі визнали перед ним свій борг у загальній сумі 102 526,07 грн., що на день ухвалення судового рішення складало 12 831,79 доларів США. Погашення зазначеної заборгованості повинно було відбуватися в доларах США; при цьому на момент підписання угоди він отримав від відповідачів 3 150 доларів США, а решта суми в розмірі 9 681,79 доларів США повинна була сплачуватися щомісячно рівними платежами по 500 доларів США, за виключенням останнього платежу в розмірі 681,79 доларів США. На порушення вказаних зобовязань, відповідачі не виконували умов угоди, у звязку з чим на даний час заборгованість склала 1 739,79 доларів США, яку позивач просить стягнути на його користь, а також за несвоєчасну оплату платежів додатково стягнути штраф у розмірі 1 000 доларів США та понесені ним витрати за надання правової допомоги. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідачі не зявилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, відзиву не подали. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Перечинського районного суду від 23 вересня 2013 року з [PERSON] та ПП «Метаніка» на користь позивача солідарно стягнуто заборгованість у сумі 96 076, 95 грн. та 533, 02 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, а також судовий збір та витрати на правову допомогу. Також встановлено, що на виконання вказаного рішення 10 червня 2014 року сторони уклали Угоду, за умовами якої відповідачі визнали наявність свого боргу перед позивачем в загальній сумі 102 526,07 грн., що еквівалентно 12 831,79 доларів США. На момент підписання Угоди, [PERSON], в часткове повернення коштів, отримав від [PERSON] та директора ПП «Метаніка» 3 150 доларів США, а решту суми відповідачі зобовязалися сплатити однаковими платежами у сумі по 500 доларів США, за виключенням останнього платежу у сумі 681,79 доларів США, не пізніше 10 січня 2016 року. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписами ст. ст. 509, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з цим, як вбачається із структури виплати заборгованості згідно угоди від 10 червня 2014 року, відповідачі порушили взяті на себе зобовязання, останнього разу здійснивши платіж 14 квітня 2017 року заборгованість у повному обсязі не повернули, у звязку з чим така складає 1 739,79 доларів США. Згідно п. 7 Угоди від 10 червня 2014 року, у випадку несвоєчасної сплати відповідачами хоча б одного платежу, позивач вправі вимагати дострокове виконання ними зобовязань за Угодою, які залишилися невиконані, а також додаткової сплати штрафу у розмірі 1 000 доларів США. Відповідно до положень ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] до приватного підприємства «Метаніка» і [PERSON] про стягнення заборгованості за договором та стягнення штрафу є обґрунтованим. Що стосується стягнення з відповідачів судових витрат, то суд приходить до такого. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а отже оскільки позов задоволено повністю, то з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем, у солідарному порядку. Крім цього, як розяснено в п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, на підтвердження розміру витрат на правову допомогу позивачем надано Договір № 20 про надання правової допомоги та розрахунок вартості правової допомоги від 12 липня 2017 року, а також квитанцію до прибуткового касового ордеру № 05 від 13 липня 2017 року, згідно якої [PERSON] сплатив за надання правової допомоги згідно вказаного Договору 6 400 грн., які також підлягають солідарному стягненню з відповідачів.

Outcome: approved