Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся 07.08.2020 року до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Пласт» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум . З позовної заяви вбачається, що в період з 05.08.2003 року по 13.03.2019 року [PERSON] працював у ПАТ «Пласт» на посаді електрогазозварника , з якої звільнений за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України , при звільненні йому не була виплачена заробітна плата , в зв`язку з цим він звертався до Октябрьського районного суду м. Полтави та рішенням від 27.11.2019 року було стягнуто з відповідача ПАТ «Пласт» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 171 167, 28 грн. , та середній заробіток за весь час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум в сумі 67 956, 11 ( за період з 14.03.2019 року по 30.09.2019 року) . На підставі виконавчих листів було відкрито виконавче провадження. [PERSON] вказує, що рішення суду було виконане повністю лише 20.05.2020 року. Заборгованість по заробітній платі була перерахована стягувачу на підставі платіжних доручень від 12.05.2020 року та від 19.05.2020 року , кошти на банківський рахунок [PERSON] надійшли 20 .05.2020 року , середній заробіток за весь час затримки виплат йому заробітної плати просить рахувати з 01.10.2019 року по 20.05.2020 року , оскільки по 30.09.2019 року уже стягнуто рішенням суду. Згідно розрахунку який зроблений позивачем вказує, що розмір середнього заробітку за весь час затримки виплати йому заробітної плати при звільненні з посади електрогазозварника ПАТ «Пласт» складає 78 372, 74 грн. , оскільки відповідно до довідки яка була видана ПАТ «Пласт» 20.09.2019 року вбачається що [PERSON] дійсно працював електрогазозварником та розмір середньомісячної заробітної плати складав 10168 ,54 грн. , середньоденна зарплата за останні два місяці - 496, 03 грн. Оскільки з ним підприємство розрахувалось тільки 20.05.2020 року , а саме - кошти він отримав на свій рахунок - кількість днів затримки виплати заробітної плати складає 158 робочих днів , а саме жовтень 2019 року 22 робочих дні , листопад 2019 року 21 робочий день , грудень 2019 року 21 робочий день , січень 2020 року 21 робочий день , лютий 2020 року - 20 робочих дні , березень 2020 року - 21 робочий день , квітень 2020 року - 21 робочий день , травень 2020 року - 11 робочих дні. ( по 20 травня 2020 року) Позивач вважає, що він має право на стягнення з відповідача суми 78 372, 74 грн. , тому звернувся до суду. Ухвалою суду від 11серпня 2020 року було відкрито спрощене провадження по справі, ухвалою суду від 01.09.2020 року було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) та витребувана інформація про надходження коштів [PERSON] , судове засідання призначене на 24 вересня 2020 року. В судове засідання 24 вересня 2020 року позивач [PERSON] не з`явився, повідомлений належним чином . Представник відповідача від ПАТ «Пласт» в судове засідання не з`явився , прохали справу розглянути у їх відсутність , до суду надіслали відзив на позов , з якого вбачається, що позовні вимоги [PERSON] визнають частково, зазначають що час затримки стягнутої заробітної плати потрібно рахувати виходячи з кількості днів затримки 171 167, 28 грн. - по 08.05.2020 року , а з суми 67 956, 11 грн - по 15.05.2020 року , оскільки виплати здійснювались по двох виконавчих листах , кожен з яких окремий документ , мав юридично силу , з винесенням державним виконавцем двох окремих постанов про прийняття виконавчих проваджень ВП № 61293626 на суму 67 956 , 11 грн. та ВП № 61293811 на суму 171 167, 28 грн. ПАТ «Пласт» на розрахунковий рахунок ВДВС здійснені перерахування 08.05.2020 року в сумі 500 000 , 00 грн. та 15.05.2020 року в сумі 500 000, 00 грн. , виписки з банку № ПЛ - 0000093 від 08.05.2020 року на суму 50 000, 00грн. , та № ПЛ - 0000096 від 15.05.2020 року , а тому вважає відповідач остаточний розрахунок який ними був здійснений не може рахуватись по 20.05.2020 року. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином , до суду надіслали пояснення 18.09.2020 року , в якому прохали розглянути справу у їх відсутність . З пояснень вбачається, що у відділі перебуває виконавче зведене провадження № 57335416 щодо стягнення з ПАТ «Пласт» заборгованості на користь стягувачів , до складу зведеного виконавчого провадження входило -виконавче провадження № 61293626 з примусового виконання виконавчого листа № 554/8781/19 виданого 11.02.2020 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з ПАТ «Пласт» на користь [PERSON] середнього заробітку за весь час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум в розмірі 67956, 11 грн. в процесі виконання вказаного виконавчого листа 08.05.2020 року на рахунок обліку депозитних сум відділу від боржника ПАТ «Пласт» надійшли грошові кошти в сумі 500 000 , 00 грн. 12.05.2020 року ( перший робочий день після вихідних) державний виконавець ознайомлений з випискою щодо надходження коштів, того ж дня підготовлено платіжне доручення № 244 стосовно перерахунку 67 956, 11 грн стягувачу [PERSON] 19.05.2020 року виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням .Виконавче провадження № 61293811 з примусового виконання виконавчого листа № 554/8781/19 виданого 11.02.2020 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з ПАТ «Пласт» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в сумі 171 167, 28 грн. В процесі виконання вказаного виконавчого листа 15.05.2020 року на рахунок з обліку депозитних сум відділу від боржника ПАТ «Пласт» надійшли грошові кошти в сумі 500 000, 00 гривень 18.05.2020 року ( перший робочий день після вихідних) державний виконавець ознайомлений з випискою щодо надходження коштів , того ж дня підготовлено розпорядження щодо розподілу коштів та 18.05.2020 року до Казначейської служби направлено платіжне доручення № 273 стосовно перерахунку 171 167, 28 грн стягувачу [PERSON] 25.05.2020 року виконавче провадження закінчено у зв`язку з його виконанням , додано копію виписки за 08.05.2020 року , копію розпорядження № 61293626 від 12.05.2020 року , копію платіжного доручення № 244 від 12.05.2020 року , копію постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 61293626 , копію виписки за 15.05.2020 року , копію розпорядження № 61293811 від 18.05.2020 року , копію платіжного доручення № 273 від 19.05.2020 року , копію постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 61293811 від 25.05.2020 року. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Пласт» , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) які були залучені судом , про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум - підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суд вирішив за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін, застосовуючи при цьому положення ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено , що що в період з 05.08.2003 року по 13.03.2019 року [PERSON] працював у ПАТ «Пласт» на посаді електрогазозварника , з якої звільнений за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України ( а.с. 7) , при звільненні йому не була виплачена заробітна плата , в зв`язку з цим він звертався до Октябрьського суду м. Полтави та рішенням від 27.11.2019 року було стягнуто з відповідача ПАТ «Пласт» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 171 167, 28 грн. , та середній заробіток за весь час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум в сумі 67 956, 11 ( за період з 14.03.2019 року по 30.09.2019 року) ( а.с. а.с. 8 , 9-10) . На підставі виконавчих листів було відкрито виконавче провадження . З довідки яка була видана ПАТ «Пласт» 20.09.2019 року вбачається що [PERSON] дійсно працював електрогазозварником та розмір середньомісячної заробітної плати складав 10168 ,54 грн. , середньоденна зарплата за останні два місяці - 496, 03 грн, ( а.с. 8) , розмір середньоденної заробітної плати в сумі 496, 03 грн. сторонами не заперечується. У відділі ДВС перебувало виконавче зведене провадження № 57335416 щодо стягнення з ПАТ «Пласт» заборгованості на користь стягувачів , до складу зведеного виконавчого провадження входило -виконавче провадження № 61293626 з примусового виконання виконавчого листа № 554/8781/19 виданого 11.02.2020 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з ПАТ «Пласт» на користь [PERSON] середнього заробітку за весь час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум в розмірі 67956, 11 грн. в процесі виконання вказаного виконавчого листа 08.05.2020 року на рахунок обліку депозитних сум відділу від боржника ПАТ «Пласт» надійшли грошові кошти в сумі 500 000 , 00 грн. 12.05.2020 року державний виконавець ознайомлений з випискою щодо надходження коштів, того ж дня підготовлено платіжне доручення № 244 стосовно перерахунку 67 956, 11 грн стягувачу [PERSON] 19.05.2020 року виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням .( а.с. 62-65) Виконавче провадження № 61293811 з примусового виконання виконавчого листа № 554/8781/19 виданого 11.02.2020 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з ПАТ «Пласт» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в сумі 171 167, 28 грн. В процесі виконання вказаного виконавчого листа 15.05.2020 року на рахунок з обліку депозитних сум відділу від боржника ПАТ «Пласт» надійшли грошові кошти в сумі 500 000, 00 гривень 18.05.2020 року державний виконавець ознайомлений з випискою щодо надходження коштів , того ж дня підготовлено розпорядження щодо розподілу коштів та 18.05.2020 року до Казначейської служби направлено платіжне доручення № 273 стосовно перерахунку 171 167, 28 грн стягувачу [PERSON] 25.05.2020 року виконавче провадження закінчено у зв`язку з його виконанням ( а.с. 66-69) . Тобто з вище викладеного слідує, що останні кошти від ПАТ «Пласт» на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 554/8781/19 виданого 11.02.2020 року , на користь [PERSON] надійшли 15.05.2020 року. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.11.2019 року , яке набрало чинності 27.12.2019 року ( а.с. 9-10) встановлено, що при звільненні [PERSON] розрахунок з ним проведений не був, і за наслідками розгляду позову [PERSON] до ПАТ «Пласт» було вирішено стягнути з ПАТ «Пласт» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 171 167, 28 грн., та середнього заробітку за весь час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум в розмірі 67 956, 11 грн. за період затримки з 14.03.2019 року по 30.09.2019 року) . При цьому, вищевказаним рішенням суду встановлено і по суті сторонами не заперечувалося, що з урахуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] обчислена і складає 496 грн. грн.03 коп. Отже, виходячи з положень ст.82 ЦПК України про те, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, суд при розгляді позовних вимог [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні працівника бере для розрахунків середньоденну заробітну плату [PERSON] у розмірі 496 грн.03 коп., що визначена у рішенні Октябрського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2019 року, яке набрало законної сили 27 грудня 2019 року.Також в даному рішенні суду встановлено, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки з14.03.2019 року по 30 вересня 2019 року є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що при визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку судам необхідно врахувати розмір спірної суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, вини роботодавця у порушенні строків її виплати та інших конкретних обставин справи. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе в цьому відсутності своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, провівши системний аналіз положень КЗпП України вбачається, що передбачений ч.1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при цьому, визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Таким чином, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 29 січня 2014 року. Такого самого по суті висновку дійшов і суд касаційної інстанції в ухвалах від 16 травня 2012 року (№6-47110св11) та від 18 липня 2012 року (№6-14417св12). Середньоденна заробітна плата [PERSON] згідно рішення Октябрьського районного суду м.Полтави від 27.11.2019 року обчислена і складає 496 грн. 03 коп. Суд приходить до висновку, що в межах розгляду даного позову строк затримки розрахунку при звільненні починається з 01.10.2019 року і закінчується днем коли ПАТ «Пласт» перерахувало кошти на рахунок ДВС , а саме 15 травня 2020 року . У травні місяці 2020 року до 15.05.2020року було 9 робочих днів .( а.с. 71) Компенсація за затримку розрахунку при звільненні підлягає виплаті [PERSON] за 156 робочих днів (при цьому виходячи з положень ЦПК України (меж позовних вимог) суд бере за основу місяці , які вказані у позовній заяві позивачем у справі а саме жовтень 2019 року 22 робочих дні , листопад 2019 року 21 робочий день , грудень 2019 року 21 робочий день , січень 2020 року 21 робочий день , лютий 2020 року - 20 робочих дні , березень 2020 року - 21 робочий день , квітень 2020 року - 21 робочий день . А травень місяць суд враховує 9 робочих днів , а не 11 робочих днів як вказує позивач, а саме це робочі дні ( 4 , 5 6,7,8, 12, 13, 14, 15 травня ) Всього 156 днів помножити на 496 грн. 03 коп. ( розмір середньоденного заробітку) , до сплати 77 380 грн. 68 коп. ( Податок на доходи фізичних осіб з цієї суми відповідно до Податкового Кодексу України складає 18 %, ( 13928.52 грн.) і військовий збір 1, 5 % ( 1160.71 грн. ) , отже до виплати [PERSON] підлягає сума 62 291 грн. 45 коп. ( Розрахунок: 77 380 грн. 68 коп. - 13928. грн. 52 коп. (сума податку 18%) - 1160 грн.71( сума військового збору 1, 5 % ) = 62 291 грн. 45 коп.) У своїй постанові у справі № 359/10023/16-ц Верховний Суд виклав правову позицію щодо утримання прибуткового податку із визначених судом сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника. ВС зазначив, що основні моменти стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати. Зокрема, відповідно до порядку під час обчислення середньої заробітної плати включаються: основна зарплата, доплати і надбавки, премії, винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років. Усі виплати включаються до розрахунку середньої заробітної плати в тому розмірі, у якому їх нараховано, без виключення сум відрахування на податки та стягнення аліментів. Верховний Суд дійшов висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, розраховуються без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку повинен нарахувати роботодавець під час виконання відповідного судового рішення. Тобто сума, призначена судом як виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зменшується на суму податків і зборів. Незважаючи на те, що призначена судом сума зменшується на суму податкових відрахувань, цей факт в жодному разі не погіршує становище працівника. Адже якби працівник просто отримував зарплату, а вимушено був відсутній на роботі, то таку зарплату він отримував би також з урахуванням утримання обов`язкових податкових платежів. Тобто суд під час вирішення питання про призначення суми середнього заробітку за період вимушеного прогулу вказує суму без відрахування з неї податків і зборів. При цьому в резолютивній частині рішення обов`язково має бути зазначено, що суму визначено без утримання податку. Стягнення і сплата прибуткового податку покладаються на роботодавця, який самостійно розраховує суму податкових відрахувань і зменшує суму, призначену судом, на суму нарахованих податків. Отже, при таких обставинах справи суд приходить до висновку про ухвалення рішення про часткове задоволення позову [PERSON] про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум. Враховуючи той факт, що [PERSON] звільнений від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 830 грн. 12 коп.( позивач прохав стягти суму 78 372.74 грн, суд прийшов до висновку про стягнення 77 380.68 грн., що складає 98, 73% від заявлених вимог , при подачі позову до суду позивач зобов`язаний був сплатити , якщо б не був звільнений від сплати судового збору - судовий збір у сумі 840, 80 грн. , щоб складало 100% , а відтак при задоволенні позову на 98, 73% - сума стягнення складає 830, 12 грн.)

Outcome: partial