Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він 29.10.2012 року, відповідно до розписки надав відповідачці грошові кошти у розмірі 12\~628,07 грн., термін повернення яких становить 01.03.2013 року. Відповідачка [PERSON] свої зобовязання не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Просив стягнути з відповідачки суму боргу у розмірі 12\~628,07 грн. та сплачені ним судові витрати В судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача на позові наполягає, відповідачка з позовом згодна. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 29.10.2012 року [PERSON] позичила у позивача 12\~628, 07 грн., про що нею було складено розписку (а.с. 19). Своє зобовязання відповідачка не виконала, і на час розгляду справи у суді борг не погашено. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у зв'язку з невиконанням [PERSON] грошового зобов'язання, сума боргу в розмірі 12\~628,07 грн. підлягає стягненню з неї на користь позивача, оскільки відповідачка не виконала належним чином свої зобовязання перед позивачем, не сплатила борг, порушивши законні права та інтереси позивача [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачці на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved