Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором-заявою № 300937/1830/370-14 від 17 січня 2014 року у розмірі 245 248 грн., стягнення заборгованості за Договором-заявою № 300937/7953/1-15 від 26 січня 2015 року у розмірі 5 051, 54 доларів США та стягнення судових витрат в розмірі 3541, 24 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.01.2014р. між сторонами було укладено Договір-заяву № 300937/1830/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів, в національній валюті, на строк з 17.01.2014р. по 22.01.2015р., процентна ставка 19 % річних. На виконання вимог вказаного Договору позивачем було внесено грошові кошти до Банку в розмірі 300 000 грн. 26.01.2014р. між сторонами було укладено Договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Мегаприбуток» на 1 міс. в доларах США № 300937/7953/1-15, строком з 26.01.2015р. по 26.02.2015р., процентна ставка - 14, 00 %, позивачем на виконання умов вказаного Договору-заяви було внесено до Банку грошові кошти в розмірі 5 000 доларів США. В подальшому після закінчення строку дії Договорів-заяв Відповідачем було перераховано на рахунок на вимогу позивача суму вкладу за вирахуванням раніше виплаченої суми, залишок по вкладу в розмірі 244 000 грн., та перераховано на рахунок на вимогу суму вкладу в розмірі 5000 доларів США та відсотки в розмірі 45, 79 доларів США. Позивач завчасно звернувся до Відповідача із заявами-вимогами про повернення депозитних вкладів, разом з тим, умови Договорів-заяв були виконані частково, позивач зміг забрати лише частину своїх коштів, в іншій частині йому було відмовлено у видачі. Отже, Відповідачем не виконано належним чином та в повному обсязі зобов'язань за Договорами-заявами. У зв'язку з вище викладеним, Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за Договором-заявою № 300937/1830/370-14 від 17.01.2014р. в розмірі 245 248, 02 грн., яка складається з: основний неповернутий банківський вклад - 240 000, 60 грн., три відсотки річних від простроченої суми після закінчення строку договору в розмірі 982 грн. 68 коп. та суми заборгованості із врахуванням індексу інфляції - 264, 74 грн., стягнути заборгованість за Договором-заявою № 300937/7953/1-15 від 26.01.2015р. у розмірі 5 051, 54 долари США, що складається з основного неповернутого банківського вкладу - 5000 доларів США, суми несплачених відсотків - 45, 79 доларів США, три відсотки річних від простроченої суми після закінчення строку договору - 5, 75 доларів США. Також Позивач просить стягнути на свою користь судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2014 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір-заяву № 300937/1830/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в національній валюті. Відповідно до умов вказаного Договору-заяви, вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті на Вкладний рахунок № [NUMBER] у сумі 300 000 грн. (п.1 Договору-заяви), на строк з 17.01.2014р. по 22.01.2015р. Згідно з положеннями вказаного Договору, за час користування коштами вкладу протягом вище визначеного строку, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 19, 00%. Відповідно до п. 3 Договору-заяви, виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, у порядку та на умовах, викладених у п.п.4.2, 4.3.1 Основних умов, одночасно з поверненням суми Вкладу. 26 січня 2015 року між сторонами було укладено Договір-заяву № 300937/7953/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Мегаприбуток», відповідно до умов якого Позивачем було внесено, а Відповідачем прийнято грошові кошти в розмірі 5000 доларів США на вкладний рахунок [NUMBER], з 26.01.2015р. по 26.02.2015р., процентна ставка - 14, 00 % річних. Відповідно до п. 5.1. Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий рахунок або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється. Позивач виконав умови Договору-заяви від 17.01.2014р., вніс грошові кошти не депозитний рахунок в розмірі 300 000 грн., що підтверджується квитанцією № 369 від 17.04.2014р. Крім того, Позивачем також були виконані умови Договору-заяви від 26.01.2015р., а саме внесено грошові кошти на депозитний рахунок в розмірі 5 000 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 26.01.2015р. по 05.03.2015р., № рахунка 2620.9.173666.009. Після закінчення строку дії Договорів-заяв, Позивач звернувся до Відповідача із заявами про повернення грошових коштів. Разом з тим, грошові кошти Відповідачем не повернуті. У зв'язку з цим, у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованість в розмірі 245 248, 02 грн. за Договором-заявою від 17.01.2014р., що складається з основного неповернутого банківського вкладу - 244 000, 60 коп., трьох відсотків річних від простроченої суми після закінчення строку договору - 982, 68 грн., суми заборгованості із врахуванням індексу інфляції - 264, 74 грн. За Договором-заявою від 26.01.2015р. у Відповідача наявна заборгованість перед Позивачем у розмірі 5051, 54 долари США, яка складається з основного неповернутого банківського вкладу - 5000 доларів США, суми несплачених відсотків - 45, 79 доларів США, трьох відсотків річних від простроченої суми після закінчення строку договору - 5, 75 доларів США. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Також, ч.ч. 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, слід зазначити, що згідно вимог ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. При цьому, положеннями ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Проте, представником відповідача не надано до суду жодних доказів, з яких би вбачалося, що фінансові операції щодо видачі належних позивачу коштів обмежені за рішенням суду або зупинені в порядку, визначеному ст. 17 Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», як такі, що можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у зв'язку з невиконанням Відповідачем своїх зобов'язань по поверненню вкладу у строки, встановлені у договорах-заявах, позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума вкладу за Договором-заявою № 300937/1830/370-14 від 17.01.2014р. в розмірі 245 248, 02 грн., за Договором-заявою № 300937/7953/1-15 від 26.01.2015р. з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 5 051, 54 долари США. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати в розмірі 3541, 24 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved