Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи своє звернення тим, що добровільно знятися з реєстраційного обліку у будинку, де він проживає відповідачі не бажають. В позовній заяві позивач зазначає, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2020 року, № 203856925, він є власником житлового будинку по [ADDRESS] . У належному йому будинку у 2008 та 2014 році він тимчасово зареєстрував свого сина [PERSON] та сина його знайомого [PERSON] . Зазначає, що вже багато років відповідачі проживають за іншими адресами, однак, кожного разу вигадують нові історії або заявляють, що немає часу чи немає паспорта, щоб знятись з реєстрації, а останнього разу перейшли на образливу лайку відносно нього, в результаті чого між ними стали неприязні відносини. Вказує, що відповідачі в утриманні будинку участі не беруть, не сплачують надмірні комунальні послуги. На даний час він хоче отримати субсидію, але не може цього зродити, оскільки зареєстровані відповідачі, а оплачувати надмірні комунальні послуги він не має змоги. Тому, змушений звернутися до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явився, попередньо подав на адресу суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність за станом здоров?я, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] будучи належним чином повідомлений, про що свідчать виклики до суду на сайті Судова влада України від 28.05.2020 р., в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, відгуку щодо позову не надавали. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2020 року, № 203856925, [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.9). Згідно паспорту [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). Належність позивачу вказаного домоволодіння підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 29.01.2007 р. серія ЯГ №646951 по [ADDRESS] , надану для обслуговування жилого будинку, та технічним паспортом на вказаний будинок від 21.02.2020 р. (а.с.10-15,19). Згідно даних будинкової книги по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.16-18). Згідно Актів №№ 15, 16 від 19.02.2020 р. квартального комітету № 14 виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області за адресою: [ADDRESS] , в будинку який належить [PERSON] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] , але за даною адресою не проживає з травня 2010 року, [PERSON] , [INFO] , але за даною адресою не проживає з 27.12.2014 року (а.с.20,21). Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Основні підстави втрати права користування жилим приміщенням зазначені у ч.2 ст. 107 Житлового кодексу України - у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Стосовно вищезазначеної статті надав роз`яснення Верховний Суд України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України». В п. 11 зазначено наступне: відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Суд враховує, що житловий будинок [ADDRESS] належить позивачу, відповідачі не проживають у житловому будинку з 2010 та 2014 року, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved