Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог Служби захисту дітей Бродівської районної державної адміністрації Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, встановлення способу участі у вихованні дітей. Позивач [PERSON] та його представник Бернацький П.В. позов підтримали, просять його задовольнити. Представника відповідача адвокат Микитюк С.М. в судовому засіданні позов заперечив, просить суд відмовити в його задоволенні. Представник Служби у справах дітей Надорожняк О.П. в судовому засіданні просить прийняти рішення на розсуд суду та врахувати розпорядження органу опіки та піклування, яким визначено спосіб участі батька у вихованні дітей. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, врахувавши пояснення сторін, прийнявши до уваги надані суду докази та дослідивши їх в сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково. Як передбачено ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Встановлено, що 09 жовтня 2008 року позивач [PERSON] уклав шлюб із відповідачем [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09 жовтня 2008 року. У шлюбі народилося двоє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). З пояснень позивача вбачається, що з кінця липня 2019 року діти проживають разом із матір`ю окремо. Через неприязні стосунки відповідача до нього вони не можуть досягнути згоди про його участь у вихованні дітей, яка б відповідала їх інтересам та нормальному розвитку. Відповідач забороняє йому забирати дітей за місцем його проживання. Він не бажає травмувати дітей суперечками з дружиною, а його неодноразові спроби досягти згоди із дружиною про участь у вихованні дітей не дали результату. Дружина з дітьми проживає у [ADDRESS] проживає також у м. Броди, але за іншою адресою. Він дуже любить своїх дітей, сумує за ними і бажає більше уваги приділяти їм та брати участь у їх вихованні. Знаючи це, відповідач маніпулює дітьми. Він вважає, що поведінка дружини не відповідає інтересам дітей, які мають рости у любові та турботі зі сторони обох батьків, і обмеження для дітей у спілкуваннях та побаченнях зі ним тільки шкодить дітям. З пояснень представника позивача вбачається, що позивач має постійне місце роботи, нормальні житлові умови, а тому може забезпечити нормальні умови для проживання, відпочинку та гармонійного розвитку дітей. Також позивач має можливість матеріально забезпечувати дітей усім необхідним. Представник відповідача вважає, що ніхто перешкод відповідачу не чинить у спілкуванні з дітьми. Він погоджується із таким графіком участі позивача у вихованні дітей, який прийнятий у розпорядженні голови райдержадміністрації. Також він просить суд врахувати, що позовна вимога в частині перебування дітей у період Різдвяних та Великодніх свят з батьком чи матір`ю є нелогічною, адже такі свята триваю декілька днів, що доє змогу святкувати і з батьком і з матір`ю. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За вимогами ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. У ст. 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно із положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч. 3 ст. 157 СК України). Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. 1, ч. 2 ст. 159 СК України). В силу ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позивач, будучи батьком дітей прагне спілкування із ним, оскільки участь у вихованні та розвитку дітей є його правом та обов`язком. Розпорядженням голови Бродівської районної державної адміністрації Львівської області № 100 від 17 березня 2020 року визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вік дітей, їх інтереси, обставини справи суд задовольняє позовні вимоги частково. Згідно ст. 141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 384,20 грн. у відшкодування судового збору.

Outcome: partial