Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд», в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.10.2011 року він був прийнятий на роботу до відповідача майстром гірничих підземних робіт. 04.07.2013 року його було звільнено за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. За час роботи позивача у відповідача заробітна плата йому виплачувалась нерегулярно та на день звільнення відповідач заборгував заробітну плату в розмірі 9095 грн. 91 коп., компенсацію за невикористану відпустку за 24 дні в розмірі 3520 грн. 56 коп. Позивач вважає, що несвоєчасний розрахунок при звільненні є порушенням його трудових прав, тому просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати за період з 04.07.2013 року по 04.09.2013 року в розмірі 6352 грн. 66 коп. та моральну шкоду, яку вона оцінює в 5 000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, та пояснила, що ПАТ «Дніпрометробуд» є акціонерним товариством, де 100% акцій належить державі, а тому фінансування підприємства здійснюється з бюджету, заробітна плата виплачується по мірі надходження коштів, а тому вини в затримки позивачу всіх належних йому сум при звільнені немає. Просила в позові відмовити. Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач 12.10.2011 року [PERSON] був прийнятий на роботу до відповідача майстром гірничих підземних робіт, що підтверджується копією трудової книжки позивача. 04.07.2013 року його було звільнено за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, про що є відповідний запис в його трудовій книжці. На момент звільнення позивача підприємство з ним повного розрахунку не здійснило, всі належні до виплати суми були виплачені позивачу 26.09.2013 р., вказаний факт сторони в судовому засіданні визнали. Відповідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум при звільнені, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В з?вязку з тим, що з позивачем розрахунок при звільненні не був проведений в повному обсязі, відповідач несе відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Відповідно до п. 20 Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток розраховується відповідно до ПКМУ №100 від 08.02.1995 року виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідно виплата, тобто за травень-червень 2013 року середньоденна заробітна плата складає: (2545,51 + 3126,8) / 42 = 135,06 грн./днь. сума середнього заробітку за час затримки з 05 липня 2013 року по 26 вересня 2013 року, що становить 60 робочих днів, складає 8 103 грн. 36 коп. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Розглядаючи позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що несвоєчасною виплатою заробітної плати позивачу дійсно була завдана певна моральна шкода. З вини відповідача він був змушений звертатись за захистом свого порушеного права до суду, у нього був порушений уклад його життя. Порушення з боку відповідача законних прав [PERSON] на протязі декількох місяців створювали для нього напружену обстановку, оскільки склалася ситуація, яка вимагала від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 200 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial