Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, остаточно уточнивши який просить стягнути з відповідача на свою користь борг у сумі 304 772 гривень та понесені ним судові витрати в сумі 3047,72 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 05 вересня 2008 року укладено договір позики, за яким відповідач отримав від нього в борг 20 000 доларів США. В підтвердження укладення договору позики позивач надав розписку, за якою відповідач зобов'язався повернути борг до 10 березня 2009 року. Однак після спливу вказаного строку відповідач боргу не повернув, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до із цим позовом. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу в її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, відповідно до положень статті 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 05 вересня 2008 року був укладений договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача в борг грошову суму у розмірі 20 000 доларів США. Як вбачається з розписки, написаної власноруч [PERSON], відповідач отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США, які зобов'язується повернути до 10 березня 2009 року. Згідно зі статтею 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від сум. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З цих підстав суд робить висновок про те, що представлена позивачем на підтвердження укладання договору позики між ним та відповідачем розписка позичальника, свідчить про виникнення між сторонами правовідносин, які регулюються положеннями цивільного законодавства щодо договорів позики. Таким чином між сторонами був укладений договір позики грошей на визначений термін. За умовами даного договору позивач передав відповідачу зазначену грошову суму у позику, а відповідач зобов'язався, відповідно, повернути отримані кошти готівкою у строк до 10 березня 2009 року. За договором позики, відповідно до статі 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. За ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривні, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Позивач згідно даних зобов'язальних правовідносин належним чином виконав умови договору позики - передав відповідачу зазначену суму, а відповідач зобов'язання не виконав, отримані в борг кошти у визначений термін не повернув. Закінчення строку договору відповідно до частини 4 статті 631 ЦК України не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. В контексті статі 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси 09 грудня 2010 року по цивільній справі № 2-1085/2010р. у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Одеської області та 01 червня 2011 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2010 року скасоване. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 159 028 гривень та 2 365 грн. судових витрат. Визначаючи гривневий еквівалент боргу у сумі 20 000 доларів, суд апеляційної інстанції виходив з того, що станом на 09 грудня 2010 року курс Національного банку України становив 795,14 грн. за 100 доларів США ( 20 000 х 7, 9514 = 159 028). У подальшому Малиновським районним судом м. Одеси 19 липня 2011 року у справі №2-1085/10 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 01 червня 2011 року був виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 159 028 гривень та 2 365 грн. судових витрат. Головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 31.05.2013 року відкрито виконавче провадження за згаданим вище виконавчим листом. Однак до цього часу рішення Апеляційного суду Одеської області від 01 червня 2011 року відповідачем [PERSON] не виконано, борг позивачу не повернутий. За час перебування на примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення з [PERSON] 159 028 гривень, встановлений НБУ курс долара США значно збільшився і станом на 20 березня 2015 року становить 23,19 грн. за долар США. Зважаючи на те, що не повернутий й досі борг відповідача за розпискою від 05 вересня 2008 року був виражений у доларах США, курс якого останнім часом значно підвищився, присуджена рішенням Апеляційного суду Одеської області від 01 червня 2011 року сума у розмірі 159 028 гривень реальної суми боргу відповідача перед позивачем не покриває (20 000 х 23,19 = 463 800 грн.). Враховуючи, що рішення Апеляційного суду Одеської області від 01 червня 2011 року й досі відповідачем не виконано, на користь позивача з [PERSON] підлягає стягненню сума боргу у розмірі 304 772 грн. (463 800 - 159 028 = 304 772 грн.), яка виникла у зв'язку із підвищенням курсу долара США відповідно до гривні. Суд, дослідивши правильність проведення вказаних розрахунків, вважає їх доведеними та такими, що відповідають вимогам законодавства. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд в разі задоволення позову стягує з відповідача на користь позивача сплачену ним суму судового збору.

Outcome: approved