Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовною заявою в якій просив розірвати шлюб, який був укладений між нею та [PERSON] (далі - відповідач), оскільки збереження шлюбу та подальше їх спільне життя суперечить інтересам сім'ї, що унеможливлює примирення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги, розглянути справу заочно у разі неявки відповідача та у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду повернувся конверт в якому йому направлявся виклик до суду, з позначкою що адресат відмовився від одержання, про час та місце розгляду справи також був повідомлений через телефонний звязок секретарем судового засідання, що підтверджується телефонограмою, доданою до матеріалів справи. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що відповідач у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України є таким, який повідомлений про час та дату розгляду справи належним чином, також приймаючи до уваги згоду позивачки, судом 14 вересня 2016 року відповідно до вимог ст.224 ЦПК України винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 01 жовтня 2003 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане Новодмитрівською сільською радою Генічеського району Херсонської області. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Подружнє життя позивачки з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, дані обставини приводили до сварок, внаслідок чого між ними було втрачено почуття взаємоповаги та любові. З 2013 року подружні стосунки позивачка та відповідач не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між позивачкою та відповідачем неможливе. Діти проживають разом з матірю та після розлучення залишиться проживати разом з нею. Спору про розподіл майна, що є їх спільною власністю сторони не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З ч.1\~ст.24 СК України\~вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч.1\~ст.88 ЦПК України) Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved