Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу , яку мотивував тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1995р.. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з січня 2003р.. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, у звязку з чим, подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджено матеріалами справи, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позов до суду не надходило. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивач [PERSON] в наданій до суду заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 20.03.2018р. на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з ч.1 ст.112 СК України , суд виясняє фактичні взаємини подружжя, реальні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1995р.. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з січня 2003р.. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного. Позивач не бажає збереження сімї, оскільки подальше сумісне життя неможливе , тобто збереження шлюбу суперечить його інтересам. Таким чином , матеріалами справи підтверджено , що сімя фактично розпалася , позивач примиритися не бажає і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує його інтересам, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved