Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 10.03.2019 року в сумі 79029 грн.. В обґрунтування позову посилався на те, що 10.03.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого, [PERSON] позичив [PERSON] гроші в сумі 79029 грн., що за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками м. Харкова складає 3000 доларів США, які відповідач прийняв та зобов`язався повернути до 10 квітня 2019 року. Підписання договору підтверджує факт передання коштів у позику. Позивач свої зобов`язання за договором виконав. Однак, незважаючи на сплив строку, в який мали бути повернуті грошові кошти, до теперішнього часу відповідач свої зобов`язання не виконав та борг позивачу не повернув. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту. 21 травня 2019 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6\~ст. 187 ЦПК України\~з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 травня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Позивач, в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи з його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує та просе суд їх задовольнити. Відповідач, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив розглядати справу без його участі в зв`язку з виїздом за межі України. Будь-яких інших клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України\~визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені\~статтею 16 ЦК України. Відповідно до ст. 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047\~ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 10.03.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 79029 грн., що за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками м. Харкова складає 3000 доларів США, а [PERSON] зобов`язався повернути суму позику в порядку та строки визначені договором, але не пізніше 10.04.2019 року. Вказана обставина підтверджується оригіналом вказаного Договору позики від 10.03.2019 року, який знаходився у позивача та долучений до матеріалів справи. У вказаний строк відповідач позику не повернув, про що свідчить наявність у позивача оригіналу Договору позики. \~ \~ \~ \~Стаття 1051\~ЦК України передбачає право позичальника оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Обов`язок довести зазначений факт покладений на позичальника. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. \~ \~ \~ \~Будь-яких належних та допустимих доказів про виконання договору позики від 10.03.2019 року [PERSON] суду не надав. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає доведеними доводи позивача, що до теперішнього часу відповідач не повернув визначену у договорі позики від 10.03.2019 року суму позики. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530\~ЦК України\~передбачено, що\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності зі\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти в такій саме сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що позичальник - відповідач [PERSON] не виконав свого зобов`язання за договором позики від 10.03.2019 року та не повернув позикодавцю - позивачеві [PERSON] у строк до 10.04.2019 року позичені кошти у розмірі 79029 грн., суд стягує з відповідача вказану суму боргу на підставі\~ст. 1049 ЦК України. Таким чином, враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, суд приходить до висновку, що вимоги\~ є обґрунтованими і їх слід задовольнити саме в тому розмірі, який позивач зазначив у позові - 79029 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved