Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04 вересня 1970 року він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від цього шлюбу у них народились: донька [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO]. Під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 65,1 кв.м. та житловою площею 38,7 кв.м.. [INFO] [PERSON] померла, але за час життя ні [PERSON], ні [PERSON] не зареєстрували своє право власності на вищевказану квартиру. Також [PERSON] зазначає, що 17 грудня 2012 року Київський районний суд м. Одеси постановив рішення по цивільній справі № 1512/9494/2012, яким визнав за ним право власності на 1/4 частину [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON]. Оскільки [PERSON] своєчасно не зареєстрував своє право власності на 1/2 частину [ADDRESS], у зв'язку з чим звернувся до суду із відповідним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 1970 між [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, яке 22 серпня 2012 року повторно видано Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від цього шлюбу у [PERSON] та позивача [PERSON] народилося двоє дітей, донька [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно із ч. 1 ст. 28 КПШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Під час перебування [PERSON] та позивача [PERSON] в шлюбних відносинах у 1985 році повністю виплатили пай за [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою від 21 травня 2012 року за № 78, наданою ЖБК «Вимпел - 8». Таким чином, судом встановлено, що [ADDRESS] належала [PERSON] та позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності, тому їх частки були рівними та становили по 1/2 частині кожному. [INFO] померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть 01 лютого 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про смерть та після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину цієї квартири. 17 грудня 2012 року Київський районний суд м. Одеси постановив рішення по цивільній справі № 1512/9494/2012, яким за позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] визнано за кожним право власності на 1/4 частину [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] за кожним. Рішення набрало законної сили. Крім того, 03 червня 2013 року рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/5649/13-ц визнано за позивачем [PERSON] право власності на подружнє майно, що розташовано в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно із ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Оскільки право [PERSON] на 1/2 частину [ADDRESS] виникло під час дії законодавства, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень, тому суд вважає за можливим визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину зазначеної квартири. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі доводи у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та доведеними, які підлягають задоволенню у повному обсязі з підстав, викладених у мотивованій частині цього рішення.

Outcome: approved