Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» (далі по тексту - відповідач, Страхова), відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 22 897, 38 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2020 у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області сталась ДТП за участю автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , який на праві власності належить позивачу. Відповідно до постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 27.05.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідальність [PERSON] на момент ДТП було застраховано у ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» на підставі Договору № АО/1541723 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу (далі по тексту - ТЗ) «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] від 10.10.2019. Згідно Звіту від 11.08.2020, виконаного на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності оцінювачем [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП прирівнюється його ринковій вартості та становить 76 877, 00 грн. При цьому вартість пошкодженого ТЗ «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] становить 17 292, 32 грн. З огляду на зазначене, враховуючи положення ст. 22, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач мав би відшкодувати позивачу різницю між ринковою вартістю та вартістю пошкодженого ТЗ, що становить згідно Звітів, виконаних на замовлення позивача, 59 584, 68 грн. Водночас відповідач повідомив позивача про те, що за його оцінкою залишкова вартість автомобіля складає 40 019, 70 грн. Підтверджуючих документів щодо такої оцінки не надав. Позивач звертався до відповідача щодо доплати залишку суми у розмірі 22879, 38 грн., однак відповідач таке звернення залишив поза увагою. З огляду на зазначене позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні з підстав безпідставності та необґрунтованості. Зазначив, що згідно Висновку№ 64 автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку складає 76 725, 00 грн. Вказаний Висновок було складено атестованим судовим експертом Березовським А.А. Згідно Висновку автотоварознавчого дослідження № 38-R/73/5, ринкова вартість ТЗ «Daewoo» Т13110, р.н. [NUMBER] , 2007 р.в. в пошкодженому стані складає 40 019, 70 грн. Вказаний висновок також був складений атестованим судовим експертом Яремчик В.В. Разом з тим, Звіти, надані позивачем, були складені особою, яка не є судовим експертом. З огляду на зазначене, відповідачем було визнано виплату страхового відшкодування на підставі ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 36 705, 30 грн. Також вказав, що позивач звертався з відповідними скаргами до контролюючих органів - Нацкомфінпослуг щодо порядку та правомірності врегулювання страхової події відповідно до заяви позивача, однак за результатами перевірки порушень в діях відповідача виявлено не було. 06.11.2020 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлено строки для надання заяв по суті справи. 12.05.2021 від представника відповідача надійшов відзив. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідних клопотань до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно вимог п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). При цьому, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить транспортний засіб автомобіль марки «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] . 19.04.2020 о 13:50 у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області по вул. Чигиринський шлях, сталась ДТП за участю автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , який на праві власності належить позивачу. За наслідками вказаної ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , який направлено на розгляд до Черкаського районного суду Черкаської області. Відповідно до постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 27.05.2020 по справі № 707/795/20, [PERSON] визнано винним у порушенні п. 2.3, 14.6. ПДР України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» на підставі Договору № АО/1541723 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу (далі по тексту - ТЗ) «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] від 10.10.2019. Судом встановлено і вказана обставина не заперечується сторонами, що позивачем своєчасно повідомлено відповідача про настання події, що містить ознаки страхового випадку. Як вбачається з матеріалів справи, 19.04.2020судовим експертом Березовським А.А. для виконання автотоварознавчого дослідження проведено зовнішній огляд автомобіля «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] та складено Протокол огляду ТЗ. За результатами вказаного огляду атестованим судовим експертом Березовським А.А. складено Висновок № 64 автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , за яким вартість матеріального збитку складає 76 725, 00 грн. Крім того, атестованим судовим експертом Яремчик В.В. також було складено Висновок автотоварознавчого дослідження № 38-R/73/5, яким було визначено ринкову вартість ТЗ «Daewoo» Т13110, р.н. [NUMBER] , 2007 р.в., що у пошкодженому стані складає 40 019, 70 грн. 21.09.2020 відповідачем складено страховий акт № 144465, яким затверджено виплату страхового відшкодування у розмірі 37 705, 30 грн., що становить різницю між вартістю транспортного засобу позивача до та після дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається з матеріалів справи, страховик виконав вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у встановлений законом строк направив свого представника - атестованого судового експерта на місце настання страхового випадку для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. З матеріалів справи також вбачається, що позивач з розміром виплати не погодився та звернувся до відповідача із заявою про доплату останньому страхової виплати у розмірі 22 879, 38 грн., на підтвердження чого надав до матеріалів справи Звіт № А08-22 про оцінку автомобіля «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] від 11.08.2020, виконаний на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності оцінювачем [PERSON] , згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП прирівнюється його ринковій вартості та становить 76 877, 00 грн. Також позивачем надано до матеріалів справи Звіт № А08-22/1 про оцінку автомобіля «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] після ДТП від 11.08.2020, який виконаний на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності оцінювачем [PERSON] , згідно з яким вартість пошкодженого ТЗ «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП становить 17 292, 32 грн. Водночас, згідно встановлених у судовому засіданні обставин, а також враховуючи положення ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для самостійного обрання позивачем аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди були відсутні. Крім того, позивачем не надано доказів того, що відповідачем розраховано страхову суму із порушенням норм чинного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до підходу, зазначеного в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Отже, судом встановлено, що відповідачем було розраховано розмір збитків у порядку, передбаченому чинним законодавством. При цьому позивачем не доведено тієї обставини, що Звіти про розмір завданих майну позивача збитків є достовірнішими за Висновки, виконані на замовлення відповідача судовим експертом, як не доведено іншими доказами наявності підстав для стягнення з відповідача доплати до страхової виплати у розмірі 22 879, 38 грн. З огляду на зазначене, належних та допустимих доказів, які свідчили б про порушення відповідачем прав позивача під час оцінки розміру завданої позивачу шкоди та визначення страхової суми до виплати позивачем до матеріалів справи не надано, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed