Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Ківерцівського району про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 липня 2016 року померла його матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у с. Липне по вул. 1 Травня, 40 Ківерцівського району Волинської області. 16 вересня 2009 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе належне на день її смерті майно заповіла своєму синові [PERSON], позивачу по справі. У визначений законом термін позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Липне по вул. 1 Травня, 40 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON], яка померла 03 липня 2016 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно із поданої заяви просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просять проводити розгляд справи у відсутності їх представника, щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 липня 2016 року померла [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом серії І-ЕГ № 190799 від 04 липня 2016 року (а.с. 8). Згідно із довідкою [PERSON] сільської ради № 212 та витягом із по господарської книги № 2 за 2011-2015 рік (а.с. 10-11) за [PERSON] значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у с. Липне по вул. 1 Травня, 40 Ківерцівського району Волинської області. 16 вересня 2009 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла своєму синові [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Позивач у визначений законом термін звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 13). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Липне по вул. 1 Травня, 40 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON], яка померла 03 липня 2016 року.

Outcome: approved