Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 21 вересня 1982 року у виконавчому комітеті Колочавської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №42. Від шлюбу у них народилося двоє дітей, які на день звернення до суду є повнолітніми. Через часті непорозуміння на побутовому рівні у них часто виникали суперечки, внаслідок яких, між ними вичерпане терпіння у сімейних відносинах з'явилися неповага олне до одного, відсутність непорозуміння у взаємовідносинах, зникли справжні сімейні почуття. Станом на дату звернення до суду, вони проживають окремо вже більше трьох років. Він, фактично проживає з іншою жінкою, спору про поділ майна не мають, не бажають миритися. Впевнившись в тому, що сім'я розпалася остаточно, відновити її неможливо, просить шлюб укладений між ним та відповідачем - розірвати. У підготовче засідання позивач, [PERSON] не з'явився. Надав 14.11.2018 через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася. Однак, 03.12.2018 надіслала електронною поштою заяву, в якій просила розглянути справу про розірвання шлюбу без її участі. Згідна на розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 1982 року у виконавчому комітеті Колочавської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №42. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Позивач, [PERSON], у заяві від 14.11.2018 зазначив, що миритися з дружиною за будь-яких обставин не бажає. Відповідач, [PERSON] в заяві від 03.12.2018 позовні вимоги визнала. Згідна на розірвання шлюбу Таким чином, враховуючи, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та відповідача, порушує їх особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, [PERSON], як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, в судові засідання жодного разу не з'явилася. У заяві від 03.12.2018 не зазначила, яке прізвище вона бажає залишити собі після розірвання шлюбу. Тому, суд не має можливості встановити таке. В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, для виконання. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved