Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], укладений 08.12.1990 року, зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1502. На обґрунтування позову зазначено, що між сторонами 08.12.1990 році був укладений шлюб, від шлюбу малолітніх дітей не мають. В звязку з тим, що на протязі останніх декількох місяців сімейне життя між ними фактично припинилося та те, що шлюб носить суто формальний характер, як сімя вони вже не поживають. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, тому за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Позивач підтвердив, що позовна заява підписана ним, рішення про розірвання шлюбу є остаточним та прийняте без стороннього впливу, після переїзду на постійне місце проживання до сестри він алкогольних напоїв не вживає, з відповідачем уникає будь якого контакту, повертатись до сімї яка його зневажає, не збирається. Сторони неповнолітніх дітей не мають, відсутні наміри вирішувати майнові питання на час розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач та її представник проти позову заперечили, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що позовна заява підписана не позивачем, позивач через зловживання алкогольними напоями не керує своїми діями, хоче продати майно, а саме будинок в якому відповідач проживає з повнолітньою дочкою, категорично відмовляється спілкуватись із родиною, на телефонні дзвінки не відповідає, вважає, що його діями керує сестра у якої він проживає на дайни момент. На питання суду щодо пропозицій по збереженню сімї, відповідач вказала, що за такої поведінки позивача виходу із сімейної кризи не бачить, вчиняти дії по примиренню не має сенсу оскільки той уникає спілкування, після отримання позову дзвонила позивачу але слухалку піднімала його негативно налаштована до неї сестра. Суть заперечень проти розірвання шлюбу зводилась до припущення, що після задоволення позову [PERSON] пербуваючи під впливом волі його сестри продасть належний йому будинок, в якому зараз проживає [PERSON] та їх спільна повнолітня дочка, варіантів дій по збереженню сімї суду запропоновано не було. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.12.1990 року у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1502, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4) Від шлюбу малолітніх дітей не мають. Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. За не спростованим твердженням позивача, сторони спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось.\~\~ Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач при розгляді справи не довела, що позивач не взмозі керувати своїми діями, а його бажання про розірвання шлюбу навязано сторонніми особами. За вказаних обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у позивача не має, заперечення відповідача проти розірвання шлюбу зводяться до виникнення можливих ускладнень в отриманні сталих матеріальних благ, повязаних із проживанням в належній позивачу нерухомості, про можливість відродження взвємної поваги та сімейної гармонії в поясненнях відповідача не йдеться. За наведеного, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Враховуючи, що ініціатором розірвання шлюбу є позивач, суд не розподіляє судові витрати вважаючи їх по фактично понесеним. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved