Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду заявою про встановлення факту прийняття спадщини, заінтересована особа - Лисичанська міська рада, в якій зазначив, що [INFO] померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS], і ощадних книжок. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син, він же його батько [PERSON], який на день смерті [PERSON] був зареєстрований в її будинку і постійно мешкав в ньому. Свідоцтво про право на спадщину його батько не одержував. [INFO] його батько помер. Він був зареєстрований та мешкав разом із батьком [PERSON] по день його смерті, за адресою: [ADDRESS]. Після спливу шести місяців він звернувся до нотаріуса за одержанням свідоцтва про право на спадщину. У видачі такого свідоцтва нотаріус йому відмовив, так як відсутні докази про прийняття його батьком спадщини після смерті [PERSON] і виніс постанову про відмову у здійсненні нотаріальних дій. У зв'язку з відмовою у видачі йому свідоцтва про спадщину за законом, він вимушений звернутись до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини його батьком після смерті [PERSON] Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Оліфіренко Ю.Ю. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в [ADDRESS] та була сусідкою померлої [PERSON]. Знає, що з 1990 року та після смерті [PERSON] її син [PERSON] проживав разом з нею. Він доглядав її та за домом. Після смерті [PERSON], разом із [PERSON] проживав його син [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в [ADDRESS] ще з 1971 року та була сусідкою померлої [PERSON]. Їй відомо, що померлий [PERSON] це син померлої [PERSON]. Він постійно проживав разом з померлою з 1990 року за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] це син померлого [PERSON]. Вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. З матеріалів справи вбачається, що з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 26 березня 1986 року ЗАГС м. Ровно, [INFO] народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 981 (а.с.10). Згідно з свідоцтвом про народження, виданого 05 січня 1950 року, [INFO] народився [PERSON], матір'ю якого записана [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 6 (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 02 березня 1995 року Лисичанським відділом ЗАГС, [INFO] померла [PERSON], про що зроблено запис № 376 (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 04 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [INFO] помер [PERSON], про що зроблено запис № 302 (а.с.13). Згідно з відповідями на запити, наданими державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори № 13961 від 19.12.2013 року та № 13961 від 19.12.2013 року, згідно з алфавітними книгами обліку спадкових справ, та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводились (а.с.30-33). Згідно з постановою приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31 жовтня 2013 року, було відмовлено [PERSON] в оформленні спадщини після смерті померлого [PERSON] в зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів про прийняття спадщини у спадкоємця (а.с.17). Встановлення факту прийняття спадщини потрібно заявнику для оформлення права на спадщину. На підставі викладеного, суд встановив, що у [PERSON] дійсно виникло право на звернення з даною заявою до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO]. На той час діяв ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Матеріали справи свідчать про те, що у домоволодінні за адресою: [ADDRESS], до смерті та після смерті [PERSON] зареєстрований з 03.02.1995 року та проживав її померлий син [PERSON], що підтверджується копією домової книги (а.с.7-8), та поясненнями свідків, наданими у судовому засіданні. Те, що померлий [PERSON] прийняв спадщину підтверджується тим, що він з 03.02.1995 року користувався та проживав у будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Лисичанською державною нотаріальною конторою 23.03.1992 року реєстр № 22923 та документом на право приватної власності від 01.04.1992 року (а.с. 5-6), що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні та підтверджено поясненнями свідків. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені показаннями свідків та письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку з чим заява [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, заінтересована особа - Лисичанська міська рада підлягає задоволенню.

Outcome: approved