Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.07.2013 року її квартиру [ADDRESS] було затоплено відповідачем [PERSON], яка проживає у [INFO]. Згідно акту членів комісії житлово експлуатаційної контори № 8 ЖБК від 23.07.2013 р. причиною затоплення є залишення відкритим крана з холодною водою на кухні у квартирі [ADDRESS]. Також встановлено, що ремонт у затопленій квартирі виконано сучасними матеріалами та пошкоджені частини приміщення потребують ремонту. Вказує, що 24.05.2015 р. [PERSON] повторно затопила його квартиру про що складено акт від 29.05.2015 р. згідно якого було встановлено, що у квартирі позивача зявились жовті плями на стелі та стіні в кухні та на стелі ванної кімнати. Згідно висновку експертного дослідження спеціалістів ТзОВ «Волинь Експерт» від 09.09.2015 р. вартість відновлювального ремонту квартири позивача становить 1\~160,00 грн. Позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 1\~160,00 грн. за завдану майнову шкоду, суму в розмірі 11\~004,71 грн. за завдану моральну шкоду, 1218,00 грн. судового збору, 800 грн. витрат за експертну оцінку, а всього 2018 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що позивач не довів та не підтвердив доказами ту обставину, що з вини відповідача останньому завдана майнова та моральна шкода внаслідок затоплення квартири. Просила суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З договору дарування квартири від 08.12.2004 року вбачається, що квартира за № 49 по вул. Наливайка, 6А в м. Луцьку Волинської області належить на праві власності [PERSON] (а.с. 5 ). особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що 18.07.2013 року відбулося затоплення квартири за № 49 в будинку № 6а по вул. Наливайка в м. Луцьку, власником якої являється [PERSON] (а.с. 23 ). Судом встановлено, що причиною затоплення 18.07.2013 року було залишення відкритим крана холодної води на кухні в квартирі [ADDRESS], основним квартиронаймачем якої є відповідач [PERSON], що підтверджується актом обстеження квартири комісії членів житлово експлуатаційної контори № 8 ЖБК від 23.07.2013 р. (а.с.23). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із змісту ст. 1192 ЦК України вбачається, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача визнав суму майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню за наслідками затоплення квартири, що мало місце 18.07.2013 року, в розмірі 1160 грн., що у відповідності до ст.. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позовних вимог позивача в цій частині. Пунктом 1 ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ч.ч.. 1,4 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На думку суду, позивач не надав доказів, які підтверджують затоплення його квартири відповідачем 24.05.2015 року, оскільки єдиним, наданим позивачем доказом актом обстеження квартири комісії членів житлово експлуатаційної контори № 8 ЖБК від 29.09.2015 р. не встановлена причина затоплення та факту затоплення квартири саме відповідачем ( а.с. 24 ). За таких обставин, суд вважає, що вимога позивача про відшкодування витрат на проведення експертного дослідження «Волинь-експерт» від 09.09.2015 року, що до ринкової вартості відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] за наслідками затоплення квартири в 2015 року відповідно до акту, складеного комісією ЖЕП№8, в сумі 800 грн. (а.с 10, 11 22), не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не доведено факту затоплення квартири в 2015 році з вини відповідача. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Щодо вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 11\~004,71 грн. за наслідками затоплення квартири в 2015 році, за переживаннями позивача, що мали місце з 24.05.2015 року по листопад 2015 року, суд вважає, що позов в цій частині не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не доведено факту затоплення квартири в 2015 році з вини відповідача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] суму в розмірі 1\~160,00 грн. за завдану майнову шкоду за наслідками затоплення квартири, що мало місце 18.07.2013 року. Підлягає до задоволення вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] в його користь в порядку ст. 88 ЦПК України понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial