Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] зазначає, що він є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], в який зареєстровані його сини - відповідачі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які з 2015 року не проживають за даною адресою, оскільки виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідачі не проживають тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку не знімаються. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 13.03.1996 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1462, [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно з копією домової книги для реєстрації громадян, які мешкають в будинку 101-а, квартирі 43 по вул. Гагаріна м. Сєвєродонецька Луганської області, за зазначеною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 23.07.2018 року № 29935 від 23.07.2018 року, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як вбачається з акту про встановлення факту проживання/не проживання № 950 від 24.07.2018 року, затвердженого директором КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», в квартирі за адресою: [ADDRESS], проживає [PERSON], окрім нього з 2015 року ніхто не проживає. Згідно з довідкою № 08/2018 від 11.07.2018 року ТОВ «Ірмаш», яке знаходиться у м. Іркутськ Російської Федерації, [PERSON] працює в ТОВ «Ірмаш» на посаді майстра цеху з 18.12.2017 року по теперішній час. Згідно з довідкою № 8/0718 від 11.07.2018 року ТОВ «НЕОТЕХ», яке знаходиться у м. Іркутськ Російської Федерації, [PERSON] працює в ТОВ «НЕОТЕХ» на посаді спеціаліста відділу продаж з 17.12.2017 року по теперішній час. Таким чином,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~власності,\~а саме\~права користування\~та розпорядження\~житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідачі [PERSON] та\~[PERSON] за\~місцем реєстрації\~не проживають\~з 2015\~року без\~поважних причин,\~тобто більше\~одного року,\~суд вважає,\~що досліджені\~судом докази,\~свідчать про\~наявність обґрунтованих\~підстав для\~задоволення позову [PERSON] про\~визнання [PERSON]\~та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.1095401333.1 від 27.07.2018 у сумі 704, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних долях.

Outcome: approved