Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Городницької сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач мотивував тим, що будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] , побудоване його батьком [PERSON] в 60-их роках. Для будівництва та обслуговування даного житлового будинку відведена земельна ділянка площею 0,41 га. Незважаючи на те, що все своє життя [PERSON] прожив у зазначеному господарстві, відповідний правовстановлюючий документ не виготовив. Згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на вищезгаданий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано. [PERSON] помер [INFO] . Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, вступив в управління спадковим майном: продовжує жити у спадковому будинковолодінні по [ADDRESS] , несе всі витрати по обслуговуванні господарства, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документацію. З метою реалізації свого права на спадщину за законом після смерті батька позивач звернувся із відповідною заявою в нотаріальну контору, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що не надав правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності померлого на спадкове майно. Позивач є єдиним спадкоємцем, який фактично вступив в управління спадщиною, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, виданого на ім`я спадкодавця. Вищевказані обставини змушують його звернутися до суду із даним позовом. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Бундзяк У.М. підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Представник Городницької сільської ради в судове засідання не з`явився, до суду сільська рада подала заяву про розгляд справи без участі її представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. За заповітом, посвідченим 01 вересня 2017 р. секретарем Городницької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 71, [PERSON] , [INFO] , житель с. Городниця Городенківського району, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право, - заповів своєму сину [PERSON] , [INFO] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 61277058 (номер в реєстрі нотаріальних дій 71), що доводиться копією Інформаційної довідки № 51384026 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 27.03.2018 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] помер [INFO] у віці 78 років в м. Городенка Івано-Франківської області, актовий запис № 14 від 06 жовтня 2017 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 жовтня 2017 р. виконкомом Горлдницької сільської ради Городенківського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] ; разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 282/02-24, виданою 16.05.2019 виконкомом Городницької сільської ради згідно запису в по господарській книзі № 1-01 за 2016-2023 роки. Копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, свідчить, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, запис за № 103 від 13 жовтня 2004 р. в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу. Те, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Городницькою сільською радою Городенківського району, запис за № 1 від 04.02.1997. Наведене свідчить, що спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом є його син - позивач [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 46/2018, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я., встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та до закінчення визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України строку (27.03.2018) подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51384080, виданого 27.03.2018 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 62201918 (номер у нотаріуса 46/2018), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . [PERSON] до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини ( [INFO] ) подала нотаріусу заяву про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. від 02 липня 2019 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , з посиланням на те, що правовстановлюючий документ на вищезгаданий житловий будинок відсутній. Довідкою про об`єкт нерухомого майна № 108, виданою 24.12.2018 ФОП « [PERSON] », стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] ) не зареєстровано. Про те, що в [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] а згідно рішення 10-ї сесії п`ятого демократичного скликання від 22.07.2008, свідчить копія довідки № 125/02-24, виданої 23.03.2018 виконкомом Городницької сільської ради. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003 р.) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 24.12.2018, вбачається, що житловий будинок побудований в 1960 р., господарські будівлі та споруди - в 1961 р. Їх ринкова вартість станом на 11.05.2019 становить 92823 грн., що стверджується звітом про оцінку житлового будинку № 11052019_00534, складеного ФОП « [PERSON] ». За господарством по [ADDRESS] рахується земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,4100 га, що стверджується довідкою № 283/02-24, виданою 16.05.2019 виконкомом Городницької сільської ради згідно запису в по господарській книзі № 1-01 с. Городниця за 2016-2023 р.р. Довідки № 351/02-24 та № 352/02-24, видані 11.07.2019 виконкомом Городницької сільської ради на підставі записів в погосподарській книзі № 1 с. Городниця за 1991-1995 р.р., свідчать, що житловий будинок в [ADDRESS] А зареєстрований у виконкомі місцевої ради; станом на 15.04.1991 р. в даному будинку проживали: голова господарства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , яка померла (а/з № 11 від 20.10.1993); суспільна група господарства - робітничий двір. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON] , фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачем - Городницькою сільською радою, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved