Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, посилаючись на те, що 22 квітня 2008 року між ПАТ «Укрсиббанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11337661000. 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір Факторингу № 05/12. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 11337661000 від 22 квітня 2008 року, що був укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON]. Відповідно до договору Факторингу ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора до [PERSON], [PERSON]. 18 серпня 2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» (ЄДРПОУ 38750239) та [PERSON], відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір про відступлення права вимоги №11/ДВ. Згідно даного договору відбулось відступлення права вимоги за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №11337661000 від 22 квітня 2008 року, та за яким [PERSON] набув прав кредитора до [PERSON], [PERSON], що також підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №45119264 від 11 вересня 2014 року. Позивач зазначив також, що банк свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 13899,00 (Тринадцять тисяч вісімсот дев'яносто дев'ять) доларів США, що підтверджується платіжним дорученням про видачу готівки № 12446 від 22 квітня 2008 року, а згідно п. 2.1. договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу є належний відповідачу на праві приватної власності транспортний засіб: Samand EI, колір чорний, тип ТЗ легковий седан-в, рік випуску-2008 р., номера агрегатів: - шасі (кузов. рама) [NUMBER], державний номер [NUMBER]. В результаті порушення умов договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 11337661000 від 22 квітня 2008 року, станом на 04 листопада 2014 року, згідно витягу з реєстру боржників, заборгованість по кредиту складає 18115,5 у.о. (вісімнадцять тисяч сто п'ятнадцять доларів п'ять центів ), що еквівалентно 144 652,27 грн. (сто сорок чотири тисячі шістсот п'ятдесят дві гривні двадцять сім копійок), згідно з курсом НБУ станом на 14 травня 2012 року. Станом на 04 листопада 2014 року виконавчий лист № 2-535/2010 від 21 грудня 2010 року виданий Куп'янським міськрайонним судом Харківської області не виконано. Також позивач вказав, що 20 серпня 2014 року ним, як заставодержателем та кредитором, на адресу [PERSON] та поручителя за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №11337661000 від 22 квітня 2008 року було направлено рекомендованим листом повідомлення про відступлення права вимого за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу та вимога про погашення кредитної заборгованості на підставі ст.ст. 1082 ЦК України. На час подання заяви до суду, на зазначене повідомлення-вимогу, [PERSON] не отримав жодної відповіді. Заборгованість по тілу кредиту, нараховані відсотки, сплачені не були. 12 вересня 2014 року на адресу [PERSON] рекомендованим листом надсилалось повідомлення про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення на предмет застави. На даний лист відповідь також не надійшла. Таким чином, позивач стверджує, що відповідачі відмовляються сплатити йому заборгованість по кредитному договору, відсотки та пеню в позасудовому порядку у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з вищезазначеним позовом для захисту своїх порушених цивільних прав. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки з відміткою: «за закінченням терміну зберігання», оскільки згідно з п. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 квітня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11337661000, що підтверджується ксерокопією кредитного договору (а.с. 9-17). В п. 2.1. договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу зазначено, що транспортний засіб: Samand EI, колір чорний, тип ТЗ легковий седан-в, рік випуску-2008 р., номера агрегатів: - шасі (кузов. рама) [NUMBER], державний номер [NUMBER] являється предметом застави та належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] Право власності відповідача на предмет застави підтверджується: свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР №10 ГУМВС України в Харківській області, 19 квітня 2008 року (а.с. 10,58). 22 квітня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № П/11337661000, за яким поручитель зобов'язався відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором (а.с. 18-19). 15.04.2010 року рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області позовну заяву акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» було задоволено, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором кредиту у розмірі 13 747,76 доларів США, що по курсу НБУ станом на 11.12.2009 р. складає 109 796,49 грн. та 884,75 грн., а також 1 106,81 грн. судового збору та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. 04 лютого 2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-535 від 21 грудня 2010 року, який було видано Куп'янським міськрайонним судом Харківської області. На підставі відкритого виконавчого провадження боржнику було надано термін до 15 лютого 2011 року для добровільного погашення боргу на суму 111908,05 грн. (а.с. 53). 20 квітня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 11337661000 від 22 квітня 2008 року ТОВ «Кредекс Фінанс» клавши відповідний договір факторингу № 05/12. Відповідно до договору факторингу ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора до [PERSON], [PERSON] (а.с. 20-32). 18 серпня 2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» (ЄДРПОУ 38750239) та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги № 11/ДВ. Згідно даного договору [PERSON] придбав у ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги за кредитним договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 11337661000 від 22 квітня 2008 року (а.с. 33-36). 18 серпня 2014 року у м. Києві було складено акт приймання-передачі, який підтвердив факт передачі первісним кредитором ТОВ «Кредекс Фінанс» документів, що підтверджують право вимоги до боржника за договором відступлення права вимоги №11/ДВ від 18 серпня 2014 року (а.с. 37). Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна підтверджено факт накладення арешту та заборону відчуження рухомого майна боржника [PERSON] в межах суми боргу 111908,05 грн. (а.с. 38-42). 18 серпня 2014 року [PERSON] відправив на адресу відповідача [PERSON] вимогу про погашення кредитної заборгованості (а.с. 56-57). 22 серпня 2014 року [PERSON] отримав повідомлення від [PERSON] про відступлення права вимоги. В повідомленні було зазначено картковий рахунок на який потрібно було сплатити заборгованість та вказані номери мобільних телефонів для зв'язку з [PERSON] (а.с. 54-55). 06 жовтня 2014 року ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області заяву [PERSON] було задоволено, та замінено сторону виконавчого провадження про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості про надання споживчого кредиту з ТОВ «Кредекс Фінанс» на [PERSON] 29 жовтня 2014 року суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] було складено звіт про оцінку майна №1-19, згідно якого ринкова вартість предмета застави складає 18191,44 гри (вісімнадцять тисяч сто дев'яносто одна гривня 44 копійки) (а.с. 71-104). Відповідно до статті 512 ЦК України підставами заміни кредитора у зобов'язанні є, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином ; (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або \\ законом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не ; встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент ; переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 8.2 договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу передбачено, що звернення стягнення на предмет застави може здійснюватися на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання. Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено Законом (право застави). Стаття 19 Закону України «Про заставу» передбачає, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частина 1 ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачає, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ч. 1-2 ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до вимог ст. 11, 21, 22 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження предмета застави зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна: реєстраційний номер 14382950, також зазначено, що все рухоме майно в межах суми боргу 111 908,05 грн. (а.с. 39) Як повідомив позивач [PERSON], станом на 04 листопада 2014 року виконавчий лист № 2-535/2010 від 21 грудня 2010 року виданий Куп'янським міськрайонним судом Харківської області не виконано. Ч. 1 п. 9 постанови Пленума ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК ). В нашому випадку кредитор скористався своїм виключним правом позивача та зробив вибір способу судового захисту, а саме 15.04.2010 року рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області позовну заяву акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» було задоволено, стягнуто з [PERSON] (боржника) та [PERSON] (поручителя) заборгованість за договором кредиту у розмірі 13 747,76 доларів США, що по курсу НБУ станом на 11.12.2009 р. складає 109 796,49 грн. та 884,75 грн., а також 1 106,81 грн. судового збору та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Ч. 2 п. 9 вищевказаної постанови Пленуму ВССУ, встановлено, що задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Якщо буквально трактувати вищевказану частину Пленуму ВССУ, з цього виходить, що задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя, в нашому випадку [PERSON], не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту, в нашому випадку договір застави був укладений з боржником [PERSON]. Однак рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15.04.2010 р. заборгованість була стягнута і з боржника, і з поручителя. Тому задоволення вимог позивача про звернення стягнення на предмет застави з боржника призведе до подвійного стягнення з [PERSON], що на думку суду є неприпустимим і суперечитиме ст. 61 Конституції України, в силу якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення. Крім того, на думку суду, таке викладення ч. 2 п. 9 Пленуму ВССУ усуває подвійне стягнення заборгованості з боржника, що також підтверджується ч. 1 п. 9, де передбачено одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, тобто при задоволенні одночасно заявлених вимог виноситься одне рішення, в нашому випадку, в разі задоволення вимог позивача, буде існувати два рішення, які будуть обов'язкові до виконання. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що в разі не виконання рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15.04.2010 р., в рамках виконавчого провадження по вказаному рішенню, сторона виконавчого провадження, на підставі ст. 373 ЦПК України, може звернутися до суду з заявою про зміну способу виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: dismissed