Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Концебівської сільської ради Савранського району Одеської області, третя особа - Відділ Держземагенства у Савранському районі Одеської області, мотивуючи вимоги тим, що після смерті [INFO] його батька [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,880га, розташованої на території Концебівської сільської ради, масив 50, ділянка 38, яку спадкодавець отримав у спадщину після смерті [INFO]. своєї дружини та матері позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, але отримати на неї державний акт на право власності не встиг, бо помер. Позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті свого батька, але при зверненні до нотаріуса за отриманням Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю на неї правовстановлюючого документа за спадкодавцем. Крім того, позивач вказує, що ім'я його батька зазначається як «[PERSON]», а його по батькові як «[PERSON]». Враховуючи наведене, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити, що [PERSON] є його батьком, та визнати за ним право власності на вказану спадкову земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.24). Відповідач Концебівська сільська рада позов визнала в повному обсязі, заперечень не має, справу просила розглянути без участі її представника (а.с.25). Представник третьої особи - Відділу Держземагенства у Савранському районі Одеської області в судове засідання не з'явився, надав до суду листа, в якому зазначив, що у зв'язку з введенням з 01.01.2013р. в дію Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» вони не мають повноважень щодо визнання права власності на земельні ділянки. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін та представника третьої особи на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. [INFO] в с.Концеба, Савранського району, Одеської області, у віці 67 років помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 27.11.2012р. (а.с.4). Згідно ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Таким чином, [INFO] була відкрита спадщина після смерті [PERSON]. До складу спадщини серед іншого спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 1,880га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Концебівської сільської ради, масив 50, ділянка 38, яку [PERSON] отримав у спадщину після смерті [INFO]. своєї дружини [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Савранської районної державної нотаріальної контори Одеської області 11.07.2011р., спадкова справа №290/2010, реєстровий №1433 (а.с.13). Право власності на вказану земельну ділянку за спадкодавцем [PERSON] підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії III-ОД №038164, зареєстрованим 22.04.2004р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №412 (а.с.14). Як вбачається з листа Відділу Держземагенства у Савранському районі за [PERSON] не зареєстровано право власності на земельну ділянку, що належала [PERSON] згідно державного акта III-ОД №038164 (а.с.11). Своє майно [PERSON] нікому не заповідав. У разі відсутності заповіту спадкування здійснюється за законом відповідно до черговості спадкоємців (ч.2 ст.1223 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] (позивач), [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Концебівським с/бюро ЗАГС с.Концеба, Савранського району, Одеської області 12.01.1971р. (а.с.9). Інших спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, не має. Як вбачається з Свідоцтва про смерть [PERSON], його ім'я вказано як «[PERSON]» (а.с.3), а згідно паспорта громадянина України [PERSON] (позивача) його по батькові вказано як «[PERSON]». З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що [PERSON], який помер [INFO] в с.Концеба, Савранського району, Одеської області, є рідним батьком позивача [PERSON], а різниця у написанні імені спадкодавця і по батькові позивача сталася внаслідок помилкового перекладу імені спадкодавця з російської мови на українську. Згідно листа Савранської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 28.11.2014р. вих.№928/01-16 на майно [PERSON], яка померла [INFO]., відкрито спадкову справу 07.12.2010р. за №290/2010 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Спадкоємцю [PERSON] 12.07.2011р. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на нерухоме майно (земельну ділянку). 04.12.2012р. на майно [PERSON], який помер [INFO], відкрито спадкову справу №282/2012 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом (а.с.23). Отже, позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, але нотаріусом у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказану спадкову земельну ділянку йому було відмовлено у зв'язку з тим, що спадкодавець не вказаний як власник у державному акті, а лише є спадкоємцем за законом та отримав Свідоцтво про право на спадщину, яке відповідно до положень ст.1299 ЦК України підлягало державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України у редакції, що діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], право власності на земельну ділянку посвідчувалося державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Пунктом «б» ч.2 названої статті передбачено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину. Частиною 6 ст.126 ЗК України встановлено, що при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки; на державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. В силу Закону України 16.06.2011р. №3521-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури посвідчення права власності на землю» положення цього Закону щодо посвідчення права власності на земельні ділянки документами, зазначеними у ч.2 ст.126 ЗК України, поширюються також на випадки, коли зазначені документи були укладені (видані) до набрання чинності цим Законом, але державні акти на право власності на земельні ділянки видані не були. В такому випадку нотаріус, який посвідчив (видав) відповідний документ, звертається з письмовим запитом до органу, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, про підтвердження того, що державний акт на право власності на землю (земельну ділянку) не виданий новому власнику земельної ділянки. Після надходження до нотаріуса письмового підтвердження такого факту державний акт на право власності на земельну ділянку вилучається нотаріусом із його справ та після здійснення відмітки про перехід права власності на неї долучається до відповідного документа, зазначеного у ч.2 ст.126 ЗК України. За таких обставин, Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Савранської районної державної нотаріальної контори 11.07.2011р. спадкодавцю [PERSON] після смерті [INFO]. його матері [PERSON] на земельну ділянку площею 1,880га, яка розташована на [ADDRESS], є документом, що посвідчує виникнення права власності на цю земельну ділянку за спадкодавцем [PERSON]. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). З огляду на зазначене, та враховуючи, що позивач в установлений законом строк прийняв спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON], відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, та відсутність спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved