Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 21 174, 00 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником автомобіля Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] . 16.04.2020 року по пр-ту Гагаріна, 352 в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Nissan Teana, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] , який свою вину визнав повністю, про що зазначено сторонами у Повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , був пошкоджений, а позивачу завдано матеріальну шкоду, яка згідно висновку № 168/04-20 від 22.04.2020 року складає 71174,00 грн. Страхування цивільної відповідальності відповідача забезпечено ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний», 13.05.2020 року страховиком здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 50000грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача різницю між оціненою вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням у розмірі 21174грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.09.2020 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, питання про розподіл судових витрат просить вирішити згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, встановивши йому строк на подання доказів сплати судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу останнього відомого зареєстрованого місця проживання та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), 16.04.2020 року по пр-ту Гагаріна, 352 в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Nissan Teana, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] , який свою вину визнав, про що зазначено сторонами у Повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 16.04.2020 року. Також у повідомленні зазначено, що відповідальність водія [PERSON] застрахована ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний». 16.04.2020 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку та в подальшому з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, № 168/04-20 від 22.04.2020 року, складеного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , становить 74252,19грн. Згідно з копією рахунку-замовлення № СЗк-001511 від 07.05.2020 року вартість ремонту автомобіля, здійсненого ФОП [PERSON] , склала 71174грн. Відповідно до копій квитанцій № 75 від 04.05.2020 року, № 79 від 06.05.2020 року, № 82 від 07.05.2020 року [PERSON] сплачено ФОП [PERSON] за ремонт автомобіля Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , грошові кошти на загальну суму 71174грн. ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» 13.05.2020 року сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 50000грн., що підтверджується випискою з рахунку [PERSON] у АТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), який зводиться до наступного. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, приймаючи до уваги доведеність вини [PERSON] у заподіянні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди [PERSON] , виплату страховою компанією ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» страхового відшкодування, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, що складає 21174грн. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, то представник відповідача [PERSON] у заяві від 08.12.2020 року заявив клопотання в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про подання доказів сплати судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, з огляду на що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд вважає за необхідне призначити судове засідання на 17.12.2020 року о 09-40 та встановити відповідачу строк для надання таких доказів.

Outcome: approved