Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON]Д звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 01.10.2013 р. між не, [PERSON] (Шніцер, дівоче Сарібекян) Мері Даніелівною та [PERSON] укладений шлюб, про що виконкомом Кам'яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис за № 265. 16.06.2013 р. від даного шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області зроблено відповідний актовий запис за № 693 від 24.06.2014 р. Спільне життя сторін не склалося, часті сварки, непорозуміння призвели до втрати поваги один до одного. Відповідач систематично вживає алкогольні напої, чинить рукоприкладство, чим робить їх життя нестерпним. Неодноразові спроби відновити шлюбні відносини тільки загострили неприязні стосунки, що виникли між ними. Вже досить тривалий час, ведення спільного господарства та супружні відносини між ними припинились. Так як ситуація залишається незмінною, позивачка вважає необхідним розірвання шлюбу, адже не може надалі перебувати у юридично-оформленому шлюбі з людиною, з якою не має належних родинних відносин. Його подальше існування згубно впливає на сторони спору, суперечить інтересам всіх вказаних осіб, що має істотне значення. Разом з тим, відповідач своїх батьківських обов'язків щодо утримання малолітнього сина [PERSON] в добровільному порядку не виконує. Не бере участі в утриманні дитини ні в грошовій, ні в натуральній формі. Відсутність допомоги з боку відповідача є обставиною, що дуже негативно позначається на житті родини, адже на утриманні позивачки є ще одна малолітня дитина Шніцер Меліна, [INFO] За таких обставин, діючи в інтересах малолітньої дитини та захищаючи її права, що передбачені діючим законодавством України, позивачка звернулась з вимогою про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) батька на утримання дитини, яка буде стягуватися щомісяця до досягнення ним повноліття. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив суд розірвати шлюб, щодо утримання його дитини він не заперечив. Суд, заслухавши позицію учасників процессу , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав. Так,\~\~01.10.2013 р. між не, [PERSON] (Шніцер, дівоче Сарібекян) Мері Даніелівною та [PERSON] укладений шлюб, про що виконкомом Кам'яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис за № 265. 16.06.2013 р. від даного шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області зроблено відповідний актовий запис за № 693 від 24.06.2014 р. Дитина на даний час проживає з матір'ю та виховується матір'ю, батько дитини на її утримання матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Сарібекян (свідоцтво про народження від 20.11.1986 p., серія № 453926). Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, повернувши позивачці її дошлюбне прізвище . Крім того, приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , суд виходить з положень\~ст. 51 Конституції України, та\~ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до\~ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до ст. 181 ч.3 СКУ За рішенням\~суду\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від\~доходу\~її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст.183 СК України, Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на\~дитину, визначається\~судом. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами\~ст. 182 СК України\~суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Суд роз'яснює, що згідно зі\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Суд роз'яснює, що згідно зі\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved