Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 23478,00 грн. боргу за договорами позики від 22.09.2020 року та від 03.11.2020 року, 353,34 грн. 3% річних від простроченої суми, та 1599,81 грн. інфляційних збитків. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 22 вересня 2020 року між сторонами був укладений договір позики у простій письмовій формі, згідно з яким [PERSON] отримала у борг від [PERSON] 18603 грн., про що склала особисту розписку. Також, 03 листопада 2020 року між сторонами був укладений договір позики у простій письмовій формі, згідно з яким [PERSON] отримала у борг від [PERSON] 4875 грн., про що склала особисту розписку. Строк повернення грошових коштів встановлений сторонами упродовж 30 календарних днів за кожним договором. У зв`язку з невиконанням умов вказаних договорів, утворилась заборгованість з повернення основного боргу на загальну суму 23478,00 грн., а також 353,34 грн. 3% річних від простроченої суми, та 1599,81 грн. інфляційних збитків. Ухвалою суду від 25.05.2021 року позов залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. Після усунення недоліків, ухвалою суду від 11.06.2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін і призначено судове засідання на 20.07.2021 року. 20.07.2021 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання відкладене на 26.08.2021 року. У судове засідання 26.08.2021 року сторони не з`явилися, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримані, заперечень щодо заочного розгляду справи не надано. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 вересня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів, згідно з яким [PERSON] отримала у борг від [PERSON] 18603 грн. (п.1.1 Договору), про що склала особисту розписку. Строк повернення боргу визначений сторонами у п. 2.2 Договору і складає 30 календарних днів з дня отримання боргу. Також, 03 листопада 2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів, згідно з яким [PERSON] отримала у борг від [PERSON] 4875 грн. (п.1.1 Договору), про що склала особисту розписку. Строк повернення боргу визначений сторонами у п. 2.2 Договору і складає 30 календарних днів з дня отримання боргу. У зв`язку з невиконанням умов вказаних договорів, утворилась заборгованість з повернення основного боргу на загальну суму 23478,00 грн., а також 353,34 грн. 3% річних від простроченої суми, та 1599,81 грн. інфляційних збитків, на підтвердження чого позивачем надано розрахунок заборгованості, який не оспорено відповідачем. 05.11.2020 року позивач на ім`я відповідачки направляв Претензію щодо повернення боргу. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ч.1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, у зв`язку з невиконанням взятих на себе відповідачем зобов`язань, з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] позичені кошти в загальному розмірі 23748 грн., а також три проценти річних від простроченої суми в сумі 353,34 грн. та інфляційні втрати в сумі 1599,81 грн. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до змісту ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судом встановлено, що за подання даного позову Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволенні повністю, суд стягує сплачений судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам на повну суму 908 грн.

Outcome: approved