Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Довжицької сільської ради Маневицького району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що його мати [PERSON], яка померла 2.05.2016 року, ще за свого життя 24.02.2014 року склала заповіт, який було посвідчено Довжицькою сільською радою Маневицького району, згідно якого все належне їй майно заповіла йому - позивачу [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв шляхом подачі відповідної заяви в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Робітнича, 5 в с. Велика Яблунька Маневицького району, які належали [PERSON] Позивач [PERSON], представник відповідача - Довжицької сільської ради Маневицького району в судове засідання не зявилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Довжицької сільської ради Маневицького району подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] сільська рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представника відповідача - Довжицької сільської ради Маневицького району. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Робітнича, 5 в с. Велика Яблунька Маневицького району. [PERSON] померла 2.05.2016 року. Ще за свого життя 24.02.2014 року остання склала заповіт, який було посвідчено Довжицькою сільською радою Маневицького району, згідно якого все належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв шляхом подачі відповідної заяви в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 24.02.2014 року, посвідченого Довжицькою сільською радою Маневицького району та зареєстрованого в реєстрі за № 22, свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 185954 від 4.05.2016 року, довідки Довжицької сільської ради Маневицького району № 2205 від 6.10.2016 року, свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 279301 від 19.02.1973 року, висновку про відповідність будинковолодіння по вул. Робітнича, 5 в с. Велика Яблунька Маневицького району діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 22.11.2016 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, витягу з погосподарської книги № 7 за 2016-2020 роки Довжицької сільської ради Маневицького району, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 698/02-31 від 22.11.2016 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 63/1-16 від 9.02.2017 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Робітнича, 5 в с. Велика Яблунька Маневицького району, які належали [PERSON], фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON]

Outcome: approved