Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі договору про надання правової допомоги та в інтересах позивача, 26 березня 2018 року звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Кузнецька,31 у смт Олишівка Чернігівського району Чернігівської області, як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер 17 листопада 2016 року. Позов обґрунтовується наступним. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому на день смерті майно, у точності на будинок по вулиці Кузнецька,31 у смт Олишівка Чернігівського району Чернігівської області, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги і у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини, але перепоною в отриманні свідоцтва про право на спадщину, є невідповідність номеру адреси житлового будинку зазначеного у свідоцтві на право особистої власності на домоволодіння. У судове засідання позивач не зявився, завчасно, через канцелярію суду представник позивача адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. /а.с.71/ Представник відповідача Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, від голови селищної ради надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги селищна рада визнає і з рішенням суду погоджується. /а.с.54/ Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи - Чернігівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, у судове засідання не зявився, від завідуючої нотаріальною конторою надійшла заява з проханням справу розглянути без участі їх представника. /а.с.63/ Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Суд повно, всебічно та обєктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про народження серії «І-АГ» №440244 достовірно встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. /а.с.12/ Відповідно до свідоцтва про смерть серії «І-ЕЛ» №288658 [PERSON] помер 17.11.2016 року у віці 77 років у смт. Олишівка Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.11/ Наведене свідчить, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом до спадщини, що відкрилась після смерті батька [PERSON], в силу приписів статті 1261 ЦК України, положення якої діяли на момент відкриття спадщини. Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане на підставі рішення виконкому Олишівської селищної Ради депутатів трудящих №24 від 23.12.1969 р., зареєстроване у Ніжинському міжміському бюро технічної інвентаризації та записане в реєстрову книгу за №400 від 07.01.1970 року свідчить, що в цілому домоволодіння, яке розташоване у смт Олишівка по вул. Кузнечній за №33 дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності. /а.с.17/ З протоколу засідання виконкому Олишівської селищної Ради депутатів трудящих Чернігівського району Чернігівської області №24 від 26.12.1969 року та рішення б/н виконкому Олишівської селищної Ради депутатів трудящих від 26.12.1969 року вбачається, що у відповідності з пунктом 20 Інструкції Міністерства комунального господарства УРСР від 31.01.1966 року «Про порядок реєстрації будинків у містах і селищах міського типу УРСР» виконком селищної Ради депутатів трудящих вирішив оформити право особистої власності на будинки за громадянами селища міського типу Олишівка, в тому числі і за [PERSON] на будинок №33 по вулиці «Кузнечна». /а.с.69, 70/ Відповідно до копій з погосподарських книг за 1958-1963 роки, [PERSON], [INFO] був членом господарства за адресою смт Олишівка, вул. Кузнецька, будинок №30, а копії з погосподарських книг за 1974-1976 роки свідчать, що [PERSON] є головою сімї домогосподарства у смт Олишівка вулиця Кузнецька, будинок не вказано. /а.с.55-60/ Згідно довідок виконкому Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №194 від 15.02.2018, №195 від 16.02.2018, по господарський облік відповідно до чинного законодавства у селищній раді не ведеться і інформацією про те до якої суспільної групи господарств відносилось домоволодіння за адресою: смт Олишівка, вулиця Кузнецька, будинок 33 селищна рада не володіє. Станом на 01.07.1990 р. та 15.04.1991 р. в даному будинку зареєстроване місце проживання мали [PERSON], [INFO] власник будинку, [PERSON], [INFO] дружина, [PERSON], [INFO] син. /а.с.22, 23/ З домової книги прописки громадян, проживаючих в [INFO] Олишівка вбачається, що [PERSON] є головою господарства з 1966 року. /а.с.13-16/ Натомість довідка КП «Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації» за №119 від 20.02.2018 року та оглянута в судовому засідання інвентаризаційна справа №204 свідчать, що першочергово право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, смт. Олишівка, вул. Кузнечна, буд.33 зареєстровано за [PERSON] в Ніжинському міжміському бюро технічної інвентаризації, згідно свідоцтва про право власності від 07.01.1970 року, у цілому. В подальшому інвентаризація цієї садиби проводилась за заявою [PERSON] станом на 20.02.1986 року на будинок №31. Інформація про те, на підставі яких документів змінилась нумерація житлового будинку в архівній справі відсутня. Матеріали архівної справи були передані до Чернігівського РБТІ у 1998 році і по бюро за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, смт Олишівка, вул. Кузнецька, буд.31 (бувша №33), згідно свідоцтва про право власності від 07.01.1970 р., в цілому. /а.с.18, 19, інвентаризаційна справа №204/ Дані інформаційної довідки з архівної справи матеріалів технічної інвентаризації обєкта нерухомості №437 від 07.08.2017 року та технічної документації на спадкове домоволодіння, яка виготовлена КП «Чернігівське РБТІ» 11.07.2017 р. на замовлення [PERSON] свідчать, що дійсна вартість домоволодіння становить 264655 грн. /а.с.37-40/ Згідно довідок виконавчого комітету Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №1228 від 04.09.2017 року, №349 від 10.04.2018 року, домоволодіння за адресою: смт Олишівка, вул. Кузнецька,31 (бувша вулиця Кузнецька,33), власником якого на момент смерті був [PERSON], фактично знаходиться за адресою: смт Олишівка, вул. Кузнецька,31, Чернігівського району, Чернігівської області. /а.с.24, 61/ Відповідно до інформації архівного відділу Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області №07-01/49 від 04.04.2018 року, відомостей щодо перенумерації будинків з №33 на №31 по вул. Кузнечна смт. Олишівка у рішеннях виконавчого комітету та протоколах сесії Олишівської селищної ради за 1969-2008 роки немає. /а.с.68/ Матеріали технічної документації і землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,1496 га свідчать, що рішенням 19 сесії 5 скликання Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 30 травня 2008 року було передано [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у власність земельну ділянку, площею 0,1496 га яка знаходиться у смт Олишівка, вул. Кузнецька,31. /а.с.27-36/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, ураховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець помер після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що 21.03.2017 року у Чернігівській районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області заведено спадкову справу за №177/2017 до майна [PERSON], спадщину якого прийняв його син [PERSON] та 6.09.2017 року отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,4572 га, 0,1495 га та грошові вклади з належними відсотками. [PERSON] - дружина спадкодавця, яка є спадкоємцями першої черги до майна [PERSON], 21.03.2017 року подала заяву про відмову від спадщини. /а.с.64-67/ Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №4870/02-31 від 12.10.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у смт Олишівка Чернігівського району Чернігівської області по вулиці Кузнецька,31, у звязку з виявленням невідповідності адреси житлового будинку (номеру будинку). /а.с.20/ Згідно ст.100 ЦК УРСР, що діяв на дату забудови домоволодіння (1969 р.), у особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Згідно ст.101 ЦК УРСР в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.1.2 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором; свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права на утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у звязку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо. Згідно п.4.15 глави 10 вище зазначеного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Отже виходячи з наведеного позивач позбавлений можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому його права підлягають судовому захисту, шляхом визнання права власності спірне домоволодіння, у порядку спадкування за законом після смерті батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved