Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] заявив позов до [PERSON] , за яким, просить визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії ІІ-КВ № 145987 від 22.02.2000 р. виданого на ім`я [PERSON] та визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,0738 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер № 8000000000:75:774:0015. Позов мотивований тим, що оспорюваний державний акт виданий всупереч закону і порушує права позивача на користування земельною ділянкою, що була відведена для особистого підсобного господарства, садівництва, городництва за адресою: [ADDRESS]. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 07.04.2020 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач та представник СТ «Метробудіець-1» відзив на позов не надіслали, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Від позивача заперечень проти ухвалення такого рішення не надходило. Судом встановлено таке. Як вбачається з довідки голови садового товариства «Метробудівець-1» від 11.03.2019 року вих. № 131 к, [PERSON] є членом даного садового товариства з 30.06.1986 року і йому виділена в приватне користування садова ділянка за адресою: [ADDRESS] , згідно протоколу № 23 від 30.06.1986 року. У 1999 р. позивачу стало відомо, що в 1988 році [PERSON] від імені позивача написала заяву, про те, що позивач згоден перевести садовий будинок на її останньої. 16.08.1994 р. [PERSON] було видано реєстраційне посвідчення № [NUMBER] про те, що вона є власником садової ділянки в садовому товаристві «Метробудівець-1». Рішенням правління садового товариства «Метробудівець-1» від 25.06.1995 року [PERSON] було прийнято в члени садового товариства та переоформлено на останню садову ділянку [ADDRESS] . Рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 29.05.2000 року, відмінено рішення ОПК ОАТ «Київметробуд» від 16.07.1988 року «Про переоформлення садової ділянки [ADDRESS] зі всіма будівлями і насадженнями в садовому товаристві «Метробудівець-1» з [PERSON] на [PERSON] , рішення загальних зборів членів садового товариства «Метробудівець-1» від 21.08.1988 року про прийняття в члени садового товариства [PERSON] , рішення загальних зборів садового товариства «Метробудівець-1» від 25.06.1995 року про переоформлення садової ділянки [ADDRESS] з [PERSON] на [PERSON] , визнано недійсним реєстраційне свідоцтво на садовий будинок в садовому товаристві «Метробудівець-1» видане 14.02.1993 року на ім`я [PERSON] . Як слідує з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку права власності за спірну земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 81 Земельного кодексу України громадяни України можуть набувати право власності на земельну ділянку шляхом приватизації за умови наявності підстав набуття права на землю, передбачених статтею 116 ЗК України. Фактично дане рішення винесено в порядку безоплатної приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, що передбачений ст. 118 ЗК України. Проте, поза увагою органу місцевого самоврядування залишилось те, що [PERSON] , з огляду на надані нею ж документи, не підтверджено факту про те, що вона є землекористувачем заявленої земельної ділянки. Отже, фактично [PERSON] всупереч чинному законодавству надано у власність земельну ділянку, що перебуває в користуванні позивача, чим порушено право останнього на землю. Таким чином суд знаходить права позивача порушеними і такими, що підлягають відновленню. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушується права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Норми статей 120, 125 ЗК України закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Згідно із цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року в справі № 6-2цс15, 13 квітня 2016 року в справі № 6-253цс16 та 12 жовтня 2016 року в справі № 6-2225цс16, постановах Верховного Суду від 07 серпня 2019 року справа № 303/1734/15-ц, 25 лютого 2019 року, справа № 199/2099/17, в яких були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини. Отже, саме за [PERSON] підлягає визнанню право власності на земельну ділянку площею 0,0738 га, кадастровий номер 8000000000:75:774:0015, що розташована в садовому товаристві «Метробудівець-1», за адресою: [ADDRESS] та визнанню недійсним державного акту виданого [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved