Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду із позовною заявою до ПАТ «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що він 10 травня 2017 року він був звільнений з ВП «Шахта ім.Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» у зв'язку з порушенням власником умов трудового договору на підставі п.3 ст. 38 КЗпП України. На день звільнення відповідач повинен був виплатити заборгованість із заробітної плати, але виплату не здійснив. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Сума середнього заробітку, яку відповідач повинен сплатити на його користь за час затримки розрахунку, після уточнення позовних вимог, за період з 11.05.2017 р. по 15.08.2017 р. складає 17 295,38 грн. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.05.2017 р. по 15.08.2017 р. складає 17 295,38 грн. та судовий збір в сумі 640 грн. У судове засідання позивач не з'явився, про причину неявки не повідомив. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив справу розглянути без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи , про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно з трудовою книжкою, серії А В № 352876, заповненою 07 травня 2015 року, на підставі наказу № 488к від 10.11.2014 року, [PERSON] прийнятий гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею у ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська».(а.с.7) 01 серпня 2016 року звільнений за п.5 ст.36 КЗУпП по переводу на ВП «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля». 08 серпня 2016 р. прийнятий по переводу з ВП «Шахта Привільнянська» гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею. 08 вересня 2016 р. переведений нормувальником гірничим дільничним на підземних роботах, пов'язаний з підземними роботами. (а.с.8). 04 травня 2017 року переведений гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею. 10 травня 2017 р. звільнений на підставі наказу № 181к від 10.05.2017р. згідно п.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у зв'язку з порушенням власником умов трудового договору з виплатою допомоги у розмірі 3-х місячного середнього заробітку (а.с.9). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем з 10.11.2014 року по 10.05.2017 року. Відповідно до ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. З довідки №120 від 22.05.2017 р. виданої ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта ім.Г.Г.Капустіна» вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 258,14 грн.(а.с.11). Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Отже, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 11.05.2017 р. по 15.08.2017 р. становить 17 295,38 грн. (67дн.х258,14грн.), що підтверджується розрахунком середнього заробітку. Представником відповідача не надано доказів відсутності вини відповідача в несвоєчасній виплаті позивачу всіх належних йому сум при звільненні з роботи, що є обов'язком відповідача відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта ім.Д.Ф.Мельникова» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати підлягають задоволенню.

Outcome: approved