Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа: Новомосковський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить усунути порушення його прав власника шляхом визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою), та зняти її з реєстрації у належній позивачу на праві приватної власності квартирі, що знаходиться [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що він є власником квартири, що знаходиться [ADDRESS], на підставі договору обміну квартири від 23.08.2002 року. З ним в даній квартирі зареєстровані його дружина [PERSON], та донька [PERSON]. Фактично, [PERSON] за даною адресою не проживає з березня 2013 року, не являється її власником, вищезазначеним житлом не користується, не оплачує комунальних послуг та не бере участі у його утриманні, але до теперішнього часу залишається у ньому зареєстрованою та не бажає в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку. На даний час відповідач проживає за іншою адресою: [ADDRESS]. Однак, відповідач, проживаючи за іншою адресою і будучи зареєстрованим в квартирі позивача, заважає останньому, як власнику розпоряджатися своїм майном, а відмова у добровільному порядку знятися з реєстрації змушує його звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2004 року (а.с.11). Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира, що знаходиться [ADDRESS] (а.с.12-13). Згідно листа КП «Новомосковське міське БТІ» ДОР» від 10.є06.2015 року № 93 вбачається, що відповідно до інвентаризаційної справи станом на 29.12.2012 року квартира, розташована [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору обміну, посвідченого 23.08.2002 приватним нотаріусом Новомосковського МНО [PERSON] за р.№2775, зареєстрованого в БТІ 05.09.2002р. за р.№12-1. Суду надано копію договору про участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території від 09.08.2004 року стосовно квартири розташованої [ADDRESS], укладений між СКУ «Трубник» та [PERSON] (а.с.7). Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 06.01.2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована з 09.11.2004 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Червоноармійська, 2/133 (а.с.16). Згідно акта обстеження від 04.12.2014 року, складеного КП «Трубник», [PERSON] зареєстрована в квартирі розташованій [ADDRESS], але з березня 2013 року в ній не проживає (а.с.14). У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦПК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідачка не проживає в спірному жилому приміщенні більше двох років, підстав для продовження терміну зберігання за нею права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.405 ЦК України немає, її особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг будинку відповідачка не приймає, що свідчить про втрату нею інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання. Крім того, реєстрація відповідача у будинку позивача є порушенням прав позивача як власника житлового приміщення на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням вимог ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, а тому відповідно до ст.391 ЦК України позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, адже відповідач не проживає у спірному будинку більше двох років, тобто понад встановлені ст.405 ЦК України строки. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved