Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] ,\~[PERSON],\~ [PERSON]\~ про\~визнання права\~власності на\~частину земельної\~ділянки,\~виділення земельної\~ділянки в\~натурі,\~припинення права\~спільної сумісної\~власності на\~земельну ділянку. Просив визнати за ним право власності на частку у земельній ділянці відповідно до його частки квартири № 3 у будинковолодінні по вул.С.Бандери, 31-А у м.Рівне, виділити в натурі частину земельної ділянки та припинити його право спільної сумісної власності на земельну ділянку. Свої вимоги обґрунтовує наступним. Сторони по справі є співвласники будинку 31-а по вул. С. Бандери, який складається з чотирьох квартир. [PERSON] в цьому будинку належить на праві приватної власності кв.3 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 19.06.1998 р. приватним нотаріусом Рівненського міського та районного нотаріального округу за р. № 1256. Загальна площа квартири становить 80,7 м. кв. [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності кв. 2 на підставі свідоцтва про на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], які були власниками квартири на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 09.01.1992р. Першою Рівненською ДНК за р. № 2-73. Загальна площа квартири становить 65,7 м.кв. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності 4/5 квартира № 1 на підставі Свідоцтва про права власності на житло від 03.06.1993р., виданого Фондом державно - комунального майна Рівненської міської ради народних депутатів, а 1/5 цієї кв. № 2 належить на праві спільної часткової власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Рівненською ДНК за р. № 2-1709. Загальна площа квартири на час передачі земельної ділянки у спільну сумісну власність - 2005р. становила 106,7 м. кв. Квартира № 4 належала по 1/2 її частини на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.04.1993р., виданого Фондом державно - комунального майна Рівненської міської ради народних депутатів та її синові [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 23.02.2005р. Загальна площа квартири становить 63,9 м.кв. Вказані обставини підтверджуються довідкою КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації № 1951 від 21.12.2005р. У вересні місяці 2016р. [PERSON]І померла, її частку квартири успадкував син [PERSON] та зі слів [PERSON] продав квартиру йому. Рішенням Рівненської міської ради № 1692 від 27.10.2005р. співвласникам квартир № 1 № 2, № 3, № 4 в б. 31-а по вул.. С. Бандери в м. Рівне передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 2030 м. кв. для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд. Таким чином, станом на 2005 рік, під час передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 2030 м. кв. загальна площа його квартири № 3 становила 80,7 м.кв., площа квартири № 1, що належить сім»ї [PERSON] становила 106,7 м.кв., площа квартири № 3, що належить сім»ї [PERSON] становила 65,7 м.кв. та площа квартири № 4, що належала сімї [PERSON] становила 63,9 м. кв. З огляду на викладене, з урахуванням його частки у будинковолодінні йому належить земельна ділянка загальною площею 439,4 м.кв. З 2005р. між ними постійно виникають суперечки з приводу порядку користування спірною земельною ділянку та визначення розміру земельної ділянки у користування кожному її співвласнику. Добровільно встановити порядок користування земельною ділянкою та дійти з цього приводу згоди не можуть, а тому змушений звернутися до суду з позовом про поділ її в натурі та виділення у власність, відповідно до його частки в будинковолодінні земельну ділянку загальною площею 439,4 м.кв. в тому числі 53,8 м. кв. частини земельної ділянки під квартирою, 19,0 м. кв. земельної ділянки під гаражем та 366,6 м. кв. вільної земельної ділянки із спільної сумісної власності вищевказаної земельної ділянки. Земельну ділянку площею 314,3 м. кв. залишити в спільному користуванні співвласників будинку. Іншу частину земельної ділянки залишити в користуванні відповідачам по справі. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON] підтримали обґрунтування підстав звернення до суду у межах доводів позовної заяви. Просили позов задовольнити та виділити в натурі земельну ділянку, яка належить сторонам у справі на праві спільної сумісної власності згідно Варіанту № 1 висновку експерта № ЕУ-25/18 від 14.11.2018р. припинивши його право спільної сумісної власності на земельну ділянку. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду письмовий відзив згідно якого просили залишити без задоволення позовні вимоги [PERSON] Заперечення позову обґрунтували наступними доводами. 27.10.2005 року рішенням Рівненської міської ради за № 1692 про передачу власникам квартир за адресою: м. Рівне, вул. Степана Бандери, 31-А у спільну-сумісну власність земельної діляки площею 2030 кв. метрів для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд у п.\~36\~зазначена земельна\~ділянка була\~передана у\~спільну сумісну\~власність :власникам квартир у буд.№ 31-А по вул..С.Бандери в мРівне. Зазначеним рішенням було зобовязано всіх зазначених у нунктах 1-18 цього рішення громадян у\~тримісячний термін\~з дня\~ухвалення цього\~рішення виготовити та отримати державні акти на право приватної власності на землю. Виконання п. 36 Рішення Рівненської міської ради за № 1692 від 27.10.2005 року щодо виготовлення Державного акту співвласниками будинку розтягнулося на довгі 10 років. Причиною тому були неузгоджені дії співвласників, судові справи щодо вилучення гр. [PERSON] з числа співвласників земельної ділянки, оскільки він є громадянином [PERSON] Федерації і йому помилково було передано безоплатно із земель комунальної власності м. Рівне (справа № 2а - 197 за 2008 рік), і вступ у спадщину гр. [PERSON] його спадкоємцями [PERSON] і [PERSON], і справа 2-2517/11 та її апеляційне продовження про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки і отримання державного акта на землю, і повернення земельної ділянки в комунальну власність міста (Рішення Рівненської міської ради за № 1616 від 26.01.2012 р.), і скасування вищезгаданого рішення у судовому порядку (справа № 1715/4680/12). Вважають, що позовна заява ґрунтується на віртуальній площі квартири № 3 в 80,7 кв.м., оскільки при здачі в експлуатацію будинку та придбання її [PERSON] у [PERSON] в 1998р. квартири вона мала загальну площу 64,9 кв.м., в подальшому позивач провів реконструкцію квартири та необґрунтовано задекларував площу власної квартири 80,7 кв.м. Сімя [PERSON] у 1963 році у складі 5 чоловік переїхала до м. Рівне і за умовами обміну вступила у право користування трикімнатною дворівневою квартирою № 1 даного будинку, гараж-сараєм, підвалом, сараєм і земельною ділянкою, яка була закріплена у користування за згодою усіх сусідів за попереднім власником квартири № 1 [PERSON] згідно меж проведеного первинного розподілу між мешканцями будинку закріпленої комунальної прибудинкової території для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель та споруд. При проведеному обміні ніхто із сусідів будинку не висловив жодних заперечень і не висунув жодних претензій стосовно нерухомих обєктів та розмірів земельної ділянки в користування яких вступила сімя [PERSON] і користується ними по нинішній час вже більше 50 років. У 2017 році гр. [PERSON] купив квартиру № 4 і вступив у правоволодіння кв. № 4, гаражем, підвалом, сараєм і земельною ділянкою, яка була закріплена у користування за згодою усіх сусідів за попередньою власницею квартири № 4 [PERSON] згідно закріплених меж проведеного первинного розподілу у 1959 році. Ніхто із сусідів будинку не висловив жодних заперечень і не висунув жодних претензій стосовно нерухомих обєктів та розмірів земельної ділянки в користування яких вступив [PERSON], так само як і він не висловив жодних заперечень чи претензій до сусідів. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково. Не заперечив проти права [PERSON] на виділ його частки земельної ділянки у спільній сумісній власності в натурі. Хоча не погодився з висновками експерта № ЕУ-25/18 від 14.11.2018р., вважаючи що заміри є неправильні. Визначення розміру земельної ділянки яка може бути виділена позивачу в натурі є помилковою, проте не заперечив проти виділення позивачу земельної ділянки згідно Другого варіанту висновку експерта. Відповідач [PERSON], [PERSON] позов визнали частково. Дали аналогічні пояснення та не заперечили проти виділення позивачу земельної ділянки згідно Другого варіанту розподілу за висновком експерта № ЕУ-25/18 від 14.11.2018р.. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву згідно якої просила проводити судові засідання у її відсутність. Позовні вимоги [PERSON] не підтримала і просила залишити їх без задоволення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнали частково. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнив, що вимогу [PERSON] щодо виділення йому земельної ділянки згідно Варіанту №1 по висновку експерта № ЕУ-25/18 від 14.11.2018р. визнає та не заперечує проти задоволення. Ухвалою Рівненського міського суду від 08.06.2018р. за клопотанням позивача [PERSON] у справі була призначена судова земельно-технічна експертиза (а.с.120), провадження у справі на період проведення експертизи було зупинене. Ухвалою суду від 26.12.2018р. у звязку з проведенням експертизи та надходженням до суду висновку експерта № ЕУ-25/18 від 14.11.2018р., поновлене провадження у справі. (а.с.159, 133-151). Ухвалою суду від 11.01.2018р. частково задоволено клопотання позивача [PERSON] щодо забезпечення позову. (а.с.163). Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.. 41 Конституції україни кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, рузельтатом своєї інтелектуальної, творчої діяльності. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст.. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Статею 42 ЗК України передбачено, що порядок користування земельними ділянками, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. Як розяснив Пленум Верховного суду України в Постанові № 7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст.. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на житловий будинок і для яких зазначена угода також є обовязковою. Відповідно до ч.3 ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Судом встановлено, що рішенням Рівненської міської ради № 1692 від 27.10.2005р. співвласникам квартир № 1 № 2, № 3, № 4 в б. 31-а по вул.. С. Бандери в м. Рівне [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 2030 м. кв. для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд.(а.с.6-9). Як встановлено судом, квартири № 1,2,3,4 в буд. № 31-А по вул..С.Бандери в м.Рівне належать сторонам у справі на праві приватної власності. Зокрема, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] на підставі купівлі - продажу, посвідченого 19.06.1998 р. приватним нотаріусом Рівненського міського та районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за р. № 1256. Загальна площа квартири № 3 - становить 80,7 м. кв. (а.с.10). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Квартира № 2 в буд.№ 31-а по вул..Ст.Бандери, 31-а в м.Рівне належить на праві часткової власності [PERSON] та [PERSON] Зокрема,\~згідно договору\~купівлі-продажу,\~укладеного між\~Рівненським міськвиконкомом\~та [PERSON]\~ від\~24.12.1991р.,\~ [PERSON] придбав\~ квартиру\~[ADDRESS] ([PERSON])\~в м.Рівне.\~(а.с.11-12).\~Договором дарування,\~посвідченого приватним\~нотаріусом \~Рівненського міського\~нотаріального округу\~[PERSON]\~15.08.2007р.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 2074,\~ [PERSON]\~подарував,\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON]\~прийняли в\~дар в\~рівних частках\~кожен 3/4\~частини з\~належної дарителю\~на праві\~приватної власності\~ квартири\~[ADDRESS].Згідно свідоцтва про спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] 14.01.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 26, [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON] 1/4 частку квартири [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] 14.01.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 27, [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] 1/4 частку квартири [ADDRESS] . Загальна площа квартири становить 67,2 кв.м . Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], , [PERSON]. Як встановлено судом, [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.06.1993р., виданого на підставі наказу № 295 від 03.06.1993р., набули в спільну власність квартиру [ADDRESS] загальною площею 106,7 кв.м. В подальшому, зазначена квартира була реконструйована відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт № 151 від 17.10.2000р., в результаті чого загальна площа квартири становить 152,9 кв.м. та належить на праві часткової власності [PERSON] -2/5 частки, а [PERSON], [PERSON],[PERSON] по 1/5 частки кожному.(а.с.63-73). Квартира [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.04.1993р. згідно з розпорядженням від 12.04.1993р. № 168-АБ, належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] ( а.с.13). В подальшому, відповідно до умов договору купівлі-продажу від 11.08.2017р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу[ADDRESS] набув у власність [PERSON], реєстраційний номер обєкту нерухомості 651462356101. Загальна площа квартири становить 63,9 кв.м. Як встановлено у судовому засіданні між співвласниками встановився певний порядок користування земельною ділянкою. Власники квартир №№1,2,3 користуються земельними ділянками, які розміщені у різних частинах двору. Як правило, кожний із співвласників має частину земельної ділянки перед вікнами своїх квартир та у інших частинах двору, де розміщені належні їм на праві власності гаражі, сараї тощо. На виконання ухвали суду від 08.06.2018р. судовим експертом [PERSON] у висновку есперта № ЕУ-25/18 запропоновано 4 варіанти виділення в натурі частки власнику квартири № 3 [PERSON] з урахуванням даних по площам квартир, приведених в запитанні. При визначенні варіанту розподілу та виділення земельної ділянки в натурі [PERSON] суд враховує встановлений порядок користування земельними ділянками, які розміщені перед вікнами квартир співвласників, наявність іншого нерухомого майна розміщеного на спірній земельній ділянці та належного на праві власності [PERSON] сарай, гараж, [PERSON], - гараж, [PERSON], - сарай. Зазначеним варантом розпоряду передбачено частина двору, яку запропоновано залишити у спільному користуванні. \~ \~ \~ \~ Суд прийшов до висновку, що найбільш прийнятним варіантом розподілу земельної ділянки та виділення її в натурі [PERSON] є варіант № 4. За даним варіантом земельна ділянка перед вікнами квартири № 4 може бути виділена власнику цієї квартири, що зрівняє у правах кожного співвласника квартир щодо наявності земельної ділянки перед вікнами своєї квартири та облаштування доступу до свого сараю. Як встановлено судом, [PERSON] належить на праві приватної власності гараж, який розміщений поряд з гаражем [PERSON], відтак суд вважає, що доцільно виділити позивачу земельну ділянку, яка прилягає до його нерухомого майна. Окрім того, за даним варіантом передбачено виділення земельної ділянки перед вікнами квартири позивача, якою він і користується. Доводи відповідачів [PERSON],[PERSON], [PERSON] щодо неправильного визначення розміру земельної ділянки яку слід виділити в натурі [PERSON] суд до уваги не приймає з тих підстав, що такі доводи не підтверджені достовірними доказами (висновок експерта, спеціаліста). Окрім того, як встановлено було судом та підтверджено у судовому засіданні експертом [PERSON], яка підтримала висновок експертизи, нею було відповідно до площ квартири визначено частку кожної квартири в будинку та визначено відсоток кожної квартири, виходячи з загальної площі будинку № 31-а по вул..Ст. Бандери в м.Рівне при першочерговому набутті квар тир у власність. Так, частка квартир № 1 -106,7:301,2-100 = 35%; частка квартири № 2 -65,7:301,2 -100% = 22%; частка квартири № 3 64,9:301,2-100%= 22%; частка квартири ; 4 63,9:301,2-100%= 21%. Сторони не просили скасувати заходи забезпечення позову, відтак суд вважає, що скасування рішенням суду її є недоліцьним. На підставі викладеного,

Outcome: partial