Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. 09.10.2020р. Остапенко Євгеном Михайловичем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №18627, про стягнення із [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь відповідача ТОВ «Фінпром маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №011020-ВП від 01.10.2020року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №20/01/20-4/1 від 20.01.2020року, якому в свою чергу AT «Комерційний індустріальний банк» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №20171128 від 28.11.2017 року, якому в свою чергу AT «Райфайзен Банк | Аваль» на підставі договору факторингу відступлено право вимоги за кредитним договором №Ю 10/82/0790/31282 від 29.03.2006року укладеного між AT «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] .. За вимогами ТОВ «Фінпром маркет» стягнуто з [PERSON] за період 26.11.2017 року по 09.10.2020р. включно суму в розмірі 4866,43грн. - заборгованість за тілом кредиту та 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. 18.10.2021р. Сторожинецьким відділом державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на підставі даного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №67148853. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням норм чинного законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню, нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги (18.09.2017 року) минуло більше трьох років. Окрім того, вчиняючи 09 жовтня 2020 року виконавчий напис №18627, приватний нотаріус Остапенко Є.М. неправомірно керувався пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення затвердженого Постановою КМУ №1172 29.06.1999р., у редакції постанови №662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23. Тобто на час виникнення спірних правовідносин нотаріус не мав право вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не є нотаріально посвідченим, про що свідчить його копія. Вказує, що вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати зареєстрований в реєстрі за №18627 виконавчий напис вчинений 09.10.2020року Остапенко Євгеном Михайловичем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» невиплачених в строк грошових коштів в сумі 4916,43грн., таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просять їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з?явився, відзив на позов не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович у судове засідання не з?явився. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.10.2020р. Остапенко Євгеном Михайловичем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №18627, про стягнення із [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь відповідача ТОВ «Фінпром маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №011020-ВП від 01.10.2020року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №20/01/20-4/1 від 20.01.2020року, якому в свою чергу AT «Комерційний індустріальний банк» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №20171128 від 28.11.2017 року, якому в свою чергу AT «Райфайзен Банк | Аваль» на підставі договору факторингу відступлено право вимоги за кредитним договором №Ю 10/82/0790/31282 від 29.03.2006року укладеного між AT «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] .. За вимогами ТОВ «Фінпром маркет» стягнуто з [PERSON] за період 26.11.2017 року по 09.10.2020р. включно суму в розмірі 4866,43грн. - заборгованість за тілом кредиту та 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. 18.10.2021р. Сторожинецьким відділом державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на підставі даного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №67148853. Вчиняючи 09 жовтня 2020 року виконавчий напис №18627, приватний нотаріус Остапенко Є.М. неправомірно керувався пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення затвердженого Постановою КМУ №1172 29.06.1999р., у редакції постанови №662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23. Нотаріус вчиняв виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції Українивід 22.02.2012№ 296/5. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 29 червня 1999р.№ 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254КАСУкраїни (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 12 червня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88ЗаконуУкраїни«Пронотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст.88ЗаконуУкраїни«Пронотаріат» строків, чим порушив норми Закону України«Пронотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Судом встановлено, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріусом та вчиннення виконавчого напису відбулося після трьох років з дня виникнення права вимоги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved