Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з майна. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивачу на праві власності належить 11/20 будинку [ADDRESS]. У квітні 2017 року, при оформленні документів для продажу належної йому частини будинку він дізнався про неможливість відчужувати належне йому майно в зв'язку з накладенням арешту та заборони відчуження на усе його майно, включаючи і вказану нерухомість. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.07.2018 року було знято арешт з нерухомого майна, належного позивачу, а саме: будинок, 11/20 частина, адреса: [ADDRESS], який накладений постановами відділу Державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, номер обтяження 17141060 від 12.3.2010 року. Однак позивач не має можливості належним чином розпоряджатися своїм майном, зокрема продати вказану частину будинку, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна залишилися наявні арешти на все невизначене майно позивача здійснені 15.06.2010 року, реєстраційний номер обтяження 9937885; 04.11.2010 року, реєстраційний номер обтяження 10446209; 17.05.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11179725. Про вказані обтяження позивач на час розгляду справи в суді за його позовом про скасування, арешту з нерухомого майна, належного позивачу, а саме: будинок, 11/20 частина, адреса: [ADDRESS], не знав, а тому вони не були предметом розгляду справи по суті, однак наявність вказаних обтяжень не дає можливості позивачу належним чином користуватися та розпоряджатися своїм майном, хоча виконавчі провадження в межах яких вони і накладалися вже давно закриті, виконавчі документи повернуті стягувачам, строк їх звернення до виконавчої служби закінчився, а матеріали виконавчих проваджень були знищені, що не дає можливості державним виконавцям скасувати вказані обтяження. За таких обставин позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Розгляд вказаної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на підставі ухвали суду від 07.11.2018 року. Позивач в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні своїх позовних вимог наполягав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву до суду не надав, будь-яких заяв чи заперечень по справі не направляв, хоча про час а місце розгляду справи належним чином повідомлявся у порядку визначеному чинним законодавством. Таким чином, враховуючи обставини справи, належне повідомлення відповідача про час, місце розгляду справи та суть позовних вимог, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 11/20 будинку N [ADDRESS], що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.09.2008 р. N 20229036. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №139551271 від 28.09.2018 року, на все майно позивача накладено арешт за реєстраційним номером обтяження 9937885 від 15.06.2010 року у порядку виконання виконавчого листа №2-4173, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, також накладено арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 10446209 від 04.11.2010 року, у порядку здійснення виконавчого провадження № 21493445, та повторно накладено арешт нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 11179725 від 17.05.2011 року у порядку здійснення виконавчого провадження №26508647. Судом встановлено, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.06.2018 року у справі за позовом [PERSON] до Відділу Державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з майна було знято арешт з нерухомого майна, належного [PERSON], а саме: будинок, 11/20 частина, адреса: [ADDRESS], який накладений постановами відділу Державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Разом з тим із вказаного рішення суду вбачається, що позовні вимоги про зняття арешту з невизначеного кола майна позивача не стосувалося предмету позову, а тому дане питання вказаним рішенням суду не вирішувалося, про що безпосередньо зазначено у ньому. Однак вказаним вище рішенням суду встановлено, що в провадженні Золотоніського МР ВДВС ГТУЮ у Черкаській області перебували виконавчі провадження N 33289880, виконавчий лист від 06.10.2009 N 2-4173, відносно позивача про стягнення боргу в сумі 26227,62 грн., солідарно, стан виконавчого провадження - завершено; ВП N 21493445, виконавчий лист від 06.10.2009 N 2-4173, відносно позивача, про стягнення боргу в сумі 25720,42 грн., с/в в сумі 507,20 грн., всього 26227,62 грн., солідарно, стан виконавчого провадження - завершено; ВП N 29719279 судовий наказ від 15.04.2009 N 2-н-46, відносно позивача про стягнення боргу в сумі 30718,46 грн., судового збору в сумі 25,50 грн., витрат на ітз. 15,00 грн., всього 30758,96 грн., стан виконавчого провадження - завершено; ВП N 26508647 судовий наказ від 15.04.2009 N 2-н-46 відносно позивача про стягнення боргу в сумі 30718,46 грн., судового збору в сумі 25,50 грн., витрат на ітз. 15,00 грн., всього 30758,96 грн., стан виконавчого провадження завершено. Таким чином вказаним судовим рішенням було встановлено, що виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] у зазначеному відділі ДВС не перебувають, борги відсутні. Із вказаного рішення вбачається, що виконавчі провадження, в рамках виконання яких були накладені арешти на невизначене коло майна боржника, вже завершені. Нормами ч. 4 та 5 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином суд вважає доведеним обставини закриття виконавчих провадження на виконання яких і були накладені арешти на майно позивача, жодних зворотного матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України. Вимоги ст. ст. 316,317,319 ЦК України передбачають, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частинами 1, 2 ст. 321, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з арештом нерухомого і рухомого майна, що унеможливлює вільно володіти, користуватись та розпоряджуватись ним. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16,386,391 ЦК України. Оскільки виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні, а наявність арешту всього майна позивача обмежує останнього у праві користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає до задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved