Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище Гонтар) С.П. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 29.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №2498. Від шлюбу подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO]. До шлюбу сторони були знайомі лише кілька місяців, що не дало їм добре пізнати один одного. Після народження дочки почались постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало досить не легким. Кожен має різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Фактично шлюбні стосунки були припинені в листопаді 2016 року. З цього часу сторони почали жити окремо. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання з відповідачем не можливо, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально позивачу та дитині взагалі не допомагає, участі у її вихованні та розвитку не бере. Позивач не має можливості самостійно утримувати дочку. Відповідач зобовязаний брати участь у матеріальному забезпеченні дитини. Він має задовільний стан здоровя, інших дітей та утриманців немає. Наведені обставини змусили позивача звернутись до суду із заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивач надала суду заяву щодо розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідач надав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 29.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №2498. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. До шлюбу сторони були знайомі лише кілька місяців, що не дало їм добре пізнати один одного. Після народження дочки почались постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало досить не легким. Кожен має різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Фактично шлюбні стосунки були припинені в листопаді 2016 року. З цього часу сторони почали жити окремо. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання з відповідачем не можливо. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально позивачу та дитині не допомагає, участі у вихованні та розвитку дитини не бере. Позивач не має можливості самостійно утримувати дочку. Відповідач зобовязаний брати участь у матеріальному забезпеченні дитини. Він має задовільний стан здоровя, інших дітей та утриманців немає. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. На переконання суду, позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб між сторонами триває лише формально, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Позовні вимоги про стягнення аліментів суд вважає доведеними, і ухвалює рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved