Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

[PERSON] (далі\~по тексту\~ [PERSON] ,\~позивач) звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту [PERSON] , відповідач), третя особа: Богодухівська міська рада Харківської області, у якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, прийнятої судом, просить: визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу будинку від 06.02.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 131. Вказує, що згідно з розпорядженням Богодухівської РДА від 29.03.2016 за № 95, [PERSON] з 01.04.2016 був влаштований до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] на спільне проживання та виховання як дитина, позбавлена батьківського піклування, з того часу місце проживання відповідача було зареєстровано у будинку за адресою: [ADDRESS] . З 01 вересня 2016 року завершено строк перебування у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] вихованця [PERSON] у зв`язку з досягненням повноліття та подальшим влаштуванням на навчання з переходом на повне державне забезпечення до Харківського машинобудівельного коледжу. З вересня 2016 року відповідач за зареєстрованою адресою не проживає, але продовжує бути зареєстрованим у належному позивачу будинку. Відповідач не спілкується з позивачем, не оплачує комунальні послуги, участі в утриманні будинку не приймає, жодної кореспонденції на його ім`я не надходило, його особисті речі у будинку відсутні. Вказаними діями відповідач створює позивачу перешкоди, як власнику, у користуванні та розпорядженні майном, у зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області 29.04.2021 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Богодухівська міська рада Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачу та третій особі запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов та письмові пояснення щодо позову або відзиву. Заходи забезпечення позову не вживались. Ухвалою Богодухівського\~районногосуду\~Харківської області\~від 21.05.2021\~задоволено заяву позивача про витребування доказів. Витребувано з Богодухівського відділу поліції ГУНП в Харківській області відомості про те, чи звертався [PERSON] , [INFO] , в період з 2020 року по теперішній час із заявою про чинення йому перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , з боку [PERSON] чи інших осіб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала з підстав, викладених в останній. На задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення у справі. Пояснила, що [PERSON] був її вихованцем та проживав у її будинку з березня 2016 року по серпень 2016 року. З вересня 2016 року строк перебування [PERSON] у сім`ї [PERSON] закінчився відповідно до розпорядження Богодухівської районної державної адміністрації, у зв`язку зі вступом [PERSON] на навчання та зарахування його на повне державне утримання. З 01 вересня 2016 року [PERSON] навчався у Харківському машинобудівному коледжі та проживав у м. Харкові. Виїхавши з будинку [PERSON] на постійне проживання до м. Харкова, [PERSON] більше жодного разу не навідувався до позивачки, не підтримував жодного зв`язку з позивачкою або іншими вихованцями, не пред`являв претензій щодо проживання у будинку, не сплачував комунальні послуги, його речі у будинку позивачки відсутні. Однак, наразі [PERSON] залишається зареєстрованим у будинку [PERSON] , що порушує її права як власника будинку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином як шляхом надіслання судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання, так і відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причини неприбуття до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи Богодухівської міської ради Харківської області у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що не заперечує проти позову. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та представника третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не подав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, допитавши свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини. Згідно з договором купівлі-продажу від 06 лютого 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області, зареєстрованим у реєстрі за № 131, та витягу з Державного реєстру правочинів № 3530642 від 06.02.2007 [PERSON] на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Відповідно до розпорядження Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області від 29.03.2016 за № 95, [PERSON] з 01.04.2016 влаштований до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] на спільне проживання та виховання як дитина, позбавлена батьківського піклування (а.с. 13). З 01 вересня 2016 року завершено строк перебування у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] вихованця [PERSON] у зв`язку з досягненням повноліття та подальшим влаштуванням на навчання з переходом на повне державне забезпечення, що підтверджується розпорядженням Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області від 30.08.2016 за № 271 (а.с. 14) Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області від 11.02.2021 № 632, [PERSON] , 1970 р.н., проживає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї: дочка [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; прийомна дочка [PERSON] , 2004 р.н.; прийомний син [PERSON] , [INFO] ; прийомний син [PERSON] , [INFO] ; прийомна дочка [PERSON] , 2010 р.н.; прийомна дочка [PERSON] , 2012 р.н.; прийомна дочка - [PERSON] , 2013 р.н., сторонній [PERSON] , 1998 р.н. (а.с. 11). Згідно з довідкою, виданої [PERSON] квартальною [PERSON] , підпис якої засвідчено керуючим справами виконкому Богодухівської міської ради Харківської області Щербак А. від 01.03.2021, що колишній вихованець [PERSON] , 1998 р.н., прописаний за адресою: [ADDRESS] , але з 01.09.2016 він не проживає за даною адресою. Особисті речі [PERSON] відсутні, місце проживання його не відоме (а.с. 12). Відповідно до листа Богодухівського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 27.05.2021 № 2721/119-71/01-2020, за період з 2020 року по теперішній час [PERSON] , [INFO] , із заявою про чинення йому перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , до Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області не звертався (а.с. 38). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що є прийомною донькою [PERSON] (позивачка була для нею матір`ю-вихователькою) та проживала у будинку [PERSON] , наразі навчається у Сумському медичному університеті та проживає в м. Суми, але підтримує відносини із позивачкою, приїжджає до неї на вихідні. Зазначила, що була знайома з [PERSON] , який у березні 2016 року надійшов на виховання та проживання до родини [PERSON] . У серпні 2016 року [PERSON] вступив до Харківського машинобудівного коледжу та залишив родину [PERSON] , забрав речі та виїхав на постійне проживання до м. Харків. Після цього [PERSON] жодного разу не навідувався до [PERSON] , не спілкувався з позивачкою або іншими вихованцями. Речі [PERSON] у будинку [PERSON] відсутні. Наскільки відомо свідку, конфліткних ситуацій у [PERSON] із позивачкою або іншими особами щодо проживання у будинку не виникало. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] , проживає за адресою : [ADDRESS] . Зазначила, що [PERSON] став проживати у сім`ї [PERSON] з кінця березня 2016 року, у серпні 2016 року забрав свої речі, виїхав з будинку [PERSON] та більше у будинку жодного разу не з`являвся. Про факти конфліктних ситуацій щодо перешкоджання [PERSON] проживати у будинку [PERSON] свідку невідомо. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~316\~Цивільного кодексу\~України (далі\~ ЦК\~України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами ст. 379 ЦК України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Згідно зі ст.\~29\~ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст.\~383\~ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, судом встановлено, що через реєстрацію відповідача у належному позивачу будинку [PERSON] не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном, оскільки [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , і не проживає за вказаною адресою з вересня 2016 року. Враховуючи, що будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , а відповідач [PERSON] не є членом сім`ї позивача, суд вважає, що на правовідносини, які виникли між сторонами, не поширюються норми статей 64, 156 ЖК УРСР, статті 405 ЦК України. Відповідач [PERSON] є колишнім підопічним (прийомною дитиною) позивача, був влаштований до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] на спільне проживання та виховання як дитина, позбавлена батьківського піклування до досягнення ним повноліття, тобто відповідач був членом сім`ї позивача, що підтверджено матеріалами справи та самою [PERSON] у судовому засіданні. Так, відповідач проживав та був зареєстрований у спірному житловому приміщенні зі згоди позивача, тобто у встановленому законом порядку набув право користування чужим майном (сервітут). У вересня 2016 року відповідач по досягненню повноліття самостійно виїхав зі спірного домоволодіння та змінив місце свого проживання, проте, добровільно не зняв з реєстрації місце свого проживання за вищевказаною адресою. Відомостей про укладення між сторонами по справі договору найму на проживання у спірному житловому приміщенні суду надано не було. Відповідно до ст.\~401\~ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене, зокрема, щодо іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати, зокрема, іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Згідно з ст.\~402\~ЦК України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Статтею 403\~ЦК України, визначено зміст сервітуту, сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Згідно з ст.\~406\~ЦК України сервітут припиняється, зокрема, у разі відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; спливу строку, на який було встановлено сервітут; припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Згідно з ст.\~150\~ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, зокрема, здавати в оренду, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 158 ЖК УРСР наймач користується жилим приміщенням у будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку і наймачем у письмовій формі. За договором найму, зокрема, згідно зі ст.\~68\~ЖК УРСР, яка є загальною нормою, що застосовуються і до договору найму жилого приміщення у будинку приватної власності, - наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно із ст.\~163\~ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача не звільняє його від виконання обов`язків за договором найму. Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач був відсутній з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено.\~\~ Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Положеннями ст. 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст.\~77\~ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст.\~78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст.\~81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням досліджених у судовому засіданні письмових доказів, а також пояснень, наданих свідками, суд дійшов висновку про доведеність факту непроживання без поважних причин [PERSON] у будинку [ADDRESS] , та невикористання житла за його прямим призначенням понад шість місяців (більше 4 років). Жодних доказів, які б спростовували такий висновок, суду не надано. Суд зауважує, що в силу розпорядження Богодухівської районної державної адміністрації № 271 від 30.08.2016 відповідач з 01 вересня 2016 року втратив обов`язкові правові підстави для проживання у будинку [PERSON] як матері-вихователя дитячого будинку сімейного типу. За таких умов, беручи до уваги, що відповідач добровільно виїхав зі спірного домоволодіння, з вересня 2016 року не проживає у спірному будинку, в будинку відсутні його речі, враховуючи відсутність підстав для збереження за відповідачем права на жиле приміщення понад шість місяців, передбачених частиною 2 статті 71 ЖК УРСР, відсутність доказів поважності причин його відсутності понад шість місяців у вказаному будинку, суд дійшов висновку, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved