Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вищевказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 1981 року працює у ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» на посаді контролера ВТК (відділу технічного контролю). На даний час він продовжує працювати, однак в порушення вимог ст.. 115 КЗпП України, завод з червня 2014 року по липень 2014 року включно не виплачує йому заробітну плату. На неодноразові звернення до бухгалтерії відповідача провести з ним розрахунок по заробітній платі - отримує відмову. З таких підстав, для захисту своїх конституційних прав на справедливу винагороду за працю, змушений звертатись до суду та просить стягнути заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 2195 грн. 81 коп. Окрім цього, просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в 2000 грн., оскільки внаслідок невиплати йому заробітної плати, змушений був звертатись в різні установи, організації за захистом своїх порушених прав, позичати гроші в знайомих, чим порушено його нормальні життєві зв»язки та просить стягнути інфляційне збільшення заборгованості від простроченої суми за період з червня 2014 року, яке становить 48,31 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив проти задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 2195,81 грн.. на користь позивача. Щодо задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди та інфляційного збільшення заборгованості від простроченої суми просить відмовити, з підстав викладених у запереченні проти позову. З»ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного: Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст.43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Встановлено, що позивач працює у відповідача з 1981 року по даний час, що не оспорюється учасниками процесу. Згідно довідки ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» від 04.09.2014 року № 677 заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати станом на 03.09.2014 року становить 2195 грн. 81 коп. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст.237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, його поведінку після невиплати заробітної плати, тривалість порушення прав позивача, як наслідок порушення нормального ритму життя, нормальних життєвих зв»язків, тяжкість вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. А тому, враховуючи вимоги п.п.3,5,6,9,13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, з відповідача слід стягнути в користь позивача 100 грн. моральної шкоди. Що стосується позовних вимог в частині стягнення інфляційного збільшення заборгованості від простроченої суми, то такі задоволенню не підлягають, оскільки посилання позивача на норму ст.. 625 ЦК України, не застосовуються до правовідносин які регулюються трудовим законодавством. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підставний та підлягає до часткового задоволенню.

Outcome: approved