Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 грудня 2013 року відповідач викрав у нього з квартири майно на загальну суму 26683,00 грн. Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 29 квітня 2014 року [PERSON] засуджений за ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді трьох років позбавлення волі. Із вказаного у вироку викраденого майна [PERSON] повернув позивачу мобільний телефон марки «LG» вартістю 2500 грн. та куртку торгової марки «Mundo Mix» вартістю 133 грн. Також, у вироку зазначено, що загальна вартість викраденого майна становить 18471 грн., однак у ньому не йдеться про викрадений страховий поліс та дозвіл на виїзд до 2015 року до Іспанії за які позивач сплатив 750 Євро, а тому загальна сума матеріальних збитків, які [PERSON] повинен відшкодувати, становить 24050 грн. Крім матеріальних збитків позивачу завдану моральну шкоду - замість того, щоб працювати, [PERSON] був змушений давати пояснення в органах внутрішніх справ та в суді. Він відчуває себе морально приниженим, постійно нервує, що негативно відображається на його здоров'ї, а тому завдану йому моральну шкоду оцінює в 5000 грн. За вказаних обставин, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача в його користь 24050 грн. завданих йому матеріальних збитків та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Позивач та його представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Вважають, що визнання відповідачем заявленого позову є достатнім доказом на підтвердження розміру заданої шкоди. [PERSON] додатково пояснив, що в нього відсутні будь-які платіжні документи, які б свідчили про придбання ним викраденого майна, згідно переліку в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, оскільки утримується в Чортківському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області, проте надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив, що з позовною заявою [PERSON] згідний, доповнень та зауважень не має. Визнання позову [PERSON] суперечить закону, а тому суд відмовив у прийнятті визнання відповідачем позову. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання за цією статтею у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Цивільний позов потерпілого [PERSON] на суму 24050 грн. - залишено без розгляду та роз'яснено йому право звернення до суду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Згідно з ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.22 та ч.1 ст.1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування і такими збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року встановлено, що неправомірними діями [PERSON], які виразилися у таємному викраденні майна [PERSON], останньому спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 18741 грн. Між вказаними діями відповідача та завданою позивачу шкодою є безпосередній причинний зв'язок, його вина доведена вироком суду з мотивувальної частини якого вбачається, що 24 грудня 2013 року о 09.00 год. [PERSON], перебуваючи у квартирі [PERSON], в [ADDRESS], таємно викрав із куртки позивача гаманець, який не становить для нього матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти в сумі 40 Євро, що згідно із курсом НБУ становить 438 грн., мобільний телефон торгової марки «LG», вартістю 2500 грн., в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора зв'язку «Київстар», вартістю 10 грн., на рахунку якого було 20 грн., два ключі від квартири, які матеріальної цінності для [PERSON] не становлять, грошові кошти в сумі 400 грн., золоту обручку 583 проби, вагою 4,5 грама, вартістю 1800 грн., музичний центр торгової марки «Roadstar» вартістю 4000 грн., електричну машинку для стрижки, вартістю 500 грн., відеопрогравач торгової марки «LG-875», вартістю 1000 грн., фен для сушки волосся. Вартістю 550 грн., валізу синьо-зеленого кольору, вартістю 2000 грн., матерчату куртку коричневого кольору із капюшоном, торгової марки «Mundo Mix» вартістю 133 грн., рюкзак чорного кольору, вартістю 3000 грн., в якому було 18 футболок чорного, білого та синього кольорів, вартістю 165 грн. кожна (загальна вартість 2970 грн.), спортивний костюм торгової марки «adidass», вартістю 1000 грн., спортивні штани синього кольору, вартістю 250 грн., спортивний светр синього кольору, вартістю 280 грн., дві спортивних шапки синього кольору, вартість кожної 250 грн., загальна вартість 500 грн., шарф синього кольору вартістю 150 грн., фотоапарат торгової марки «Kodak», вартістю 800 грн. Крім того, в позовній заяві [PERSON] просить стягнути з [PERSON] вартість викраденого останнім страхового полісу та дозволу на в'їзд до Іспанії до 2015 року, яка становить 750 Євро, що на час відкриття кримінального провадження еквівалентно 8212,50 грн. За вказаних обставин, з урахуванням того, що мобільний телефон торгової марки «LG», вартістю 2500 грн. та матерчату куртку коричневого кольору із капюшоном, торгової марки «Mundo Mix» вартістю 133 грн. позивачу повернуто, [PERSON] заявив вимоги про стягнення з відповідача 24050 грн. вартості завданого йому матеріального збитку. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України). У відповідності до принципу безпосередності судового розгляду (ст.160 ЦПК України) рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Враховуючи відсутність у [PERSON] будь-яких доказів на підтвердження того, що майно, згідно вказаного вище переліку належить позивачу, ним придбавалося чи використовувалося, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 24050 грн. слід відмовити за їх недоведеністю. Неправомірними діями відповідача [PERSON] потерпілому заподіяно моральну (немайнову) шкоду, що підтверджено обвинувальним вироком суду у кримінальній справі, який набрав законної сили У відповідності до положень ст.ст.16, 23 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ст.1167 ЦК України). Постановою Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку з посяганням на її права та інтереси. На розмір відшкодування не впливає наявність чи обсяг майнової шкоди, яка завдана тими ж діями, що призвели й до виникнення моральної шкоди. Вимоги про відшкодування майнової шкоди та вимоги щодо відшкодування моральної шкоди розглядаються як самостійні. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер правопорушення, ступінь вини відповідача, те, що така шкода завдана внаслідок його злочинних дій, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з [PERSON] в користь позивача 2000 грн. відшкодування моральної шкоди. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial