Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом. Позовні вимоги обґрунтовує слідуючими обставинами. 02.07.2015року позивач офіційно зареєстрував своє право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Верхні Петрівці Сторожинецького району Чернівецької області по вул. Сторожинецькій, 26. Колишня поштова адреса цього будинку - вул. Сторожинецька, 818. Будинок з усіма господарськими спорудами розташований на земельній ділянці позивача, що підтверджується державним актом серії ЯБ №757039 та технічним паспортом на домоволодіння, копії яких додаються. На даний час в будинку зареєстровані позивач з дружиною, сином та онуками, а також відповідач - [PERSON]. Рішенням Сторожинецького районного суду від 22.08.2014 року по справі №723/110/14-ц, яке набрало чинності 09.09.2014 року, шлюб між сином позивача - [PERSON] та відповідачкою - [PERSON] розірвано. Відповідачка систематично порушує правила спільного проживання та створює несприятливі умови для проживання позивача у власному будинку, а саме: у порушення ст. 162 ЖК України [PERSON] не платила за використану нею електроенергію, що підтверджується висновком Сторожинецького РВ УМВС від 03.03.2014 року; а висновками Сторожинецького РВ УМВС від 27.04.2015 року та від 15.07.2015 року [PERSON] виносилися офіційні попередження про неприпустимість протиправної поведінки через нецензурні образи позивача та погрози фізичним насильством. Протягом року позивач проживає з дружиною в літній кухні і не має змоги потрапити у власний житловий будинок через те, що колишня невістка змінила замок на вхідних дверях. Позивач з дружиною є особами похилого віку, вже тривалий час вони хронічно хворіють, що підтверджується доданими довідками Верхньо-Петрівецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 14.07.2015 року та від 23.07.2015 року, тому неправомірна поведінка відповідачки має неабиякий вплив на їх здоровя та робить нестерпними умови проживання у власному домогосподарстві. В добровільному порядку відповідачка не бажає створити належні умови проживання сімї позивача, або змінити своє місце реєстрації, тому позивач звернувся до суду з даним позов для захисту своїх прав. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні належним позивачу на праві приватної власності - розташованим в с.Верхні Петрівці Сторожинецького району Чернівецької області по вул. Сторожинецькій, 26 житловим будинком з належними до нього господарська будівлями та спорудами, шляхом демонтажу серцевини замка вхідних дверей житлового будинку під літ. «А», а також офіційно попередити відповідача про виселення, у разі продовження подібної протиправної поведінки. Стягнути з відповідачки судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, його представник надав суду заяву у якій позов підтримав, просить справу розглянути без його участі, стосовно наданих до суду заяв відповідача про позасудове виконання вимог позивача зазначив, що вони не відповідають дійсності. Крім того жодних дій, спрямованих на примирення по справі відповідачем не вчинялося. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву у якій просила справу розглянути у її відсутності та відсутності її представника, просить відмовити повністю у задоволенні позовної заяви за безпідставністю та необгрунтованістю позовних вимог. Зазначила, що не вчиняє будь-яких перешкод позивачу в користуванні його власністю. Позивач постійно бажає чинити перешкоди в проживанні її та її дітей. Повідомляє, що серцевину замка нею демонтовано. Судом встановлено, що 02.07.2015року позивач зареєстрував своє право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Верхні Петрівці Сторожинецького району Чернівецької області по вул. Сторожинецькій, 26. Колишня поштова адреса цього будинку - вул. Сторожинецька, 818. Будинок з усіма господарськими спорудами розташований на земельній ділянці позивача, що підтверджується державним актом серії ЯБ №757039 та технічним паспортом на домоволодіння. На даний час в будинку зареєстровані позивач з дружиною, сином та онуками, а також відповідач - [PERSON]. Рішенням Сторожинецького районного суду від 22.08.2014 року по справі №723/110/14-ц, яке набрало чинності 09.09.2014 року, шлюб між сином позивача - [PERSON] та відповідачкою - [PERSON] розірвано. Згідно висновка Сторожинецького РВ УМВС від 27.04.2015 року та від 15.07.2015 року [PERSON] виносилися офіційні попередження про неприпустимість протиправної поведінки через нецензурні образи позивача та погрози фізичним насильством. Протягом року позивач проживає з дружиною в літній кухні і не має змоги потрапити у власний житловий будинок через те, що колишня невістка змінила замок на вхідних дверях. Позивач з дружиною є особами похилого віку, вже тривалий час вони хронічно хворіють. В добровільному порядку відповідачка не бажає створити належні умови проживання сімї позивача. Статтями 41, 47 Конституції України, ст.. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людимни і основоположних свобод, ст.. 316-319, 321 ЦК України визначено та законодавчо закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає, що кожна особа має право на безперешкодне користування своїм майном, а також задекларовано право власника володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд здійснювати щодо свого майна будь-які дії, вчиняти будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно\~\~ст. 8 Конвенції про\~\~\~\~ захист прав людини і основоположних свобод, кожен\~\~\~\~ має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, згідно ч. 3\~\~ст. 319 ЦК України. Ст.ст. 150, 156 ЖК Української РСР визначено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК Української РСР та ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі (будинку), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному угодою з власником. Відповідно до ч. 4 ст.. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні спорів, пов'язаних з користуванням наймачами жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду, суди повинні мати на увазі, що для розірвання договору найму жилого приміщення за вимогою наймодавця з мотиву систематичного порушення наймачем або членами його сім'ї правил співжиття (ч.4 ст.168 ЖК) не потрібно, щоб у відношенні до відповідачів попередньо застосовувалися заходи попередження і громадського впливу, зазначені в ч.1 ст.116 ЖК. Відповідно до ч. 1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Зі змісту ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~вбачається, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тому, аналізуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідачка своїми діями порушує законні права позивача в частині вільного володіння, розпорядження та користування своїм майном, тому суд вважає, що необхідно усунути перешкоди у користування власністю.

Outcome: partial