Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Рожищенського району про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за заповітом земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та змельної ділянки площею 0,17 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що знаходять в с.Духче по вул.Жовтнева Рожищенського району. Вище вказані земельні ділянки належали на праві власності його батьку [PERSON], який помер 21 жовтня 2015 року. На даний час він не може оформити право власності на земельні ділянки у зв»язку з відсутністю державної реєстрації права власності на земельні ділянки за спадкодавцем. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на земельну ділянку площею 0,17 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в с.Духче, вул.Жовтнева Рожищенського району. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Рожищенського району в судове засідання не з'явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до\~задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст.1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1233 ЦК України заповіт є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З матеріалів справи, зокрема свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2004 року, судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,42 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, госпдарських будівель і споруд та для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в с.Духче, вул.Жовтнева Рожищенського району належала [PERSON] (а.с.13). Судом встановлено також, що земельні ділянки виділені в натурі та присвоєні кадастрові номери, а саме: земельна ділянка, площею 0,2500 га, кадастровий номер: 0724586200:02:001:0445, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с.Духче, вул.Жовтнева Рожищенського району Волинської області, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0702366362016, виданого 05.10.2016 року відділом Держгеокадастру у Рожищенському районі Волинської області; земельна ділянка, площею 0,17 га, кадастровий номер: 0724586200:02:001:0444, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с.Духче, вул.Жовтнева Рожищенського району Волинської області, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0702366382016, виданого 05.10.2016 року відділом Держгеокадастру у Рожищенському районі Волинської області (а.с.16-21). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 21 жовтня 2015 року (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина на вище зазначені земельні ділянки. 01.06.2004 року спадкодавець [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів належну йому на підстваві свідоцтва про право на спадщину за законом земельну ділянку площею 0,42 га, що розташована на території села Духче, [PERSON] сільської ради Рожищенського району та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, госпдарських будівель і споруд та для ведення особистого підсобного господарства своєму сину [PERSON] (а.с.6, 9). Згідно вимог ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON] в порядку ч.1 ст.1269 ЦК України прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки подав в шестимісячний строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №4/2016 від 14.01.2016 року (а.с.34, 35-45). Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкоємець [PERSON] набув право власності на спадкове майно. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки позивачу відмовлено у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на землю, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.11.2016 року (а.с.22-23). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та на земельну ділянку площею 0,1700 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в с.Духче, вул.Жовтнева Рожищенського району.

Outcome: approved