Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 28.09.1988 відділом реєстрації актів цивільного стану Мінського райвиконкому м. Києва, актовий запис № 1861, а також стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір у розмірі 704, 80 грн. 1.Стислий виклад позиції сторін Позовні вимоги обґрунтовані тим, між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Проте у позивача є діти з першою дружиною. Спільне життя з відповідачем не склалось. В подальшому стосунки сторін погіршились, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, разом не проживають, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Часу на примирення проси не надавати. Від Відповідача відзиву не надходило. 2.Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання. 11.09.2018 ухвалою суду по справі відкрито провадження, призначено проведення підготовчого засідання. 22.10.2018 від позивача надійшло клопотання про зміну адреси листування. 28.01.2019 ухвалою суду закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. 15.02.2019 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином, на адресу відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження по справі та судові повістки, на офіційному веб-порталі судової влади України розміщувалось Оголошення про виклик до суду як відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). З врахуванням тієї обставини, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду невідомі, відзив не подав, а також того, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі даних та доказів. 3.Фактичні обставини справи, встановлені судом, які підтверджені наданими доказами по справі, зміст спірних правовідносин. Сторони зареєстрували шлюб 28.09.1988 у відділі реєстрації актів цивільного стану Мінського райвиконкому м. Києва, актовий запис № 1861 (Свідоцтво про укладення шлюбу Серія [NUMBER]). Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач в своїх поясненнях вказує, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам позивача. Часу на примирення просив не надавати. При цьому, Відповідач протягом всього розгляду справи в судове засідання не з'явилась, жодних письмових пояснень, а також доказів протилежного не надала. 4.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування. Так, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). При цьому, відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. 5.Висновки суду З врахуванням наведеного, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сім'ю не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 6.Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved