Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Вимоги позову мотивує тим, що [INFO] померла його мати. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, що знаходиться в с. Боратин Луцького району. На момент смерті спадкодавець проживала в [ADDRESS] та потребувала постійного догляду, оскільки хворіла. З 2015 року і до липня 2016 року [PERSON] проживав разом з матір'ю та доглядав її, здійснював поховання. [PERSON] прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявляв про відмову від неї. Однак свої спадкові права належним чином оформити не має можливості, оскільки відсутні дані, які б підтверджували факт прийняття спадщини. Просив встановити той факт, що він постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом по смерті [PERSON], а саме: по ? частини земельної ділянки площею 0,0600 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,1190 га для ведення особистого селянського господарства та розташовані в с. Боратин Луцького району. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав з підстав викладених в ньому. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні вимоги позову визнали частково, не заперечували факту проживання позивача із [PERSON] на момент смерті останньої. Вимогу про визнання права власності на спадкове майно не визнали, оскільки вона є передчасною, нотаріусом не було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, було надано роз'яснення про право позивача на звернення до суду в зв'язку з відсутністю підтвердження факту прийняття спадщини. Заслухавши доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України судом можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 9) вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON], що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про народження позивача та свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] (а.с. 7,8). З пояснень позивача встановлено, що з померлою [PERSON] він проживав з 2015 року і до дня її смерті, оскільки мати мала інвалідність, потребувала сторонньої допомоги у повсякденному житті. Разом проживали в квартирі [ADDRESS] Поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] (сусіди) в судовому засіданні підтверджено, що померла [PERSON] проживала по вул. Ціолковського зі своїм сином (позивачем). Останніх два роки до смерті тяжко хворіла, «злягла», потребувала постійного догляду. За нею доглядав її син [PERSON]. Постійно бачили його в квартирі. Коли [PERSON] померла, син займався похованням. Окрім того, в судовому засіданні стороною відповідача було визнано обставини щодо проживання позивача разом з [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в суді. Факт встановлюється для оформлення заявником спадкових прав. Однак вимога позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері до задоволення не підлягає. У відповідності із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Позивач стверджує, що підставою для звернення до суду для захисту свого права стала відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Із відповіді державного нотаріуса Другої Луцької державної нотаріальної контори Пастухової Н.В. за вих. № 86/01-14 від 07.03.2017 (а.с. 15) вбачається, що [PERSON] звертався до нотаріуса із заявою про роз'яснення порядку оформлення спадщини за законом після смерті матері. Державним нотаріусом було встановлено, що спадкоємець не прийняв спадщину у встановлений шестимісячний строк. А тому, нотаріусом було роз'яснено, що у зв'язку із відсутністю документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини, позивач має право звернутися до суду для визначення йому додаткового строку для її прийняття. Підтверджуючих документів про те, що позивач звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і нотаріус відмовив йому в оформленні його спадкових прав, суду надано не було. Законом визначено порядок прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове нерухоме майно, якого повинні дотримуватись спадкоємці. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Всупереч наведеному позивач не довів, що у нього існують перешкоди для оформлення права власності на спадкове майно в позасудовому (нотаріальному) порядку, і після його звернення до нотаріуса у встановленому законом порядку з наданням усіх необхідних документів, нотаріусом було відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом та винесено відповідну постанову про вчинення нотаріальних дій. Статті 12, 81 ЦПК України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини. В решті вимог позов до задоволення не підлягає у зв'язку з необґрунтованістю та передчасністю звернення до суду.

Outcome: partial