Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль, звільнення майна з-під арешту та зняття з розшуку. Свій позов мотивував тим, що 23.02.2009 року придбав у [PERSON] автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], тип автомобіля - легковий. З метою розрахунку за вищевказаний автомобіль, позивач передав [PERSON] 16500,00 грн. На підтвердження чого, відповідачем було написано розписку, в якій він зазначав, що отримав кошти від позивача за продаж автомобіля та ніяких претензій стосовно укладеної угоди до нього не має. Також було складено акт прийому-передачі, яким засвідчено, що відповідач передав, а позивач отримав у власність зазначений транспортний засіб. Оскільки всі істотні умови угоди сторонами було узгоджено та ніяких заперечень стосовно ціни та предмета угоди у сторін не виникало, [PERSON] видав на ім'я [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність від 30.11.2010р., надавши йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власника. Згодом, позивачу стало відомо, що на придбаний автомобіль накладено арешт згідно постанов державних виконавців Другого ВДВС Луцького МУЮ. За вказаних обставин позивач вимушений звернутись до суду з метою захисту свого порушеного майнового права на автомобіль, що був придбаний ним у [PERSON] Позивач вважає, що він набув право власності на вказаний вище автомобіль на законних підставах, оскільки відповідач [PERSON] передав йому транспортний засіб разом з технічним паспортом та видав на його ім'я довіреність згідно якої передав усі повноваження власника автомобіля, а [PERSON] належним чином провів розрахунок. Просить визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, реєстраційний номер 56213ВО, кузов №ХТА21043020911434, тип легковий універсал, укладений 23.02.2009 року дійсним. Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, кузов №ХТА21043020911434, тип легковий універсал. Звільнити вказаний автомобіль з-під-арешту та зняти вищевказаний транспортний засіб з розшуку. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засідання позов підтримали та просили суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача [PERSON] відділу ДВС ЛМУЮ [PERSON] проти позову заперечив, посилаючись на необґрунтованість вимог позивача та порушення законодавства щодо набуття та реєстрації власності на автомобіль. Прокурор Купріянчик С.І. також просила в позові відмовити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.02.2009 року [PERSON] придбав у [PERSON] автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], тип автомобіля - легковий. З метою розрахунку за вищевказаний автомобіль, позивач передав [PERSON] 16500,00 грн. На підтвердження чого, відповідачем було написано розписку, в якій він зазначав, що отримав кошти від позивача за продаж автомобіля та ніяких претензій стосовно укладеної угоди до нього не має (а.с. 5). Факт передачі автомобіля підтверджується актом приймання передачі транспортного засобу від 23.02.2009 року та розпискою (а.с. 5). Вищезазначений автомобіль належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВОА 272797 від 13.09.2002 р. (а.с. 6). 30.11.2010 року [PERSON] видав [PERSON], нотаріально посвідчену довіреність, в якій зазначив, що вона видана на підставі договору доручення, укладеного в усній формі. Цією довіреністю [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися згаданим автомобілем, а саме, керувати ним, зняти з обліку чи поставити на облік в органах ДАІ, продати, заставити, здати в оренду, обміняти, а також виконувати всі інші дії, пов'язані з розпорядженням автомобілем. Довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам та з правом тимчасового виїзду за кордон (а.с. 7). Після придбання автомобіля позивач перереєстрацію транспортного засобу в органах ДАІ не провів. 11 лютого 2015 року [PERSON] стало відомо, що придбаний ним автомобіль знаходиться в розшуку і під арештом, накладеним постановами [PERSON] ВДВС Луцького МУЮ. Автомобіль був затриманий як власність [PERSON], після того, як цей автомобіль був придбаний у нього позивачем (а.с. 8). Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України\~серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів. Відповідно до вимог\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 204 ЦК України\~встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до п.п. 2, 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілі, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів і мотоколясок, затверджених Постановою КМ України від 07.09.1998 року № 1388 передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обовязковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності. Відповідно до п. 8 цих Правил для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ … додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділах ДАІ. Судом встановлено, що спірний транспортний засіб не був знятий з обліку органах ДАІ та зареєстрований на позивача. Отже, сторони не вжили заходів щодо переоформлення автомобіля у визначеному законодавством порядку. Враховуючи встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що немає достатніх підстав для визнання за [PERSON] права власності на автомобіль на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2009 року, а відповідно немає підстав і для задоволення інших позовних вимог.

Outcome: dismissed