Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON], діючи в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зміну черговості спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси, яке набуло законної сили, встановлено факт її спільного проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, що дає підстави для зміни черговості та визнання її спадкоємцем першої черги. Після смерті [PERSON] залишилось чотири спадкоємця першої черги, які звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини у вигляді двох квартир. Враховуючи те, що фактично між спадкоємцями було фактично визначено майно, яке ними спадкується, вона у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, просить визнати за нею та донькою [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Представник позивачки в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Тому згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 5346. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді нерухомості, а саме квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина, та діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які звернулися до Другої одеської державної нотаріальної контори з завами про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. В подальшому рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 березня 2012 року, яке набуло законної сили, було встановлено факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Кожен із спадкоємців спадкує по 1/4 частці у спадковому майні. Разом з тим, між спадкоємцями встановлений порядок розподілу спадкового майна, а саме з 2006 року по теперішній час позивачка з донькою проживає в квартирі [ADDRESS], а відповідачки проживають в квартирі [ADDRESS] Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.ст.58-59 ЦПК України, докази по справі повинні бути належними та допустимими, та не ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положення ст.1220 ЦК України вказують, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 2 ст.1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно п.5.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Слід зазначити, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню факт спільного проживання [PERSON] разом з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Тому, відповідно до вищевказаних норм, належить змінити черговість одержання права на спадкування та визнати [PERSON] спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] Крім того, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими, а тому за [PERSON] та [PERSON] належить визнати право власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved