Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів за рішенням суду від 11 жовтня 2011 року та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2011 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підстав вказаного рішення [PERSON] отримувала виконавчий лист та стягувала з його заробітної плати аліменти на утримання дитини. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №1151 від 2 грудня 2014 року місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] визначено разом з ним. У відповідності з вказаним рішенням дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Просить суд припинити стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-3207/11 від 11 жовтня 2011 року та стягувати з [PERSON], [INFO], на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки її заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до його повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю, надав суду заяву в якій справу просив розглянути в його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2011 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 2 грудня 2014 року рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради Черкаської області було визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON] Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 30 грудня 2014 року [PERSON] проживає в домоволодінні батька [PERSON], за адресою [ADDRESS], зі своїм сином [PERSON], де він ходить до школи. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно ч.1 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.2 ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Враховуючи те, що малолітній [PERSON] проживає з батьком [PERSON], з якого рішенням Придніпровського суду на його утримання стягуються аліменти, а [PERSON] безпосередньо бере участь у вихованні та утриманні дитини, суд вважає за можливе припинити стягнення аліментів за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідачка дійсно не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивача, тому, відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України, з неї необхідно стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі ? частки її заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182 СК України та

Outcome: approved