Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. Свій позов мотивує тим, що з 1991 року по 08 жовтня 2012 року перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. Від шлюбу у них народилося троє дітей, з них двоє є неповнолітніми, це син - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Луцького міськрайонного суду від 11.12.2012 року з нього стягуються аліменти на утримання дітей в користь відповідачки в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.11.2012 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зазначає, що з жовтня 2013 року діти постійно проживають з ним та перебувають на його утриманні та вихованні, однак відповідач не бажає добровільно відмовитись від аліментів і використовує їх на власні потреби. Просить припини сплату аліментів на неповнолітніх дітей, стягнутих в користь відповідача згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду від 11.12.2012 року та звільнити його від сплати аліментів, стягувати з відповідача в його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути з відповідача сплачені ним аліменти за період з жовтня 2013 року по січень 2014 року в розмірі 3780,33 грн., крім того стягнути з відповідача судовий збір. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.04.2014 року позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в користь позивача, залишено без розгляду за заявою позивача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги уточнив, суду пояснив, що оскільки з ним проживає лише один син [PERSON], а син [PERSON] проживає з відповідачкою, тому він не повинен продовжувати сплачувати аліменти відповідачці на утримання дітей, просив звільнити його від сплати аліментів. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, підтвердила, що дійсно її син - [PERSON], [INFO] проживає на даний час із позивачем, в той же час молодший син [PERSON], [INFO] проживає разом із нею, на даний час вона не працює, її майновий стан є досить скрутним, а тому вважає, що позивач зобов'язаний утримувати свою дитину - сина [PERSON]. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково із врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 29 вересня 1990 року по 08 жовтня 2012 року (а.с.7-8). Від шлюбу у позивача та відповідача народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтвами про народження (а.с.3,4,7). На підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2012 року вирішено стягувати щомісячно з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.11.2012 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.5-6). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За період з жовтня 2013 року по січень 2014 року, позивачем на користь відповідача на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було сплачено 3780,33 грн. аліментів (а.с.13). З довідки про склад сім'ї та проживання від 02 квітня 2014 року вбачається, що [PERSON] разом із дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.37). Проте, з пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що неповнолітній [PERSON] фактично проживає із батьком за адресою смт. Рокині вул. Тополева,6 та знаходиться на його утриманні, а неповнолітній [PERSON] проживає разом із відповідачем [PERSON] Дану обставину не заперечила та підтвердила в судовому засіданні відповідач [PERSON] Крім того, в судовому засіданні із пояснень неповнолітнього [PERSON] встановлено, що він проживає разом із своїм батьком в незавершеному будівництвом будинку по вул. Тополева,6 в смт. Рокині Луцького району, там знаходяться його особисті речі, крім того він знаходиться на утриманні батька, з матірю не спілкується. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. При вирішенні позову [PERSON] в частині припинення стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], суд відмовляє в цій частині вимог з тих підстав, що неповнолітній син [PERSON] продовжує проживати з матірю, а обставини, які впливають на визначений розмір платежу змінилися лише стосовно неповнолітнього [PERSON], який проживає з батьком. Таким чином позивач повинен виконувати свої обов'язки щодо утримання неповнолітнього сина [PERSON] з врахуванням рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2012 року. Разом із тим згідно ч.1 ст. 10 СК України якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю сторін, до них застосовуються норми цього кодексу, які регулюють подібні відносини(аналогія закону). Відповідно до ч.3 ст.183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто із батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Але, оскільки правовідносини щодо зміни розміру аліментів в зв'язку зі звільненням від їх сплати не врегульовані нормами чинного сімейного законодавства, то в силу ч.1 ст. 10 СК України до них слід застосувати положення ч.3 ст.183 СК України. З врахуванням вищевикладеного, рішення Луцького міськрайонного суду від 11 грудня 2012 року за яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей підлягає виконанню лише щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO] з вирахуванням частки, яка припадала на [PERSON]. Тобто, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 11 грудня 2012 року у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, починаючи з дня набрання законної сили рішення у даній справі.

Outcome: partial