Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов'язки з ведення спільного господарства та виховання їх спільної дитини - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному утриманні та вихованні позивача. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені у квітні 2017 року, спільне господарство ними не ведеться. У зв'язку із цим позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] та залишити їх спільну тину [PERSON] на її утриманні та вихованні. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій клопотала слухати справу без її участі. Окрім того, 06 березня 2018 року надала заяву про відмову від позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] без повідомлення причин у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце судового засідання; відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 11 липня 2013 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини в свідоцтві про народження зазначений відповідач [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки №48 від 09.01.2018 року, виданої виконавчим комітетом Кир'яківсьої сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] разом зі своїм сином [PERSON], [INFO] (а.с.15). Через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені у квітні 2017 року, спільне господарство ними не ведеться. Згідно з положеннями ч.1 ст.21 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно з положеннями ст.52 СК України дружина та чоловік мають рівне право на фізичний та духовний розвиток, на здобуття освіти, прояв своїх здібностей, на створення умов для праці та відпочинку. Статтею 54 СК України встановлено, що дружина, чоловік мають право розподілити між собою обов'язки в сім'ї. Дружина, чоловік повинні утверджувати повагу до будь-якої праці, яка робиться в інтересах сім'ї. Усі найважливіші питання життя сім'ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім'ї. Вважається, що дії одного з подружжя стосовно життя сім'ї вчинені за згодою другого з подружжя. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Згідно з положеннями ст.56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає, що примирення сторін та поновлення сімейних стосунків між ними не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, отже, за таких обставин шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., сплачений позивачем за квитанцією № 33 від 18.12.2017 року.

Outcome: approved