Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області ухваленого 30.05.2019 року шлюб між ним та відповідачем по справі було розірвано. Від шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що колишня дружина не працює, веде антисуспільний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків по виханню дочки [PERSON] , [PERSON] в 2019 році притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Відповідно до викладеного, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області, від 12.11.2019 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав направлено за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 23 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в підготовче засідання. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, третій особі роз`яснено про право в порядку ст. 181 ЦПК України надати письмові пояснення (а.с. 39) На адресу суду 03.03.2020 року (вх. № 6270) надійшов висновок виконавчого комітету Чорноморської Чорноморської міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.50-52). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 січня 2021 року підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.102). В судове засідання позивач [PERSON] та адвокат позивача Головішин Віктор Костянтинович не з`явилися, при цьому адвокат позивача 12.02.2021 року звернувся до суду із заявою (вх. № 3681) про можливість проведення судового засідання у відсутність сторони позивача, в якій зазначив про підтримку позовних вимог, просив позов задовольнити з підстав, що в ньому викладені та висловив думку щодо можливості розгляду справи в заочному порядку (а.с.104). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, судом неодноразово здійснювався виклик відповідача за місцем реєстрації, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади, однак, відповідач не з`явилась на адресу суду повертаються поштові конверти з відміткою працівника поштового зв`язку «за неможливістю здійснити вручення», або «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 68, 76, 96, 97,108-109). Відповідно до положення ч. 1 ст. 131 ЦПК України - учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Представник виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області в судове засідання також не з`явився, звернувся до суду з заявою про слухання справи за відсутності представника третьої особи, в якій зазначив, що при розгляді справи просить врахувати висновок органу опіки та піклування, а також права та інтереси дитини (а.с.106). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані письмові докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: [PERSON] та [PERSON] , свідоцтво про народження видане 04.09.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області (а.с.12). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 30.05.2019 року (справа № 501/401/19) позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради від 28.07.2000 року. актовий запис № 511 - розірвано (а.с.13). Згідно листа Служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області від 11.10.2019 року вих. № 835 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] з 2017 року перебували на обліку в службі у справах дітей, як діти, які опинились в складних життєвих обставинах, та 02.02.2019 року [PERSON] був знятий з обліку, у зв`язку з досягненням повноліття. Також в листі зазначено, що [PERSON] , веде аморальний спосіб життя, не бажає лікуватись від алкогольної залежності, на запрошення Служби у справах дітей не реагує, на засідання комісії не завиляється, можливості потрапити в будинок проживання [PERSON] не має, у зв`язку з відсутністю останньої за місцем проживання. Згідно інформації Чорноморського відділення поліції від 15.08.2019 року до інфекційного відділення лікарні м. Чорноморська була влаштована неповнолітня дитина [PERSON] , як покинута та знайдена дитина. В день влаштування до лікарні дитини, остання була передана батьку [PERSON] , який повернувся з відрядження та повідомив про небажання повертати дитину матері (а.с.14). Відповідно до характеристики Малодолинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чорноморької міської ради Одеської області [PERSON] навчається у школі з 3-го класу. Зарекомендувала себе, як старанна, дисциплінована та працелюбна учениця, яка навчається в повному міру свої сил. Бере активну участь у громадському житті школи та класу, виконує правила поведінки, весела, доброзичлива. Користується повагою серед учнів та викладачів. Мати дитини - [PERSON] безвідповідально відноситься до виховання доньки, у відсутність батька дитиною не займається, зловживає алкогольними напоями, на запрошення до школи не з`являється. Батько в період його знаходження дома (закінчення контракту) повністю займається виховання дитини та відвідує школу, цікавиться навчання дочки (а.с.15). Судом досліджено висновок виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . Так, з висновку вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , з 13.04.2017 року перебуває на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, як дитина, що перебуває у складних життєвих обставинах. Станом на цей час, малолітня дитина проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який і займається її вихованням та утриманням. За інформацією дитячої поліклініки протягом тимчасової відсутності батька (знаходження у відрядженні) вихованням дитини займається рідна тітка останньої [PERSON] , яка діє відповідно до згоди батька. Питання щодо неналежного виконання [PERSON] , батьківських обов`язків неодноразово розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини, мати дитини була попереджена щодо наслідків самоусунення від виконання батьківських обов`язків, однак належних висновків не здійснила, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться розвитком дитини, не піклується її духовним розвитком та не забезпечує матеріально. На підставі викладеного, в інтересах малолітньої дитини виконавчий комітет Чорноморської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.51-52). Крім того, з листа КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеської області від 07.02.2020 року вих. № 01/15-240 за підписом директора закладу О.В. Кузар, вбачається, що на час тимчасової відсутності батька (перебування у рейсі) догляд за малолітньою дитиною [PERSON] , здійснює [PERSON] , яка в останнє зверталась до лікаря - педіатра у травні 2019 року, та станом на 30.01.2020 року запрошена з дитиною на прийом для укладення декларації (а.с.55). Також, в матеріалах справи міститься довідка про встановлення думки малолітньої [PERSON] , [INFO] щодо позбавлення батьківських прав, яка підписана головним спеціалістом служби у справах дітей Лісіциною О.М., згідно якої зазначено, що дитина проживати з матір`ю не бажає, мати з нею жорстоко поводиться, зловживає спиртними напоями, не вітає зі святами та не дарує подарунків. Місце знаходження матері, дитині не відомо (а.с.56). Також, судом досліджено лист Головного Управління національної поліції в Одеській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , протягом 2018 -2019 років за вчинення адміністративних порушень, передбачених ст.ст. 173-2, 184, 187 КУпАП (а.с.58). На підставі викладеного, судом встановлено, що мати [PERSON] , [INFO] - [PERSON] фактично самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, зловживає алкогольними напоями, життям дитини не цікавиться, не приймає участі у її вихованні та не забезпечує матеріально, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, зокрема, з підстав невиконання батьківських обов`язків, долею дитини не цікавиться, та не володіє інформацією щодо її місця знаходження або проживання. Дані обставини підтверджені висновком органу опіки та піклування. Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України та Конвенцією про права дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Положенням ч. 1 статті 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають особи, в сім`ї якої проживає дитина. Судом встановлено, що дитина проживає та перебуває на повному утриманні позивача у справі за адресою: [ADDRESS] , у разі відсутності батька дитини, її вихованням та утриманням займається рідна тітка [PERSON] , на яку батьком покладено обов`язок щодо утримання дитини у разі його тимчасової відсутності, що зумовлено робочою необхідністю. Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визнає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Приписами ст. 171 СК України передбачено врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, так. ч. 1 ст. 171 цієї норми зазначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Судом враховується, що дитина не бажає проживати з матір`ю, оскільки остання веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та в стані алкогольного сп`яніння поводить себе агресивно та жорстоко по відношенню до дитини. Суд, дослідивши обставини справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, приходить до висновку, що відповідач [PERSON] виявила ознаки стійкого небажання підтримувати особисті відносини з малолітньою донькою, не виявляє піклування про неї, не забезпечує матеріально, не піклуються про її духовний та фізичний розвиток. Вихованням дитини у повній мірі займається батько дитини на рідна тітка дитини [PERSON] . Вказане свідчить про свідоме ухилення відповідача від виховання дитини та нехтування своїми обов`язками. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , в першу чергу буде відповідати особистим інтересам дитини. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позивачем доведені обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Доказів на спростування викладених у позові обставин сторонами у справі не заявлено, про їх витребування питання не порушувалось. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved