Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ізяславського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. В обгрунтування позову зазначив, що в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» на його ім'я відкрито кредитну лінію - картковий рахунок. 06 липня 2017 року він перебував у помешканні відповідача, з яким вони знайомі, та за допомогою підказок та практичних порад він перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 43000 грн. Даний перерахунок був здійснений помилково, оскільки між ним та відповідачем не було будь-яких договірних зобов'язань, а відповідач скористався станом здоров'я позивача, який є інвалідом другої групи з дитинства за психічним захворюванням. Вимоги повернути кошти відповідач ігнорує, продовжуючи безпідставно користуватися належними йому грошовими коштами. Посилаючись на статті 387, 1212 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в сумі 43000 грн. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив, зазначив, що отримані від [PERSON] кошти були отримані в якості повернення боргу. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. За змістом ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Судом встановлено, що 06 липня 2017 року із карткового рахунку [PERSON] № [NUMBER], відкритого в ПАТ КБ Приватбанк, на рахунок, належний [PERSON], були перераховані кошти в сумі 43000 грн. Дана обставина підтверджується як поясненнями представника позивача та самого відповідача, так і випискою банку по картковому рахунку. Відповідач у своїх поясненнях зазначив, що 06 липня 2017 року до нього зателефонував [PERSON] із м. Хмельницького та попросив позичити для нього гроші - 1600 доларів США та 3000 грн. [PERSON] погодився і поїхав у Хмельницький, де зустрівся із позивачем та передав для нього кошти. Потім вони поїхали в Ізяслав та прийшли додому [PERSON], де [PERSON], використовуючи ноутбук [PERSON], користуючись послугою «Приват-24» , перевів на рахунок відповідача гроші в сумі 43000 грн. Про яких розписок щодо боргу [PERSON] у нього не було, а про наявність боргу може посвідчити дружина відповідача, яку він просив допитати в якості свідка. Однак в послідуючі судові засіданні ні відповідач, ні його дружина в якості свідка на виклики суду не з'явилися. Представник позивача [PERSON] надав суду копію журналу судового засідання від 06 липня 2017 року, згідно якого [PERSON] перебував в Ізяславському районному суді до 12 год. 55 хв., де допитувався в якості свідка у кримінальному провадженні. Допитаний судом в якості свідка [PERSON], батько позивача, пояснив суду, що його син [PERSON] є інвалідом дитинства другої групи та перебуває на обліку у лікаря-психіатра. У той же час він користується банківською кредитною карткою, з якої для свої особистих поточних потреб він може зняти невелику суму коштів та розпорядитися ними. На депозитний рахунок сина і від його імені свідок поклав значну суму коштів - 65000 грн., а тому потреби позичати кошти в [PERSON] не було, як і не було потреби позивача в таких коштах. Крім того, за станом свого психічного стану його син не в змозі використовувати комп'ютерну техніку для здійснення банківських операцій. За заявою [PERSON] були внесені відомості в ЄРДР за ст. 185 ч. 1 КК України та проводилося розслідування у кримінальному провадженні № 12017240150000434, яке постановою слідчого від 30 вересня 2017 року було закрите. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що між сторонами відсутні будь-які правовідношення, які були б підставою для набуття та збереження відповідачем грошових коштів позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 387, 1212 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved