Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом та спадкової трансмісії на квартиру [ADDRESS], загальною площею 39,6 кв.м, яка належала його дружині [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтував наступним. З березня 2004 року до [INFO] [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю в кв. [ADDRESS], були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обв'язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу, що було встановлено рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2014 року, яке набрало чинності 07.03.2014 року. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], за життя заповіт нею складений не був. Однак, перешкодою у оформленні спадкових прав стала відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, внаслідок чого позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], її донька [PERSON] належним чином не оформила належну їй спадщину, а саме: ? частину квартири [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, позивач надав заяви про розгляд справи в його відсутність заочно, відповідач (представник) про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутністю представника та заперечень на позов до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. Як випливає з матеріалів справи, позивач [PERSON], [INFO] спільно проживав однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, починаючи з березня 2004 року по час смерті [PERSON], а саме: до [INFO] (актовий запис про смерть № 489 від 23.06.2009 року), тобто більше п'яти років. Вказане вище було встановлено рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2014 року, яке набрало чинності 07.03.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина - квартира [ADDRESS]. Вказана вище квартира належить [PERSON] та [PERSON] праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24.09.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів (реєстраційний номер 6-1320) [PERSON] померла [INFO], про що зроблено відповідний запис № 9457 від [INFO]. Проте, спадщину у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], донька [PERSON], [PERSON], після її смерті належним чином не оформила, так як на час смерті матері постійно з нею проживала. Оригінали правовстановлюючих документів на вказану вище нерухомість не збереглись. Заповіт спадкодавцем не складався. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. [PERSON] належить до спадкоємців четвертої черги спадкування за законом. Інших спадкоємців спадкування за законом - не має. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, так як для оформлення спадкових прав необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, яка складає спадщину. У зв'язку з відсутністю таких документів і неможливістю їх поновити або отримати дублікати, [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та спадкової трансмісії. Згідно глави 10 п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 282/2059 «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися д осуду з правилами позовного провадження. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.09.1993 року, виданого Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить на правах приватної спільної часткової власності [PERSON] та її донькі [PERSON] в рівних частках. Проте, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], її донька [PERSON] належним чином не оформила належну їй спадщину, а саме: ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 392 ЦК України, визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 330 ЦК України, добросовісний набувач набуває право власності на майно, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України воно не може бути витребуване у нього. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 3-4, 6-8, 10-11, 15, 59-60, 109, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved