Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі відповідних довіреностей та в інтересах [PERSON] та [PERSON], звернувся в суд з позовом до Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за позивачами право власності в порядку спадкування за законом на 2/7 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Миколаївська ( в минулому вул. Щорса ), № 1 у селі Макишин Городнянського району Чернігівської області, зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами : «А-1» житловий будинок з «а» прибудовою та «а1» ґанком, загальною площею 103,2 кв.м., в тому числі житловою площею 30,2 кв.м., «Б» сарай, «В» сарай, № 1 ворота з хвірткою, № 2 хвіртка, № 3 огорожа, після смерті [PERSON], померлого 20 грудня 2001 року, по 1/7 частині кожному позивачу. Ухвалою судді від 15 червня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивачів [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 19.06.2017 року з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги, заявлені ним в інтересах позивачів, підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити ( а.с. 63 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 21.06.2017 року за вих. № 623 з проханням розглянути справу за відсутності представника сільської ради, проти позовних вимог [PERSON] та [PERSON] сільська рада не заперечує ( а.с. 65 ). Третя особа по справі на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. [PERSON] Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 20.06.2017 року за вих. № 02-16/556 з проханням розглянути справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами, проти позовних вимог [PERSON] та [PERSON] третя особа не заперечує ( а.с. 64 ). Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи вони повідомлялась належним чином. В додатках до позовної заяви містяться їх письмові клопотання про розгляд справи без їх участі, проти позову їх матері [PERSON]Є та сестри [PERSON] не заперечують ( а.с. 15,18 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином. 19.07.2017 року надала до суду письмову заяву від 18.07.2017 року за вих. № 1073/01-16 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] та [PERSON] без її участі, оскільки її права за цією позовною заявою не порушуються та у звязку зі службовою зайнятістю ( а.с. 82 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, 20 грудня 2001 року помер чоловік та батько позивачів [PERSON], який фактично прийняв спадщину своєї матері [PERSON], померлої 27 січня 1999 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. Відповідно довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області спадкодавцю належала 1/7 частина житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами та 1/7 частина будинку, яку він успадкував після смерті своєї матері по вулиці Миколаївська ( в минулому вул. Щорса ) № 1 у селі Макишин Городнянського району Чернігівської області. Спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] та його діти : [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області на день смерті [PERSON] разом з ними проживали та були прописані його дружина [PERSON] та його дочка [PERSON] і відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вони вважаються такими, що прийняли спадщину. 17 травня 2017 року ними були подані заяви приватному нотаріусу Городнянського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини. Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальних органів із заявами про прийняття спадщини батька не звертались і відповідно до закону вважаються такими, що не прийняли його спадщину. Станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по вул. Миколаївська ( в минулому вул. Щорса ) № 1 в с. Макишин Городнянського району Чернігівської області відносився до колгоспного двору. Право власності на вказаний будинок не зареєстровано, правовстановлюючий документ відсутній. Дані обставини стали перешкодою в оформленні права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку і причиною необхідності звернення позивачів до суду. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 050569 вбачається, що [PERSON] померла 27 січня 1999 року у віці 79 років в с. Макишин Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 20 ). Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно. З [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 27.04.2017 року № 00017978405, встановлено, що [PERSON] народився 25 лютого 1941 року та у відомостях про його батьків вказані : батько [PERSON], матір [PERSON] ( а.с. 21 ). З дослідженої в судовому засіданні довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 19.04.2017 року за вих. № 373 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі від 27.01.1999 на день смерті [PERSON] в селі Макишин Городнянського району Чернігівської області по вулиці Миколаївська ( в минулому вул. Щорса ), будинок № 1, дійсно були зареєстровані та проживали : [PERSON] з 1970 року і по день смерті 27.01.1999 року; [PERSON] з 1970 року і по день смерті 20.12.2001 року, також були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 23 ). Отже, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свої матері [PERSON] та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що фактично прийняв спадщину своєї матері. Згідно інформації, наданої Державним нотаріальним архівом у Чернігівській області від 30.08.2017 року за вих. № 4108/01-17 спадкова справа до майна [PERSON], яка померла 27.01.1999 року, Городнянською районною державною нотаріальною конторою не заводилась. Перевірка проведена по алфавітним книгам обліку спадкових справ Городнянської районної державної нотаріальної контори за період з січня 1999 року по грудень 2003 року ( а.с. 119 ). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 30.08.2017 року № 48919020, виданої Державним нотаріальним архівом у Чернігівській області, встановлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи щодо майна померлої 27.01.1999 року [PERSON] ( а.с. 121 ). Судом встановлено, що [PERSON] помер 20 грудня 2001 року у віці 60 років у селі Макишин Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 125945 ( а.с. 19 ). Згідно свідоцтва про одруження серії VІІ-УР № 371521 [PERSON] та [PERSON] одружились 21 вересня 1965 року, після одруження прізвища подружжя: [PERSON], [PERSON] ( а.с.8). Зі свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 380138 встановлено, що [PERSON] народилася 21 лютого 1976 року та її батьками зазначені : [PERSON] та [PERSON] ( а.с.10 ). Прізвище [PERSON] після укладення шлюбу «Малець», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЕЛ № 339699 ( а.с. 10 ). Після смерті [PERSON] його дочка [PERSON] та дружина [PERSON], як спадкоємці за законом, 07.04.2017 року звернулись до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] з відповідними заявами про прийняття спадщини померлого 20.12.2001 року [PERSON]. 17.05.2017 року була заведена спадкова справа № 100/2017 до майна [PERSON], який помер 20.12.2001 року. Спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] вже були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельні частки ( паї ) ( а.с. 83-99 ). Дослідженням довідок виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 19.04.2017 року № 376 та від 18.08.2017 року № 758 встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі № 1 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № 8 в будинку № 1 по вул. Миколаївська ( в минулому вулиця Щорса ) у селі Макишин Городнянського району Чернігівської області станом на 01.07.1990 року, постійно були зареєстровані та проживали : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким належало по 1/7 частині вказаного домоволодіння кожному. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не втратили право на частку в його майні ( а.с. 25, 102 ). Ці дані підтверджуються записами в погосподарській книзі по Макишинській сільській раді Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 26, 103-104 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку № 1 по вулиці Миколаївська в селі Макишин Городнянського району Чернігівської області відсутні ( а.с. 77-78 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1970 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», члени колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мали право на спірний будинок по 1/7 частині кожний. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : Чернігівська область, Городнянський район, Макишин, вулиця Миколаївська, буд. № 1, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок з а прибудовою та а1 ганком, загальною площею 103,2 кв.м., в т.ч. житловою площею 30,2 кв.м., Б сарай, В сарай, № 1 ворота з хвірткою, № 2 хвіртка, № 3 огорожа ( а.с. 27-28 ). Враховуючи, що за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували своє право власності на частки нерухомого майна, це унеможливлює реалізацію позивачами своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов обєктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved