Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька [PERSON], 1937 року народження, на підставі заповіту отримав у спадщину та нотаріально посвідчив право на спадщину за заповітом, майно що складається із земельної ділянки площею 0, 0293 га кадастровий номер [NUMBER] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] та 57/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. 21.06.2011 року Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано за ним право приватної спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на 57/100 часток житлового будинку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Іншим співвласником 43/100 частки вказаного житлового будинку є відповідач - [PERSON] Крім того, 17 лютого 2012 року на підставі свідоцтва про прававо на спадщину за заповітом від 30.05.2017 року позивачу було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.0293 га кадастровий номер [NUMBER]. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.05.2016 року було встановлено, що між позивачем та [PERSON] був встановлений фактичний порядок користування будинком з фактичним з фактичним влаштуванням двох ізольованих квартир, а саме: [PERSON] користується приміщеннями: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, а [PERSON] приміщеннями: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, згідно технічного паспорта. Фактично вказаний будинок розділений на дві ізольовані квартири №1 та №2. Суд виділив [PERSON] в натурі 43/100 частки із спільної часткової власності в житловому будинку [ADDRESS], а саме приміщення в житловому будинку: 1-5 - площею 7,4 кв.м, 1-6 площею 15,4 кв.м, сарай-літня кухня Б-1, вбиральня - г, 1/2 частина огорожі (1). Позивач просить суд виділити йому 57/100 частки житлового будинку [ADDRESS], зокрема: приміщення №2-1 площею 2,6 кв. м; приміщення №2-2 площею 9.1. кв.м; приміщення №2-6 площею 2.2. кв.м; приміщення №2-5 площею 19.0 кв.м.; приміщення №2-3 площею 9.9 кв.м.; приміщення №2-4 площею 11.8 кв.м.; погріб під частиною будівлі(а2); сарай-літня кухня (В-1); сарай (в); гараж (Е-1); ? частина огорожі (1), згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №0-161 від 11.01.2016 року Волинської торгово-промислової палати. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] нотаріально посвідчив право на спадщину за заповітом, на майно що складається із земельної ділянки площею 0, 0293 га кадастровий номер [NUMBER] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] та 57/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. 21.06.2011 року Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано за ним право приватної спільно-часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на 57/100 часток житлового будинку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.13). Крім того, 17 лютого 2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2017 року позивачу було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.0293 га кадастровий номер [NUMBER]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2011 року [PERSON] на праві власності належить 57/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22.03.2012 року, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2011 року, [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0293 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS](а.с.14). В судовому засіданні встановлено, що між співвласниками був встановлений фактичний порядок користування будинком з фактичним влаштуванням двох ізольованих квартир, а саме: [PERSON] користується приміщеннями: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, відповідач [PERSON] приміщеннями: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, згідно технічного паспорта. Фактично вказаний будинок розділений на дві ізольовані квартири №1 та №2, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. Згідно вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до вимог ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно п. 6 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. [PERSON] як співвласнику 57/100 частки, можливо виділити в натурі частку із спільної часткової власності в житловому будинку [ADDRESS], а саме приміщення №2-1 площею 2.6. кв. м.; приміщення №2-2 площею 9.1 кв. м; приміщення №2-6 площею 2.2. кВ. м.; приміщення №2-5- площею 19.0 кв. м; приміщення №2-3 площе 9.9. кВ. м.; приміщення №2-4 площею 11.8 кв. м.; погріб під частиною будівлі (а2); сарай-літня кухня (В-1); сарай (в); гараж (Е-1); ? частина огорожі (1) згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №0-161 від 11.01.2016 року Волинської торгово-промислової палати. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі - 634, 07 коп понесених витрат по сплаті судового.

Outcome: approved