Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивував тим, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. 10.05.2007р. він змінив своє дошлюбне прізвище «Кондрахін» на «Векірчик». За час спільного життя у них з відповідачкою народилося п'ятеро дітей: доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в даний час досягли повноліття, а також син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Рішенням Снятинського районного суду від 21.03.2016 р. шлюб між ним та відповідачкою розірвано, місце проживання дітей визначено разом з ним- батьком. Відповідачка створила іншу сім'ю. Напротязі тривалого періоду часу він фактично виховує та матеріально утримує дітей сам, оскільки відповідачка не приймає жодної участі у їх вихованні та матеріальному утриманні, не виконує своїх батьківських обов'язків. На даний час у нього скрутне матеріальне становище і йому важко утримувати трьох неповнолітніх дітей. Просить стягувати з відовідачки аліменти на його користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 950 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 032726 зареєстровано 03.02.1997 р. шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою Личук ([PERSON]). Відповідно до свідоцтва про змінгу імені серії І-НМ № 002839 від 10.05.2007р. [PERSON] змінив прізвище на «Векірчик». Рішенням Снятинського районного суду від 21.03.2016р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], дітей: [PERSON], 1999 р. нар., [PERSON], 2004 р.нар., [PERSON], 2005 р.нар., [PERSON], 2012 р.нар. залишено проживати із батьком [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про народження: І-НМ № 069117, І-НМ № 069118, І-НМ № 203492 вбачається, що у позивача та відповідачки народилися діти: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Із акту обстеження матеріально-побутових умов Задубрівської сільської ради від 17.04.2018р. та довідки Задубрівської сільської ради від 17.04.2018р. вбачається, що позивач [PERSON] має на утриманні неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 2004 р.нар., доньку [PERSON], 2005 р.нар., сина [PERSON], 2012 р.нар., які проживають разом із ним та перебувають на його утриманні. Згідно трудової книжки АТ-IX № 0421009, [PERSON] згідно наказу № 23-К п.2 від 01.06.2016р. прийнято на роботу в ПП «ПВБК «Будагропроект» на посаду столяра. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 950 грн. щомісячно на кожну дитину, з дня пред'явлення позову, тобто з 23.04.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. з відповідачки в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 ЦПК України,

Outcome: approved