Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачкою по справі [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 29.09.2016 р. У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з відповідачем. На підставі рішення Надвірнянського районного суду від 29.09.2016 р. він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Від дня винесення рішення про стягнення аліментів по даний час істотно змінилися умови його проживання та його матеріальний стан. На даний час він зареєстрував шлюб з [PERSON], створив нову сім'ю і 20.05.2017 р. у них народилась дочка [PERSON]. Крім того, з ними проживає дочка дружини [PERSON], [INFO], яка навчається стаціонарно на комерційній основі. В зв'язку з вказаними обставинами він не має змоги сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача з підстав, зазначених в позовній заяві, просила зменшити розмір аліментів та стягувати з позивача в користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечили обставини, на які посилається позивач, мотивуючи тим, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається в позовній заяві. Так, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану. Посилання позивача на те, що він створив нову сім'ю та у нього народилась неповнолітня дитина, не є підставою для зменшення розміру аліментів, так як він уклав шлюб до винесення рішення про стягнення аліментів, а згідно довідки про доходи його матеріальний стан дозволяє йому утримувати всіх своїх неповнолітніх дітей. Посилання позивача на те, що він утримує дочку своєї дружини, яка навчається, також не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки вона не є його утриманцем по закону. Окрім цього, позивач офіційно працює, має стабільний регулярний дохід, який з часу присудження аліментів суттєво не змінився та дозволяє йому сплачувати аліменти у вказаному розмірі, є молодою працездатною людиною, що не позбавляє його можливості отримувати більші доходи, тому він зобовязаний в повній мірі утримувати їхню неповнолітню дитину. Тому просять суд постановити рішення, яким у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; Згідно ст. 192 СК України Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 143цс13, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 29.09.2016 р. У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з матір'ю (а.с. 6). На підставі рішення Надвірнянського районного суду від 29.09.2016 р. позивач сплачує на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-8). 17.02.2017 р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] в Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полатвській області, актовий запис № 170. 20.05.2017 р. у них народилась дочка [PERSON]. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб (а.с. 10, 12.). Позивач офіційно працює в Філії «УГВ-СЕРВІС», ПАТ «Укргазвидобування», з чого отримує значний регулярний дохід, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у визначеному розмірі (а.с. 9). Посилання позивача на те, що він утримує понолітню дочку своєї дружини [PERSON], яка навчається, не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки вона не є його утриманцем по закону, у неї є законний батько, який зобов'язаний її утримувати. Крім того, [PERSON] проживає та навчається в Російській Федерації. Таким чином матеріальний стан платника аліментів від часу винесення рішення про стягнення аліментів суттєво не змінився, його матеріальне становище не погіршилось, що дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Крім того, з огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що зменшення розміру аліментів не відповідає інтересам дитини сторін у справі, ставить її у несприятливі умови в частині матеріального забезпечення, погіршуючи положення самої дитини в порівнянні з тим рівнем аліментних виплат, які визначені рішенням суду. За таких обставин, фактичне втручання держави у спосіб зменшення сплачуваних на дитину аліментів в судовому порядку не є необхідним в інтересах самої дитини, а також суперечить принципам, закладеним у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки обов'язком обох батьків є утримання дітей до досягнення ними повноліття, а також, з врахуванням матеріальної можливості позивача, суд не може погодитися із його твердженнями про зменшення розміру аліментів на першу дитину в зв'язку з обов'язком утримувати дитину від другого шлюбу, з якою він проживає в одній сім'ї, а також за відсутності рішення суду про стягнення аліментів з позивача на другу дитину. Враховуючи наведені обставини суд прийшов до висновку позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст. 180, 181, 183, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed