Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 23.07.1994 року Городенківським райвідділом ЗАГСу Івано-Франківської області, актовий запис № 41. В позовній заяві зазначив, що після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище Яринська на [PERSON]. В шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім, проживає окремо в м. Івано-Франківськ. Однією сімєю сторони проживали до середини жовтня 2016 року. З того часу стосунки між ними остаточно погіршилися, сімя фактично розпалася. У сторін різні погляди на життя, вони не ведуть спільного господарства, спільно не проживають. Подальше збереження сімї позивач вважає неможливим, тому просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачка позов визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Яринська) [PERSON], [INFO], зареєстрований 23 липня 1994 року Городенківським райвідділом загс Івано-Франківської області, актовий запис № 41, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ № 260054, виданим 23 липня 1994 р. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 121 від 01 жовтня 1994 року, що доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 275454, виданого 01 жовтня 1994 р. Городенківським відділом загс Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з жовтня 2016 року, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка в поданій до суду заяві про розгляд справи без її участі не просила суд відновити їй дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища відповідачки. Позивач [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання, що доводиться копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0624459, виданою 19.11.2015 р. Івано-Франківською міською МСЕК, у звязку із чим відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Частиною 3 статті 88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.п.3 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи вищенаведене, з відповідачки слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved