Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся\~до Нововодолазького\~районного суду\~Харківської області\~з позовом\~до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 04 серпня 2006 року Виконавчим комітетом Перекіпської сільської ради ради Валківського району Харківської області, актовий запис № 02. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вони зареєстрували шлюб, коли обоє вже були достатньо «дорослими людьми», тому відносини між ними складалися тяжко. Він не відповідав вимогам відповідача, заробляючи «мало» грошей. Це призводило до свар, що у свою чергу не укріплювало шлюб. Між ними виникла повна психологічна несумісність. Наприкінці 2010 року він поїхав з дому та з того часу між ними не було ніякого спілкування та кожен жив своїм життям. Розірвати шлюб у добровільному порядку відповідач відмовилася. він вважає, що тривале, більш ніж 8 років, фактична відсутність шлюбних відносин вже підтверджує неможливість спільного життя. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, дійшов наступного. 04 серпня 2006 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Перекіпської сільської ради ради Валківського району Харківської області, актовий запис № 02 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Судом було встановлено, що подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільних неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно\~до ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини. Згідно\~зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (\~ст. 1 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України та небажання сторін відновити сімейні відносини, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved