Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь 15 575,43 грн. в якості матеріальної шкоди заподіяної внаслідок неправомірних дій, 1 695,00 грн. - вартість проведення автотоварознавчого дослідження, моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.03.2020 року о 01 год. 30 хв., гр. [PERSON] , перебуваючи у дворі будинку по [ADDRESS] вчинив грубе порушення громадського порядку, а саме дерев`яною битою наніс удари по лівому та правому дзеркалу автомобіля «Пежо 607» чорного кольору д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого відбив два дзеркала від вказаного авто та наніс вм`ятину на дверях автомобіля. Внаслідок вказаних неправомірних дій відповідача було пошкоджено автомобіль позивача та завдано матеріальну шкоду та моральні страждання. Відповідно до результатів Висновку експертів за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №10574-19/54 від 22.04.2019 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Пежо 607» [PERSON] внаслідок хуліганських дій 15 575,43 грн. Відповідно до Акту №10574-19/54 від 22.04.2019 року вартість проведення автотоварознавчого дослідження складає 1 695,00 грн. Крім того, позивачу завдано моральної шкоди, оскільки через дані неправомірні дії відповідача позивачу довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні та проблеми з роботою. 24.04.2019 року позивачем на адресу відповідача було надіслано заяву про досудове врегулювання спору, однак вказана заява була залишена відповідачем поза увагою. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 09.09.2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено провадити за правилами позовного провадження у спрощеному порядку без виклику сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що транспортний засіб «Peugeot 607» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] . 29.03.2019 року о 01 год. 30 хв. відповідач, перебуваючи у дворі будинку по [ADDRESS] , вчинив грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки і нормами моралі дерев`яною битою наніс удари по лівому та правому дзеркалу автомобіля «Peugeot 607» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого відбив два дзеркала від вказаного авто та наніс вм`ятину на дверях автомобіля. Вказані вище обставини підтверджуються поясненнями відповідача від 30.03.2019 року, де останній зазначив, що 29.03.2019 року о 01 год. 30 хв. після вживання алкогольних напоїв, завдав пошкодження автомобілю «Peugeot 607» д.н.з. [NUMBER] , чим визнав факт завдання позивачу матеріальної шкоди. 02.04.2019 року позивач звернувся до Київського науково-дослідного інституту експертиз, щодо проведення авто товарознавчого дослідження автомобіля марки «Peugeot 607» д.н.з. [NUMBER] , з метою визначення вартості відновлюваного ремонту, матеріального збитку внаслідок його пошкодження. Відповідно до результатів Висновку експертів за результатами проведення авто товарознавчого дослідження № 10574-19/54 від 22.04.2019 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Peugeot 607» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок хуліганських дій склала 15 575,43 грн. Відповідно до Акту № 10574-19/54 від 22.04.2020 року вартість проведення авто товарознавчого дослідження складає 1 695,60 грн. 04.04.2019 року представник позивача у зв`язку з неправомірними діями відповідача, звернувся до Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві з заявою про вчинення злочину, у зв`язку з бездіяльністю посадових осіб Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ухвалив зобов`язати начальника Шевченківського управління ГУНП у м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення відповідно до заяви від 04.04.2019 року. 24.04.2019 року позивачем на адресу відповідача було надіслано заяву про досудове врегулювання спору. Однак вказана заява була залишена відповідачем поза увагою. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способом захисту є в тому числі відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. За положеннями статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Положеннями ч. 1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Судом встановлено, що позивачеві завдано матеріальну шкоду саме неправомірними діями відповідача, що підтверджується поясненнями останнього від 30.03.2019 року. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeot 607» д.н.з. [NUMBER] складає 15 575,43 грн., що підтверджується Висновком експертів за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №10574/19-54 від 22.04.2018 року, на проведення якого позивачем було сплачено грошові кошти у розмірі 1 695,60 грн. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу як потерпілому грошові кошти на відновлення транспортного засобу та вартість проведення автотоварознавчої експертизи. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача вартості матеріального збитку у сумі 15 575,43 грн. та вартості проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 1 695,60 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце пошкодження автомобіля, яке є власністю Позивача. Так, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на свою користь моральної шкоди вказує, що винними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, оскільки останньому у зв`язку з неможливістю використовувати свій автомобіль за призначенням у зв`язку з його пошкодженням з вини відповідача довелось пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні, що призвело до проблем з роботою. Суд, вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, враховує, що саме з вини відповідача позивачу завдано матеріальної шкоди, що в подальшому викликало у позивача низку вимушених змін у житті - необхідність проведення ремонту автомобіля, звернення до суду, витрати на відновлюваний ремонт, на правничу допомогу, а також поведінку відповідача. Однак, враховуючи усі встановлені судом обставини по справі у взаємозв`язку з наданими до матеріалів справи доказами, суд знаходить суму моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. занадто завищеною, та такою, що не відповідає ступеню перенесених страждань, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,00грн. Виходячи з наведеного та

Outcome: partial