Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 50945,47 гривень. В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги та суду пояснив, що 05 березня 2012 року [PERSON] було позичено кошти громадянці [PERSON] в сумі 192000грн., які вона зобов»язалася повернути до 05 вересня 2012 року, про що було складено договір безпроцентної позики грошових коштів 05.03.2012 року та іпотечний договір, яким забезпечувалося виконання зобов»язання що виникло у [PERSON] перед [PERSON] На вимогу повернути позичені кошти [PERSON] не реагувала, а тому [PERSON] звернувся із відповідною заявою до нотаріуса з проханням вчинити виконавчий напис щодо звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення боргу за договором позики, а саме: на квартиру з господарсько - побутовими будівлями у [ADDRESS] ?, що належала на праві власності позичальнику - [PERSON], що і було зроблено. 27 лютого 2013 року відділом державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 192000грн. та витрат пов»язаних з провадженням виконавчих дій. Зазначене майно, а саме: квартира з господарсько - побутовими будівлями [ADDRESS] було викуплене [PERSON] на прилюдних торгах за ціною 177619,20грн. За рахунок коштів, отриманих від реалізації заставного майна вимоги позивача в сумі 192000грн. не були задоволені в повному об»ємі, про що 28.11.2013 року відділом державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Враховуючи викладене позивач вимушений звернутися до суду та просити суд стягнути із [PERSON] на його користь : - 14380грн - різниці між сумою боргу та продажною ціною квартири; - 2100грн - кошти витрачені позивачем на оформлення виконавчого напису нотаріуса; - 24866,69 грн. - сума винагороди за послуги з реалізації заставного майна; - 2304 грн. - сума інфляційних донарахувань; - 7294,78грн. - 3% за користування чужими коштами; - 510грн. - сума оплаченого судового збору. В судовому засіданні відповідачка не визнала позову та суду пояснила, що на даний час вона оспорює в судовому порядку договір позики та іпотечний договір, оскільки стверджує, що не отримувала зазначеної суми коштів у договорі в позику, а реалізація заставного майна була проведена із грубим порушенням законодавства, за заниженою ціною, а тому в позові просила відмовити. Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши представлені суду докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Із договору безпроцентної позики від 05.03.2012 року вбачається, що позикодавець [PERSON] передав у власність позичальникові - [PERSON] строком на шість місяців а позичальник прийняла від нього у власність до 05 вересня 2012 року грошові кошти в сумі 192000грн., що еквівалентно 24000 доларів США. Сума позики прийнята в повному обсязі позичальником від позикодавця до підписання цього договору. Даний договір підписаний позикодавцем та позичальником та посвідчений нотаріально, тому суд вважає, що заперечення відповідачки з приводу отримання від позивача значно меншої суми позики, ніж зазначена в договорі - безпідставними. Із заяви [PERSON] від 12 лютого 2013 року вбачається, що останній звертався до приватного нотаріуса [PERSON] з проханням вчинити виконавчий напис на іпотечному договорі про звернення стягнення на квартиру з господарсько - побутовими будівлями [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON] для повернення нею позичених у позивача коштів в сумі 192000грн. 12 лютого 2013 року зазначений виконавчий напис було вчинено та запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації заставного майна задоволити вимоги [PERSON] в розмірі 192000грн. Згідно довідки приватного нотаріуса [PERSON] встановлено, що за вчинення виконавчого напису нотаріуса [PERSON] сплатив суму - 2100грн. На виконання зазначеного виконавчого напису державним виконавцем державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції 14.02.2013 року відкрите виконавче провадження. 27 листопада 2013 року предмет іпотеки - квартира з господарсько - побутовими будівлями [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON] з прилюдних торгів спеціалізованим підприємством «Юстиція» за ціною 177619,20грн про що складено відвідний акт. Переможцем торгів став [PERSON] за послуги з реалізації заставного майна [PERSON] було сплачено 24866,69грн., з них: 5000грн. - гарантійний внесок, 15985,73грн. - оплата послуг організатора прилюдних торгів. Суд вважає, що дана сума не підлягає до стягнення, оскільки [PERSON] поніс дані витрати, як переможець прилюдних торгів, а не як сторона виконавчого провадження, обов»язку приймати учать в аукціоні у нього не було. Із постанови від 28.11.2013 року про повернення виконавчого документа стягувачеві вбачається, що виконавчий напис № 459 виданий 12.02.2013 року повернуто [PERSON] у зв»язку з реалізацією заставного майна. За рахунок реалізації вказаного майна вимоги [PERSON] задоволені на суму 177,619,20грн. Із представленого позивачем розрахунку вбачається, що сума інфляційних донарахувань із вересня 2012 року по листопад 2013 року становить 2304 грн. На думку суду дана сума підлягає до стягнення із [PERSON] у відповідності до ст. 625 ЦК України. Згідно ж цього розрахунку сума 3% річних складає 7294,78грн. Для розрахунку позивачем брався період з 06.09.12р. по 21.12.13р. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому суд вважає, що 3% річних слід розраховувати із 06.09.2012 року по 06.08.2013 року, що становитиме - 5281,55. У відповідності до ст. 623 ЦК України Боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків завданих порушенням зобов»язання доказується кредитором. Зважаючи на викладене вище суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] підставний, однак підлягає до часткового задоволення

Outcome: approved