Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 25.04.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області. За час перебування сторін у шлюбі народилося троє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем, син [PERSON] , [INFO] , який також проживає разом з позивачем, та син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачем. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося та на даний час шлюбні відносини фактично між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю, не виникає. Внаслідок спільного спілкування, сторони прийшли до висновку, що розлучення єдиний вихід побудувати нове та щасливе життя та зберегти нормальне уявлення про сімейні стосунки у спільних дітей. На підставі викладеного, позивач вважає, що збереження сім`ї та подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 25.04.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, та залишити проживати з позивачем неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.07.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.07.2020 року позовна вимога [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітніх дітей залишена без розгляду. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак попередньо подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує повністю. Судові витрати у справі просить залишити за ним. Відповідач [PERSON] \~в підготовче судове засідання не з`явилась, однак попередньо подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 25.04.2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 140. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають три неповнолітні дитини - дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей. Таким чином суд, повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 25.04.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 140. Судові витрати суд залишає за позивачем згідно поданої заяви.

Outcome: approved