Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач за первісним позовом) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач за первісним позовом) про поділ майна подружжя, а саме - визнання квартири [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] та визначення за останнім права власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.09.2005 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ м. Києва, актовий запис № 1508. За час шлюбу у сторін народилась дитина, [PERSON], [INFO]. За час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу, сторонами була набута у власність однокімнатна квартира [ADDRESS], ринкова вартість якої складає 480 000 грн. Угоди про добровільний поділ спільного майна між сторонами досягнуто не було. Відповідач не визнає право власності позивача та відмовляється надати правовстановлюючий документ на спірну квартиру. У зв'язку з чим позивач за первісним позовом був змушений звернутись до суду із позовною заявою. В судовому засіданні позивач та представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення первісного позову заперечував, звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], просив визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 3654 грн. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що 24.09.2005 між позивачем за первісним позовом та відповідачем за первісним позовом було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ м. Києва, актовий запис № 1508. За час шлюбу у сторін народилась дитина, [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2014 р. шлюб між сторонами розірвано. 01.12.2005 року [PERSON] через постійні сварки в сім'ї повернулась на постійне місце проживання до своєї матері, а 07.12.2005 року зареєструвала свої постійне місце проживання в селі Лісові Гринівці Хмельницького району, Хмельницької області, де проживала сама, без чоловіка до 10.07.2007 року, у зв'язку з вище викладеним, відповідач за зустрічним позовом вважає, що шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені з 01.12.2005 року. 05.10.2007 року відповідачем за первісним позовом було укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, відповідно до умов якої вказана квартира була придбана за 60 000 доларів США. Кошти на придбання вказаної квартири відповідачем було отримано за попередньою домовленістю від продажу житлового будинку та земельних ділянок, що належали бабусі відповідача за первісним позовом - [PERSON], в обмін на довічне утримання останньої. Загальна сума, що була отримана після продажу вказаних об'єктів, станом на день продажу - 14.08.2007 р. становила 208 783 грн., що відповідно до курсу НБУ складало 41 343, 16 доларів США. Вказані кошти відповідачем за первісним позовом було внесено на депозитний рахунок, відкритий в ПАТ «КБ «ПРАВЕКС-БАНК», де вони і перебували до моменту придбання спірної квартири. Відповідно до звіту про незалежну грошову оцінку однокімнатної квартири [ADDRESS], вартість спірної квартири складає 363 812, 58 грн. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, оцінивши зібрані у справі докази, в їх сукупності, суд знаходить первісний позов таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов таким, що задоволенню не підлягає, з таких підстав. Судом встановлено, що 24.09.2005 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1508 (а.с. 11). Від шлюбу у сторін [INFO] року народився син - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданого 13.06.2006. серія [NUMBER] (а.с. 12). 05.10.2007 року було укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2927 (а.с. 51-52), відповідно до умов якого відповідачем за первісним позовом було придбано у власність квартиру [ADDRESS], ціна квартири - 60 000 грн. Позивач за первісним позовом не заперечував проти придбання вказаної квартири, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 05.10.2007р. (а.с. 24). 15.05.2014 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того, відповідно до частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що спірна квартира [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. За змістом частини 2 статті 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Приймаючи до уваги, що будь-якої домовленості між сторонами щодо частки кожного із них, як співвласників у праві спільної сумісної власності немає, суд знаходить, що їх частки, як співвласників спірної квартири, є рівними, у зв'язку з чим первісний позов підлягає задоволенню. Разом з тим, суд приходить до висновку, що зустрічний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається відповідач за первісним позовом, як на підставу для задоволення зустрічного позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а саме відповідачем за первісним позовом не надано доказів того, що спірна квартира була придбана нею за власні кошти, подаровані останній її бабусею - [PERSON] Наданий до матеріалів справи договір купівлі продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] від 14.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON], договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON] підтверджує лише, що відповідачем за первісним позовом вчинялись певні дії в інтересах [PERSON] Відповідачем за первісним позовом не надано жодних належних та допустимих доказів того, що ці кошти були подаровані [PERSON] Не надано відповідачем за первісним позовом доказів того, що саме за ці кошти було придбано спірне майно. В свої поясненнях відповідач за первісним позовом посилається на ту обставину, що подаровані тіткою кошти перебували на депозитному рахунку в ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» до моменту придбання спірної квартири. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, списання вказаних коштів відбулось лише 09.10.2007 року (а.с. 80), в той час як спірна квартира була придбана 05.10.2007 року. Також не зайшли свого підтвердження в судовому засіданні посилання представника відповідача за первісним позовом на ту обставину, що шлюбні відносини між сторонами було припинено з 01.12.2005 року. Крім того, суд не приймає до уваги покази свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки останні не були присутні під час купівлі-продажу майна [PERSON] Про обставину, що вказані будинок та земельна ділянка були продані, свідкам стало відомо зі слів третіх осіб. Крім того, останнім також невідомо чи були подаровані кошти за продаж вказаного майна безпосередньо відповідачу за первісним позовом, показаннями свідків не підтверджується і та обставина, що вказані за вказані кошти були придбана спірна квартира. У зв'язку з вище викладеним, суд прийшов до висновку, що зустрічна позовна заява є необгрутованою та такою, що не підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, на підставі статей 60, 65, 70 Сімейного кодексу України, статей 15, 16, 358, 368, 372, 541, 544 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved