Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в Рівненський міський суд з позовом до ПАТ «Рівнеазот», третя особа [PERSON] про визнання порушення права та гарантії діяльності працівника виборчого профоргану профспілки, визнання стягнення протиправним та компенсації матеріальної та моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.04.2014 року на установчих зборах було засновано на підприємстві незалежну первинну профорганізацію - Первинна профспілка працівників ПАТ «РІВНЕАЗОТ» «Хімік Рівненщини». На зборах було затверджено Статут профспілкової організації, обрано керівний склад ППП та обрано [PERSON] головою ППП. Наказом №127 від 22 січня 2015 року по ПАТ «РІВНЕАЗОТ» за підписом [PERSON], винесено догану члену профспілки який займає виборчу посаду голови Первинної профспілки працівників ПАТ «РІВНЕАЗОТ» - «Хімік Рівненщини» [PERSON], а керівництво цеху не сплатило місячну премію, усно проінформувавши, що це є наслідком дії Наказу № 127, від чого виникли матеріальні збитки в розмірі - 1097гривень. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, крім того вказав, що профспілка не надавала згоди на винесення догани. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволені позову з підстав викладених в запереченнях в яких вказав, що дана профспілка не включена до Реєстру громадських формувань та до Реєстру громадських об'єднань, державна реєстрація не є закінченою, а тому її діяльність не розпочата. Крім того, Позивач взагалі не є членом виборного органу профспілки і вирішення питання щодо вжиття заходів дисциплінарної відповідальності роботодавцем взагалі не потребувало згоди профкому вказаної профспілки. Представник відповідача зазначив, що не виплата премії не є видом дисциплінарного стягнення, а тому її не могло бути оскаржено та позивач у своїй заяві не зазначив з яких міркувань він виходив під час визначення моральних страждань, в чому саме полягала ця шкода та причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням. Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Протоколу № 1 від 28.05.2014р. заяви про вступ до профспілки подали 11 (одинадцять) працівників. Однак, зі змісту протоколу вбачається, що на зборах були присутні 14 чоловік. Відповідно до ч. 11 статті 9 Закону України «Про громадські об'єднання», невід'ємною частиною протоколу установчих зборів громадського об'єднання є реєстр осіб, які брали участь в установчих зборах, в якому обов'язково зазначаються відомості щодо фізичних осіб - прізвище, ім'я та по батькові особи, дата народження, а для іноземців та осіб без громадянства також дані національного паспорта або документа, що його замінює. Дані про особу засвідчуються її особистим підписом. 14.07.2014р. ПАТ «РІВНЕАЗОТ» повідомлено про створення первинної профспілки ПАТ «РІВНЕАЗОТ» - «ХІМІК РІВНЕНЩИНИ» та наявність на момент створення одинадцять осіб -членів цієї профспілки, що підтверджується відповідним листом за вх. № 2907 від 14.07.2014р. Однак, печаткою профспілки повідомлення скріплено не було. Повідомлення надійшло від Голови первинної профспілки «ХІМІК РІВНЕНЩИНИ» [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Оскільки дана профспілка не включена до Реєстру громадських формувань та до Реєстру громадських об'єднань, державна реєстрація є незакінченою, а тому її діяльність не розпочата. Так, відповідно до наказу про застосування дисциплінарного стягнення від 22 січня 2015р. № 127, у зв'язку з невиконанням приписів та вимог передбачених посадовими інструкціями [PERSON] оголошено догану. Згідно ч. 2 статті 252 КЗпП України, зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Відповідно до абз. 5 ч. 1 статті 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», профспілковий орган - орган, створений згідно із статутом (положенням) профспілки, об'єднання профспілок, через який профспілка здійснює свої повноваження. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статутом професійної спілки (ч. 2 статті 246 КЗпП України). У статті 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статті 247 КЗпП України наведенні повноваження виборного органу, через який профспілка здійснює свої права та обов'язки. Аналіз цих повноважень свідчить про те, що цим органом є саме профспілковий комітет, а не інші органи профспілкової організації, які можуть нею створюватися, але через які вона не здійснює своїх повноважень, передбачених законодавством і які не є виборними профспілковими органами, створеними для здійснення повноважень профспілки. Згідно ч. 1 статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4, відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплата належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо.), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності (п. 13 Постанови). Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Рівнеазот» про визнання порушення права та гарантії діяльності працівника виборчого профоргану профспілки, визнання стягнення протиправним та компенсації матеріальної та моральної шкоди слід відмовити. відмовити.

Outcome: dismissed