overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вказаним позовом. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], якій належало право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач у встановленому порядку прийняв спадщину. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Позивач не може оформити спадщину на квартиру через те, що [PERSON] не встигла зареєструвати за собою право власності на квартиру, і просить визнати, що вказана квартира належить йому. Відповідач визнав позов повністю. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вказаним позовом. Вимоги обґрунтовані тим, що сторони у шлюбі звели добудову до квартири [ADDRESS]. Позивач, змінивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача половину визначеної висновком будівельно-технічної експертизи вартості добудови, а саме, 11834 грн. та половину судових витрат у справі в сумі 997 грн. Відповідач змінені позовні вимоги визнала повністю. Позов слід задовольнити повністю. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вказаним позовом, вказавши в позові, що він є власником житлового будинку по [ADDRESS]. Крім нього в даному будинку зареєстрований відповідач по справі: [PERSON]. Відповідач [PERSON] в домогосподарстві по [ADDRESS] тривалий час не проживає, на даний час мешкає у своїх батьків по іншій вулиці в с. Чагор, Глибоцького району, Чернівецької області. Факт реєстрації відповідача в даному будинку, позбавляє його можливості користуватися належним йому майном відповідно до чинного законодавства. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користуванням житлом за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Так, в суді встановлено, що відповідач з серпня 2011 року не проживає за вказаною адресою, спільного господарства з позивачем та його сім'єю не веде. Як вбачається з витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 02 березня 2012 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить позивачу - [PERSON]. Відповідно до рішення Глибоцького районного суду від 12 жовтня 2011 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 24 лютого 1996 року у виконкомі Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис №4 - розірвано. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Наведені докази підтверджують те, що відповідач вийшов із складу сім'ї позивача і не проживає у вказаному будинку з 2011 року, тому суд вважає, що він втратив право користування житлом. На підставі наведеного, ст.ст.405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вказаним позовом, вказавши що, йому, належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування житлового будинку від 25 червня 2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 липня 2004 року. У вказаному господарстві зареєстровані, але не проживають з 15 жовтня 2016 року громадяни - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 01 травня 1998 року. Відповідачі по справі не проживають у належному позивачу будинку, спільного господарства не ведуть, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов від 4 липня, 10 серпня та 11 вересня 2017 року. [PERSON], з 15 жовтня 2016 року неодноразово звертався відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з проханням щоб вони добровільно знялись з реєстрації з належного йому будинку, однак вони відмовляються. Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користуванням житлом за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Вiдповiдачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомили і не просили суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити . Так, в суді встановлено, що позивач [PERSON] в позовній заяві вказував, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], не проживають в зазначеному господарстві з жовтня 2016 року. Однак, з показів свідків [PERSON] та [PERSON], зазначається, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають у вище вказаному господарстві з лютого місяця 2017 року або весни 2017 року. З актів обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 04 липня 2017 року № 454, від10 серпня 2017 року № 534 і від 11вересня 2017 року № 590, виданих Чагорською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, не вбачаються дати, з яких відповідачі не проживають у вказаному господарстві. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Наведені докази не підтверджують те, що відповідачі вийшли із складу сім'ї позивача і не проживають у вказаному будинку понад один рік, тому суд вважає, що в позові слід відмовити, оскільки ще не пройшов рік з моменту від коли відповідачі не проживають у вказаному будинку. На підставі наведеного, ст.ст.405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що 03 грудня 2011 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема із житлового будинку №68 по вул. Зарічній в с. Городниця Підволочиського району. 25.11.2015р. він отримав лист-роз»яснення від приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу [PERSON], згідно якого йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині правовстановлюючого документу на будинок. Позивач як спадкоємець першої черги за законом, посилаючись на обставину прийняття спадщини та відсутність державної реєстрації правовстановлюючого документу на спадкове майно, неприйняття спадщини іншим спадкоємцем за законом - [PERSON], просить визнати за ним право власності на житловий будинок №68 по вул.Зарічній у с.Городниця Підволочиського району Тернопільської областізагальною площею 50,2 кв.м., із них: житлової площі 38, 4 кв.м., надвірні будівлі та споруди: хлів, льох, криницю, огорожа, в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON] не з'явилася у судове засідання, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала. Представник відповідача в суд не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, з позовом згідний. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: [PERSON] 05 серпня 2011 року придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями №68, що розташований по вул. Зарічна в с. Городниця Підволочиського району. Вказана обставина підтверджується договором купівлі-продажу. 03 грудня 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом серії №130241. Позивач як спадкоємець першої черги за законом спадщину прийняв, що підтверджується витягом від 29.05.2012 р. про реєстрацію в спадковому реєстрі. Інший спадкоємець за законом - [PERSON] спадщину не прийняла. Згідно листа приватного нотаріуса від 25.11.2015 р. [PERSON] роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності реєстрації правовстановлюючого документу. Разом з тим, згідно договору купівлі -продажу від 05 серпня 2011 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями №68, що розташований по вул. Зарічна в с. Городниця Підволочиського району. Договір засвідчений приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу [PERSON] Крім того, довідкою, виданною виконкомом Городницької сільської ради Підволочиського району підтверджено, що будинок №68 по вул.Зарічній у с.Городниця належав [PERSON] Проаналізувавши наведене у сукупності, приймаючи до уваги обставини прийняття спадщини позивачем, визнання позову відповідачами, суд прийшов до висновку про підставність позову та необхідності його задоволення. На підставі ст. ст. 328, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що 04.06.2014 р. він з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого спільних дітей немає. За час подружнього життя їх сімейні стосунки не склалися по тій причині, що вони обоє не зійшлися характерами. Шлюбні відносини припинені біля п'яти місяців. Через органи РАЦС дружина розірвати шлюб не бажає, а тому позивач просить суд розірвати їх шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, згідно поданої суду заяви просить розглянути справу у його відсутності, позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву з проханням справу розглянути без її участі, з позовом згідна по причині неможливості сумісного проживання. Ознайомившись із заявами, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.06.2014 р. Відповідно до запису у свідоцтві про шлюб відповідач після реєстрації шлюбу залишила прізвище [PERSON]. Від даного шлюбу дітей немає. Як випливає із заяви позивача, його сімейні стосунки з відповідачем не склалися, оскільки вони не зійшлися характерами; у них часто виникали нерозуміння, шлюбні стосунки припинені біля п'яти місяців. Заяву позивача не заперечила, а підтримала відповідач. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки він існує формально, буде суперечити інтересам сторін, підстав для його збереження не виявлено. На підставі наведеного, ст. ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що 06 червня 2014 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається із ? частини житлового будинку №47 по вул. Л. Українки в с. Турівка Підволочиського району, що успадкував після своєї дружини [PERSON] Позивач як спадкоємець за законом згідно свідоцтва про право на спадщину є власником ? частини вказаного будинку, що було видане після смерті 12.08.2009 р. його матері [PERSON], однак по причині нереєстрації спадкодавцем [PERSON] свідоцтва про право на спадщину позивач не може оформити спадкові права, а тому просить визнати право власності на житловий будинок №47 по вул. Л. Українки в с. Турівка Підволочиського району. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Представник відповідача в суд не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, з позовом згідний. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: 12 серпня 2009 року гр. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину спадкового майна домоволодіння №47 по вул. Л. Українки в с. Турівка Підволочиського району, яке належало померлій гр. [PERSON]. Аналогічне свідоцтво на ? частину вказаного майна видано на імя [PERSON]. 06 червня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом серії I-ИД №173013. Власниками будинку №47 по вул. Л. Українки в с. Турівка Підволочиського району у технічному паспорті зазначені [PERSON] та [PERSON], частка у майні кожного - по 1/2. Позивач як спадкоємець першої черги за законом спадщину прийняв, про що зазначено у постанові приватного нотаріуса від 11.12.2014 р. Згідно цієї постанови позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину житлового будинку №47 по вул. Л. Українки в с. Турівка Підволочиського району, підстава свідоцтво про право на спадщину за законом на імя спадкодавця [PERSON] не було зареєстровано в Підволочиському районному бюро технічної інвентаризації і померлий не отримав витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Проаналізувавши наведене у сукупності, приймаючи до уваги обставину наявності у позивача свідоцтва про право на спадщину ? частину домоволодіння №47 по вул. Л. Українки в с. Турівка Підволочиського району, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково шляхом визнання за [PERSON] права власності на ? частину вказаного домоволодіння після смерті батька [PERSON] Так, свідоцтво про право на спадщину за законом являється правовстановлюючим документом, крім того, позивач, заявляючи вимогу про визнання за ним права власності на усе домоволодіння, не довів суду обставину оспорювання його права власності на ? частину майна після його успадкування від матері. Таким чином, оскільки позивач має право власності на ? частину будинку після смерті матері [PERSON], то вимога позивача про визнання за ним права власності на усе будинковолодіння є безпідставною і позов слід задовольнити частково, визнавши за ним право власності на ? будинку після смерті батька. На підставі ст. ст. 328, 1216, 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що він з [PERSON] зареєстрували 26 лютого 2000 року шлюб, у них народилися дві дочки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На протязі останніх років він майже відсутній вдома, так як їздить за кордон. За цей час від з дружиною перестали розуміти один одного, постійно виникають непорозуміння та сварки. Посилаючись на вказані обставини, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 лютого 2000 року Терпилівською сільською радою Підволочиського району. Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] та [PERSON]. Як випливає із твердження позивача, викладеного у позовній заяві, між позивачем та відповідачем фактично припинились шлюбні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер. Зазначену обставину не спростувала відповідачка, а погодилась, відповідно до поданої нею заяви. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, зважаючи на визнання позову відповідачем, на підставі ст.174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що він з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.01.1993 року, від якого народилося двоє дітей, одна з яких [PERSON], [INFO] є неповнолітньою. На даний час сімейне життя розпалося. Позивач просить шлюб розірвати, без надання терміну для примирення. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і пояснив: у 2009 році дружина стала ходити на роботу і їх сімейне життя стало рушитись. Це викликано тим, що відповідачка з роботи приходила у нетверезому стані, у зв'язку з чим між ними виникали сварки та бійки. Вироком Підволочиського суду у березні 2013 р. [PERSON] була визнана винною за ч.2 ст.125 КК України за спричинення йому тілесних ушкоджень. Біля 3-х років вони не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, прізвище просить залишити шлюбне. Заслухавши сторону, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив факти: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.01.1993 року. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO] Як випливає із ухвали Підволочиського районного суду від 15.10.2013 р., [PERSON] зверталася до суду із позовом про розірвання шлюбу, однак у подальшому просила позов залишити без розгляду. Як пояснив позивач, з того часу відносини між ними не поліпшились. Таким чином, згідно пояснень позивача, між ним та відповідачкою фактично припинились шлюбні відносини, відсутнє взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер. Зазначені обставини не спростувала відповідачка, а погодилась, відповідно до поданої нею заяви. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, зважаючи на визнання позову відповідачем, на підставі ст.174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що він з відповідачем 10.07.2009 року зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, оскільки між ними часто виникали суперечки; між ними було відсутнє нормальне спілкування. Обидвоє не бажають міняти своїх поглядів на життя та поведінку. Продовжувати шлюбні стосунки позивач не бажає, просить суд шлюб розірвати, не надаючи терміну для примирення, оскільки їх особисті намагання в минулому зберегти шлюб не дали позитивного результату. Відповідач добровільно з'явитися до органу РАГС не бажає. В судове засідання позивач не з'явився, згідно поданої суду заяви просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов визнала, прізвище просить повернути дошлюбне. Ознайомившись із заявами, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.07.2009 року, від даного шлюбу у них дітей немає. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично припинились шлюбні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Частиною 4 статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки його збереження неможливе, недоцільне та буде суперечити інтересам сторін. На підставі наведеного, ст. ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що він з відповідачем [PERSON] 17 травня 1986 року зареєстрували шлюб, у них народилося двоє синів, один з яких помер, а другий повнолітній. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, фактично припинились шлюбні відносини. Останні 10 років відповідач перебуває за кордоном. На даний час сумісне проживання припинено. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала. Ознайомившись із заявами, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 травня 1986 року Кам'янківською сільською радою Підволочиського району, неповнолітніх дітей у них немає. Як випливає із позову, чого не заперечила відповідач, між позивачем та відповідачем фактично припинились шлюбні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки його збереження неможливе, недоцільне та буде суперечити інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved