Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] про\~визнання такими,\~що втратили\~право на\~користування житловим\~приміщенням,\~та зняття\~з реєстраційного\~обліку,\~третя особа\~ Співаківська\~сільська рада Новоайдарського району Луганської області. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Співаківка, вул. Партизанська, буд. 29. Відповідач [PERSON] є попереднім власником будинку. На час купівлі-продажу будинку відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були зареєстровані у вищевказаному будинку та згідно з умовами договору купівлі - продажу зобовязалися знятися з реєстрації, проте до теперішнього часу зобовязання щодо зняття з реєстрації відповідачі не виконали. На підставі вищенаведеного, позивач просив суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Співаківка, вул. Перша Лінія (Партизанська), буд. 29, та зобов'язати Співаківську сільську\~раду Новоайдарського району Луганської області зняти з реєстрації відповідачів, оскільки реєстрація сторонніх осіб у належному позивачу будинку порушує його права як власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном, зокрема, є перешкодою для оформлення субсидії для оплати комунальних послуг. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти вирішення справи при заочному розгляді не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відзивів на позовну заяву не подали, у судове засідання не з`явились, про причину неявки суд не повідомили, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце судового засідання шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Новоайдарського районного суду Луганської області офіційного веб-сайту Судової влади України (https://na.lg.court.gov.ua/sud1218/inshe/adv/541188/). Представник третьої особи Співаківської сільської ради Новоайдарського району Луганської області [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином\~повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно положень\~ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Положеннями ст. ст. 319 ЦК України, 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для приватного мешкання та мешкання членів своєї сім`ї та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст. 383 ЦК України, будинок використовується власником для власного проживання та проживання членів його сімї. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Співаківка, вул. Партизанська, буд. 29, що підтверджується копією договору купівлі продажу житлового будинку від 03.12.2015 року серії НАС №205766 (а.с.14) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13). Відповідач [PERSON] є попереднім власником будинку. На час купівлі-продажу будинку відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були зареєстровані у вищевказаному будинку та згідно з умовами договору купівлі - продажу (а.с.14) зобовязалися знятися з реєстрації до 03.12.2016 року (п. 13 договору), проте до теперішнього часу зобовязання щодо зняття з реєстрації відповідачі не виконали. Відповідно до розпорядження Співаківської сільської ради Новоайдарського району\~Луганскьої області№ 9 від 16.12.2015 року (а.с.12) вулиця «Партизанська» перейменована на вулицю «Перша Лінія». Згідно довідки № 200, виданої 17.05.2018 року виконкомом Співаківської сільської ради Новоайдарського району Луганскьої області, встановлено, що в домоволодінні за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Співаківка, вул. Перша Лінія, буд. 29, зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], однак на території сільської ради не мешкають з грудня 2015 року та виїхали до Російської Федерації (а.с.11). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності знімальника або членів його родини за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до п.1 ст.\~8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції. Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.). Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.\~317\~ЦК України власникові належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїх майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.\~\~\~ \~Частинами 2, 3 ст.\~386\~ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом достовірно встановлено, що відповідачі не користуються житлом за місцем реєстрації з 2015 року, що дає суду законні підстави для задоволення позову в частині визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття\~з реєстрації\~місця проживання\~особи здійснюється,\~зокрема,\~на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких, пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Крім того, питання безпосередньо реєстрації, перереєстрації та обліку громадян України за місцем проживання/перебування знаходиться поза межами компетенції суду. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації. У зв'язку з тим, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, позов у частині зобов'язання Співаківської сільської ради Новоайдарського району Луганської області зняти з реєстрації місця проживання відповідачів не підлягає задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 319, 355, 369, 383 ЦК України, ст. ст. 71, 150 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~

Outcome: partial