Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 26 лютого 1994 року у Івано-Франківській селищній раді Яворівського району Львівській області між сторонами по справі було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання в шлюбі діти не народилися. Шлюбні відносин між сторонами фактично припинені, з червня 1999 року вони спільно не проживають, не спілкуються. Позивач не бажає поновлювати сімейні відносини та не згідний на примирення. Переконаний, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не прибула, направила на адресу суду письмову заяву про визнання позову, справу просила слухати без її участі. Участь у судових засіданнях це право, а не обов'язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 26.02.1994 р. між сторонами по справі - [PERSON] та [PERSON] 26 лютого 1994 року було зареєстровано шлюб у Івано-Франківській селищній раді Яворівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 5. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно довідки Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області № 26 від 15.01.2019 р. [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Фразької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 60 від 14.02.2019 р. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу відповідачкою не подано. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені, у обох наявне стійке волевиявлення на припинення шлюбних відносин. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін по справі, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved