Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта» (далі по тексту - відповідач, АТ «Укрпошта»), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Генеральний директор Акціонерного товариства «Укрпошта» [PERSON] (далі по тексту - третя особа), відповідно до якого просила визнати незаконним та скасувати Наказ Генерального директора АТ «Укрпошта» [PERSON]. від 23.07.2019 за № 1685/к «Про звільнення [PERSON] »; поновити позивача на посаді директора філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта»; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у відповідному розмірі на момент постановлення судового рішення, що на момент подання позову складає 90 200, 00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1 000 000, 00 грн. за незаконне звільнення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.01.2017 між позивачем та Українським підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» (правонаступником якого є відповідач) укладено контракт, за умовами якого позивач була прийнята на посаду директора філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» на строк з 01.02.2017 по 01.02.2018. В подальшому строк дії контракту неодноразово прожовувався, що було оформлене відповідним Наказом та Додатковими угодами. Востаннє строк дії контракту продовжено до 06.02.2020. Наказом Генерального директора АТ «Укрпошта» від 23.07.2019 за №1685/к позивача звільнено із займаної посади згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом. Підставою звільнення позивача із займаної посади зазначено пп. 5.2.3. п. 5.2. та пп.5.3.28 п. 5.3. Контракту від 30.07.2017: Акт виїзної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення у філії Вінницька дирекція від 17.07.2019. Саме звільнення позивача відбулось з підстав незабезпечення дотримання філією, як суб`єктом первинного фінансового моніторингу вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення. Позивач зазначає, що відповідачем було порушено процедуру звільнення позивача. Зокрема, вказаний Наказ не відповідає положенням КЗпП України, у ньому чітко не вказано підставу звільнення позивача, а перевірка, за результатами якої складений зазначений вище Акт від 17.07.2019, була проведена з порушенням норм чинного законодавства, зокрема, як в самому Акті, так і в Наказі не вказано конкретно якими саме діями позивач порушив контракт чи вчинив дії, які б свідчили про неналежне виконання своїх трудових обов`язків. Наказ фактично позивачу вручено не було, як не було роз`яснено і підстав звільнення позивача із займаної посади, не видано трудову книжку, а видано її дублікат. Своє звільнення позивач вважає незаконним за змістом та процедурою. Зокрема, Актом перевірки, на підставі якого звільнено позивача, не було встановлено жодних порушень, які б стосувались безпосередньо виконання своїх посадових обов`язків позивачем, а предметом перевірки не було дотримання норм чинного законодавства позивачем як суб`єктом первинного моніторингу.Крім того, вважає своє звільнення не співвмірним із можливими заходами впливу в разі виявлення будь-яких порушень у роботі філії, зокрема не було враховано можливість усунення порушення дотримання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, які були рекомендовані попередньою перевіркою. Також не було враховано сумлінне виконання позивачем своїх посадових обов`язків протягом трьох років та відсутність застосованих до неї дисциплінарних стягнень. З огляду на вище викладене, позивач вважає своє звільнення незаконним, а тому звернулась до суду з вказаним позовом. Також просить стягнути на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 90 200, 00 грн. Зазначає, що своїми діями, які полягали в незаконному та протиправному звільненню позивача із займаної посади, відповідач завдав останній моральну шкоду, яку, з врахуванням характеру та обсягу душевних страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін в своєму життя, позивач оцінила в розмірі 1 000 000, 00 грн. Представник відповідача з викладеним в позовній заяві не погодився, вказав, що за результатами виїзної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню доходів), що була проведена 15.07.2019 співробітниками Центрального апарату ПАТ «Укрпошта» в діях позивача були виявлені порушення, зафіксовані в Акті виїзної перевірки від 17.07.2019. За результатами проведеної перевірки були виявлені порушення щодо дотримання філією Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню)доходів, одержаних злочинним шляхом, що є самостійною підставою для розірвання з позивачем контракту, оскільки саме позивач з 01.02.2017 була призначена на посаду відповідального працівника за проведення фінансового моніторингу у Вінницькій дирекції ПАТ «Укрпошта» на підставі наказу УДППЗ «Укрпошта» від 31.01.2017 № 157/К. Так, позивач, підписуючи контракт, погодилась з його умовами, у тому числі з підвищеним рівнем відповідальності за його порушення, проте не забезпечила належне виконання своїх обов`язків в частині управління філією, що призвело до порушення умов контракту. За таких обставин, звільнення позивача відбулось з дотриманням умов чинного трудового законодавства. Третя особа, [PERSON] в своїх поясненнях заперечував проти задоволення позовних вимог, вказав, що виявлені порушення в роботі філії Вінницька дирекція ПАТ «Укрпошта» та зафіксовані в Акті від 17.07.2019 є самостійною підставою для розірвання укладеного з позивачем контракту, оскільки відповідно до п.п. 5.2.3. п. 5.2. та п.п. 5.3.28 п. 5.3. Розділу 5 Контракту, директор філії може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи керівника у разі незабезпечення філією, як суб`єктом первинного фінансового моніторингу, вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму. Оскільки для звільнення директора достатньо лише самого факту наявності відповідного порушення без прив`язки до суб`єкта, внаслідок дій або бездіяльності якого воно виникло. Вважає, що доводи позивача про те, що порушення вимог законодавства, зафіксовані в Акті від 17.07.2019, виникли не внаслідок її вини, не мають жодного правового значення для вирішення питання законності звільнення позивача на підставі вказаних вище пунктів контракту та п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Позивач, підписавши контракт, погодилась з його умовами, у тому числі і з підвищеною відповідальністю за порушення його умов, проте не дотрималась вказаних умов, а тому звільнення позивача відбулось на законних підставах. Вважає також безпідставним заперечення позивача відносно правил проведення перевірки філії щодо вжиття заходів фінансового моніторингу. Також заперечує проти того, що діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, оскільки її звільнення відбулось відповідно до вимог та у порядку, визначеному чинним законодавством, а відтак жодної моральної шкоди позивачу не могло бути завдано. 02.09.2019 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 20.09.2019 ухвалою суду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. 12.11.2019 від відповідача надійшов відзив. 21.11.2019 від третьої особи надійшли пояснення на позовну заяву. 30.01.2020 ухвалою суду задоволено заяву позивача про допит свідка [PERSON] . 10.02.2020 від представника відповідача надійшов контррозрахунок середнього заробітку [PERSON] 10.02.2020 ухвалою суду витребувано у відповідача інформацію щодо середнього заробітку позивача. 21.02.2020 на виконання вимог ухвали суду надійшла інформація про середній заробіток позивача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Діяльність судів по розгляду справ цієї категорії повинна спрямовуватися на всемірну охорону конституційного права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, на зміцнення трудової та виробничої дисципліни, на виховання працівників у дусі свідомого й сумлінного ставлення до праці (п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992). При цьому, у частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. ЄСПЛ зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). В судовому засіданні встановлено, що 30.01.2017 між Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» (правонаступником якого є Акціонерного товариства «Укрпошта») та [PERSON] укладено Контракт, відповідно до умов якого позивач призначається на посаду директора філіалу Вінницька дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на строк з 01.02.2017 до 01.02.2018 включно. Відповідно до ч.1,3 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Отже, в судовому засіданні встановлено, що на підставі вказаного Контракту, заяви позивача та Наказу відповідача про призначення позивача на посаду директора філіалу Вінницька дирекція УДППЗ «Укрпошта» між позивачем та відповідачем виникли трудові відносини. Згідно Додаткової угоди від 28.07.2017 до контракту від 30.01.2017, укладеної між сторонами, внесено зміни щодо назви відповідача та посади директора. Відповідно до Додаткової угоди від 29.01.2018 до контракту від 30.01.2017, укладеної між сторонами та Наказу № 331/к від 31.01.2018, строк дії Контракту з позивачем продовжено до 06.02.2019 (включно). Згідно Додаткової угоди від 27.04.2018 від 30.01.2017, укладеної між сторонами деякі положення Контракту в частині преміювання викладені в новій редакції. Згідно Додаткової угоди від 23.11.2018 від 30.01.2017, укладеної між сторонами, деякі положення Контракту в частині виплати соціальних виплат та пільг викладені в новій редакції. Відповідно до Наказу відповідача від 28.01.2019 дію Контракту з позивачем продовжено до 06.02.2020. Так, відповідно до п. 1.1. Контракту, за цим Контрактом, Директор зобов`язується безпосередньо здійснювати поточне управління філією з метою одержання прибутку від надання послуг та іншої підприємницької діяльності згідно Положення про філію, забезпечувати ефективне з дотриманням чинного законодавства використання і збереження закріпленого за філією майна, а Підприємство зобов`язується сприяти організації роботи Директора щодо оперативного вирішення питань, які відносяться до компетенції Директора. За умовами п. 2.1. Контракту, укладеного між сторонами, Директор здійснює поточне керівництво філією, організовує її виробничо-господарську та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань передбачених законодавством, Статутом Підприємства, Положенням про філію, Посадовою інструкцією та цим контрактом. В свою чергу, згідно п. 2.7.31. Положення про Вінницьку дирекцію ПАТ «Укрпошта», затвердженого В.о. генерального директора ПАТ «Укрпошта» 23.06.2017 за № 802, Філія зобов`язана забезпечувати дотримання Товариством як суб`єктом первинного фінансового моніторингу вимог законодавства у сфері запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Відповідно до п.п. 2.6.12. п. 2.6. Контракту, Директор зобов`язується, серед іншого, забезпечувати дотримання філією, як суб`єктом первинного фінансового моніторингу, вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму. За приписами статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. В судовому засіданні встановлено, що згідно Наказу від 23.07.2019 № 1685/к «Про звільнення [PERSON] » з 24.07.2019 припинено дію укладеного з [PERSON] Контракту. Позивача звільнено з посади директора філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» з 24.07.2019 відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом. Підстава: підпункт 5.2.3. пункту 5.2. та підпункт 5.3.28. пункту 5.3. Контракту від 30.01.2017 (зі змінами та доповненнями згідно додаткових угод до контракту), Акту виїзної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення у філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» від 17.07.2019. Контрактом передбачено, що Керівник звільняє Директора у разі закінчення контракту, достроково за вимогою Директора, а також порушень законодавства та умов контракту (п.п. 2.11.7. п. 2.11. Контракту). Відповідно до п.п. 5.2.3. п. 5.2. Контракту, цей Контракт припиняється, зокрема, до закінчення строку дії Контракту у випадках, передбачених п. 5.3 і 5.4. Згідно положень п.п. 5.3.28. п. 5.3. Контракту, Директор може бути звільнений з посади, а цей Контракт розірваний з ініціативи Керівника до закінчення строку його дії, зокрема, у разі не забезпечення дотримання філією, як суб`єктом первинного фінансового моніторингу, вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, вказує, що під час звільнення останньої відповідачем порушено процедуру звільнення. Так, Акт виїзної позапланової перевірки від 17.07.2019 складено з порушеннями внутрішніх актів відповідача, на підставі яких проводяться відповідні перевірки з питань, викладених в акті. Крім того, було відсутнє будь-яке рішення про проведення позапланової виїзної перевірки, відсутній чіткий перелік питань для проведення перевірки, її мети. В самому Акті не вказано чітко якими саме діями позивач допустила порушення Контракту, зокрема, не забезпечила як директор дотримання філією, як суб`єктом первинного фінансового моніторингу, вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму. Представник відповідача в своїх поясненнях зазначає, що під час виїзної позапланової перевірки були виявлені порушення правил і програм проведення фінансового моніторингу, ненадання відомостей, що подаються на облік у Державну службу фінансового моніторингу, порушення порядку здійснення ідентифікації/верифікації та вивчення клієнта у випадках встановлених законом та інші порушення, встановлені в Акті від 17.07.2017. Водночас представник вказує, що позапланова перевірка була проведена внаслідок виявлених порушень під час планової перевірки (Акт від 15.07.2019) та встановила порушення обов`язку позивача забезпечити філією здійснення усіх заходів, передбачених законодавством у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. При цьому, відповідач вказує, що згідно з умовами Контракту, для звільнення Директора достатньо самого факту наявності відповідного порушення без прив`язки до суб`єкта, внаслідок дій або бездіяльності якого воно виникло. Однак, суд, враховуючи суперечливість зазначених тверджень, не може погодитись з жодним із них огляду на наступне. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», система фінансового моніторингу складається з первинного та державного рівнів. Суб`єктами первинного фінансового моніторингу є , зокрема, оператори поштового зв`язку, інші установи, які проводять фінансові операції з переказу коштів (п. 5 ч. 2 ст. 5 Закону). Згідно п. 4 ст. 1 Закону, відокремлений підрозділ суб`єкта первинного фінансового моніторингу - філія, інший підрозділ суб`єкта первинного фінансового моніторингу, що розташований не за місцезнаходженням такого суб`єкта та здійснює фінансові операції або забезпечує їх здійснення, у тому числі надає послуги від імені суб`єкта первинного фінансового моніторингу (крім здійснення представницьких функцій). Відповідно до п. 1.3. Правил проведення фінансового моніторингу в ПАТ «Укрпошта», затверджених Наказом ПАТ «Укрпошта» від 08.02.2018 № 129, суб`єктом первинного фінансового моніторингу є ПАТ «Укрпошта», яке проводить фінансові операції з переказу коштів (пересилання поштових переказів, приймання та виплата грошових переказів, відправлених за міжнародними платіжними системами та приймання різних видів платежів тощо). Питання проведення фінансового моніторингу в ПАТ «Укрпошта» врегульовані Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі по тексту - Закон), Положення про здійснення фінансового моніторингу суб`єктами первинного фінансового моніторингу, державне регулювання і нагляд за діяльністю яких здійснює Міністерство інфраструктури України, затверджене Наказом Мінінфраструктури № 321 від 26.09.2017 (далі по тексту - Положення), Правилами проведення фінансового моніторингу в ПАТ «Укрпошта», затверджених Наказом ПАТ «Укрпошта» від 08.02.2018 № 129 (далі по тексту - Правила), Програмою проведення фінансового моніторингу в ПАТ «Укрпошта», затвердженого Наказом ПАТ «Укрпошта» від 08.02.2018 № 129 (далі по тексту - Програма). Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 6 Закону, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, зокрема, проводити в порядку, встановленому суб`єктом державного фінансового моніторингу, який відповідно до цього Закону виконує функції державного регулювання та нагляду за відповідним суб`єктом первинного фінансового моніторингу, внутрішні перевірки своєї діяльності на предмет дотримання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, або незалежний аудит своєї діяльності (крім банківської діяльності) у цій сфері. Відповідно до п. 48 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», фінансовий моніторинг - сукупність заходів, які здійснюються суб`єктами фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, що включають проведення державного фінансового моніторингу та первинного фінансового моніторингу. Внутрішній фінансовий моніторинг - сукупність заходів з виявлення фінансових операцій, що підлягають внутрішньому фінансовому моніторингу, із застосуванням підходу, що ґрунтується на проведенні оцінки ризиків легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму; ідентифікації, верифікації клієнтів (представників клієнтів), ведення обліку таких операцій та відомостей про їх учасників; обов`язкового звітування до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення про фінансові операції, щодо яких виникає підозра, а також подання додаткової та іншої інформації у випадках, передбачених цим Законом (п. 9 ст. 1 Закону). Відповідно до п. 17.1. Правил, перевірка діяльності Суб`єкта на предмет дотримання законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення здійснюється не рідше одного разу на календарний рік. Перевірка призначається керівником Суб`єкта або особою, яка виконує його обов`язки, або іншим органом управління та оформляється розпорядчим документом. При цьому, згідно п. 17.2. Правил, питання перевірки охоплюють: виконання заходів, передбачених Програмою; відповідність Правил і Програми вимогам законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; дотримання вимог Правил; відповідність оцінки критеріїв ризику клієнта. Керівник або особа, яка виконує його обов`язки, або інший орган управління має право встановити додаткові питання, які підлягають перевірці. Відповідно до п. 17.4. Правил, перевірку філій ПАТ «Укрпошта» та їх працівників щодо дотримання ними Правил та виконання Програми здійснює Відповідальний працівник ПАТ «Укрпошта» відповідно до затвердженого Генеральним директором Плану безвиїзних та виїзних перевірок за відповідний рік. За результатами перевірки філії ПАТ «Укрпошта» та їх працівників складається Звіт з перевірки. За результатами перевірки в Звіті з перевірки викладаються виявлені порушення та недоліки, та надаються відповідні рекомендації щодо їх усунення. Судом встановлено, що відповідно до Акту перевірки дотримання філією Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, складеного 15.07.2019 за результатами планової, безвиїзної перевірки за перший квартал 2019 року, встановлено факти порушення вимог оформлення внутрішніх документів п. 4.11., 4.16., 4.18 Правил проведення фінансового моніторингу в ПАТ «Укрпошта» та встановлено порушення п. 1, 7, 9 ст.9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». З Акту також вбачається, що станом на 05.07.2019 рівень організації системи фінансового моніторингу в частині ідентифікації клієнтів фізичних осіб у філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» знаходиться на задовільному рівні; клієнтів суб`єктів господарювання - на незадовільному рівні. При цьому, з метою недопущення фінансових та адміністративних санкцій за невиконання вимог чинного законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та нормативних документів під час перевірки контролюючими органами АТ «Укрпошта» у термін до 31.07.2019 необхідно організувати роботу в частині ідентифікації/верифікації клієнтів вказаної філії шляхом доведення зауважень до працівників, що задіяні у здійсненні ідентифікації/верифікації клієнтів, з метою недопущення неякісного виконання співробітниками філії виконання вимог чинного законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та нормативних документів АТ «Укрпошта». Крім того, вказаний Акт містить детальний опис порушень, допущений працівниками Філії в частині прийнятих переказів, оплачених переказів та ведення справ юридичних осіб. Як вже було зазначено вище, контракт є особливою формою трудового договору і укладається він, коли його застосування відповідає законодавству (ст.21 КЗпП). Власник або уповноважений ним орган може вимагати від працівника, який працює за трудовим договором, укладення контракту тільки в тому разі, коли він відноситься до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом (наприклад, керівники підприємств). Порушення цих вимог може бути підставою для визнання відповідно до ст.9 КЗпП недійсними умов праці за контрактом, які погіршують становище порівняно з законодавством України. При цьому, умовами Контракту також передбачено, що в разі якщо Директор допустив невиконання чи неналежне виконання своїх обов`язків щодо управління філією та розпорядження майном, Керівник має право вимагати від Директора достроковий звіт про його дії (п.п. 2.10. Контракту). Крім того, як вже було встановлено в судовому засіданні, саме на Директора покладено обов`язок забезпечувати дотримання філією, як суб`єктом первинного фінансового моніторингу, вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму. Однак, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач вимагав від позивача достроковий звіт про його дії, як це передбачено умовами Контракту, хоча представник відповідача в своїх поясненнях зазначає, що друга перевірка Філії була проведена саме внаслідок порушення позивачем умов Контракту. При цьому, Акт перевірки від 15.07.2019 не містить встановлених та описаних порушень, які були вчинені безпосередньо позивачем під час виконання нею своїх обов`язків як Директора Філії. Також з матеріалів справи не вбачається, що відповідачем проводились службові розслідування та застосовувались негативні наслідки встановлених порушень стосовно працівників, що задіяні у здійсненні ідентифікації/верифікації клієнтів Філії. В подальшому, у філії проведено виїзну позапланову перевірку, з підстав перевірки дотримання вимог у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення Вінницькою дирекцією АТ «Укрпошта» згідно ч. 19 п. 2 ст. 6, п. 3 ст. 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Глави ІХ Положення про здійснення фінансового моніторингу суб`єктами первинного фінансового моніторингу, державне регулювання і нагляд за діяльністю яких здійснює Міністерство інфраструктури України, п. 3.4.3. Правил здійснення фінансового моніторингу в ПАТ «Укрпошта», затверджена наказом ПАТ «Укрпошта» від 08.02.2019 № 129. За результатами вказаної перевірки заступником начальника управління фінансового моніторингу та компаєнсу АТ «Укрпошта» [PERSON] . 17.07.2019 складено Акт виїзної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення філією Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» (далі по тексту - Філія). Проаналізувавши вказаний доказ, суд дійшов наступного висновку. Так, Актом були встановлені наступні порушення: -Філія у лютому 2018 року не повідомила своєчасно про призначення чи звільнення т.в.о. відповідального працівника працівником за проведення фінансового моніторингу у Філії, чим порушено ч. 1 ст. 6 Закону та п. 2.9., 2.12. Правил; Відповідальний працівник призначається за посадою на рівні керівництва суб`єкта (п. 2.2. Правил). Згідно положень п. 2.7. Правил, відповідальним працівником ПАТ «Укрпошта», як суб`єкта первинного фінансового моніторингу, відповідним наказом ПАТ «Укрпошта» призначається начальник Управління фінансового моніторингу та компаєнсу. Відповідальними працівниками відокремлених підрозділів суб`єкта первинного фінансового моніторингу призначаються директори філій: Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської обласної, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернігівської, Чернівецької, Київської міської дирекцій ПАТ «Укрпошта», які підзвітні керівнику суб`єкта та відповідальному працівнику суб`єкта. Згідно п. 2.9. Правил, у разі зміни відомостей про відокремлений підзрозділ, у тому числі про відповідального працівника за проведення фінансового моніторингу відокремленого підрозділу та/або особу, що тимчасово виконує його обов`язки, керівництво відокремленого підрозділу зобов`язане листом у довільній формі інформувати керівника та відповідального працівника суб`єкта про зміни протягом одного робочого дня, але не пізніше наступного робочого дня. Так, в зазначеному Акті вказано, що [PERSON] 09.10.2018 як відповідальний працівник за здійснення фінансового моніторингу у Вінницькій дирекції АТ «Укрпошта» була у відрядженні. Однак, т.в.о. відповідального працівника [PERSON] згідно електронного листа начальника СФМ [PERSON] . від 10.01.2019 знаходився на лікарняному, тому Форму обліку суб`єкта первинного фінансового моніторингу № 1ФМ не було подано до Держфінмонірингу. А тому, як зазначено в Акті, є підстави вважати, що у вказаному періоді був одночасно відсутній відповідальний працівник та т.в.о. відповідального працівника 09.02.2018, однак форму обліку СПФМ № 1 ФМ з інформацією про призначення нового т.в.о. відповідального працівника подано не було, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 6 Закону. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону, суб`єкт первинного фінансового моніторингу (крім спеціально визначених суб`єктів первинного фінансового моніторингу, які провадять свою діяльність одноособово, без утворення юридичної особи) з урахуванням вимог законодавства розробляє, впроваджує та постійно з урахуванням законодавства оновлює правила фінансового моніторингу, програми здійснення фінансового моніторингу та інші внутрішні документи з питань фінансового моніторингу (далі - внутрішні документи з питань фінансового моніторингу) та призначає працівника, відповідального за його проведення (далі - відповідальний працівник). Однак, враховуючи ту обставину, що станом на 09.02.2018 позивач перебувала на лікарняному, а також те, що суб`єктом первинного фінансового моніторингу є саме АТ «Укрпошта», а не Директор Філії, відповідач не вказав, якими саме діями позивач могла порушити ч. 1 ст. 6 Закону. -Філією не забезпечується належним чином здійснення ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів, чим порушується п. 5 ст. Закону, п. 1 глави V, пункт 7 глави IV Положення, п. 4.11., 5.3., 5.4. Правил; При цьому, в своєму Акті уповноважений на проведення представник відповідача робить висновок про те, що позивач систематично порушує чинне законодавство щодо здійснення ідентифікації, верифікації та вивчення клієнті. Однак, як вже було встановлено в попередньому Акті перевірки від 15.07.2019 і продубльовано в Акті перевірки від 17.07.2019, вказані порушення вчинені конкретними працівниками та в періоди 28.05.2019, 14.06.2019, 14.06.2019, 01.07.2019, 15.07.2019, до безпосередніх обов`язків яких і належить здійснювати ідентифікацію/верифікації клієнтів Філії. При цьому, в Акті не вказано, якими саме діями саме позивачем здійснено порушення щодо ідентифікацію/верифікації клієнтів Філії, як не наведено підстав вважати такі порушення систематичними. -Філією не забезпечується оновлення баз даних терористів та осіб, до яких застосовано міжнародні чи економічні санкції, а також ознайомлення працівників щодо оновлень - порушено п. 3 ст. 10 Закону, п. 3.4.11 Правил; Згідно ч. 3 ст. 10 Закону, суб`єктам первинного фінансового моніторингу забороняється встановлювати ділові відносини (проводити валютно-обмінні фінансові операції, фінансові операції з банківськими металами, з готівкою (готівковими коштами) з юридичними чи фізичними особами, яких включено до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції. Про спроби встановлення ділових відносин (проведення валютно-обмінних фінансових операцій, фінансових операцій з банківськими металами, з готівкою (готівковими коштами) такими особами суб`єкти первинного фінансового моніторингу зобов`язані негайно повідомляти спеціально уповноваженому органу. Однак, як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача та представника відповідача, а також допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] , який був начальником центру інформаційних технологій Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» в період, за який здійснювалась перевірка, такі бази даних терористів та осіб, до яких застосовано міжнародні чи економічні санкції в АТ «Укрпошта» використовуються в електронному вигляді, адміністратором програмного продукту є Центральний апарат АТ «Укрпошта». При цьому, оновлення баз даних здійснюється виключно Центральним апаратом АТ «Укрпошта». Самостійно вносити бідь-які зміни до існуючих баз даних терористичних та санкційних списків, списків осіб, які знаходяться, які знаходяться в переліку осіб, пов`язаних із здійсненням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, обмежувальні заходи тощо, Філія не має технічної можливості. При цьому, представник відповідача в судовому засіданні зазначену обставину не спростував. За таких обставин, позивач жодним чином не міг і не мав би забезпечувати процес оновлення вказаних баз даних чи взагалі вносити до них будь-які відомості чи зміни. При цьому, в Акті не визначено, яким саме чином Філіє не забезпечила ознайомлення працівників щодо оновлень вказаних баз даних. -Філією не вжито належних заходів для здійснення фінансового моніторингу, а також виконання Правил та Програми фінансового моніторингу; Згідно ч. 1 ст. 6 Закону, суб`єкт первинного фінансового моніторингу (крім спеціально визначених суб`єктів первинного фінансового моніторингу, які провадять свою діяльність одноособово, без утворення юридичної особи) з урахуванням вимог законодавства розробляє, впроваджує та постійно з урахуванням законодавства оновлює правила фінансового моніторингу, програми здійснення фінансового моніторингу та інші внутрішні документи з питань фінансового моніторингу (далі - внутрішні документи з питань фінансового моніторингу) та призначає працівника, відповідального за його проведення (далі - відповідальний працівник). Згідно п. 2.1. Правил, суб`єкт з урахуванням вимог законодавства розробляє, впроваджує та постійно з урахуванням законодавства оновлює Правила, програму здійснення фінансового моніторингу (далі по тексту - Програма) та інші внутрішні документи з питань фінансового моніторингу та призначає працівника, відповідального за його проведення (далі по тексту - відповідальний працівник). Відповідальний працівник призначається за посадою на рівні керівництва суб`єкта (п. 2.2. Правил). Так, в Акті містяться посилання на те, що Звіти, надані за 2016-2018 роки про виконання таких програм та правил, носить лише формальний характер та не містить конкретних даних стосовно виконання Програми № 129. Однак, з пояснень сторін, а також матеріалів справи вбачається, що вказані Звіти вже були предметом перевірок. При цьому, на «формальність» виконаних позивачем заходів на виконання Програми та Правил відповідача є неконкретизованими та не дають можливості встановити факт невжиття позивачем належних заходів для здійснення фінансового моніторингу у Філії та які саме дії вжито нею не було. -Філією не забезпечено сприяння у проведенні перевірки діяльності філії на предмет дотримання ними законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а також виконання Правил та Програм проведення фінансового моніторингу п. 3.7. Правил. Вказаний пункт окремо не висвітлювався перевіряючим, в Акті міститься лише посилання на те, що позивачем не надано відповідного переліку документів для проведення перевірки. Однак, виходячи з того, що відповідачем не було чітко визначені питання для проведення позапланової виїзної перевірки, суд позбавлений можливості перевірити чи дійсно позивачем було надано всі ті документи, які були необхідні для проведення такої перевірки. За таких обставин, враховуючи все вище викладене, позапланова перевірка всупереч зазначеним Правилам, не була призначена за рішенням керівника Суб`єкта або особою, яка виконує його обов`язки, або іншим органом управління, зокрема в матеріалах справи відсутній будь-який належним чином оформлений розпорядчий документ. Відсутні чітко визначені питання перевірки, в самому Акті міститься лише формальне посилання на «дотримання Філією вимог у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення саме філією». Крім того, в Акті від 17.07.2019, предметом перевірки якого було дотримання вимог у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення саме філією Вінницькою дирекцією АТ «Укрпошта», зроблено висновок про те, що діяльність директора Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» [PERSON] є незадовільною в частині виконання функцій відповідального працівника з питань фінансового моніторингу та несе в собі потенційні ризики для підприємства у вигляді анулювання ліцензії на переказ коштів у національній та іноземній валютах. Тобто висновки за результатами проведеної перевірки суперечать її меті. Водночас Акт не містить чіткого переліку порушень, виявлених в діях саме позивача, які свідчили про невиконання ним умов Контракту в частині забезпечення дотримання філією, як суб`єктом первинного фінансового моніторингу, вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму. Зокрема, в Акті містяться лише формальні посилання на порушення Філією вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення філією Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» та внутрішніх Правил та Програм та частково дублює встановлені в Акті від 15.07.2019 порушення. Вказана перевірка також не була передбачена в Плані безвиїзних та виїзних перевірок за 2019 рік, хоча період перевірки охоплює 2016-2018 роки, тобто роки, за які вже проводились відповідні планові перевірки, хоча представник відповідача вказав в судовому засіданні, що Вінницький регіон є високоризиковим з точки зору характеру проведення фінансових операцій, у зв`язку з чим вимагає більш детального поглибленого вивчення функціонування системи фінансового моніторингу з метою недопущення настання відповідальності за невиконання Закону. За таких обставин, відповідач міг передбачити необхідність проведення додаткових виїзних перевірок, однак в план перевірки такої перевірки не включив. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що Правилами взагалі передбачено проведення позапланових перевірок. Також, всупереч вимогам, визначеним Правилами, за результатами перевірки складено Акти, а не Звіти, як це передбачено самим Правилами, тобто відповідачем порушено форму відображення проведених перевірок. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач у відповідності до умов Контракту та положень КЗпП України мав право вимагати від позивача достроковий Звіт про його діяльність чи хоча б відповідні пояснення щодо встановлених в Актах порушень. Однак відповідач зазначеного не зробив і одразу звільнив позивача, достроково припинивши Контракт. При цьому, з матеріалів справи також не вбачається, що раніше до позивача застосовувались будь-які дисциплінарні стягнення. Інших доказів, які б свідчили про порушення позивачем п.п. 5.3.28. п. 5.3. Контракту та законності її звільнення, відповідачем в розумінні ст. 12, 81 ЦПК України також не надано доказів, встановлені в судовому засіданні обставини не спростовано. Згідно зі статтею 43 Конституції України право на працю визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується. Статтею 23 Загальної декларації з прав людини передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення. Відповідно до статті 2 КЗпП України державою забезпечується право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Стаття 21 КЗпП України закріплює рівність трудових прав громадян України. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, підстави, передбачені контрактом. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Враховуючи вище викладене, а також ту обставину, що в судовому засіданні не підтвердився факт порушення позивачем п.п. 5.3.28. п. 5.3. Контракту, ані ні в оскаржуваному Наказі про звільнення від 23.07.2019,ані в Акті перевірки дотримання вимог у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення Вінницькою дирекцією АТ «Укрпошта» від 17.07.2019 чітко не зазначено якими саме діями чи бездіяльністю позивач порушив умови Контракту, суд дійшов до висновку, що позивача було звільнено з порушенням норм трудового законодавства, а тому суд вважає за необхідне визнати незаконним та скасувати Наказ Генерального директора АТ «Укрпошта» [PERSON]. від 23.07.2019 за № 1685/к «Про звільнення [PERSON] » та поновити позивача на посаді директора філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта». Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року передбачено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995, № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно п. 2 вказаного Порядку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Згідно з п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Суд, вирішуючи питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вважає за необхідне задовольнити вказану позовну вимогу частково, з огляду на наступне. Так, однією із позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у відповідному розмірі на момент постановлення судового рішення, що на момент подання позову складає 90 200, 00 грн. Відповідно до Довідки від 12.02.2020 за № 21-21-102, наданої АТ «Укрпошта», середній заробіток позивача за травень-червень 2019 року становить 4129, 87 грн. Отже, сума середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу з розрахунку 4129, 87 грн. х 169 робочих днів (загальна кількість робочих, за які підлягає виплаті середній заробіток у 2019 році та 2020 році) становить 697 948, 03 грн. Крім того, згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до п.9, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 р., розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. З врахуванням наданих в позовній заяві пояснень, досліджених доказів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача в розмірі 1 000 000, 00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено в судовому засіданні того, що останній було завдано моральну шкоду саме в такому розмірі. На підставі п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає допуску до негайного виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі. Враховуючи наведене та

Outcome: partial