Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 4 серпня 1995 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у зв`зяку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. З огляду на викладене, посилаючись на приписи Сімейного кодексу України, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок) гривень. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 4 лютого 2021 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що надавав дочці кошти добровільно, зокрема сплатив за її проживання у гуртожитку за минулий рік. Крім того, він сплачує аліменти на утримання сина. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони є батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 грудня 2002 року (а.с. 9). Відповідно до довідки Чорнобаївської селищної ради від 1 грудня 2020 року № 3854 на утриманні позивача знаходяться дочка - [PERSON] та син [PERSON] , які проживають разом з нею (а.с. 11). Згідно з довідкою Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» від 8 грудня 2020 року № 97 [PERSON] дійсно навчається на 3 курсі, денної форми навчання, терміном до 19 листопада 2021 року (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, зі змісту даного пункту постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягуються на користь дитини незалежно від того, хто звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти, які сплачуються на утримання повнолітніх дочки (сина) - це платіж на утримання цих осіб, який повинен бути спрямований на покриття матеріальної допомоги, якої вони потребують, зокрема, у зв'язку із продовженням навчання. Разом з тим, таке стягнення коштів повинно бути співрозмірним з урахуванням цієї мети, та обов'язку, який покладається на обох батьків і має бути рівним, а розмір аліментів має бути обґрунтованим та доведеним з врахуванням обставин справи та наданих сторонами доказів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України. З копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 грудня 2020 року серії ВП № 63975452 вбачається, що з відповідача на користь позивача на підставі судового наказу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 грудня 2020 року у справі № 709/1784/20 стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 8 грудня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 24). Згідно з копією розрахунку заборгованості по аліментах відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] станом на 1 грудня 2020 року у розмірі 1300,98 гривень (а.с. 25). Водночас на підтвердження сплати аліментів на утримання сина [PERSON] відповідачем надано копії квитанцій від 16 грудня 2020 року та 13 січня 2021 року (а.с. 26), а також копії платіжних доручень від 5 березня 2021 року №№ 2976, 2977 (а.с. 27, 28). Таким чином судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , яка досягла повноліття, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. При цьому суд враховує ту обставину, що відповідач має на утриманні сина та сплачує аліменти. За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, встановивши розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача до закінчення навчання [PERSON] , тобто до 19 листопада 2021 року, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 25 січня 2021 року. Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) гривень. З огляду на викладене,

Outcome: partial