Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом про зняття арешту з майна, а саме: автомобіля марки ЗАЗ Daewoo Т13110, колір білий, рік випуску 2004, державний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , накладений Запорізьким міським управлінням УМВС України в Запорізькій області №9116 від 27.10.2007. В обґрунтування\~поданого позову\~посилається на\~те,\~що 03\~грудня 2018\~року Державним\~підприємством «СЕТАМ»,\~на підставі\~поданих Вознесенівським\~ВДВС м.\~Запоріжжя ГТУЮ\~у Запорізькій\~області документів,\~у рамках\~виконавчого провадження\~№55663648\~(виконавчий\~лист №2-879/11\~від 16.02.2013,\~виданий Бабушкинським\~районним судом\~м.\~Дніпропетровська),\~шляхом проведення\~електронних торгів\~було реалізовано\~транспортний засіб:\~ЗАЗ- Daewoo Т13110, колір білий, рік випуску 2004, державний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , який належав [PERSON] . Згідно з протоколом про проведення електронних торгів №373625 від 03.12.2018 позивач став переможцем торгів. На підставі зазначеного протоколу про проведення електронних торгів, старшим державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було складено Акт від 28.12.2018 про проведення електронних торгів у процедурі виконавчого провадження, який було затверджено начальником відділу. Відповідно до зазначеного Акту про проведені електронні торги, він є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно. 03 січня 2019 року вказаний автомобіль було фактично передано позивачу, що підтверджується Актом видачі майна переможцю електронних торгів від 03.01.2019. Також, зазначив, що 28.12.2018 старшим державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області була винесена постанова про зняття арешту з майна, відповідно до якої були зняті арешти із вказаного транспортного засобу. Однак, звернувшись до територіального сервісного центру №2341 для реєстрації вищезазначеного автомобіля, позивач отримав відповідь про неможливість реєстрації автомобіля у зв`язку з наявністю у базі даних відомостей про арешти на вказаний автомобіль. На даний час залишився арешт Запорізького міського управління УМВС України в Запорізькій області №9116 від 27.10.2007 у справі по обвинуваченню [PERSON] . На його звернення щодо зняття арешту Дніпровський відділ поліції ГУНП в Запорізькій області, своїм листом від 27.08.2020, повідомив, що всі питання про скасування арешту вирішує виключно суд. Таким чином, вважає, що наявність арешту автомобіля, за відсутності правових підстав для цього порушує право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості вільно володіти, використовувати за призначенням та розпоряджатися автомобілем як добросовісний набувач майна та відповідно порушує також права закріпленні Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. На підставі\~викладеного,\~просить суд\~зняти арешт\~з автомобіля\~марки ЗАЗ- Daewoo Т13110, колір білий, рік випуску 2004, державний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , накладений Запорізьким міським управлінням УМВС України в Запорізькій області, постанова №9116 від 27.10.2007. Ухвалою суду від 02.11.2020 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ГУНП в Запорізькій області про зняття арешту з майна залишено без руху та надано позивачу 10 днів для усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі. 16.11.2020 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до ГУНП в Запорізькій області, третя особа: [PERSON] про зняття арешту з майна. Ухвалою суду від 17.11.2020 відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до ГУНП в Запорізькій області, третя особа: [PERSON] про зняття арешту з майна, та витребувано у ГУНП в Запорізькій області завірену належним чином копію постанови про арешт майна №9116 від 27.10.2007, накладений Запорізьким міським управління УМВС України в Запорізькій області на вказаний у позові автомобіль. 03.12.2020 на адресу суду від представника ГУНП в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до пункту 7 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» прийнятого 2 липня 2015 року № 580-VІІІ Кабінетом Міністрів України забезпечено створення центрального органу виконавчої влади поліції України та її територіальних органів шляхом прийняття постанови за №730, якою утворено територіальні органи Національної поліції, у тому числі Головне управління Національної поліції в Запорізькій області. Державна реєстрація юридичної особи - ГУНП в Запорізькій області проведена 7 листопада 2015 року, ідентифікаційний код - 40108688, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». За вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України також розпочата процедура ліквідації територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, у тому числі Запорізьке міське управління УМВС України в Запорізькій області (Ідентифікаційний код 08672408) і не визначено правонаступників. У даному випадку, як зазначалося вище, Кабінетом Міністрів України прийнято рішення не про реорганізацію, а про повну ліквідацію органів внутрішніх справ. Отже, ГУНП в Запорізькій області не містить інформації щодо документів виданих Запорізьким міським управлінням УМВС України в Запорізькій області та у даному випадку позовні вимоги не можуть пред`являтись до ГУНП оскільки відсутні правовідносини з позивачем та ГУНП не могло жодним чином впливати на права чи обов`язки позивача. Ухвалою суду від 14.12.2020 за клопотанням позивача, замінено первісного відповідача Головне управління Національної поліції в Запорізькій області належним відповідачем, а саме: ліквідаційна комісія Запорізького міського управління УМВС України в Запорізькій області (ЕДРПОУ 08672408, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 191) у справі за позовом [PERSON] про зняття арешту. Витребувано у ліквідаційної комісії Запорізького міського управління УМВС України в Запорізькій області, завірену належним чином копію постанови про арешт майна №9116 від 27.10.2007 накладений Запорізьким міським управлінням УМВС України в Запорізькій області на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т13110, колір білий, рік випуску 2004, державний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] . Ухвалою суду від 02.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Оскільки, позивач не надав заперечень проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява про зняття арешту підлягає задоволенню, за наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, тому при ухваленні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що 03 грудня 2018 року Державним підприємством «СЕТАМ», на підставі поданих Вознесенівським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області документів, у рамках виконавчого провадження №55663648 (виконавчий лист №2-879/11 від 16.02.2013, виданий Бабушкинським районним судом м. Дніпропетровська), шляхом проведення електронних торгів було реалізовано транспортний засіб: ЗАЗ-Daewoo Т13110, колір білий, рік випуску 2004, державний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , який належав [PERSON] . Згідно з протоколом про проведення електронних торгів №373625 від 03.12.2018 позивач [PERSON] став переможцем торгів. На підставі зазначеного протоколу про проведення електронних торгів старшим державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було складено Акт про проведені торги від 28.12.2018 у процедурі виконавчого провадження, який було затверджено начальником відділу. 03 січня 2019 року вказаний автомобіль було фактично передано позивачу, що підтверджується Актом видачі майна переможцю електронних торгів від 03.01.2019. Також встановлено, що позивач позбавлений можливості зареєструвати вказаний транспортний засіб, оскільки стосовно вказаного автомобіля існує арешт, накладений ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, за №9116 від 27.10.2007, що підтверджується листом регіонального сервісного центру в Запорізькій області МВС України (територіальний сервісний центр №2341) від 30.07.2019 за №31/8/2341-С-174. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч. 4 ст. 174 КПК України). Отже, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено, що арешт на автомобіль було накладено 27.10.2007 Запорізьким міським управлінням УМВС України в Запорізькій області. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Отже, справа про скасування арешту з майна, накладеного постановою слідчого відповідно до положень КПК України 1960 року, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду, викладеного в постанові від 24 квітня 2019 року у справі №2-3392/11, провадження №14-105цс19. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №372/2904/17-ц, згідно якої юрисдикційна підсудність справ щодо зняття арешту з майна, накладеного в рамках кримінального провадження залишається не змінною - спір має розглядатися у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку, проте якщо арешт на майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року, а не КПК України 2012 року, то спір повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено. Тобто, заявник обґрунтовано звернувся до суду з заявою про зняття арешту в порядку цивільного судочинства. Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, тому вказаним арештом порушуються права [PERSON] , як власника вище зазначеного майна на розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи, що судом не встановлено наявність необхідності у застосуванні вжитих заходів забезпечення кримінальної справи, суд вважає за можливе скасувати вжиті заходи у вигляді накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved