Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 17.01.2018 року на території Республіки Польща сталася дорожньо-транспортна пригода за участі відповідача, який керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу. Вказує, що відповідно до довідки комісаріату поліції на автомагістралі в м.Краків від 12.02.2018 року ДТП сталася 17.01.2018 року, близько 19 год.45 хв., на автомагістралі А4 387,600 км в місцевості Заляс, у напрямку до м.Катовіце, Польща. Відповідно до вказаної довідки водій транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, реєстраційний номер [NUMBER] , не пристосував швидкість до умов руху, в результаті чого призвів до наїзду на задню частину транспортного засобу марки Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався перед ним, спричинивши його пошкодження. За спричинення загрози безпеці дорожнього руху на відповідача [PERSON] накладено штраф. Позивач посилається на те, що в результаті ДТП, яка сталася з вини відповідача значних пошкоджень зазнав автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, реєстраційний номер [NUMBER] . З метою визначення вартості матеріальних збитків, завданих в зв`язку з пошкодженням автомобіля позивач звернувся для проведення автотоварознавчого дослідження до судового експерта Юзви С.Г. Відповідно до висновку експерта вартість матеріальних збитків, завданих в результаті пошкодження автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, 2009 року випуску, станом на час завершення виконання цього дослідження становить 535690 грн. Вартість даного автомобіля після його пошкодження у ДТП становить 123000 грн. Позивач вважає, що діями відповідача спричинено пошкодження транспортного засобу, оскільки між діями [PERSON] та наслідками, що настали наявний безпосередній причинний зв`язок. Зазначає, що в добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати шкоду. [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 535690 грн., заподіяну внаслідок пошкодження його автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, 2009 року випуску. Відповідно до поданого 04.05.2018 року до суду відзиву [PERSON] вважав позов [PERSON] безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначав, що учасником дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.01.2018 року на автомагістралі в м.Краків, Республіка Польща є, крім нього, громадянин Польщі [PERSON] , водій автомобіля Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль стояв на проїзній частині швидкісної дороги (автобану), в темну пору доби, без включений габаритних ліхтарів, без світловідбивачів, в той час, як з вантажної платформи виступали дошки за межі транспортного засобу, які були не поміченими в умовах обмеженої видимості нічного часу та негоди, що є порушенням вимог п.п.19.4, 22.4 Правил дорожнього руху України, що узгоджені з дією Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року. Посилався на те, що вказане підтверджуються фотозйомкою проведеною ним на місці події та висновком судового експерта Давидовича О.О., складеного за результатами автотехнічного дослідження по факту зіткнення вищевказаних автомобілів. Вважав, що шкоду позивачу завдано спільними діями учасників ДТП, зокрема, [PERSON] . Просив витребувати з органу поліції на автомагістралі в м.Краків інформацію про факт складення протоколу відносно другого учасника ДТП [PERSON] , громадянина Польщі. Крім того, вважав, що розмір шкоди, визначений згідно висновку експерта суттєво завищений. Зазначав, що автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, 2009 року випуску, є вантажним автомобілем, який пізніше було переобладнано в пасажирський. Вказана обставина суттєво зменшує вартість даного автомобіля порівняно з вартістю такого оригінального пасажирського автомобіля. Вказав, що посилання у висновку експерта на інформацію про ціну автомобілів Mercedes-Benz Sprinter 211 CDi (906), 2009 року випуску, та Mercedes-Benz Sprinter 215 CDi (906), 2009 року випуску, середнє значення якої становить 18475 дол. США, є безпідставним, оскільки вказана вартість є вартістю інших моделей автомобілів, які з заводу виробника є пасажирськими автомобілями та при цьому експерт наводить не вартість продажу автомобіля, а вартість пропозиції. Крім того, зазначав, що при визначенні вартості автомобіля експертом не враховано його пробіг. Також посилався на те, що при визначенні вартості автомобіля після його пошкодження (123200 грн.) в дослідницькій частині висновку немає детального опису пошкоджень досліджуваного автомобіля, а визначено лише вартість продажу аналогічно пошкоджених автомобілів інших моделей, що, на думку відповідача, не може використовуватись, як належний доказ в даній справі. Вважав, що питання щодо визначення ринкової вартості автомобіля позивача Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, 2009 року випуску, станом на дату оцінки без врахування пошкоджень, отриманих в результаті ДТП, а також обсяг, характер та вартість робіт щодо відновлення автомобіля після ДТП експертом не висвітлено. Відповідач вважав, що замовлений ним висновок судового експерта Павлишина Я.Д. містить детальний опис та зображення пошкодженого автомобіля, враховує його особливості та ціну продажу на ринку, відомості щодо правильного розміру шкоди. Також, відповідач зазначає, що готовий відремонтувати пошкоджений автомобіль власними силами та передати його позивачу. [PERSON] вважає, що існують передбачені законом підстави для врахування його матеріального становища при визначенні розміру шкоди, оскільки через втрату роботи у [PERSON] він опинився у скрутному фінансовому становищі, не працює, на його утриманні перебуває престаріла мати, а також на його утриманні перебуває син, який навчається у коледжі. Відповідач вважає, що слід врахувати, що на даний час позивач намагається продати пошкоджений автомобіль за 10000 дол.США, в той час, як його вартість згідно висновку експерта, наданого позивачем, є значно нижчою. [PERSON] зазначає, що [PERSON] є приватним підприємцем у якого він працював на посаді водія без оформлення трудового договору з 2015 року. В день коли відбулося ДТП він їхав у відрядження за завданням позивача за кордон. Відносин оренди або позики транспортного засобу між ними не було. Вважає, що позивач, як власник майна повинен нести з ним солідарну відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 28 березня 2018 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи по забезпеченню позову та накладено арешт на транспортні засоби [PERSON] . Ухвалою суду від 29 березня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду від 11 квітня 2018 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по даній справі. Ухвалою суду від 05 червня 2018 року за клопотання відповідача та його представника витребувано докази з Відділу контролю за дорожнім рухом та обслуговуванням дорожньо-транспортних пригод Комісаріату поліції на автомагістралі в м.Краків, а саме відомості щодо дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.01.2018 року о 19.45 год. на автомагістралі А4 387,600 км в місцевості Заляс у напрямку міста Катовіце. Провадження у даній справі зупинено на час виконання судового доручення. 15.05.2019 року на адресу Шевченківського районного суду м.Чернівці на виконання вищевказаної ухвали надійшли відомості з прокуратури м.Кракова Республіки Польща. Ухвалою суду від 21 червня 2019 року на підставі розпорядження керівника апарату суду про повторний автоматизований розподіл справи прийнято до провадження дану справу та поновлено провадження у даній справі у зв`язку з усуненням обставин, що викликали його зупинення. Ухвалою суду від 15 липня 2019 року у даній справі залучено перекладача для письмового перекладу документів з польської мови. Ухвалою суду від 30 липня 2019 року задоволено клопотання представника позивача про виклик в судове засідання судових експертів Давидовича О.О., Павлишина Я.Д., Юзви С.Г.; задоволено клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи документів; закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, обґрунтовуючи його доводами викладеними в позовній заяві. Додатково пояснив, що є приватним підприємцем. При ДТП його автомобіль отримав значні пошкодження, тому визначений експертом розмір матеріальних збитків 535690 грн., завданих йому, як власнику автомобіля, вважає обґрунтованим. Вказаний автомобіль був переобладнаний з вантажного в пасажирський приблизно 2012 -2013 роках. На даний час пошкоджений автомобіль перебуває на території СТО, за його зберігання він сплачує кошти. Його страхова компанія відшкодувала матеріальну шкоду громадянину Польщі за завдані збитки близько 1000 дол. США. Станом на січень 2018 року він, як підприємець, займався перевезенням пасажирів. Його автомобіль брали в оренду водії для перевезення пасажирів, з отриманого доходу він сплачував податки. Відповідач взяв у нього автомобіль в оренду для перевезення пасажирів за кордон, проте, в яку країну збирався їхати [PERSON] він не знав. В письмовому вигляді договір оренди з відповідачем він не укладав, оскільки давно знав [PERSON] та довіряв йому, даючи автомобіль у користування. Доручення на керування транспортним засобом він на відповідача не оформляв, відповідальність за заподіяну шкоду вони не обумовлювали. За користування автомобілем [PERSON] сплачував йому кошти, за одну поїздку приблизно 3000 грн. В трудових відносинах він з відповідачем не перебував, постійної роботи для водіїв у нього не було, оскільки пасажирів також перевозив він або його син. Пояснив, що в позасудовому порядку він намагався вирішити спір з [PERSON] , однак суму збитків між ними не узгоджено. Просить стягнути з [PERSON] на його користь завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 535690 грн., заподіяну внаслідок пошкодження його автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, 2009 року випуску. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в позові та просила задовольнити його обґрунтовуючи доводами, викладеними у позовній заяві. Вважає висновки експертів надані відповідачем до відзиву безпідставними та необґрунтованими, оскільки проведені за вихідними даними, які були надані лише відповідачем та які не підтверджені відповідними доказами, висновки ґрунтуються на припущеннях та містять в собі суперечності. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Допитаний в якості свідка відповідач [PERSON] пояснив суду, що на території Республіки Польща 17.01.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за його участі та громадянина Польщі. При цьому, він керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, який належить на праві власності позивачу. В той день він перевозив пасажирів у кількості 8 чоловік, віз їх у Німеччину. Зазначив, що він працював у [PERSON] близько двох років, перевозив людей за кордон на різних автомобілях. Позивач оплачував йому кожну поїздку, пасажирів для поїздки підшукував [PERSON] . Трудовий договір з позивачем він письмово не укладав, оскільки йому не було відомо чи зареєстрований був позивач, як приватний підприємець. Зазначив, що ДТП сталася за несприятливих погодних умов, оскільки в той день йшов сніг та було слизько, а також була темна пора доби. Крім того, йому здалося, що гальмівна система в автомобілі була не повністю справною. Проїжджаючи по правій полосі автомагістралі він набрав швидкість, не помітивши автомобіль, який стояв чи повільно рухався попереду та який перевозив дошки, оскільки вказаний вантаж не був позначений. Ліхтарі самої машини він не побачив через вказаний вантаж, який виступав за габарити транспортного засобу. Аварійний сигнал на вказаному транспортному засобі не був увімкнений. Внаслідок чого відбулося зіткнення автомобіля, яким він керував з вказаним транспортним засобом. Швидкість його автомобіля була приблизно 60-70 км/год. На місці події на вимогу поліцейських він сплатив штраф, як винуватець події. Вважає, що поліцейські зобов`язані були притягнути до відповідальності також громадянина Польщі, який, на його думку, також є винним в порушенні Правил дорожнього руху. Пояснив, що в досудовому порядку він не зміг з позивачем узгодити розмір відшкодування. Вказаний позивачем розмір шкоди вважає завищеним, оскільки запчастини для ремонту можна використовувати не нові. Пробіг пошкодженого автомобіля становив більше 1000070 км, на одометрі вказані дані можна було побачити також після ДТП. Відповідач позов визнав частково, готовий відшкодувати заподіяну шкоду в сумі 5000 дол.США, а в національній валюті 125000 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні доводи викладені у відзиві підтримала. Пояснила, що вважає фактичний допуск позивачем відповідача до роботи доказом того, що сторони перебували в трудових відносинах. Крім того, представник відповідача зазначила, що порушення Правил дорожнього руху громадянином Польщі та його вина в настанні ДТП підтверджується фотознімками з місця події, оскільки його транспортний засіб стояв на проїжджій частині та вантаж, який він перевозив і який виступав за габарити автомобіля не був позначений. Вказала, що на її думку, розмір шкоди, визначений у висновку судовим експертом Юзвою С.Г. є необґрунтованим, оскільки пошкоджений транспортний засіб 2009 року випуску та у висновку не враховано знос його запчастин. Натомість вартість матеріальних збитків експертом розраховано з врахуванням вартості нових запчастин, що необхідні для відновлення автомобіля. Крім того, експертом [PERSON] при визначенні розміру шкоди не враховано пробіг автомобіля. Зазначила, що ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, 2009 року випуску, станом на дату оцінки без врахування пошкоджень, отриманих в результаті ДТП, не відповідає дійсності, оскільки у висновку експерта наводиться порівняння пошкодженого автомобіля з пасажирськими, натомість як автомобіль позивача переобладнано з вантажного в пасажирський. Вважає, що позивач та відповідач повинні нести солідарну відповідальність за шкоду спричинену джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до ст.1187 ЦК України, яка є спеціальною до даних правовідносин, оскільки позивач є власником джерела підвищеної небезпеки пошкодженого транспортного засобу. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив суду, що при здійсненні ним висновку експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, складеного 28 лютого 2018 року ним не враховано пробіг транспортного засобу, оскільки одометр автомобіля не включався по причині пошкодження його живлення. У зв`язку з цим пробіг автомобіля ним не міг бути врахований, так як в такому випадку згідно п.7.11 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі-Методика товарознавчої експертизи) коригування по пробігу не проводиться. Згідно вказаного пункту Методики товарознавчої експертизи фактичний пробіг транспортного засобу, в даному випадку прирівнюється до нормативного. Пробіг автомобіля має значення для встановлення його вартості, проте показник пробігу ним не визначався, оскільки такої можливості у нього не було у зв`язку зі значним пошкодженням транспортного засобу. Зазначив, що при розрахунку розміру завданих збитків ним відповідно до п.8.5.10 Методики товарознавчої експертизи враховано вартість оригінальних запчастин, необхідних для заміни в автомобілі. Знос запчастин ним не визначався, оскільки такої потреби не було з огляду на те, що вартість ремонту перевищувала вартість автомобіля, тому збитки дорівнювали вартості автомобіля. Пояснив, що оцінка вартості автомобіля проводиться на дату ДТП, оскільки експертиза проводилася в кінці лютого 2018 року, то не було можливості дослідити ціну автомобіля на мережі інтернет станом на 17 січня 2018 року, тому вартість досліджуваного автомобіля визначалася за допомогою довідника «Бюлетень автотоварознавця» № 98. Оскільки у вказаному довіднику на час проведення експертизи не було вказано вартості автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213, то ним було досліджено ціну на аналогічні транспортні засоби, а саме вантажний автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 211 та Mercedes-Benz Sprinter 215, а також вартість легкового автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 211 та Mercedes-Benz Sprinter 215. Враховуючи те, що транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 213 по потужності знаходиться між вказаними двома автомобілями, то ним було взято середню ціну з врахуванням цін на вказані автомобілі. Дані про ціну автомобілів з мережі інтернет ним не бралися для дослідження, оскільки у вказаному довіднику було зазначено вартість аналогічних транспортних засобів. Досліджуваний автомобіль був переобладнаний з вантажного на легковий. Згідно аналізу вартості зазначених автомобілів, вказаної в довіднику «Бюлетень автотоварознавця» № 98, ціна легкового автомобіля на 20 % більша за ціну вантажного. У зв`язку з тим, що власник автомобіля не міг надати відомості про вартість переобладнання автомобіля, то ним було враховано такі витрати з огляду на ціну за легковий автомобіль, зазначену в довіднику. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що при проведенні ним висновку з автотоварознавчого дослідження № 33-04-18, складеного 03 травня 2018 року він керувався Методикою товарознавчої експертизи, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Методикою визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу. Пояснив, що величину пробігу досліджуваного автомобіля не можливо було сфотографувати (зафіксувати) на одометрі в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу. Проте на одометрі він особисто бачив показник 1000070 км, який проглядався, але не дуже чітко, вказані покази він зазначив у висновку не тільки зі слів замовника та може стверджувати, що величина пробігу автомобіля, що досліджувався становила 1000070 км. Експерт зазначив, що вартість оригінального пасажирського автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 значно вища, ніж переобладнаного з вантажного в пасажирський, оскільки вантажний має інші технічні характеристики, зокрема, є більш жорстким, він не має таких систем безпеки, які є у легкового транспортного засобу. Вказав, що запчастини до вантажного автомобіля або переобладнаного з вантажного мають значно меншу ціну, ніж до пасажирського. Зазначив, що автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 213 випускався заводом виробником тільки виключно у вантажній версії. При визначенні вартості автомобіля ним проаналізовано вартість дев`яти аналогічних транспортних засобів, відомості про вартість автомобілів взято, як з двох довідників «Бюлетень автотоварознавця» так і з мережі інтернет. У використаних ним довідниках було вказано вартість автомобілів за лютий-березень 2018 року, зокрема, ним взято інформацію з довідників «Бюлетень автотоварознавця» №№ 99,100. Вважає, що оскільки ДТП відбулася в січні 2018 року, то вартість автомобілів слід було брати з довідника № 99. Вказав, що ним було проаналізовано вартість автомобілів рік випуску яких як до так і після 2009 року. Вказав, що при визначенні вартості збитків, завданих досліджуваному автомобілю спочатку ним було визначено ринкову вартість автомобіля, потім визначено коефіцієнт зносу даного автомобіля, який склав 0,84 %, а максимально допустимий показник при якому дозволяється експлуатація автомобіля становить 0,96 %. До вартості зносу запчастин ним було застосовано коефіцієнт 0,70 %. Спочатку ним було визначено вартість нових оригінальних запчастин, а потім вартість з врахуванням фізичного зносу деталей. Зазначив, що досліджуваний автомобіль підлягає ремонту, вартість відновлювального ремонту є нижчою за ринкову вартість автомобіля. Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з врахуванням фізичного зносу деталей складає 112059 грн. 84 коп. На даний час подержані запчастини на ринку можна купити. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] підтримав наданий ним експертний висновок за результатами автотехнічного дослідження від 09 лютого 2018 року по факту зіткнення автомобілів Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки Nissan Interstar, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Зазначив, що обставини дорожньо-транспортної пригоди йому відомі з заяви [PERSON] про призначення експертного дослідження та електронних копій наданих ним матеріалів по факту ДТП, зокрема, фотознімків. Дані про швидкість автомобіля на якому рухався [PERSON] , а саме 65 км/год., йому відомі з заяви відповідача. Експерт вважає, що [PERSON] рухався з безпечною швидкістю, а зіткнення відбулося в зв`язку з невідповідністю дій водія [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України, що узгоджені з дією Конвенції про дорожній рух, прийнятої 8 листопада 1968 року. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, експертів, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації транспортного засобу 18.12.2012 року (а.с.7). Згідно довідки, виданої начальником ТСЦ-7341 регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області, станом на 06.02.2018 року транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, 2009 року випуску, кузов № [NUMBER] , [NUMBER] , зареєстровано за [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до довідки комісаріату поліції на автомагістралі в м.Краків від 12.02.2018 року, KW-136/2018 зазначено, що внаслідок проведених процесуальних дій у справі про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 17.01.2018 року, близько 19.45 год., на автомагістралі А4 387,600 км в місцевості Заляс, у напрямку до міста Катовіце, за участю [PERSON] , водія автомобіля марки Mercedes, реєстраційний номер [NUMBER] , та [PERSON] , водія автомобіля марки Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , встановлено хід подій на підставі показань учасників і пошкоджень, які були наслідком аварії. Вказано, що водій транспортного засобу марки Mercedes, не пристосував швидкість до умов руху, в результаті чого призвів до наїзду на задню частину транспортного засобу марки Nissan, який рухався перед ним, спричинивши його пошкодження. На [PERSON] накладено штраф (а.с.9). Згідно висновку № 29/18 експертного дослідження з вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного 28 лютого 2018 року, судовим експертом Юзва С.Г., встановлено, що вартість матеріального збитку (з технічної точки зору), завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, 2009 року виготовлення, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження його транспортного засобу у ДТП 17.01.2018 року, станом на час завершення виконання цього дослідження становить 535690 грн. (а.с.11-15). За спричинення загрози безпеці дорожнього руху дорожню аварію на [PERSON] , відповідно до законодавства Республіки Польща накладено штраф у розмірі 500 польських злотих 18.01.2018 року, який сплачено відповідачем (а.с.16). Згідно експертного висновку за результатами автотехнічного дослідження від 09.02.2018 року № 11, з фототаблицею, складеного експертом Давидовичем О.О., за заявою [PERSON] надані відповіді на поставлені відповідачем питання та встановлено, що: 1) виходячи із наданих обставин ДТП водій автомобіля Nissan Interstar, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , що зупинився на проїжджій частині в темний час доби повинен був забезпечити безпеку руху для інших транспортних засобів шляхом включення пристроїв зовнішнього освітлення, тобто діяти відповідно вимог п.19.4, п.22.4 ПДР України, що узгоджені з дією Конвенції про дорожній рух, прийнятій у Відні, 8 листопада 1968 року; 2) з технічної точки зору, виходячи з наданих обставин ДТП, водій автомобіля Nissan Interstar, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , під час зупинки транспортного засобу на проїжджій частині в темний час доби, виконуючи вимоги п.19.4, п.22.4 ПДР України, що узгоджені з дією Конвенції про дорожній рух, прийнятій у Відні, 8 листопада 1968 року, в даному випадку мав технічну можливість запобігти зіткненню автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213, державний номерний знак [NUMBER] ; 3) виходячи із наданих обставин ДТП водій автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , виконуючи рух в темний час доби повинен був діяти відповідно вимог п.12.2 ПДР, а при виникненні небезпеки чи перешкоди п.12.3 ПДР, що не суперечить Конвенції про дорожній рух, прийнятій у Відні, 8 листопада 1968 року. Виходячи з проведених розрахунків в дослідницькій частині, в умовах даної дорожньої обстановки вибрана водієм [PERSON] швидкість 65 км/год відповідала безпечній швидкості по видимості елементів дороги в напрямку його руху і в його діях невідповідностей вимогам п.12.2 ПДР в даному випадку не вбачається, що не суперечить Конвенції про дорожній рух, прийнятій у Відні, 8 листопада 1968 року; 4) в даній дорожній обстановці водій автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 [PERSON] , рухаючись на даній ділянці дороги, не мав технічної можливості зупинити автомобіль до місця розташування автомобіля Nissan Interstar, тобто при виконанні з його боку вимог п.12.3 ПДР, що не суперечить Конвенції про дорожній рух, прийнятій у Відні, 8 листопада 1968 року; 5) виходячи з проведеного дослідження на підставі наданих вихідних даних, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 [PERSON] не відповідностей вимогам правил ПДР, які не суперечать Конвенції про дорожній рух, прийнятій у Відні, 8 листопада 1968 року, в частині вимог ст.13 (швидкість та дистанція), що знаходилися б в причинному зв`язку з настанням даної ДТП не вбачається; виходячи з проведеного дослідження на підставі наданих вихідних даних, з технічної точки зору, в даному випадку, дії водія автомобіля Nissan Interstar, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] не відповідали вимогам п.19.4, п.22.4 ПДР, що узгоджені з дією Конвенції про дорожній рух, прийнятій у Відні, 8 листопада 1968 року, ст.25 (п.1, пп.b.I), ст.30 (п.2, пп. a.d, п.4, пп.а), ст.32 (п.п.1,8,13, пп.а) та знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (а.с.69-78). Відповідно до висновку експерта № 33-04-18 з авто-товарознавчого дослідження про ринкову вартість та вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, державний реєстраційний номер [NUMBER] , з додатками до нього, складеного 03 травня 2018 року експертом Павлишиним Я.Д., встановлено, що ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент виконання дослідження без врахування пошкоджень, отриманих в результаті ДТП 17.01.2018 року, становить 321153 грн. 56 коп.; вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП 17.01.2018 року, без врахування фізичного зносу деталей, станом на момент виконання дослідження, складає 310430 грн. 64 коп.; вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП 17.01.2018 року, з врахуванням фізичного зносу деталей, станом на момент виконання дослідження, складає 112059 грн. 84 коп. (а.с.80-129). Відповідно інформації\~наданої окружним\~прокурором у\~м.\~Краків Республіки\~Польща з\~додатками,\~що надійшла\~на виконання\~міжнародного судового\~доручення встановлено,\~що 17\~січня 2018\~року мала\~місце дорожньо-транспортна\~пригода,\~в якій\~брав участь\~автомобіль марки\~Mercedes,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~за кермом\~якого був\~громадянин України\~ [PERSON] \~та автомобіль\~марки Nissan,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~яким керував\~ [PERSON] .\~Поліція встановила,\~що [PERSON] , який управляв автомобілем марки Mercedes, не пристосував швидкість їзди до умов руху, в результаті чого наїхав на задню частину автомобіля, який правильно їхав, а саме транспортного засобу марки Nissan, яким керував [PERSON] . Відповідно до статті 86 параграф 1 Кодексу Правопорушень, за скоєння правопорушення [PERSON] був покараний штрафом в розмірі 500 польських злотих. Він повністю оплатив штраф, поліція не має в наявності страхового полісу водія транспортного засобу марки Nissan. Не встановлено також, що водій транспортного засобу марки Nissan скоїв правопорушення (а.с.232-242). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 липня 2000 року [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] (а.с. 131). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 20269 [PERSON] , яка є дружиною відповідача, встановлено, що вона перебувала на лікуванні у відділенні клінічної радіоонкології з блоком брахітерапії Національного інституту раку, з онкологічним захворюванням з 12.11.2018 року по 20.12.2018 рік (а.с.230-231). Відповідно до інформації наданої Регіональним сервісним центром в Чернівецькій області від 26.03.2018 року № 31/24/08-988 вбачається, що за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби: марки «Ford Transit», 1997 року випуску, марки «Renault Kangoo», 2001 року випуску, марки «Mercedes-Benz 112 CDi», 1999 року випуску, марки «Fiat Scudo», 2005 року випуску, марки «Renault Megane Scenic», 2011 року випуску (а.с.24). Судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами є деліктними та регулюються відповідними нормами ЦК України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.ч.1,2 ст.\~1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року (далі - Постанова № 4 від 01.03.2013 року) роз`яснено, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Стаття 395\~ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для самостійної відповідальності за завдані збитки. Як встановлено судом ДТП, що мала місце 17 січня 2018 року на території Республіки Польща, на автомагістралі А4 387,600 км в місцевості Заляс, у напрямку до міста Катовіце, за участю [PERSON] , водія автомобіля марки Mercedes, реєстраційний номер [NUMBER] , та [PERSON] , водія автомобіля марки Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , сталася з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, що належить на праві власності позивачу [PERSON] та вказаний автомоібль отримав механічні пошкодження. [PERSON] керував транспортним засобом у момент ДТП на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mercedes, реєстраційний номер [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , тобто на підставі іншого речового права, що зобов`язує його, як особу, яка на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом відшкодувати завдану шкоду. Вказані обставини підтверджуються документами комісаріату поліції на автомагістралі в м.Краків, зокрема, карткою з ДТП (а.с.239-242). Таким чином майнова шкода, завдана позивачу [PERSON] , як власнику транспортного засобу марки Mercedes, реєстраційний номер [NUMBER] , з вини відповідача [PERSON] , дії якого були неправомірними, між вказаними діями і шкодою, що настала є безпосередній причинний зв`язок. Доводи відповідача та його представника про те, що [PERSON] перебував з власником транспортного засобу [PERSON] у трудових відносинах, є безпідставними, оскільки вказані обставини не доведені належними, допустимими та достатніми доказами. На підтвердження вказаних обставин не можуть бути взяті до уваги показання відповідача, як свідка, який вказав, що працював у [PERSON] близько двох років, а трудовий договір з позивачем він письмово не укладав, оскільки йому не відомо було чи позивач був зареєстрований, як приватний підприємець, оскільки вказані пояснення є суперечливими, тому не можуть вважатися достовірними доказами на підтвердження вказаних обставин. Посилання відповідача на висновок судового експерта Давидовича О.О. № 11, складений 09.02.2018 року за результатами автотехнічного дослідження по факту ДТП, що відбулося 17.01.2018 року, здійснений за заявою [PERSON] , як на доказ відсутності його вини у даній ДТП та наявності вини іншого водія [PERSON] , який є громадянином Польщі, є безпідставним та спростовується відомостями та документами, які надійшли до суду на виконання судового доручення від Окружного прокурора в м.Краків, з Республіки Польща, та які суд вважає належними та допустимими доказами на підтвердження обставин у даній справі. Що стосується вказаного висновку експерта, суд визнає його недопустимим доказом у даній справі, оскільки, як встановлено з самого висновку та пояснень експерта [PERSON] , дослідження проведено лише на підставі вихідних даних, наданих відповідачем [PERSON] , які, зокрема, щодо швидкості руху, суперечать вищенаведеним документам, які надійшли на виконання судового доручення. Отже, належних та допустимих доказів, які б доводили, що шкоди завдано не з вини відповідача суду не надано. Доводи представника відповідача, що позивач та відповідач повинні нести солідарну відповідальність за шкоду спричинену джерелом підвищеної небезпеки відповідно до ст.1187 ЦК України, оскільки позивач є власником джерела підвищеної небезпеки, є безпідставними з огляду на наступне. Відповідно дост.541\~ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. Нормами чинного законодавства не передбачено солідарного обов`язку, на виконання якого власник транспортного засобу та його фактичний володілець, в управлінні якого транспортний засіб знаходився, повинні відповідати солідарно. Оскільки [PERSON] під час керування транспортним засобом володів ним на законних підставах (мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий власником, на законній підставі використовував такий транспортний засіб згідно пункту 2.2 Правил дорожнього\~руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року), то він має нести відповідальність за завдані збитки та обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає саме у нього, як у особи, яка її завдавала. Аргументи позивача про те, що [PERSON] під час ДТП керував автомобілем на підставі договору оренди є необґрунтованими, оскільки на підтвердження вказаних доводів [PERSON] не надано доказів укладення такого договору у формі, передбаченій ст.799 ЦК України. Що стосується розміру завданих матеріальних збитків, які повинен відшкодувати відповідач позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля, суд виходить з наступного. Відповідно до\~п.\~1\~ч.2ст.\~22\~ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Як встановлено з висновку № 29/18 експертного дослідження з вартості матеріального збитку, складеного 28 лютого 2018 року, судовим експертом Юзвою С.Г., вартість матеріального збитку, завданого позивачу, внаслідок пошкодження його транспортного засобу у ДТП, становить 535690 грн. При цьому при здійсненні експертизи, як вбачається зі змісту висновку, фактичний пробіг досліджуваного автомобіля не визначений через пошкодження АКБ, а тому згідно п.7.11 Методики товарознавчої експертизи, він приймається рівним нормативному: ПФ=ПН=37,2 тис. км в рік. Нормативний пробіг експертом визначено згідно довідника «Бюлетень автотоварознавця» № 98, як пробіг ідентичних до досліджуваного автомобіля, що склав 37,2 тис. км в рік. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив висновок, що стосується показників пробігу автомобіля при визначенні ринкової вартості досліджуваного автомобіля та повідомив, що ним не враховано пробіг транспортного засобу, оскільки одометр автомобіля не включався по причині пошкодження його живлення. Відповідно до\~п.7.11\~Методики товарознавчої\~експертизи та\~оцінки колісних\~транспортних засобів,\~затвердженої наказом\~Міністерства юстиції\~України та\~Фонду державного\~майна України\~від 24.11.2003\~року №\~142/5/2092\~(далі-Методика\~товарознавчої експертизи)\~у разі якщо одометр технічно несправний або встановлено факт його заміни чи втручання, що призвело до зміни показань пробігу КТЗ, у подальших розрахунках слід виходити з нормативного пробігу з врахуванням строку експлуатації оцінюваного КТЗ. Як вбачається з вищевказаного висновку експерта [PERSON] та його пояснень, ним зазначено, що фактичний пробіг досліджуваного автомобіля не визначений через пошкодження АКБ. Проте, відповідно до вищезазначеного пункту Методики товарознавчої експертизи, з нормативного пробігу слід виходити у разі якщо одометр\~технічно несправний\~або встановлено\~факт його\~заміни чи\~втручання.\~Разом з\~тим,\~експерт встановив, що одометр не включався лише по причині пошкодження його живлення, а не його технічної несправності, що, на думку суду, не позбавляло експерта можливості встановити пробіг автомобіля. В судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що величину пробігу на одометрі автомобіля не можливо було сфотографувати (зафіксувати) внаслідок пошкодження транспортного засобу, проте на одометрі він особисто бачив показник та може стверджувати, що величина пробігу автомобіля, що досліджувався становила 1000070 км. Крім того, допитаний в якості свідка [PERSON] , зазначив, що показник пробігу автомобіля позивача, на якому він здійснював поїздку за кордон становив більше 1000070 км. З огляду на вищенаведене висновок експерта Юзви С.Г. № 29/18\~від 28\~лютого 2018\~року в цій частині суд вважає неповним. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що знос запчастин досліджуваного автомобіля ним не визначався, оскільки такої потреби не було з огляду на те, що вартість ремонту перевищувала вартість автомобіля, тому збитки дорівнювали вартості автомобіля. Вказані доводи\~експерта суд\~вважає необґрунтованими\~з огляду\~на те,\~що відповідно\~до п.п.\~7.36,\~7.37\~Методики товарознавчої\~експертизи ринкова\~вартість окремої\~складової частини\~враховує її\~комплектність і\~фактичний технічний\~стан,\~умови,\~у яких\~вона експлуатувалася\~(зберігалася),\~особливості кон`юнктури\~ринку регіону. Ринкова вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за відповідною формулою. Коефіцієнт фізичного зносу розраховується за відповідною формулою. Натомість, як встановлено з висновку експерта Павлишина Я.Д. № 33-04-18 від 03.05.2018 року, ним визначено коефіцієнт фізичного зносу досліджуваного транспортного засобу, який становить 0,7. Як встановлено з пояснень експерта [PERSON] та його висновку вартість досліджуваного автомобіля визначалася ним за допомогою довідника «Бюлетень автотоварознавця» № 98. Експертом було досліджено ціну на аналогічні транспортні засоби, а саме вантажний автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 211 та Mercedes-Benz Sprinter 215, а також досліджено вартість легкового автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 211 та Mercedes-Benz Sprinter 215 та взято середню ціну з врахуванням цін на вказані автомобілі. Дані про вартість автомобілів з мережі інтернет ним не бралися для дослідження, оскільки у вказаному довіднику було зазначено вартість аналогічних транспортних засобів. Доводи експерта Юзви С.Г. в цій частині висновку свідчать про неповноту підходу до здійснення порівняльного аналізу цін на транспортні засоби з огляду на наступне. Згідно п.п.3.1,\~3.2,\~3.3,\~3.6\~Методики товарознавчої\~експертизи основним\~підходом до\~визначення ринкової\~вартості КТЗ\~є порівняльний\~підхід. Порівняльний\~підхід ґрунтується\~на аналізі\~цін продажу\~(пропозиції)\~КТЗ,\~ідентичних або\~аналогічних оцінюваному\~на первинному\~чи вторинному\~ринках КТЗ,\~з відповідним\~коригуванням,\~що враховує\~відмінності між\~об`єктом\~порівняння та\~об`єктом\~оцінки. Під\~первинним слід\~розуміти ринок\~нових КТЗ,\~під вторинним\~-\~ринок КТЗ,\~які були\~в користуванні. Для визначення вартості за порівняльним підходом використовуються статистично усереднені цінові дані КТЗ, які були відчужені в Україні, за умов, що вони відповідають змісту поняття «ринкова вартість», зокрема ґрунтуються на даних ринку КТЗ і зведені в довідниках, до яких висуваються вимоги щодо науковості, об`єктивності, об`ємності інформації. Найбільш вірогідним\~методом порівняльного\~підходу до\~оцінки КТЗ\~є метод,\~заснований на\~аналізі цін\~ідентичних КТЗ. За цим методом вартість визначається на базі середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного КТЗ з відповідним строком експлуатації. Подальше коригування враховує різницю між пробігом, комплектністю, укомплектованістю, технічним станом об`єкта порівняння та об`єкта оцінки. У разі\~неможливості визначення\~вартості КТЗ\~з урахуванням\~цін ідентичних\~КТЗ допускається\~використання методу,\~заснованого на\~аналізі цін\~аналогічних транспортних\~засобів. За цим методом вартість КТЗ визначається відповідно до цінових даних, аналогічних, але не ідентичних КТЗ, з належним або скоригованим строком експлуатації. Подальше коригування вартості здійснюється шляхом врахування різниці між пробігом, комплектністю, укомплектованістю, технічним станом об`єкта порівняння та об`єкта оцінки. Для визначення вартості складників КТЗ у разі відсутності цінової інформації дилера виробника КТЗ допускається використання відповідних даних, одержаних шляхом обстеження ринку регіону. Натомість, як встановлено з висновку експерта Павлишина Я.Д. № 33-04-18 від 03.05.2018 року та його пояснень, наданих в судовому засіданні, при визначенні вартості автомобіля ним проаналізовано вартість дев`яти аналогічних автомобілів, відомості про які взято, як з двох довідників «Бюлетень автотоварознавця», так і з мережі інтернет. Відповідно до\~ч.1\~ст.102\~ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Згідно ч.1\~ст.110\~ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. За вищенаведених мотивів суд відхиляє висновок № 29/18 експертного дослідження з вартості матеріального збитку, складеного 28 лютого 2018 року, судовим експертом Юзвою С.Г., щодо вартості матеріального збитку, завданого позивачу, внаслідок пошкодження його транспортного засобу у ДТП, яка становить 535690 грн. Відповідно до висновку експерта № 33-04-18 з авто-товарознавчого дослідження про ринкову вартість та вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, складеного 03 травня 2018 року експертом Павлишиним Я.Д., встановлено, що ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент виконання дослідження без врахування пошкоджень, отриманих в результаті ДТП 17.01.2018 року, становить 321153 грн. 56 коп.; вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП 17.01.2018 року, без врахування фізичного зносу деталей, станом на момент виконання дослідження, складає 310430 грн. 64 коп.; вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП 17.01.2018 року, з врахуванням фізичного зносу деталей, станом на момент виконання дослідження, складає 112059 грн. 84 коп. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив свій висновок, надавши відповіді на поставлені йому запитання. Вказаний висновок експерта суд вважає повним та обґрунтованим та він не викликає сумнівів у його належності, допустимості та достовірності. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.77\~ЦПК України належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.ч.1,2\~ст.78\~ЦПК України суд\~не бере\~до уваги\~докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79\~ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.80\~ЦПК України достатніми\~є докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України). Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих сторонами доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування завданої матеріальної шкоди слід задовольнити частково, визначивши майнову шкоду, завдану позивачу, як вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП 17.01.2018 року, з врахуванням фізичного зносу деталей, станом на момент виконання дослідження, яка складає 112059 грн. 84 коп. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач [PERSON] визнав позов частково на суму в національній валюті 125000 грн. та часткове визнання позову на вказану суму не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача майнову шкоду, завдану в результаті пошкодження автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDi, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] в сумі 125000 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Згідно ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1250 грн.

Outcome: partial