Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2010. З 2013 року фактичні шлюбні стосунки сторін були припинені через несумісність характерів. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення він не згоден. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який залишається жити з відповідачем. У підготовче судове засідання позивач не зявився, у позовній заяві вказав, що просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає, а також вказала, що просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кошелева». Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У ч. 4 ст. 206 ЦПК України зазначається, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Лебідь) [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22 листопада 2010 року виконкомом Новокраснянської сільської ради Кремінського району Луганської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 123686 (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 167843 (а.с. 8). Відповідно до\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що з 2013 року фактичні шлюбні стосунки сторін були припинені через несумісність характерів. Малолітній син залишається жити з відповідачем. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення він не згоден. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Більше того, у наданій суду заяві відповідач погоджується на розірвання цього шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до\~ ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом\~встановлено,\~що дана\~родина розпалася,\~позивач наполягає\~на розлученні,\~а відповідач\~погоджується на\~розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та розірвати шлюб між ними. Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище «Кошелева». На підставі викладеного,

Outcome: approved