Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Посилався на те, що він являється власником житлового будинку в [ADDRESS] . У його житловому будинку, зареєстрований [PERSON] , 1969 року народження, який фактично за місцем реєстрації не проживає. Реєстрація [PERSON] в належному йому на праві власності будинку створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження його майном. Добровільно відповідач з реєстраційного обліку в його будинку не знімається. На звернення до виконкому Романковецької сільської ради із заявою він отримав рішення №89 від 28.11.2019 року про відмову в знятті з реєстраційного обліку відповідача з рекомендацією звернутись в суд. Просив усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому на праві власності будинком [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав, передбачених ч.4 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв?язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Із досліджених доказів судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.03.2004 року та копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3142846 від 23.03.2004 року, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . В належному позивачу будинку на даний час зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за №3592 від 03.12.2019 року. [PERSON] за місцем реєстрації фактично не проживає з вересня 2015 року по даний час, що підтверджується актом підтвердження факту проживання [PERSON] , 1969 року народження від 03.12.2019 року. Із змісту рішення виконавчого комітету Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №89 від 28.11.2019 року встановлено, що на звернення [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , йому було відмовлено та запропоновано звернутися до Сокирянського районного суду Чернівецької області. Реєстрація [PERSON] у належному [PERSON] будинку створює останньому перешкоди у здійсненні ним права власності на вказане майно. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 ЦК України власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи: заява особи або її законного представника; судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтво про смерть; паспорт або паспортний документ, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інші документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців або осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав для користування житловим приміщенням. З огляду на встановлені обставини та вимоги закону, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому його слід прийняти, а позовні вимоги задовольнити. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 4, 8, 15, 16, 319, 383, 391 ЦК України, ст.150 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: approved