Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УОСК») суму страхового відшкодування у розмірі 50000 грн. та пені у розмірі 575,34 грн., з [PERSON] та [PERSON] солідарно матеріальну шкоду у розмірі 151009,46 грн. та витрати за проведення огляду в розмірі 500 грн., а також з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000 грн. В наступному, 14 травня 2015 року, позивачем було уточнено позовні вимоги до ПрАТ «УОСК», згідно з якими просив стягнути пеню у розмірі 4365,16 грн. та 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 217,81 грн. (а.с.63). 02.10.2015 року представником позивача надано розрахунки, де зазначено про розмір страхового відшкодування 49000 грн., пені в розмірі 15228,94 грн., 3% річних у сумі 781,32 грн. та інфляційних збитків. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11.10.2014 року з вини [PERSON] власнику пошкодженого автомобіля [PERSON] було завдано матеріальну шкоду. Водієм пошкодженого автомобіля [PERSON] було направлено повідомлення до ПрАТ «УОСК» про настання страхового випадку. Оскільки страховою компанією не було здійснено огляд транспортного засобу позивач самостійно звернувся до аварійного комісара ТОВ МП «Універсал-ЛТД», яким було визначено розмір матеріальної шкоди. Однак ПрАТ «УОСК» виплати страхового відшкодування у визначений законом термін здійснено не було, крім того не сплачено і іншими відповідачами різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. Вимагаючи стягнення моральної шкоди позивач вказував на те, що з моменту пригоди був порушений нормальний спосіб життя всієї родини, зявилися незручності, повязані зі зміною звичайного розпорядку дня, а саме необхідність збирати та подавати документи до страхової компанії, державних органів, суду, організовувати ремонт транспортного засобу, також довелося на невизначений строк відкладати заплановані поїздки, при цьому винуватець події не здійснив ніяких заходів щодо добровільного відшкодування збитків. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] звернувся також з заявою про розгляд справи в його відсутності, заперечував проти заявлених до [PERSON] вимог . Раніше в засіданнях пояснював, що [PERSON] здійснив відчуження автомобілю, а саме продав за договором [PERSON]. Особисто [PERSON] не вчиняв протиправних дій, не завдавав шкоди позивачу, тому вимоги до нього є безпідставними. Представник ПрАТ «УОСК» направив до суду письмові заперечення проти позову вказуючи на те, що вимоги підлягають лише частковому задоволенню, визнає лише суму страхового відшкодування у розмірі 49000 грн. та пеню у розмірі 10954,52 грн., посилаючись на наявність відповідальності визначеної нормами Закону України «Про обовязковe страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відсутність деліктних правовідносин. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, раніше в засіданні частково не погодився з розміром заявлених до нього вимог. Доходу стабільного в нього не має, часу розбиратися хто винен в нього не було, йому потрібні були права на управління автомобілем, заплативши штраф вже погодився з постановою. Автомобіль він придбав у вересні місяці у [PERSON], в момент пригоди він в автомобілі був один. Щодо розміру матеріальної шкоди він не знає чи правильно була розрахована сума спеціалістом, а розмір моральної шкоди вважає неприйнятним. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.10.2014 р. о 21.30 год на 17 км+90 а/д Одеса-Южне, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] не дотримався уваги на дорозі, відповідно не реагував на її зміну, не дотримався безпечної швидкості руху, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з зустрічним автомобілем [NUMBER], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Южного міського суду Одеської області від 18 листопада 2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.16). Отже, в результаті порушення відповідачем [PERSON] п.2.3 б, п12.1 Правил дорожнього руху автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст.61 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до полісу №АІ/0041956 відповідальність водія автомобіля «Мazda», реєстраційний номер [NUMBER], перед третіми особами була застрахована в ПрАТ «УОСК» у період з 11.03.2014 року до 10.03.2015 року. Ліміт відповідальності по майновій шкоді 50000 грн., франшиза -1000 грн. (а.с.94). Згідно з вимогами ч.1 ст.22 Закону України «Про обовязковe страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Нормою ст.29 вказаного Закону визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до змісту п.33.1.4 ст.33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. Протягом 10 робочих днів з дня отримання вказаного повідомлення страховик зобовязаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п.34.2 ст.34 Закону). Згідно\~ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.36.6.