Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON], жителька вул. Сагайдачного, 5 с. Котиківка Городенківського району, звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить зобовязати відповідача в залі суду засідання стати перед нею на коліна та просити вибачення за свої вчинки; стягнути з [PERSON] на її користь моральну (немайнову) шкоду в сумі 10000 грн.; судові витрати покласти на відповідача [PERSON]; провести тільки одне судове засідання без всяких представників та інших осіб; якщо відповідач [PERSON] буде відсутня на судовому засіданні згідно дати судової повістки, то судове засідання повинно відбутися без всяких проблем та перенесень на іншу дату та проводитись без її участі; при поданні відповідачем заперечення вони не будуть визнані позивачем та не прийматимуться до уваги, вина відповідачкою признана, доказана в дворі позивачки. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що відповідачка проживає з нею по сусідству по вул. Сагайдачного, 3 с. Котиківка. 10.03.2017 року близько обіду, перебуваючи на своєму подвірї, позивачка побачила, як сусід [PERSON] стояв біля її муру і щось кидав, розмовляючи із сусідом [PERSON], поглядаючи на її подвіря. Коли [PERSON] пішов, вона вийшла на вулицю і в тому місці, де раніше був [PERSON], вона побачила багато зрізаних гіляк, зрізаних її слив, які росли впритул на її території, кущів малини, калини, дрібних зрізаних гілок, накиданих на її мур-огорожу, та на двір позивачки. У сусіда [PERSON] вона спитала, хто міг без її дозволу рубати її дерева, що росли на її території та нікому не мішали і хто накидав гілляки. Сусід відповів, що не знає. Тоді вона прибрала гілля з свого подвіря. Її племінник Роман зрізав майже всі зайві гіляки. Сусідові [PERSON] мало дороги для проїзду 3 метри, він хоче їхати впритул з її огорожею. Позивачка вважає, що територія від муру до дороги належить їй, до її двору, оскільки вона там прибирає і косить траву. Коли позивачка почала прибирати на вулиці, показався бус, їхала дочка [PERSON] [PERSON]. Позивачка відійшла вбік. Відкривши дверці буса, відповідачка почала ображати позивачку нецензурними словами, повторила їх три рази. Потім рухаючись бусом назад, тримаючи дверку буса відкритою, ще повторила раніше сказане три рази. Позивачка не могла навіть слова сказати, від почутих слів від відповідачки. До позивачки підійшла сусідка [PERSON] Лєна, допомогла позивачці все прибрати, зносячи на купу та спитала, за що її обзивають. Через день відповідачка [PERSON] прийшла на подвіря позивачки, просила пробачення за те, що була не права, так як її тато не забрав гіляки. В руках відповідачка тримала пачку цукерків, якими хотіла викупитись перед позивачкою за свою підлість і розбещеність. Приниження, образи за сказане відповідачкою, позивачка не може простити, їй не потрібні цукерки для примирення, так як і слова вибачення відповідачки. Остання завдала позивачці душевного і морального болю. Можливо, пізніше позивачка її б простила, але не цього разу. Відповідачка в судовому засіданні під час розгляду позову до її батька [PERSON] давала несправедливі свідчення, вигадки, фантазії, хоча розписалась за неправдиві показання. Позивачка не може простити відповідачку, оскільки вона її обзивала та принижувала, завдала душевного болю, приниження людської гідності, честі, страждань, розпачу. Позивачка ночами не спить від почутого від відповідачки. Вважає, що відповідачка своєю поведінкою сама себе зганьбила, що вона повинна нести відповідальність і бути наказаною судом. Позивачка вважає, що їй причинено моральну шкоду в сумі 10000 грн. Така сума моральної шкоди відповідає всім вимогам позивачки стосовно [PERSON], і це буде наукою для відповідачки на ціле її життя. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Подала до суду заперечення проти позову, в якому просить розгляд позову [PERSON] проводити без її участі, відмовити в задоволенні чергового позову [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. В запереченні зазначила, що позов не обґрунтований, не доказовий, позовні вимоги абсурдні і вимогам чинного законодавства не відповідають. Вимога до суду розглянути справу, як вимагає позивач, жодним чином не ґрунтується на нормах права Зокрема, позовна вимога - «ставати на коліна», - це абсурд. Обгрунтування стягнення 10 000 грн. повністю відсутнє і є не більш як, бажанням позивача. В судовому засіданні 03.05.2017р. позивачка позов підтримала з підстав, наведених в позовній заяві, просить задовольнити. Уточнила, що протяжність її огорожі-муру - 8 м; за межами її подвіря, за огорожею-муром, йде дорога, ширина якої 9 м, вздовж огорожі їй належить 3 метри до проїзної частини. Тому саме на цю частину землі за муром вона скидала гілля, яке, на її думку, зрізав батько відповідачки. Оскільки позивачка знає собі ціну, так як не пє, не курить, не гуляє, є одинокою, тому вважає, що її позов підлягає до задоволення в повному обсязі. В судовому засіданні 03.05.2017р. судом було задоволене клопотання позивачки про виклик для допиту в судовому засіданні свідків, її сусідів, жителів вул. Сагайдачного в с. Котиківка Котелко [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В звязку з викликом свідків в судовому засіданні було оголошено перерву до 29.05.2017 р., як передбачено ст. 191 ЦПК України. Позивачка 05.05.2017 р. подала до суду «заяву з уточненням», з якої слідує, що вона просить суд її позовну заяву, подану 22.03.2017р., - задовольнити; повідомляє, що в судове засідання не зявиться. Також позивачка зазначає, що від сімї [PERSON] вона потерпіла матеріально, морально та фізично, що позначилось на її здоровї. Одночасно попереджує суд, що у випадку незадоволення її позовних вимог та відкладення судового розгляду відбудеться «перепровірка». 11.05.2017 р. до суду поступила заява позивачки [PERSON], в якій вона просить суд повідомити її, як покарана відповідачка [PERSON] за неявку в судове засідання, стягнути з відповідачки в її користь моральну шкоду в сумі 10000 грн. Якщо її вимоги суд не задовольнить, то з зарплати судді будуть стягнуті всі витрати та розходи. 15.05.2017 р. позивачка [PERSON] подала в суд заяву, з якої слідує, що неявку відповідачки [PERSON] в судове засідання суд повинен розцінювати визнання вини, як боязнь давати справедливі показання в суді, тому просить задовольнити її позов. 29.05.2017 р. сторони, свідки, в судове засідання не зявились. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено і прийнято рішення про продовження розгляду справи за відсутності сторін. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі не зявились в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши 03.05.2017 р. пояснення позивачки, оголосивши заперечення відповідачки, дослідивши додані позивачкою до позовної заяви копії: посвідчення інваліда, паспорта картки про ідентифікаційний номер, прийшов до наступного. Як визначено в ст. 201 ЦК України - особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України, життя і здоровя людини, її честь, гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі. Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України - кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації; фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі, з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до положень ч. 1 ст. 277 ЦК України - фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. У пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.1009 року розяснено, що заява про захист честі, гідності та ділової репутації має містити відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право. Як роз'яснено у п. п. 15,18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У справі зазначеної категорії, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб інформація не стала доступною третім особам. Ст. 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно положень статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони по справі є сусідами проживають [INFO]. Позивачка живе в будинку № 5, що стверджено відміткою про її місце проживання в паспорті (а.с. 9), відповідачка живе в будинку № 3, що стверджено повідомленнями про місце проживання: Городенківського районного сектору УДМС України в Івано-Франківській області № 13/946 від 29.03.2017 р. та Котиківської сільської ради № 96/02.2-19 від 06.04.2017 р. (а.с.17, 20). Із матеріалів справи вбачається, що за клопотанням позивачки в судове засідання на 29.05.2017 р. викликались свідки, жителі вул. Сагайдачного в с. Котиківка: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Однак, свідки в судове засідання не зявились, причини неявки в суд - не повідомили. Також не зявились в судове засідання 29.05.2017 р. сторони. Крім тверджень позивачки, інших фактичних даних, які б підтверджували обставини, викладені позивачкою, судом не встановлені. Позивачкою [PERSON] не доведені факти її образ зі сторони відповідачки [PERSON], поширення відповідачкою недостовірної інформації щодо позивачки, чи поширення відповідачкою інформації, що стосується позивачки, яка порушує її особисті немайнові права. Згідно розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Оскільки в судовому засіданні не доведені винні дії відповідачки відносно позивачки щодо приниження її честі, гідності та ділової репутації, тому відсутні підстави для відшкодування їй моральної шкоди. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 23, 201, 270, 277, 280, 297, 299, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed