Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Свій позов обґрунтовує тим, що він є співвласником житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] на підставі договору дарування частини будинку від 20 березня 2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. Його частка у праві спільної часткової власності становить 21/50. Співвласниками іншої частини житлового будинку з надвірними порудами є [PERSON] та [PERSON] - у кожної відповідно частка становить по 29/100. Він вирішив скористатися своїм правом на приватизацію земельної ділянки, розташованої біля його будинку, розпочавши відповідну процедуру. Проте, він не може реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки у зв'язку із тим, що не визначені межі землекористування між ним та іншими співвласниками домоволодіння, що є підставою для звернення до суду. Відповідно до ст. 120 ч. 4 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, він має право на користування 21/50 земельної ділянки, що закріплена за даним домоволодінням. Відповідно до даних технічного паспорту на домоволодіння, за домоволодінням рішенням № 595 від 11 серпня 1955 року закріплена в постійне користування земельна ділянка площею 1133 квадратних метри, а також 2321 кв. м. лишків. Просив суд встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою [ADDRESS]. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа Черкаська міська рада про визнання державного акту недійсним, скасування його державної реєстрації. Просив суд визнати частково недійсним рішення Черкаської міської ради від 10 серпня 2010 року №5-1006 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність ([PERSON] та інші)», а саме п.1.5 даного рішення, яким [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 630 кв.м. по [ADDRESS]; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 2 вересня 2010 року, виданий [PERSON] щодо права власності на земельну ділянку площею 0,0630 га. по [ADDRESS], який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № [NUMBER], скасувавши державну реєстрацію даного державного акту. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2013 року справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою та справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Черкаська міська рада про визнання державного акту недійсним, скасування його державної реєстрації об'єднанні в одне провадження. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2013 року цивільна справа в частині позову [PERSON] до [PERSON], третя особа Черкаська міська рада про визнання державного акту недійсним, скасування його державної реєстрації залишена без розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Гончар С. М. позовні вимоги підтримав. Пояснив суду, що [PERSON] є співвласником житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] на підставі договору дарування частини будинку від 20 березня 2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. Його частка у праві спільної часткової власності становить 21/50. Співвласниками іншої частини даного житлового будинку з надвірними спорудами є [PERSON] та [PERSON] - у кожної відповідно частка становить по 29/100. Сторони не можуть добровільно встановити порядок користування земельною ділянкою. Просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою домоволодіння [ADDRESS], що є у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до ідеальних часток співвласників, відповідно варіанту додаткової судової земельно-технічної експертизи від 3 серпня 2015 року №1467/14-23. В судовому засіданні відповідачка [PERSON], її представник [PERSON] та відповідачка [PERSON] проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що порядок користування земельною ділянкою слід визначити за фактичним користуванням, який був визначений попередніми власниками у 1950-х роках. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] є: [PERSON] (на підставі договору дарування від 20 березня 2008 року, частка 21/50), [PERSON] (на підставі договору обміну від 03 квітня 2002 року, частка 29/100), [PERSON] (на підставі договору обміну від 03 квітня 2002 року, частка 29/100). Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] не приватизована. До 2010 року у користуванні співвласників вказаного житлового будинку перебувала земельна ділянка площею 1252 кв. м. У 2010 році змінилася конфігурація та площа вказаної земельної ділянки у зв'язку із тим, що [PERSON] приватизовано земельну ділянку за сусідньою адресою [ADDRESS], і частина, що раніше входила до складу земельної ділянки по [ADDRESS], відійшла до земельної ділянки по [ADDRESS] (державний акт серія [NUMBER] видано [PERSON] 02 вересня 2010 року). У зв'язку із чим площа земельної ділянки по [ADDRESS] із 2010 року становить 1080 кв. м. Про що і зазначено у акті від 23 березня 2010 року, складеному техніком КП ЧООБТІ [PERSON].: «конфігурація земельної ділянки змінена згідно кадастрової схеми суміжного домоволодіння [ADDRESS]». Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази, які свідчать про те, що між сторонами встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 1080 кв. м. по [ADDRESS] відповідачами в судовому засіданні не надані. Постановою Київського апеляційного адміністративного суд від 1 квітня 2014 року [PERSON] відмовлено у задоволенні адміністративного позову до Черкаської міської ради, міськрайонного управління Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області про визнання рішення суб'єкта владних повноважень протиправним, його скасування, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Вказаним позовом [PERSON] намагався визнати незаконною приватизацію [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS], що потягло за собою зменшення загальної площі земельної ділянки по [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що рішенням народного суду 2-ї дільниці м. Черкаси від 17 липня 1958 року за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину будинку по [ADDRESS]. За рік до цього, згідно акту від 10 жовтня 1957 року, складеного техніком ЧМБТІ земельна ділянка по [ADDRESS] розділена в натурі між [PERSON] та [PERSON] на дві рівні частини. В подальшому відповідно до рішення Народного суду м. Черкаси від 03 червня 1967 року було уточнено ідеальні долі попередніх співвласників будинковолодіння у зв'язку зі здійсненням прибудови [PERSON]: [PERSON] визначено 21/50, [PERSON] 21/50 та [PERSON] 4/25 частки вказаного житлового будинку. Відповідно до ст. 119 ЦК УРСР 1963 року, чинного на 1967 рік, було визначено, що коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщенням в ньому підлягають відповідній зміні. Оскільки в рішенні суду 1967 року йдеться про те, що виконком узаконив [PERSON] прибудову, суд вважає, що у 1967 році [PERSON] набув права на частку 21/50 у праві спільної часткової власності на житловий будинок відповідно до чинного на той час законодавства. Відповідачі заперечуючи проти встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно існуючих на даний час часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок по [ADDRESS], вважають, що такий порядок має бути встановлений відповідно до часток, визначених ще у 1950-х роках (коли за [PERSON] було визнано право власності на 1/6 частину житлового будинку) та відповідно до визначеного тоді ж порядку користування земельною ділянкою. Проте із такими доводами суд не може погодитися, оскільки по-перше, згідно акту від 10 жовтня 1957 року зазначено, що ділянка розділена на 2 рівні частини, а не на 1/6 та 5/6 частин відповідно, по-друге, суд керується правовим принципом, закріпленим у ст. 58 Конституції України, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. У зв'язку із чим суд звертає увагу, що ст. 91 Земельної кодексу УРСР 1970 року, що був затверджений Законом УРСР «Про затвердження Земельного кодексу Української РСР» від 08 липня 1970 року і введений в дію з 1971 року, містила положення про те, що порядок користування земельною ділянкою визначається співвласниками залежно від розміру часток в спільній власності на будинок, а наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок не тягнуть за собою зміну встановленого порядку користування ділянкою. Проте на 1971 рік, коли набрав чинність ЗК УРСР 1970 року, вже існували розміри часток співвласників даного житлового будинку, визначені судовим рішення 1967 року. А станом на 1967 рік основні акти земельного законодавства УРСР, якими регулювалося питання земельних відносин в міській смузі (Земельний кодекс УРСР від 29 листопада 1922 року, який втратив чинність на підставі Указу Президії Верховної Ради УРСР від 30.09.1971 року № 156-VIII; Положення про земельні розпорядки в смузі міст і містечок, яке було затверджене постановою Всеукраїнського центрального виконавчого комітету та Ради народних комісарів УСРР від 23 жовтня 1925 року, яка втратила чинність лише на підставі постанови Ради Міністрів УРСР від 20 березня 1984 року № 136), не визначали жодних правових норм щодо порядку користування земельною ділянкою співвласниками житлового будинку. А тому, оскільки вперше така норма з'явилась у 1970 році, а діє з 1971 року, то вказана норма матеріального права в частині заборони зміни встановленого порядку користування земельною ділянкою при зміні часток у спільній власності поширюється лише на ті зміни часток, які відбулися із 1971 року і пізніше. Оскільки зміна часток у спірному домоволодінні відбулася ще у 1967 році, то станом на 1971 рік співвласники житлового будинку мали відповідні частки, визначені у рішенні суду 1967 року, і саме відповідно до цих часток мав встановлюватися порядок користування земельною ділянкою. Проте такий порядок користування в договірному або судовому порядку встановлений досі не був. Не був встановлений і порядок користування земельною ділянкою за цією адресою, яка із новою конфігурацією та новою площею утворилася у 2010 році. Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Згідно ч. 4 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до п.19 постанови ПВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року, у справах за позовом учасника спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою , на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує ї враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним. Висновком №1467/14-23 додаткової судової земельно-технічної експертизи від 3 серпня 2015 року запропонований варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою. Згідно геодезичної зйомки земельної ділянки по [ADDRESS], виконаної ФОП [PERSON] в 2011 році, загальна площа земельної ділянки становить 1196,7 кв.м. Фактичний розмір та конфігурація земельної ділянки по [ADDRESS], яка знаходиться в користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] не відповідають правовстановлюючим документам. Площа вказаної земельної ділянки по фактичному користуванню становить 1042 кв.м. Вирішуючи питання про варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками по [ADDRESS], суд вважає за можливе встановити порядок користування земельною ділянкою, відповідно варіанта встановленого висновком №1467/14-23 додаткової судової земельно-технічної експертизи від 3 серпня 2015 року, оскільки даний варіант передбачає встановлення користування земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток співвласників, і при такому варіанті користування земельною ділянкою кожна із сторін матиме змогу обслуговувати свою частину будинку та господарських споруд . При цьому [PERSON] слід виділити в користування земельну ділянку площею 421 кв.м, в т.ч. земельну ділянку №1 площею 348 кв.м, земельну ділянку №2 площею 73 кв.м, частину земельної ділянки загального користування №1 площею 34 кв.м. Земельна ділянка №1 площею 348 кв.м розташована в межах: від т.1 до т.2 - по межі земельної ділянки зі сторони будинковолодіння [ADDRESS]; від т.2 до т.З - 0.53 м; від т.3 до т.4 - 0.88 м по стіні житлового будинку; від т.4 до т.5 - по лінії розподілу житлового будинку; від т.5 до т.6 - 1.78 м; від т.6 до т.7 - 7.55 м; від т.7 до т.24 - 4.55 м; від т.24 до т.23 - 12.48 м; від т.23 до т.22 - 5.17 м; від т.22 до т.21 - 3.04 м; від т.21 до т.1 - 13.00 м по межі земельної ділянки зі сторони [ADDRESS]. Земельна ділянка №2 площею 73 кв.м розташована в межах: від т.13 до т.14 - 6.43 м; від т.14 до т.15 - 11.35 м; від т.15 до т.10 - 6.43 м; від т.10 до т.13 - 11.35 м. [PERSON] та [PERSON] слід виділити земельну ділянку площею 587 кв.м, в т.ч. земельну ділянку №1 площею 482 кв.м, земельну ділянку №2 площею 105 кв.м, частину земельної ділянки загального користування №1 площею 34 кв.м. Земельна ділянка №1 площею 482 кв.м розташована в межах: по ламаній т. 14 - т. 16 - т. 17 - т. 18 - т. 19 - т.20 - по межі земельної ділянки; від т.20 до т.21 - 6.70 м по межі земельної ділянки зі сторони [ADDRESS]; від т.21 до т.22 - 3.04 м; від т.22 до т.23 -5.17м; від т.23 до т.24- 12.48 м; від т.24 до т.7 - 4.45 м; від т.7 до т.8 - 0.7 м; від т.8 до т.9 - 9.05 м; від т.9 до т.10 - 5.75 м; від т.10 до т. 15 - 6.43 м; від т.14 до т.13 - 11.35 м. Земельна ділянка №2 площею 105 кв.м. розташована в межах: від т.2 до т.3 - 0.53 м; від т.З до т.4 - 0.88 м по стіні житлового будинку; від т.4 до т.5 - по лінії розподілу житлового будинку; від т.5 до т.12 - по контуру стіни житлового будинку «А-1», прибудов «а», «а1»; від т.12 до т.11 - 1.5 м; від т.11 до т.13 - 9.85 м; від т.13 до т.2 - 5.15 м. Для забезпечення проходу до відповідної частини земельної ділянки, що виділяється, співвласникам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виділити земельну ділянку №1 загального користування площею 34 кв.м, яка розташована у межах: по від т.12 до т.5 - по контуру стіни житлового будинку «А-1», прибудов «а», «а1»; від т.5 до т.6 - 1.78 м; від т.6 до т.7 - 7.55 м; від т.7 до т.8 - 0.70 м; від т.8 до т.9 - 9.05 м; від т.9 до т. 11 - 7.25 м; від т. 11 до т.4 - 1.50 м. Згідно квитанцій №7582225/10 від 31 травня 2010 року та №7582229/10 від 31 травня 2010 року позивачем при подачі позовної заяви було сплачено 8 грн. 50 коп. державного мита та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] та [PERSON], з кожної, на користь [PERSON] слід стягнути по 22 грн. 75 коп. судових витрат. На підставі наведеного, ст.ст. 88, 120 ЗК України, ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved