Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Свої вимоги заявник мотивував тим, що померла 15.04.2017 [PERSON] була його матір'ю. Отримати свідоцтво про смерть матері у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для проведення реєстрації смерті його матері в органах ДРАЦС та оформлення спадщини після померлої. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свою заяву та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній. Пояснив, що його мати, [PERSON], проживала в [INFO].Останнім часом вона знаходилась у геріатричному пансіонаті для ветеранів війни і праці в м.Луганську, у якому померла 15.04.2017. Заінтересована особа, Кременчуцький міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без участі його представника. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз'яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За нормою ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР №060164, виданого 04.02.1958 та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу №00020118684 від 11.05.2018. 15.04.2017 в м.Луганськ [PERSON] померла, на підтвердження чого заявником надано копію лікарського свідоцтва про смерть №15, виданого 18.04.2017 Пансіонатом для ветеранів війни та праці, копію свідоцтва про смерть серії І-ВВ №030140, виданого 20.04.2017 Ленінським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що Підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Надана заявником копія свідоцтва про смерть серії І-ВВ №030140 видана Ленінським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, що знаходиться на тимчасово окупованій території України. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.ст. 1; 4 ч.2 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. 27.04.2018 Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті матері, у зв'язку з тим, що документ, наданий заявником для підтвердження факту смерті виданий на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень. Встановлення факту смерті заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті його матері та оформлення після неї спадщини. З урахуванням зазначеного, з метою захисту прав та інтересів заявника, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати по справі відсутні.

Outcome: approved