\~ ст.36 Закону\~\~страхувальником\~\~або особою,\~\~відповідальною за завдані збитки,\~\~має бути\~\~компенсована\~\~сума\~\~франшизи,\~\~якщо\~\~вона\~\~була передбачена договором страхування. З матеріалів справи встановлено, що 27.10.2014 року учасник пригоди [PERSON], який був за кермом автомобіля «Меrsedes-benz», звернувся з заявою до ТОВ МП «Універсал ЛТД» для встановлення вартості матеріальної шкоди (а.с.25) та відповідно до аварійного сертифікату №121-11/14, складеного 05.11.2014 р. аварійним комісаром [PERSON], вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «Меrsedes-benz», реєстраційний номер [NUMBER], дорівнює ринковій вартості КТЗ і складає 171273,78 грн. (а.с.25-31). 28.10.2014 року [PERSON] направив до страховика письмове повідомлення, яке ПрАТ «УОСК» отримало 03.11.2014 року (а.с.19,20), а 04.11.2014 року страхова компанія звернулася з заявою до оцінювача [PERSON] для визначення вартості майнової шкоди, завданої [PERSON] (а.с.95). Отже, встановлене спростовує доводи позивача про те, що страхова компанія не здійснювала огляд автомобіля, у звязку з чим він був змушений звернутися до аварійного комісара самостійно. Згідно зі звітом оцінювача [PERSON] №645-11-14 станом на 04.11.2014 року розмір матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «Меrsedes-benz», реєстраційний номер [NUMBER], складає 94871,33 грн. (а.с.95-100). Приймаючи до уваги вказаний звіт та враховуючи ліміт відповідальності зі страхової компанії підлягає стягненню 49000 грн., а з відповідача [PERSON] франшиза у розмірі 1000 грн. та різниця між страховим відшкодуванням та матеріальної шкодою - 44871,33 грн. (94871,33 грн. 50000 грн.). Враховуючи виконання вимог Закону страховою компанією щодо проведення дослідження по встановленню вартості матеріальної шкоди, вимога позивача про стягнення 500 грн. вартості дослідження є безпідставною. Як визначено в п.34.3 ст.34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Нормами п.1.12. ст.1, ст.3 Закону чітко визначено, що дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки . Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого (ст.6). Відповідно до п. 35.1 ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п.36.5 ст.36). Згідно з наявними доказами 10.12.2014 року [PERSON] направив до ПрАТ «УОСК» заяву про здійснення відшкодування, однак відповіді до теперішнього часу не отримав (а.с.41-42). Отже, за 194 дні прострочення виплати страхового відшкодування, починаючи з 23.03.2015 року по 02.10.2015 року пеня вираховується з облікової ставки 30% за 158 днів, 27% за 28 днів та 22% за 8 днів, тому складає 15228,94 грн.. і підлягає стягненню зі страхової компанії на користь позивача. Що стосуються вимог про стягнення 3% річних та індексу інфляції, то такі вимоги є незаконними, оскільки при виниклих правовідносинах такий вид відповідальності не передбачений. Відповідно до норми ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті . Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Суд, оцінюючи усі докази в сукупності, вважає, що розмір моральної шкоди в 3000 грн. буде достатньою компенсацією за моральні переживання, перенесені позивачем в результаті пошкодження його транспортного засобу та порушення його звичайного укладу життя. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів також необхідно стягнути судовий збір на користь позивача по матеріальній шкоді пропорційно задоволеним вимогам: з ПрАТ «УОСК» - 642,29 грн. та з [PERSON] 458,71 грн., та по моральній шкоді з [PERSON] 243,60 грн.. Щодо вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 5200 грн., згідно представлених квитанцій та роздруківок з рахунків, то вона підлягає лише частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з нормами ч.1,2 ст.84 ЦПК України витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до вимог ч.3 ст.79 ЦПК України вказані витрати відносяться до витрат, повязаних з розглядом справи . Нормами \~Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних справах» встановлено, що граничний розмір компенсації становить 40 процентів мінімальної заробітної плати за годину роботи в суді (час перебування в судових засіданнях, час на ознайомлення із матеріалами справи в суді, час перебування при проведенні окремих процесуальних дій поза судовим засіданням). Заявляючи про сплату витрат на правову допомогу позивачем та його представником не було представлено взагалі розрахунку витрат, перелік дій та кількість витрачених годин на їх виконання, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення 747,04 грн., розподіливши між відповідачами відповідно до задоволених вимог, а саме зі страхової компанії 373,52 грн. та з [PERSON] - 373,52 грн., як компенсацію витрат на правову допомогу за 92 хвилини часу, які представник позивача витратила під час знаходження в судових засіданнях (1218грн.Х 40%/100%/60 хв. Х 92 хв.).

Outcome: partial