Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) від 25.02.2015 серії [NUMBER]. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) від 25.02.2015 серії [NUMBER]. [PERSON], [INFO], є племінницею [PERSON], що підтверджується рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 09.02.2012 по справі № 2-о/0817/7/2012, яке набрало законної сили 21.02.2012. 28.11.2007 [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 255 за 2007 рік. 26.01.2012 [PERSON] подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у якій зазначено, що спадщину вона прийняла, оскільки проживала спільно з [PERSON] на момент її смерті. Постанова про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON], в матеріалах спадкової справи відсутні. Інших спадкоємців, крім [PERSON], які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], з матеріалів цієї спадкової справи не вбачається. [PERSON], єдиний спадкоємець [PERSON], який прийняв спадщину, померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.01.2015 серії [NUMBER]. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07.04.2015, яке набрало законної сили 18.04.2015, було встановлено, що [PERSON] проживав однією сім'єю без шлюбу з [PERSON] з 09 серпня 2005 року по день смерті останньої [INFO]. 07.04.2015 [PERSON] звернувся до Новомиколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка доводиться йому двоюрідною сестрою. Також 07.04.2015 [PERSON] звернувся до Новомиколаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], проте постановою нотаріуса від 11.04.2015 № 77/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з неподанням заяви про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] переніс інсульт восени 2006 року, був виписаний з лікарні наприкінці 2006 року. З середини 2007 року стан позивача дещо покращився. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що з 2007 року [PERSON] перебував у поганому стані після перенесеного інсульту, зокрема мав порушення мови. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2). Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано її початок. Згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Отже, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], закінчився 04.12.2007 року. Позивач у зазначений строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За правилами статті 1272 ЦК України: якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1); за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини (ч. 2); за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини (ч. 3). Досліджені судом показання свідків [PERSON] та [PERSON] не дають підстав для висновків про те, що стан позивача після смерті [PERSON] був настільки тяжким, що позбавляв його можливості вчинити дії, спрямовані на прийняття спадщини. Медичні документи щодо стану здоров'я позивача, а саме: висновок МРТ від 31.10.2014; виписка з медичної карти стаціонарного хворого від 12.11.2014; консультаційний висновок спеціаліста від 21.05.2015 судом відхиляються як неналежні докази, оскільки відображають стан здоров'я позивача не в період строку прийняття спадщини. Щодо погіршення стану позивача, зниження пам'яті, то ці обставини, відповідно до записів в історії хвороби та виписки від 28.05.2015, виникли лише 28.04.2008, тобто вже після спливу строку для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] Разом з цим, виходячи з приписів ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Належними відповідачами у спорі про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, у випадку відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину. Проте, з вищенаведених обставин даної справи випливає, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом третьої черги за правом представлення (ч. 1 ст. 1263, ч. 4 ст. 1266 ЦК України), а сама [PERSON] була єдиним спадкоємцем [PERSON], яка прийняла спадщину. Інші спадкоємці [PERSON] першої - третьої черг відсутні. Спадкування за законом здійснюється спадкоємцями почергово (ч. 1, ст. 1258 ЦК України). Отже, [PERSON], який є спадкоємцем [PERSON] четвертої черги за законом (ч. 1 ст. 1264 ЦК України) і не відноситься до кола спадкоємців [PERSON], є неналежним відповідачем у даній справі. Так само, неналежним відповідачем є і Новомиколаївська селищна рада Новомиколаївського району Запорізької області, оскільки підстави для визнання спадщини [PERSON] відумерлою, передбачені ст. 1277 ЦК України, - відсутні. Відсутність у [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], не позбавляє її права на цю спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, у даній справі, станом на день її розгляду, взагалі немає належного відповідача, оскільки право позивача на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] та повністю входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], вже реалізовано ним 07.04.2015 шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, і це право позивача ніким не оспорюється, не порушується та не заперечується. За таких обставин подання позивачем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] суперечить положенням частин 1, 2 ст. 1268 ЦК України, за змістом яких спадщина або приймається спадкоємцем в повному обсязі без будь-яких умов чи застережень, або не приймається ним взагалі. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Відсутність порушення, невизнання або оспорювання права є підставою для відмови у задоволенні позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed