Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON], звернувся в суд з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, мотивуючи тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Його батько [PERSON] за своє життя склав заповіт від 04 лютого 2002 року, який був посвідчений секретарем виконкому Великобушинської сільської ради за № 11. Батько заповів йому [PERSON] майно, в тому числі сертифікат на право на земельну ділянку розміром 2,95 га кадастрових гектарів. Земельна ділянка знаходиться на території села Велика Бушинка Немирівського району Вінницької області. Після смерті батька він вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Проте свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку він не отримав, так як його батько заповів сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2,95 га. В той час за життя став власником земельної ділянки площею 3,7101 га - кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в Великобушинській сільській раді Немирівського району Вінницької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14 січня 2004 року. Згідно за змістом заповіту батько не зазначив про можливість успадкування ним земельної ділянки, створеної у результаті виділу земельної ділянки в натурі. 06 листопада 2017 р. за № 234/02-31 приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Науменко В.В. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,3701 га, яка розташована на території Великобушинської сільської ради Немирівського району Вінницької області. Згідно довідки від 28.01.2011 року за № 63 підтверджується, що після смерті батька [PERSON], спадкове майно складається із земельної ділянки розміром 3,7101 га на підставі державного акту серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб- спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що не залежало від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В зв'язку з цим позивач [PERSON], просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Представник відповідача Великобушинської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позов визнає повністю, не заперечує щоб за [PERSON], визнати право власності в порядку спадкування за заповітом. Суд заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані по справі матеріали, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копією паспорта [PERSON] (а.с.6), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.7), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.8), копією заповіту (а.с.9), копією довідки Великобушинської сільської ради (а.с.10), копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.11). На підставі викладеного,

Outcome: approved