Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовною заявою, в якій зазначає, що згідно трудової книжки, виданої 30.06.1981 року на його імя, 07.07.1995 року згідно наказу № 1516 директора Орендного підприємства «Запорізький залізорудний комбінат» він вперше був прийнятий на роботу до підприємства учнем підземного машиніста бурильної установки шахти «Експлуатаційна» з повним робочим днем під землею. Після неодноразових переведень та реорганізації підприємства, 01.08.1997 року згідно наказу № 2129 голови ЗАТ «Запорізький залізорудний комбінат», він був прийнятий на роботу підземним машиністом бурової установки 5 розряду шахти «Експлуатаційна» з повним робочим днем під землею. В акті № 6 форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затвердженим 11.04.2007 року начальником Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнадзору [PERSON], підтверджено, що 26.03.2007 року з ним - [PERSON], стався нещасний випадок на виробництві. Згідно вказаного акту, він на момент нещасного випадку мав 25 років 8 місяців загального стажу, з яких 11 років 8 місяців стажу трудової діяльності за професією, під час виконання якої стався нещасний випадок. Причинами нещасного випадку став обвал кусків породи з приконтурного масиву в крівлі відрізного штреку по тріщинах, які сформувались під час роботи бурового станка НКР-100М внаслідок сприяння на масив ударно-кругового руху пневмоударника, розпірної колонки станка та зняття підтримуючого зусилля при її демонтажі із супутнім невиконанням сторонніми особами посадових обов'язків. В результаті нещасного випадку він отримав політравму та тілесні ушкодження у вигляді відкритого над-підвертельного оскольчатого перелому правої стегнової кістки зі зміщенням кісних уламків, закритий перелом кісток тазу з порушенням безперервності тазового кільця за типом «метелик», множинні садна та забої. В акті № 6/2 форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затвердженим 23.09.2014 року начальником Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнадзору [PERSON], підтверджено попередній нещасний випадок з [PERSON]. Причини нещасного випадку також підтверджені. В результаті нещасного випадку йому остаточно встановлено діагноз : наслідки політравми у вигляді відкритого попереково-крижової радикуломіелопатії з вираженими порушеннями біомеханіки хребта, нижнім легким парапарезом, нейрогенною переміжною кульгавістю, порушенням функції тазових органів, консолідований перелом правої стегнової кістки (металоостеосинтез) та кісток таза. Довідкою до акту огляду МСЕК серії АД № 073354 від 20.11.2007 року йому встановлено трудове каліцтво та третю групу інвалідності, а також протипоказана важка фізична праця та тривала ходьба. Після неодноразових оглядів, довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ № 0823212 від 24.04.2017 року йому остаточно встановлено трудове каліцтво та третю групу інвалідності безстроково, а також протипоказана важка фізична праця та стато-динамічні навантаження. Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АБ № 0034080 від 24.04.2017 року, йому визначено 30\~%\~втрати професійної\~працездатності безстроково у зв'язку з трудовим каліцтвом, амбулаторне та стаціонарне лікування невролога, травматолога, санаторно- курортне лікування в санаторіях з опорно-руховим апаратом. Вищевказаними та іншими письмовими доказами підтверджується факт заподіяння йому моральної шкоди, яка полягає в наступному. Внаслідок нещасного випадку на виробництві у 2007 році він в працездатному віці зазнав сильних фізичних та душевних страждань, ушкодження його здоров'я мають не відновлювальний характер, а його життя докорінно змінилось та втрачено можливість до повноцінного життя. Так, за результатами отриманого каліцтва, він став інвалідом третьої групи довічно, він не може повноцінно пересуватись та працювати внаслідок 30% втрати працездатності, ушкодження здоров'я не дають йому змоги вести повноцінне життя, він терпить постійний душевний та фізичний біль, а також незручності, відсутність можливості вести нормальний спосіб життя також приносить йому додаткові нервові навантаження. Внаслідок отриманого ушкодження здоров'я він позбавлений в повній мірі реалізації свого права на вільне пересування, працю, заробляти достатні гроші для утримання родини і все це вимагає докладання певних зусиль для організації свого життя. Позивач просить суд: - стягнути в солідарному порядку з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області та [PERSON] з іноземними інвестиціями в формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» на його користь кошти в розмірі 150 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я на виробництві; - стягнути в солідарному порядку з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області та [PERSON] з іноземними інвестиціями в формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» на його користь судові витрати. Ухвалою судді від 19.03.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04.05.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. В судовому\~засіданні представник\~позивача в\~особі [PERSON] просить суд розглянути справу у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити. В судовому\~засіданні представник\~відповідача \~ Управління\~виконавчої дирекції\~Фонду соціального\~страхування України\~у Запорізькій\~області в\~особі [PERSON] проти\~задоволення позову\~в частині\~позовних вимог\~доУправління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, заперечує, підтримав відзив на позовну заяву, який міститься в справі. В судовому\~засіданні 04.05.2018\~року представник\~відповідача \~ Управління\~виконавчої дирекції\~Фонду соціального\~страхування України\~у Запорізькій\~області в\~особі [PERSON] проти задоволення\~позову в\~частині позовних\~вимог доУправління\~виконавчої дирекції\~Фонду соціального\~страхування України\~у Запорізькій\~області заперечувала, підтримала відзив на позовну заяву, який міститься в справі, відповідно до якого, вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», згідно з яким, Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 № 1105- XIV, викладено у новій редакції, тобто, з 01.01.2015 року правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я, визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Частиною 8 ст. 36 Закону встановлено, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України. Отже, в Законі має місце пряма вказівка на те, що положення ч. 8 ст. 36 Закону застосовуються до всіх працівників, які отримали трудове каліцтво, незалежно від дати настання страхового випадку, тобто, дати встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. В такому разі, внесеними до Закону змінами не скасовується та не пом'якшується відповідальність за шкоду потерпілим, що завдана умовами виробництва, а лише надається змістовне значення страхової виплати, до якої законодавець не відносить відшкодування моральної шкоди, встановивши при цьому, що моральна шкода потерпілим на виробництві відшкодовується відповідно до положень Цивільного кодексу та Кодексу законів про працю. Управління не є особою, яка завдала шкоду [PERSON] та не є роботодавцем позивача, отже, не повинно відшкодовувати позивачу моральну шкоду. З огляду на викладене, оскільки [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди в березні 2018 року, тобто, після набрання чинності нормами вищевказаного Закону, то він не має права на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду. Представник просить суд в задоволенні позову відмовити. В судове засіданні представник відповідача [PERSON] з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» в особі [PERSON] не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, підтримує відзив, який є в справі. В судовому засіданні 04.05.2018 року представник відповідача [PERSON] з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» в особі [PERSON] проти задоволення позову заперечувала частково, підтримала\~відзив на\~ позовну\~заяву,\~який міститься\~в справі,\~ відповідно\~до якого,\~ відповідач\~вважає,\~що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не має призводити до її збагачення. Визначення розміру моральної шкоди повинно бути обгрунтованим і відповідати вимогам виваженості, розумності і справедливості. Таким чином, визначення [PERSON] розміру моральної шкоди в сумі 150 000, 00 гривень є умовним, безпідставним та несправедливим і вказує на недобросовісність і зловживання ним своїм правом. Сума моральної шкоди є завеликою. З прийняттям в 2001 році Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві» всі працюючі на умовах трудового договору є застрахованими особами на випадок нещасного випадку на виробництві. Об'єктом страхування - є життя застрахованого, його здоров'я та працездатність. ПрАТ «ЗЗРК», як роботодавець і страхувальник, за цим Законом, на цілі, пов'язані із здійсненням соціального страхування від нещасного випадку, перераховує Фонду страхові внески від сум фактичних витрат на оплату праці. [PERSON] - є застрахованою особою. Відповідно до\~статті 9\~Закону України\~«Про охорону\~праці» та\~статті 34\~«Про загальнообов'язкове\~державне соціальне\~страхування від\~нещасного випадку\~на виробництві»,\~він має\~право на\~забезпечення Фондом\~у разі\~настання нещасного\~випадку страхових\~виплат на\~медичну і\~соціальну допомогу,\~реабілітацію,\~відновлення здоров'я,\~відшкодування втраченого\~заробітку та\~інші виплати\~на відшкодування\~шкоди. [PERSON] така виплата здійснюється щомісячно. З метою сприяння відновленню працездатності і покращення здоров'я, позивачу у 2016 році, 2017 році надавались путівки в санаторій-профілакторій «Гірник» ПРАТ «ЗЗРК» . Також, він має право раз на три роки проходити за рахунок Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання санаторно-курортне лікування з компенсацією всіх витрат. Крім того, [PERSON] на даний час є працевлаштованим на ПрАТ «ЗЗРК» електромонтером з ремонту и обслуговування електрообладнання. При вирішенні питання щодо стягнення суми моральної шкоди з ПрАТ «ЗЗРК», представник просить суд врахувати, що її розмір повинен бути обґрунтованим, відповідати вимогам виваженості, розумності і справедливості. Представник не заперечує проти стягнення з [PERSON] з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» на користь позивача моральної шкоди, але в меншому розмірі, ніж просить суд позивач. Питання щодо стягнення судових витрат просить вирішити на розсуд. суду. Суд, вислухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених учасників процесу. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали даної цивільної справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники справи зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, згідно наказу № 1516 від 07.07.1995 року позивач прийнятий на роботу до Орендного підприємства «Запорізький залізорудний комбінат» - учнем підземного машиніста бурильної установки шахти «Експлуатаційна» з повним робочим днем під землею. 01.08.1997 року згідно наказу № 2129 голови ЗАТ «Запорізький залізорудний комбінат», позивач переведений підземним машиністом бурової установки 5 розряду шахти «Експлуатаційна» з повним робочим днем під землею. Зазначені факти підтверджуються трудовою книжкою позивача, копія якої є в справі. Актом № 6 форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затвердженим 11.04.2007 року начальником Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнадзору [PERSON], копія якого є в справі, підтверджено, що 26.03.2007 року з [PERSON] стався нещасний випадок на виробництві. На момент нещасного випадку позивач мав 25 років 8 місяців загального стажу, з яких 11 років 8 місяців стажу трудової діяльності за професією, під час виконання якої стався нещасний випадок. Причинами нещасного випадку стали основна : обвал кусків породи з приконтурного масиву в крівлі відрізного штреку по тріщинах, які сформувались під час роботи бурового станка НКР-100М внаслідок сприяння на масив ударно-кругового руху пневмоударника, розпірної колонки станка та зняття підтримуючого зусилля при її демонтажі; супутня : невиконанням посадових обов'язків. Актом № 6/2 форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затвердженим 23.09.2014 року начальником Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнадзору [PERSON], Актом проведення повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку, затвердженим 23.09.2014 року начальником Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнадзору [PERSON], підтверджено факт нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, який стався з [PERSON] 26.03.2007 року. В результаті нещасного випадку, йому остаточно встановлено діагноз : наслідки політравми у вигляді відкритого попереково-крижової радикуломіелопатії з вираженими порушеннями біомеханіки хребта, нижнім легким парапарезом, нейрогенною переміжною кульгавістю, порушенням функції тазових органів, консолідований перелом правої стегнової кістки (металоостеосинтез) та кісток таза, що підтверджується медичними документами, копії яких є в справі.. Довідкою до акту огляду МСЕК серії АД № 073354 від 20.11.2007 року, копія якої є в справі, позивачеві встановлено трудове каліцтво та третю групу інвалідності, а також протипоказана важка фізична праця та тривала ходьба. Довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ № 0823212 від 24.04.2017 року, копія якої є в справі, позивачеві встановлено трудове каліцтво та третю групу інвалідності безстроково, а також протипоказана важка фізична праця та стато-динамічні навантаження. Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АБ № 0034080 від 24.04.2017 року, копія якої є в справі, позивачеві визначено 30 % втрати професійної працездатності безстроково у зв'язку з трудовим каліцтвом, амбулаторне та стаціонарне лікування невролога, травматолога, санаторно- курортне лікування в санаторіях з опорно-руховим апаратом. Як вбачається з трудової книжки позивача, копія якої є в справі, на даний час він працевлаштований на [PERSON] з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», де працює електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання. Відповідно до ч.1\~ст.3\~Конституції України,\~людина,\~її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека, визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. На всіх підприємствах, в установах, організаціях згідно з положеннями\~ст.153 КЗпП України,\~ повинні створюватися безпечні і нешкідливі умови праці. При цьому, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається виключно на власника або уповноважений ним орган. Ця норма закону кореспондується з нормою, викладеною у ст.13 Закону України «Про охорону праці», відповідно до якої, роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому ч.2 ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується, зокрема, незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.\~ Як вбачається зі змісту ч.1 ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникові провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що належним відповідачем в даній справі, є саме - [PERSON] з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат». Відповідно до\~ст.23\~ЦК Україниособа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. У п.13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4\~зі змінами, зазначено, що відповідно до\~ст.237-1 КЗпП України,\~за наявності порушення прав працівників у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя та здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважені ним органи незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно пункту 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року у справі №1-9/2004, визначено, що ушкодження здоровя, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обовязків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. З розясненю, викладених в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року\~зі змінами, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину та тривалість фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини підприємства, що завдало моральну шкоду, та самого позивача, істотність вимушених змін у способі життя позивача та інші обставини, які мають вагоме значення, в тому числі, наслідки втрати професійної працездатності та набуття інвалідності позивачем, стан його здоров'я на теперішній час та медичні рекомендації, додержання яких тягне за собою внесення коректив у звичайний спосіб життя позивача. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, обєктивності, розумності та справедливості, приймаючи до уваги душевні страждання позивача, порушення його нормальних життєвих звязків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» на користь позивача моральну шкоду в сумі 45000 (сорок пять тисяч) грн. Належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди саме в сумі 150 000 гривень, а також в частині позовних вимог до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, відповідно до вимог ст.ст.76-80 ЦПК України, позивачем суду не надано та в судовому засіданні не доведено. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача - [PERSON] з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі: 220,92\~грн. (45 000*100:150\~000 =30 %; 736,40 *30 %= 220,92 грн.) В іншій частині судові витрати зі сплати судового збору віднести за рахунок держави. Відповідно до ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2310 грн.( 45 000*100:150\~000 =30 %; 7700*30 %= 2310 грн.) Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial