Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду м. Львова із позовом до [PERSON] У позовній заяві від 08.11.2017 р. зазначає, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07.08.2014 р. встановлено, що [PERSON] перебуваючи у хворобливому стані внаслідок хронічного психічного захворювання у формі параноїчної шизофренії 15.04.2014 р. о 20:40 год. заподіяв множинні тілесні ушкодження батьку [PERSON], що спричинили смерть останнього. Крім цього, зазначив про наявність кримінального провадження про організацію [PERSON] вбивства батька позивача [PERSON] Позивач покликається на те, що є прямим спадкоємцем по закону квартири за адресою [ADDRESS] . Проте [PERSON], яка була визнана 18.05.2015 р. опікуном [PERSON], на думку позивача, 05.04.2016 року маючи намір прийняти спадщину, подала заяву до Першої державної нотаріальної контори про прийняття спадщини на вказану квартиру, тобто фактично намагається незаконно заволодіти майном належним позивачу по закону. В уточнених позовних вимогах від 14.01.2019 р., які поступили до суду 16.01.2019 р., зазначив, що «користуючись своїми правами про збільшення або зменшення розміру позовних вимог виявив бажання уточнити їх, виклавши зміст позовних вимог та їх нормативно-правове обґрунтування наступним чином» та просив суд зобов'язати [PERSON] відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 325000 грн. Зазначив, що після вбивства батька [PERSON] за безпосередньої організації [PERSON], яка також є законним опікуном [PERSON], відчуває постійний біль, запаморочення, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт через злісне, жорстоке, умисне вбивство батька. Посилається на постійні неврози, змушений постійно приймати ліки та препарати для покращення здоров'я, яке раптово погіршилось після смерті батька. Зазначає, що через стан здоров'я змушений був звільнитись з роботи, жодних доходів не має, окрім виплат по безробіттю. Тривалий час проводить у різних лікарнях, найближчим часом готується пройти поглиблений медичний огляд, під час якого є всі підстави виникнення важчого захворювання, яке в свою чергу може спричинити інвалідність, і не зможе продовжувати працювати за станом здоров'я та вести повноцінне життя взагалі. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України ( у редакції чинній на момент звернення з даним позовом до суду) крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. Ч. 4 ст. 3 ЦПК України встановлено, що закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Оскільки позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом 08.11.2017 р., суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 2 ст. 31 ЦПК України стосовно права збільшення та зменшення позовних вимог в редакції чинній на момент звернення до суду з позовом, оскільки п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України в редакції чинній на сьогоднішній день, звужує права позивача. Тому суд приймає уточнені позовні вимоги [PERSON] від 14.01.2019 р., що поступили в суд 16.01.2019 р., а саме суд розглядає справу в межах позовних вимог [PERSON] щодо зобов'язання [PERSON] відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 325000 грн. У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися. Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення. Позивач неодноразово заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, які судом задовольнялись. Позивач неодноразово задовольняв клопотання про доручення доказів до справи, які судом задовольнялись. Суд відмовляв в задоволенні неодноразових клопотань позивача про зупинення провадження у справі за безпідставністю. Суд 02.07.2018 р. витребував копію заповіту та спадкової справи на померлого [PERSON]. Суд відмовив в задоволенні клопотання позивача, яке поступило в суд 16.01.2019 р., про витребування копії заповіту та спадкової справи, оскільки такі суд вже витребував попередньо. 30.07.2018 р. копія спадкової справи та копія заповіту поступили в суд та долучені до матеріалів справи. Позивач в судовому засіданні, що відбулось 02.07.2018 року надав аналогічні пояснення, що викладені у позові. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Про судове засідання, що було призначене 18.06.2018 р. позивач повідомлений телефонограмою, проте до суду не прибув та не повідомив суд про причини неявки. В судові засідання, що були призначені на 04.05.2018 р., 05.06.2018 р., 30.07.2018 р., 08.08.2018 р., 18.09.2018 р., 09.10.2018 р., 30.11.2018 р., 17.01.2019 р., 19.02.2019 р. позивач [PERSON] не прибув, оскільки подавав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою та у зв'язку із перебуванням у відрядженні. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Тому суд незалежно від причин неявки позивача,

Outcome: dismissed