Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 09 листопада 2016 року в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: с. Ксаверівка, вул. Соборна (Леніна), 47, Вінницького району Вінницької області; земельна ділянка площею 0,2248 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Ксаверівка по вул. Соборна (Леніна), 47, Вінницького району Вінницької області; земельна ділянка площею 1,3342 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області; земельна частка (пай) розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області та ще одна земельна частка (пай) розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області. Позивач зазначає, що він є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадковому майні, немає. Спадщину він прийняв, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини за однією адресою. Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку він не має можливості, оскільки ним до нотаріальної контори не було надано доказів фактичного прийняття спадщини після смерті бабусі, а також у звязку з тим, що [PERSON] при житті не встигла отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні частки (пай), які залишились після смерті її сестри [PERSON], яка померла 24 січня 1998 року. 05 квітня 1997 року в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON]. Єдиною спадкоємицю за законом після його смерті була його дружина [PERSON], яка спадщину прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав. 24 січня 1998 року в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON]. Після її смерті єдиною спадкоємицею за законом була її рідна сестра [PERSON], яка спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на вищезазначене спадкове майно. В підготовче засідання учасники справи не зявились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач [PERSON] в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а представник відповідача в.о. старости Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області [PERSON] в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги сільська рада визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що\~\~кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 05 квітня 1997 року в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 124908, виданого повторно 29.03.2001 року (а.с. 84). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес», розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0233996, виданого 26 лютого 1997 року на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 25 червня 1996 року за № 289, зареєстрованого 28 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 132, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 22). Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON], що підтверджується ксерокопіями [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України та [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 15, 16). Спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] [PERSON] прийняла, однак при житті не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову земельну частку (пай). 24 січня 1998 року в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 009748 від 26.01.1998 року (а.с. 83). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшло також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес», розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0212839, виданого 26 лютого 1997 року на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 25 червня 1996 року за № 289, зареєстрованого 28 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 285, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 21) і право на успадковану земельну частку (пай) після смерті чоловіка [PERSON] Єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] була її рідна сестра [PERSON], що підтверджується ксерокопіями [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України та [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 13, 14). Спадщину після смерті своєї сестри [PERSON] [PERSON] прийняла належним чином та на частину спадкового майна, а саме на спадковий будинок 02 квітня 2001 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується ксерокопією вказаного свідоцтва (а.с. 35). 09 листопада 2016 року в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 371264, виданого повторно 23.05.2017 року (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшли: -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Ксаверівка, вул. Соборна (Леніна), 47, Вінницького району Вінницької області, 1/2 частка якого належить [PERSON] на підставі свідоцтва № 190 про право приватної власності на жилий будинок від 12.01.1999 року, виданого на підставі рішення виконкому Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16.12.1998 року № 12, а інша 1/2 частка належить їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2001 року після смерті чоловіка [PERSON], що підтверджується ксерокопіями цих документів (а.с. 19, 20) та ксерокопією [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 13). Згідно технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 14.12.2000 року, житловий будинок складається з: будинку літ. «А», веранди (ганку) літ. «а», літньої кухні (сараю) літ. «Б», вбиральні літ. «В» та огорожі № 1-4, що підтверджується ксерокопією вказаного технічного паспорта (а.с. 87-90). Рішенням 02 сесії 07 скликання Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 11.11.2015 року назву вулиці Леніна в с. Ксаверівка було змінено на вул. Соборна (а.с. 95); -земельна ділянка площею 0,2248 га в межах згідно з планом, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0520682503:02:001:0062, що розташована за адресою: с. Ксаверівка, вул. Леніна, 47, Вінницького району Вінницької області, що належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 950253, виданого 26 листопада 2007 року на підставі рішення 14 сесії 4 скликання Ксаверівської сілськьої ради Вінницького району Вінницької області від 17 серпня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010782500126, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 48); -земельна ділянка площею 1,3342 га в межах згідно з планом, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520682500040010050, що розташована на території Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 201840, виданого 21 жовтня 2004 року на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 15 квітня 2004 року № 310 (а.с. 65); -право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес», розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0233996, виданого 26 лютого 1997 року на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 25 червня 1996 року за № 289, зареєстрованого 28 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 132, яке після його смерті успадкувала його дружина [PERSON], однак не встигла при житті отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, яке після її смерті успадкувала її рідна сестра [PERSON] та також за свого життя не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується ксерокопією вказаного сертифікату та вищевказаними письмовими доказами (а.с. 22); -право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес», розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0212839, виданого 26 лютого 1997 року на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 25 червня 1996 року за № 289, зареєстрованого 28 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 285, яке після її смерті успадкувала її рідна сестра [PERSON], однак за свого життя не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується ксерокопією вказаного сертифікату (а.с. 21). 22 серпня 2013 року, на випадок своєї смерті, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день смерті своєму онуку [PERSON]. Заповіт було посвідчено секретарем виконкому Ксаверівської сілськьої ради Вінницького району Вінницької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 08, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 17). Інших спадкоємців за заповітом та осіб які мають право на обовязкову частку в спадковому майні після смерті [PERSON] немає, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори № 08/01-16 від 04.01.2019 року. Дочка спадкодавиці [PERSON] та матір позивача по справі [PERSON] Мурована (прізвище до реєстрації шлюбу «Миколюк», що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 11)) [PERSON] померла ще 29 вересня 1995 року в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 393404, виданого повторно 29.09.2017 року (а.с. 18). Однак, у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті 09 листопада 2016 року бабусі Миколюк [PERSON] [PERSON] було відмовлено через пропуск встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 02-31-2013 від 26.10.2018 року (а.с. 104). Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 838, виданої Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області від 25.10.2018 року вбачається, що [PERSON] дійсно проживав в [INFO] (Леніна), 47, Вінницького району Вінницької області разом з бабусею [PERSON] з 2010 року і по день її смерті 09 листопада 2016 року та здійснював догляд за нею (а.с. 93). Згідно пункту 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом є встановленим, що факт, який просить встановити позивач, має для нього юридичне зазначення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення його спадкових справ після смерті своєї бабусі [PERSON], яка померла 09 листопада 2016 року. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Таким чином, є всі підстави для задоволення вимоги [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оскільки судом є встановленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у нього немає, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом також підлягають до задоволення. За клопотанням позивача, суд вважає необхідним судові витрати залишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved