Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради про визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсним. Позов мотивовано тим, що 04.03.2011 року на імя [PERSON] [PERSON] Вінницькою державною нотаріальною конторою, після смерті матері сторін [PERSON], 1916р.н., яка померла 02.12.2009 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. 16.08.2011 року на імя позивача [PERSON] Вінницькою державною нотаріальною конторою, після смерті матері сторін [PERSON], 1916р.н., яка померла 02.12.2009 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно із даними, що зазначені у даних свідоцтвах вказано, що «… відповідно до відомостей, викладених у витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 03.02.2011 року за № 28889450, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок, означений на плані літерою «А», деревяновалькований, окладений цеглою, загальною площею 92,5 м2, житловою площею 48,1 м2, прибудови «А1», «А2», веранди «а3», «а4», «а5», тамбур «а6», погріб «п/б», сараї «Б», «В», «Г», гараж «Д», теплиця «Ж», убиральня «У», огорожа «2»…». На той момент у позивача існував технічний паспорт на вказаний будинок зразка 1991 року. Після вищевказаних подій, для оформлення субсидії, та виготовлення проектних та технічних документацій, повязаних із успадкуванням та зміною конструктивних елементів будинку (виготовлення проектів технічної документації, повязаної із проведенням водогону, каналізації, газопостачання, електропостачання та інших комунікаційних мереж, повязаних із встановленням та визначенням меж та обсягів майна, що перебуває спільної часткової власності власників даного будинку (спадкоємців) - позивача та відповідача, позивач замовив технічний паспорт на будинок № 35 по вул. Громова у м. Вінниці, частина якого і була його власністю, і де він по теперішній час проживає. Технічний паспорт був виданий позивачу ВМКП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 20.06.2012 року. З цієї дати позивач дізнався про відмінності у спадщині та наявному майні, а відтак у порушені його прав спадкоємця стосовно обсягу спадкового майна. Порівнюючи технічні паспорти на будівлі різних років та враховуючи ту обставину, що всі розташування приміщень у будинку, гаражно - сарайні споруди по вул. Громова, 35 у м. Вінниці були остаточно зроблені у період з початку 1992 по 2008 роки, і були відображені лише у технічному паспорті зразка 2012 року, позивач прийшов до висновку про невідповідність майна, яке зазначено у свідоцтвах про спадщину за законом від 04.03.2011 року, 16.08.2011 року та фактично наявному майні яке було на момент відкриття спадщини - 02.12.2009 року та на моменти видачі вищевказаних свідоцтв. Стосовно визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, що видане позивачу, та для недопущення поєднання позивача та відповідача в одній особі, у даному випадку позивач залучає до участі у справі КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації та [PERSON] Вінницьку державну нотаріальну контору, оскільки вважає, що свідоцтва були видані із порушенням закону через невірні відомості, зазначені у документах КП «ВМБТІ», які слугували підставою для видачі спірних свідоцтв [PERSON] вінницькою державною нотаріальною конторою, та у звязку із тим, що [PERSON] вінницька державна нотаріальна контора, у свою чергу, не перевірила належним чином надані їй відомості. Невідповідність полягає у тому, що деякі приміщення, зазначені у техпаспортах, як житлові кімнати насправді такими не являються, оскільки не відповідають вимогам п. 3.4. та іншим пунктам ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення». Також у технічних паспортах є різниця між житловою площею - 48,1 м2 у 1991 році проти 36,8 м2 у 2012 році, та загальною площею - 92,5 м2 у 1991 році проти 92,1 м2 у 2012 році, не включені до складу спадщини деякі приміщення, будівлі та споруди. Відсутні докази введення/прийняття в експлуатацію прибудов та перепланованих приміщень. А тому такі приміщення та прибудови не можуть входити у склад спадщини в силу ст. 376 ЦК України, як самочинне будівництво. Крім цього, у свідоцтвах про спадщину не зазначено кадастрового номеру земельної ділянки та її площі, а відтак існують розбіжності щодо встановлення її меж в натурі, визначення порядку та розмірів користування нею. Дані обставини не були врахована при видачі свідоцтв про спадщину за законом у 2011 році. Також спадщина, що вказана у свідоцтвах являє собою 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель і споруд. Однак свідоцтва містять інформацію що право на спадщину посвідчено лише на 2/3 частки житлового будинку. Про перехід прав власності до спадкоємців на відповідну частку прибудов, господарських будівель і споруд у Свідоцтвах мова не йдеться. А тому дана обставина слугує суперечкою у визначенні обсягів таких прибудов, господарських будівель та споруд як обєктів права власності спадкоємців. Відтак на момент відкриття спадщини - 02.12.2009 року, та на момент оформлення спадщини на імя Відповідача - 04.03.2011 року та на момент оформлення спадщини на імя Позивача - 16.08.2011 року існували розбіжності у кількісному, функціональному, якісному, чинному складі приміщень будівель та споруд, що увійшли та/або не увійшли до сукупного складу предмету спадкування спадщини. Свідоцтва про прийняття спадщини за законом від 04.03.2011 року та від 16.08.2011 року порушують майнові права Позивача та Відповідача, оскільки перешкоджають встановленню дійсних обсягів та розмірів майнових прав на спадкове майно (спадщину), через помилки, що допущені при оформленні таких свідоцтв, оскільки до складу спадкового майна (спадщини), після її відкриття - 02.12.2009 року увійшло не те майно, яке є в натурі, а також увійшло самочинно збудоване та не узаконене відповідним чином, а також не ввійшло майно, яке було наявне в натурі. Дана обставина про те, що склад спадщини відмінний від складу майна, що є наявним в натурі слугує причиною тривалих суперечок між позивачем та відповідачем у судах щодо поділу, виділення спадкового майна в натурі між спадкоємцями. Просить визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 04.03.2011 року [PERSON] Вінницькою державною нотаріальною конторою (зареєстроване в реєстрі за № 8-334, на імя [PERSON], після смерті її матері [PERSON], [INFO], яка померла 02.12.2009 року, спадкова справа 1312/2009р.)- недійсним. Визнати Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 16.08.2011 року [PERSON] Вінницькою державною нотаріальною конторою, (зареєстроване в реєстрі за № 1-1858, на імя [PERSON] після смерті його матері - [PERSON], [INFO], яка померла 02.12.2009 року спадкова справа № 1312/2009р.)- недійсним. Визнати дублікат Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданий 19.06.2012 року [PERSON] Вінницькою державною нотаріальною конторою на заміну втраченого [PERSON], (зареєстроване в реєстрі за № 7-738) - недійсним. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення. Представник відповідача КП «ВМБТІ» - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечив щодо його задоволення Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення. Представник відповідача [PERSON] вінницька державна нотаріальна контора в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Враховуючи думку учасників судового процесу, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2011 року [PERSON] та [PERSON] прийняли в спадщину 2/3 частин житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель і споруд під номером 35, що знаходиться по вулиці Громова в м. Вінниці. Відповідно до відомостей, викладених у витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП «ВМБТІ» 03.02.2011 року за №28889450, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок, означений на плані літерою «А», деревяновалькований обкладений цеглою, загальною площею 92,5 м2, житловою площею 48,1 м2, прибудови «А1», «А2», веранди «а3», «а4», «а5», тамбур «а6», погріб «п/Б», сараї «Б», «В», «Г», гараж «Д», теплиця «Ж», убиральня «У», огорожа «1». Зареєстровано в реєстрі за №8-334 (а.с.11). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.2011 року [PERSON] та [PERSON] прийняли в спадщину 2/3 часток житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель і споруд під номером 35, що знаходиться по вулиці Громова в м. Вінниці. Відповідно до відомостей, викладених у витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП «ВМБТІ» 03.02.2011 року за №28889450, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок, означений на плані літерою «А», деревяновалькований обкладений цеглою, загальною площею 92,5 м2, житловою площею 48,1 м2, прибудови «А1», «А2», веранди «а3», «а4», «а5», тамбур «а6», погріб «п/Б», сараї «Б», «В», «Г», гараж «Д», теплиця «Ж», убиральня «У», огорожа «1». Зареєстровано в реєстрі за №1-1858 (а.с.12). З реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.06.2012 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували по ? частки приватної спільної часткової власності житловий будинок «А» д/в, обкл. цеглою площею 36,8 кв.м., загальною площею 92,1кв.м., прибудова «А1», прибудова «А2», веранда «а3», веранда «а4», веранда «а5», тамбур «а6», сарай «Б», погріб п/Б, сарай «В», сарай «Г», Гараж «Д», теплиця «Ж», убиральня «У», огорожа1, гараж «Д1», теплиця «З», теплиця «К», теплиця «Л», в тому числі самочинно переобладнані приміщення: кухня 1-1, коридор 1-4, комора 1-7, коридор 1-8, санвузол 1-9. Житлова площа змінилась в звязку з самочинним переплануванням приміщень, теплиці літ. «З», «К», «Л» - тимчасові, гараж літ. «Д1» зявився за рахунок зменшення гаража літ. «Д», що не є самочинним (а.с. 14). Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 19.03.2012 року розподілено житловий будинок №35 по вул. Громова у м. Вінниці між [PERSON] та [PERSON]д. відповідно до третього варіанту висновку №1114 від 31.01.2012 року судової будівельно технічної експертизи Подільського центру судових експертиз, а саме: виділивши у власність [PERSON] житловий будинок літ. «А»: кімнату 1-4 площею 12,8 кв.м., кімнату 1-3 площею 14,1 кв.м.; частину прибудови літ. «А2», кімнату 1-5 площею 6,9 кв.м.; веранду літ. «а5» площею 10,1 кв.м.; сарай літ. «В»; сарай літ. «Г»; гараж літ. «Д»; у власність [PERSON] виділивши прибудову літ. «А1», до складу якої входять кімната 1-1 площею 14,3 кв.м., прихожа 1-1 площею 6,5 кв.м.; частину прибудови літ. «А2», кухню 1-6 площею 7,7 кв.м.; веранду літ. «а3» площею 2,3 кв.м.; веранду літ. «а4» площею 13,2 кв.м.; тамбур літ. «а6» площею 4,6 кв.м.; сарай літ. «Б»; погріб літ. «П/Б»; теплицю літ. «Ж»; убиральню літ. «У». Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 762грн. в якості відхилення від ідеальної частки. Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 1000кв.м. між співвласниками будинковолодіння №35 по вул. Громова у м. Вінниці відповідно до третього варіанту висновку №1114 від 31.01.2012 року судової будівельної технічної експертизи Подільського центру судових експертиз, надавши в індивідуальне користування [PERSON] земельну ділянку площею 483 ккв.м., яка позначена зеленим кольором, [PERSON] земельну ділянку площею 483 кв.м., позначену рожевим кольором на додатку №5 висновку вищевказаної експертизи, земельну ділянку площею 34 кв.м., яка позначена блакитним кольором на додатку №5 до висновку вищевказаної експертизи залишити в спільному користуванні сторін. Зобовязати [PERSON] закласти за власні кошти двері між кухнею 1-6 і кімнатою 1-3. Зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в користуванні її часткою будинковолодіння та земельною ділянкою, в тому числі, у проведенні водопостачання, газу, електричної енергії до її частки будинковолодіння (а.с.80-81). Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 05.06.2012 року рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 19.03.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення. Встановлено [PERSON] та [PERSON] наступний порядок користування домоволодінням, розташованим по вул. Громова -35 у м. Вінниці, використавши третій варіант висновку №1114 судової будівельно технічної експертизи від 31.01.2012 року та виділити у користування [PERSON], як першому співвласнику частину жилого будинку позначеного літерою «А», до якої входить: кімната 1-4 площею 12,8 кв.м., кімната 1-3 площею 14,1 кв.м., частину прибудови «А2», кіманту 1-5 площею 6,9 кв.м.; веранду «а5» площею 10,1 кв.м.; сарай «В»; сарай «Г»; гараж «Д». Виділено у користування [PERSON], як другому співвласнику прибудову, позначену літерою «А1» до складу якої входять: кімната 1-1 площею 14,3 кв.м., прихожа 1-2 площею 6,5 кв.м.; частину прибудови «А2», до складу якої входить кухня 1-6 площею 7,7 кв.м., веранду «а3» площею 2,3 кв.м.; веранду «а4» площею 13,2 кв.м.; тамбур «а6» площею 4,6 к.вм.; сарай «Б»; погріб «П/Б»; теплицю «Ж»; убиральню «У». Зобовязати [PERSON] влаштувати за власні кошти дверний отвір між кімнатою 1-4 та кімнатою 1-5. Зобовязати [PERSON] за власні кошти закласти дверні отвори з прихожої 1-2 у кімнату 1-3 з кухні 1-6 у кімнату 1-3 та у кімнату 1-5 (а.с.82-83). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.10.2012 року рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 19.03.2012 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 05.06.2012 року скасовано, з наступних підстав, оскільки суд першої інстанції не вказав у рішенні, які перепланування й переобладнання необхідно зробити, та хто із співвласників повинен їх здійснити й нести витрати для реалізації обраного способу поділу будинку, і не обговорив питання щодо наявності дозволу компетентних органів на зазначене перепланування. Суд апеляційної інстанції констатував наявність самовільних перебудов у будинку, однак, не взяв їх до уваги та встановив порядок користування ними, хо час в силу ч.2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Судами не досліджувалися розбіжності у висновку експерта, технічному паспорті на будинок з фактичним станом приміщень будинку, з фактичним розміщенням житлових кімнат у будинку після їх самовільного перепланування. У порушення вимог ч. 1 ст. 144 ЦПК України, суд в ухвалі про призначення експертизи не попередив експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків. Як убачається із рішень, при поділі житлового будинку в натурі судом першої інстанції та при встановленні порядку користування будинком судом апеляційної інстанції, позивачці виділено три жилі кімнати, дві з яких у жилому будинку «А», а відповідачеві виділено одну жилу кімнату в прибудові «А-1» площею 14,3 м2, частину якої він переобладнав у нежитлові приміщення. При встановленні порядку користування земельною ділянкою у резолютивній частині рішення суд повинен вказати розміри й межі тих ділянок, які має використовувати кожна зі сторін, і тих, які виділено для спільного користування. Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає. Апеляційний суд відмовив у задоволенні позову про встановлення порядку користування земельною ділянкою з посиланням на ч.6 ст. 120 ЗК України, яка на дані правовідносини не поширюється (а.с.103-106). 12.02.2014 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: Вінницька міська рада, про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовлено в звязку з тим, що усунути розбіжності у технічному розташуванні приміщень спірного житлового будинку, визначити вартість робіт по влаштуванню та закладенню дверних отворів без призначення та проведення судової будівельно технічної експертизи, є неможливим, однак сторони не скористалися своїм правом заявити відповідне клопотання (а.с.109-112). Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 08.04.2014 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2014 року залишено без змін (а.с.113-116). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу статей 58,59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження своїм позовних вимог із посиланням на норми матеріального права, не зазначено в чому полягає порушення його прав, свобод чи інтересів. Крім того, суд приходить до висновку, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту. На підставі викладеного

Outcome: dismissed