Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилалася на те, що він [PERSON], [INFO] (паспорт серія [NUMBER] виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 19.01.2001 року), який зареєстрований і мешкаю за адресою: [ADDRESS], є опікуном малолітньої онуки [PERSON], [INFO]. Мати малолітньої [PERSON] заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова позбавлена батьківських прав по відношенню до доньки та вказаним рішенням суду він був призначений опікуном онуки. З батьком дитини [PERSON], [PERSON] у шлюбі не перебувала. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 00011944695, 26.10.2012 внесені відомості до актового запису про народження [PERSON] про визнання батьківства [PERSON] Малолітня з дня народження проживає в сім'ї позивача, разом з ним - дідусем та дружиною позивача - бабусею дитини, [PERSON] також позивач зазначив, що він разом з дружиною займаються її вихованням, піклуємось про стан здоров'я, розвиток, матеріально утримуємо дитину. [PERSON] відвідує КЗ «Дошкільне учбовий заклад (ясла-садок) № 418», розвивається відповідно віку, цілком здорова та життєрадісна. Батько малолітньої, [PERSON], відбував покарання у Диканівській ВК Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області з 21.07.2011 по 04.07.2014 (вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.07.2011) за ст.309 ч.І, ст.317 ч.І. ст.307 ч.2. До цього він був вже засуджений Комінтернівським районним судом м. Харкова 19.11.2001 також за ст. 309 ч. 1 КК України. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.06.2014 р. [PERSON] на підставі ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року був звільнений від подальшого відбуття покарання. [PERSON], ніколи з донькою однією сім'єю не проживав, дитина зовсім його не знає і не сприймає як батька, він відмовляється від своїх батьківських прав і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до доньки. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, пояснив обставини викладені в позовній заяві та просив суд їх задовольнити, пояснивши, що відповідач ніде офіційно не працював, вів антигромадський спосіб життя, який призвів до залежності стосовно вживання стимуляторів, страждає на захворювання, у тому числі тяжкі, які не дозволяють йому повноцінно працевлаштуватись та виконувати у повному об'ємі батьківські обов'язки, а саме піклуватись про доньку, матеріально її утримувати. Також позивач зазначив, що він на користь дитини з батька рішенням суду стягнув аліменти. Однак під час перебування [PERSON] в місцях позбавлення волі, він не працював, таким чином ніяких аліментів не сплачував. Після повернення із місць позбавлення волі [PERSON] не проводить заходів щодо отримання постійної роботи, санітарний стан квартири, в якій він проживає, незадовільний, для малолітньої дитини там не створені належні умови. Відповідач в судове засідання не з'явився повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Надав посвідчену 06.08.2014 р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] заяву, зареєстровану в реєстрі за № 1052, згідно якої не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв*язку з тим, що не має можливості виконувати свої батьківські обов*язки та утримувати її матеріально. Також, просив слухати справу про позбавлення батьківських прав без його участі. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Ананченко Л.Б., позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала та надала суду висновок від 20.10.2014 року № 449 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні прокурор прокуратури Фрунзенського району м. Харкова Осадча Л.О. підтримала позовні вимоги. Суд, вислухавши позивача, представника служби у справах дітей, прокурора, який вважав, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] відповідає інтересам дитини, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 164, 170 СК України та п. 16, 18 Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданого повторно 26.10.2012 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, [PERSON] записаний батьком [PERSON], [INFO], а [PERSON] записана матір*ю, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 261. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2013 р. (справа 2024/10080/2012, провадження 2/642/327/13) - [PERSON], [INFO] позбавлена батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO] та стягнуто з неї аліменти на утримання доньки. Також, вказаним рішенням [PERSON], [INFO], опікуном малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 9-12). Згідно посвідченої 06.08.2014 р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] заяви, зареєстрованої в реєстрі за № 1052, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв*язку з тим, що не має можливості виконувати свої батьківські обов*язки та утримувати її матеріально. В судовому засіданні знайшли підтвердження пояснення позивача про те, що [PERSON], дійсно відбував покарання у Диканівській ВК Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області з 21.07.2011 по 04.07.2014 (вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.07.2011) за ст.309 ч.І, ст.317 ч.І. ст.307 ч.2. До цього він був вже засуджений Комінтернівським районним судом м. Харкова 19.11.2001 також за ст. 309 ч. 1 КК України. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.06.2014 р. [PERSON] на підставі ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року був звільнений від подальшого відбуття покарання (а.с. 5, 13-16). Таким чином, суд вважає, що відповідач не міг проживати з донькою однією сім'єю, приділяти їй належну увагу, забезпечувати її духовний та матеріальний розвиток. Відповідно до акту № 21 житлово - побутових умов проживання сім*ї, в якій проживає [PERSON], [INFO] за адресою [ADDRESS], вбачається, що умови проживання добрі, квартира відремонтована, обладнана необхідними меблями, побутовою технікою. Для виховання та розвитку дитини є окреме пальне місце, місце для ігр та відпочинку. Судом вивчався висновок департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей № 449 від 20.10.2014 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та таким, що відповідає інтересам дитини. При цьому посилаються на те, що дитина проживає разом зі своїм дідусем, [PERSON] не займається вихованням доньки, не цікавиться її життям, не виконує свій обов'язок, щодо матеріального утримання доньки [PERSON]. Позивач, його дружина - бабуся дівчинки самостійно піклуютъся про стан здоров'я онуки її розвиток та виховання. Дитина знаходиться з народження на медичному обліку, догляд та лікування малолітньої [PERSON], 2010 року народження, виконує її дідусь та бабуся. Батька дитини, [PERSON] на амбулаторних прийомах не було, він не цікавився станом здоров'я своєї дочки. Батько дитини відбував покарання у виправній колонії за ст. 309, ст.. 307, ст. 317 КК України. Аліменти на утримання своєї дочки [PERSON] батько дитини, [PERSON] не сплачував. Після повернення з місць позбавлення волі [PERSON] не проводить ніяких заходів щодо отримання постійної роботи, санітарний стан квартири в якій він проживає має незадовільний стан, для малолітньої дочки не створені жодні умови для проживання та виховання. В зв*язку з чим, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON], [INFO]. Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням ,визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини . Вислухавши сторони по справі, суд прийшов до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги дитині, участі у вихованні малолітньої дочки не бере. Відповідач не має змоги виконувати свої батьківські обов'язки. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї неповнолітньої дитини [PERSON], тобто ухиляється від їх виконання. Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають участі відповідача в вихованні дитини, відповідачем суду не надано. При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини, суд враховує також інтереси неповнолітньої дитини, необхідність забезпечення нормального психоемоційного стану дитини та створення сприятливих умов для його нормального розвитку. Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, суд приходить до висновків про доцільність позбавленні відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Розподіл судових витрат судом обчислюється відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved