Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом, яким просила їх шлюб із [PERSON] розірвати, дітей від цього шлюбу просила залишити проживати біля неї, а із відповідача стягнути на утримання дітей аліменти у її користь. Свій позов мотивувала тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 24.12.2012 р. П'ядицькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №23, від якого у них є дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає із матір'ю та перебуває на її утриманні. Позивачка вказує, що відповідач зраджує подружню вірність, влаштовувє скандали із бійками, які негативно впливають на розвиток дитини, вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги на дитину не надає. Шлюбні відносини між подружжям повністю припинені, а тому позивачка вважає, що збереження сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Після припинення шлюбних стосунків дитина залишилась проживати із матір'ю та перебуває на повному її утриманні, а тому позивачка просить місцем проживання дочки визначити біля неї, та просила стягнути із відповідач аліменти на утримання дочки на її користь у твердій грошовій сумі 800,00 грн. в місяць до її повноліття, оскільки батько зобов'язаний приймати участь у матеріальному забезпеченні дітей. позивачка подала до суду заяву, якою просила розгляд справи провести у її відсутності, та вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задоволити, згідна на заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає за можливе провести заочне судове засідання у відсутності відповідачки відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши наявні у справі докази, встановив, що подружжя однією сім'єю не проживають, стосунків не підтримують, спроб до примирення ніхто не чинив, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, а тому приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення. Суд дослідивши матеріали справи встановив, що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 24.12.2012 р. П'ядицькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №23, від якого у них є дочка [PERSON] [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER]), яка на даний час проживає із матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, враховуючи, що оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сім'ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та згідно з ч.2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до наведеного, враховуючи, що дитина постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, батько участі у вихованні дітей не приймає, суд вважає, що місцем проживання неповнолітньої [PERSON] слід визначити із матір'ю [PERSON] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставини, що мають істотне значення суд прийшов до висновку, що із [PERSON] слід стягувати у користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому із [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 160, 161, 180-183 СК України,

Outcome: approved