Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новотроїцького районного суду Херсонської області із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначив, що [PERSON] , [INFO] , помер[INFO] в м. Сімферополь. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» заявник має свідоцтво про смерть спадкодавця [PERSON] , яке видане на російському бланку під час окупації АР Крим, а тому є недійним, у зв`язку з чим відсутні підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразка відповідно до законодавства України. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для оформлення спадщини, оскільки не заявника було складено заповіт. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, пояснив, що померлий [PERSON] є його двоюрідним дядьком, так як його батько та померлий були двоюрідні брати. У померлого є дві доньки, одна проживає в м. Сімферополь АР Крим, друга в Ізраїлі та дружину, яка також проживає в м. Сімферополь. Вони не претендують на спадщину, надали йому копію свідоцтва про смерть [PERSON] , так як заповіт складено на нього, тому ніяких претензій щодо спадщину йому не висловлювали. Про смерть [PERSON] йому повідомив його дядько, який проживає в м. Херсон. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Свідок [PERSON] , яка є дружиною заявника, суду показала, що заявник [PERSON] є двоюрідним племінником померлого [PERSON] , а батько [PERSON] (її чоловіка) є двоюрідним братом померлому. Про смерть [PERSON] вона дізналась від дядька, який проживає в м. Херсон. До смерті дядько [PERSON] приїздив зі своєю донькою в с. Подове до батька [PERSON] . Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно копії паспорту [PERSON] народився [INFO] /а.п. 4/. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.10.2019 року, виданого органом РАЦС м. Сімферополь [PERSON] помер [INFO] /а.п. 7/. З матеріалів доданих до заяви судом вбачається, що заявник [PERSON] не має права на звернення до суду з даною заявою, з огляду на таке. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Виходячи з системного аналізу норм Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Також визначення поняття «близький родич» міститься у п. 1 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, згідно з яким суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб). Зі змісту поданої заяви та доданих до неї документів, пояснень заявника та показів свідка, суд не має можливості встановити ступінь родинних зв`язків між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] , адже будь-які докази родинних відносин між ними в матеріалах справи відсутні. Надана заявником копія заповіту не може бути доказом родинних відносин між заявником та померлою особою. Покази свідка [PERSON] , яка є дружиною заявника, суд не приймає як достовірні, так як свідок є особою зацікавленою. За відсутності доказів родинних відносин між заявником та померлою особою, суд дійшов висновку про те, що заявник не наділений правом подання заяви про встановлення факту смерті [PERSON] на підставі п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України. Аналогічні позиції викладені у рішеннях Касаційного цивільного суду Верховного Суду, висловленими у справах зазначеної категорії (постанова від 29 січня 2020 року у справі № 243/385/19, постанова від 25 квітня 2019 року у справі № 265/6342/17, постанова від 12 грудня 2018 року у справі № 755/18640/16-ц), та також, зокрема у постанові Луганського апеляційного суду від 12.05.2020 року, справа № 428/13218/19 та інших. В зазначених постановах Верховний Суд дійшов наступних висновків. Згідно з абзацом другим частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Положеннями цієї статті, яка встановлює особливі вимоги до провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначено коло осіб, яких закон наділяє правом на звернення до суду з такими заявами, а саме - родичів померлого або їх представників. Обмеження права на звернення із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені статтею 317 ЦПК України, встановлені з метою недопущення внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян недостовірних відомостей за зверненнями сторонніх осіб. Вказівка процесуальної норми на суб`єкта, який вправі звернутись із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, свідчить про встановлення законодавцем обов`язкових до врахування обмежень у можливості звернення до суду з відповідною заявою. Звертаючись до суду, [PERSON] , стверджував, що він є родичем [PERSON] та вважає, що він має право зареєструвати його смерть у встановленому законом порядку на тій підставі, що він є спадкоємцем за заповітом. Оскільки твердження заявника про те, що він є родичем померлого [PERSON] не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та судом не знайдено, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заявник не має права на звернення до суду із відповідною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Отже, враховуючи відсутність доказів родинних відносин між заявником та померлою особою, суд доходить висновку про те, що заявник [PERSON] не є родичем померлого [PERSON] , а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України не може звертатись до суду з заявою про встановлення факту [PERSON] . Суд звертає особливу увагу заявника на правову позицію, викладену в постанові Луганського апеляційного суду від 12.05.2020 року у аналогічній справі № 428/13218/19. Так, зауваживши, що ст. 317 ЦПК України визначено спеціальний порядок встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та вичерпний перелік осіб, які мають право звернутись з відповідною заявою, до яких заявниця не відноситься, вказав про наступне. Цивільним процесуальним кодексом України передбачений загальний порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження за заявою будь-якої особи, для якої встановлення певного факту має юридичне значення. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.7 ст.19 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст.293 ЦПК України) . В порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України) Відповідно до ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, відмова у задоволенні заяви про встановлення факту смерті, що подана та розглянута за спеціальною нормою, не позбавляє заявницю права звернутись до суду із заявою про встановлення фактів, що мають для неї юридичне значення, у загальному порядку. За викладеного,

Outcome: dismissed