Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах [PERSON] звернувся з позовом, де зазначає, що [INFO] померла матір [PERSON] - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, до якої зокрема ввійшло нерухоме майно, що належало померлій на праві приватної власності та яке вона заповідала своїй дочці. [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що розташоване в м. Сімферополь АР Крим. Однак як вказує позивач, померла [PERSON] також мала на праві власності житловий будинок в с. Стрілкове Генічеського району Херсонської області, та земельну ділянку для обслуговування цього будинку, який вона у свою чергу прийняла у спадщину після смерті своєї матері [PERSON], але належним чином право власності на даний будинок не зареєструвала та померла. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та є таким спадкоємцем що спадщину прийняв. Однак з урахуванням того, що спадкодавець, прийнявши спадщину після смерті своєї матері, належним чином відповідне право не зареєструвала та померла, то вказане майно не ввійшло до складу спадщини після смерті [PERSON], що позбавляє позивача вирішити питання з приводу оформлення спадкового майна в позасудовому порядку. Вважає, що оскільки матір [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як прийняла майно після її смерті фактичним вступом у права володіння спадковим майном, то вказаний будинок мав би ввійти до складу спадщини. У свою чергу [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, шляхом звернення до нотаріуса та отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. А органи повноважні здійснювати реєстрацію такого права її право на вказаний вище будинок не визнають, через що вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Просить суд позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач - представник Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи в його відсутності. Проти задоволення позовну не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої зокрема ввійшов житловий будинок [ADDRESS], та земельна ділянка на якій розташований вказаний житловий будинок. [INFO] в м. Сімферополь АР Крим померла мати позивача - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть, [NUMBER]. З копії свідоцтва про народження, [NUMBER] вбачається, що [PERSON] була дочкою [PERSON] та від народження мала прізвище [PERSON]. У свою чергу з копії свідоцтва про одруження встановлено, що 24.04.2004 року, внаслідок одруження, позивач змінила своє прізвище [PERSON] на [PERSON]. Зі змісту заповіту від 22.06.2007 року вбачається, що 22 червня 2007 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким на випадок своєї смерті за повідала своїй дочці [PERSON] все майно, що належатиме їй на день смерті, де б воно не було та з чого б воно не складалося. Діючи відповідно до вимог законодавства, [PERSON] в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 21 травня 2012 року за заявою позивача про прийняття спадщини, Третьою Сімферопольською державною нотаріальною конторою в м. Сімферополь АР Крим було заведено спадкову справу: № 461/2012. 13 грудня 2012 року [PERSON] було отримано три свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за якими вона успадкувала грошові кошти, квартиру по [ADDRESS] та ? частини квартири по [ADDRESS], що підтверджено відповідними витягами про реєстрацію у Спадковому реєстрі. Разом з тим, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] [PERSON] не отримала, хоча вказане майно ввійшло до складу спадщини, так як [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON]. Вказана обставина підтверджена зокрема змістом Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 грудня 2012 року за реєстром №1-4296, в якому зазначено що спадкоємицею померлої [PERSON] була її дочка [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Те, що раніше вказаний будинок належав [PERSON] на праві власності житлового будинку та земельної ділянки підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 31 жовтня 1988 року та копією Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданий 26 листопада 1997 року. Тобто вказані вище обставини свідчить що на момент смерті спадкодавця [PERSON] крім вищезазначеного майна, їй належав також житловий будинок в [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 2095 м. для будівництва та обслуговування цього жилого будинку. На даний час [PERSON] має намір зареєструвати право власності на спадкове майно, однак територія АР Крим на даний час є тимчасово окупованою територією, на якій органи державної влади не здійснюють своїх повноважень. Внаслідок цього заведена в Третій Сімферопольській державній нотаріальній конторі спадкова справа №461/2012 залишилася на цій окупованій територій, а відсутність цієї справи перешкоджає нотаріальним органам України видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначений житловий будинок та земельну ділянку, що слідує з відповідді №606/01-16 від 26.05.2017 завідуючої Генічеської державної нотаріальної контори на звернення представника позивача [PERSON] Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Пункт 3 ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у свою чергу також вказує, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено судом [PERSON] звернувшись до нотаріуса за місцем знаходження майна з метою оформлення спадщини, що не залишилася не витребуваною, отримала відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки спадкова справа перебуває на окупованій території та відсутнє законодавче регулювання вказаного питання. При розгляді справи суд також бере до уваги вимоги статті 328 ЦК України, якою передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття цього права не встановлена судом. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, та приймаючи до уваги, що [PERSON] померла; після її смерті залишилася спадщина, яку вона прийняла після смерті [PERSON]; позивач є таким, спадкоємцем що спадщину фактично прийняла, оскільки у встановлений законом термін подала заяву про прийняття спадщини, а також беручи до уваги відсутність інших спадкоємців, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved