Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4873, яким запропоновано стягнути з нього на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла за кредитним договором №070/22.2-117к від 25.04.2008 року, який укладений між ним та АКБ «Укрсоцбанк». Вказаним виконавчим написом запропоновано стягнути з нього заборгованість за період 01.07.2017 р. по 01.07.2020 р. в сумі 456459,86 доларів США, що на день вчинення напису становить 12977153,80 грн. та 1500 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 174439,61 доларів США, за комісією і процентами - 281613,22 грн., строкова заборгованість за комісією і процентами - 407,03 грн., витрати за вчинення виконавчого напису - 1500,00 грн. В подальшому, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 15.12.2020 року відкрито виконавче провадження № 63910592 про стягнення з нього на користь АБ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором на підставі даного виконавчого документу. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений із грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки останній мав право вчинити виконавчий напис лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, у той час як укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. У зв`язку із недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області, зареєстрований в реєстрі за № 4873 про стягнення з нього на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №070/22.2-117к від 25.04.2008 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що 31.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4873, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла за кредитним договором №070/22.2-117к від 25.04.2008 року, який укладений між ним та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» (а.с. 12-13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області від 15.12.2020 року відкрито виконавче провадження № 63910592 про стягнення з [PERSON] на користь АБ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 456459,86 доларів США, що на день вчинення напису становить 12977153,80 грн. та 1500 грн. на підставі виконавчого напису нотаріуса № 4873 від 31.10.2020 року (а.с. 17-18). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначені умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пп. 3.1-3.5 п. 3 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: 1) подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2)за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р., нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 р. скасовано; визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662 від 26.11.2014 р., у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуваний позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 31.10.2020 р., тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14. Крім цього, рішенням апеляційного суду Волинської області від 21.04.2015 року відмовлено у стягненні заборгованості із вказаного відповідача, рішення набрало законної сили, що свідчить про наявність спірних відносин між сторонами по даному кредитному договору. Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1261,20 (840,80 + 420,40) грн.

Outcome: approved