Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання сина [PERSON], [INFO]. Проте, в судовому засіданні позивач уточнив свої вимоги, про що подав письмову заяву від 24.05.2016 року, отриману судом 26.05.2016 року, згідно якої позивач просить припинити стягнення аліментів з нього на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], а вимогу про визначення місця проживання дитини просить залиши без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну вимогу про припинення стягнення аліментів підтримав, просить суд її задовольнити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Бродівської РДА [PERSON] підтримала вимогу позивача. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила. Взявши до уваги пояснення сторін, врахувавши думку неповнолітнього [PERSON], дослідивши представлені суду документи, зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що вимогу позивача про чинення стягнення з нього аліментів слід задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, що 23 квітня 2009 року Бродівським районним судом Львівської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] проживають окремо один від одного. Син проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Згідно рішення Апеляційного суду Львівської області від 05.04.2011 року з [PERSON] на [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частки від його заробітку (доходу). На час прийняття цього рішення апеляційним судом, дитина проживала з матір»ю. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON], [INFO] повідомив, що проживає з батьком і йому там добре жити. В силу ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, мають використовуватись за цільовим призначенням. Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За таких обставин суд вважає, що аліменти на дитину підлягають сплаті тому з батьків, з ким проживає дитина. Із змісту ст. 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З огляду на викладене та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] щодо припинення стягнення аліментів на користь відповідача на утримання їх сина знайшли підтвердження в ході розгляду справи, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved