Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Томашпільської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO]. помер [PERSON], який заповів позивачу спірну квартиру. У позивача правовстановлюючі документи на спірну квартиру відсутні, оскільки [PERSON] за життя не встиг оформити спадщину на квартиру після смерті його рідного брата [PERSON] Своєю постановою Томашпільська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на квартиру. У судовому засіданні представник позивач позов підтримав. Державний нотаріус Томашпільської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позов визнала. Представник П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, завідував контори направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без участі представника контори. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], 1935 р.н. є рідним братом [PERSON], 1940 р.н. (а.с. 27) З рішення Деснянського районного суду м. Києві від 16.12.2015р. вбачається, що [INFO] [PERSON] помер. Зазначеним рішенням суд надав [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] (а.с. 29-30) [INFO]. [PERSON] помер та не встиг оформити право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (а.с. 12) Право власності на спірну квартиру [PERSON] підтверджується відповідним свідоцтвом від 04.08.1997р. (а.с. 21) 29.09.2014р. [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів усе своє майно [PERSON] Постановою від 14.09.2016р. Томашпільська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу, тобто - спадкоємці за законом в порядку черговості. Встановлено, що позивач є спадкоємцем є спадкоємцем за заповітом. Згідно зі ст. 1277 Цивільного кодексу України в разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об'єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. Отже у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Таким чином, у випадку неприйняття позивачем спадщини після померлого [PERSON] саме територіальна громада м. Києва в особі Київської міської ради претендувала б на об'єкти спадкування, а не Томашпільська державна нотаріальна контора. У зв'язку з цим саме Київська міська рада є належним відповідачем у справі за позовом [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Оскільки ЦПК України не передбачає можливості заміни позивача за ініціативою суду, а позивач з заявою про заміну неналежного відповідача до суду не звертався, суд не має підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed