Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування квартири від 13.11.2003 року йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована відповідач у справі - [PERSON], однак остання з початку літа 2017 року без поважних причин у ній не проживає, будь-які особисті речі та її майно відсутнє. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує із підстав вказаних у позовній заяві. Просить суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать матеріали справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 13.11.2003 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7, 8). З будинкової книги серії А№29161 вбачається, що у вказаній квартирі зареєстрована [PERSON] (а.с. 11-14). З пояснень позивача у позовній заяві слідує, що відповідач у справі вселилася у квартиру як член його сім'ї, однак не проживає у ній з початку літа 2017 року. Відповідно до ст.ст. 319 ч.1, 321 ч.1, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно з якими власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За змістом ч.1 ст. 405 ЦК України та ч.1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником, а якщо такої угоди не було укладено, то - нарівні з власником. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, судом були вчинені усі процесуальні дії з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та здійснення ними процесуальних обов'язків, зокрема належним чином була повідомлена відповідач, однак вона в судове засідання не з'явилася, не надала суду заперечень проти позову та доказів того, що їй чинились перешкоди у користуванні спірним житлом або причини, у зв'язку з якими вона була відсутня за місцем своєї реєстрації є поважними. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] На підставі ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved