Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суд з позовом, яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом другої черги право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 2,68 га, розташовану на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлому [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами на ім'я [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 01 [PERSON] належав на праві особистої власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 23.04.2014 року за № 623. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.05.1994 року, виданого Саф`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] помер [INFO]. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишав. Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.10.1957 року, виданого Саф`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.07.1973 року, виданого Ізмаїльським районним бюро РАЦСу Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.10.1961 року, виданого Саф`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно статті 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги фактично вступили в управління та володіння спадковим майно оскільки на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 23.04.2014 року за № 623, тобто вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК України. В свою чергу [PERSON], як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] в управління та володіння спадковим майном не вступав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тобто вважається таким, що не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2008 року, виданого виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], яку вона фактично прийняла, але юридично не встигла оформити після смерті чоловіка [PERSON]. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишала. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON], являються - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.07.1973 року, виданого Ізмаїльським районним бюро РАЦСу Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.10.1961 року, виданого Саф`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що [PERSON], як спадкоємець першої черги постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 23.04.2014 року за № 622, тобто вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. Разом з тим, [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги разом із спадкодавцем [PERSON] не проживав. 08.06.2008 року [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 08.06.2008 року № 1240. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.07.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який він фактично прийняв після смерті батька [PERSON] та після смерті матері [PERSON], але юридично не встиг оформити, а також, земельна ділянка площею 2,68 га, розташована на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16.03.2006 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 17 травня 20005 року № 268/А-2005, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за 01.06.521.00103, кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не залишав. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержують право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, кір випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу Спадкоємців за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] немає. Згідно з ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як збоку батька, так і з боку матері. Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] є його рідний брат [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.10.1961 року, виданого Саф`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як було з'ясовано судом, [PERSON], як спадкоємець за законом другої черги у передбачений законом строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 21.11.2012 року за № 1430, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Письмовою відповіддю наданою державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 29.10.2013 року за № 2341/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами на ім'я [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved