Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до ТОВ «НЛК»Люкскар», в якому просив визнати недійсним договір ревардингу №75887-14 з додатками від 18.11.2016 та стягнути з ТОВ «НЛК»Люкскар» на його користь кошти в сумі 96200 грн. І. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА 18.11.2016 між ним та ТОВ «НЛК»Люкскар» був укладений договір ревардингу №75887-14 з додатками, предметом якого був автомобіль Hyundai Santa Fe. На виконання умов договору ним було сплачено 96200 грн, які він вважав частиною вартості автомобіля. Після ознайомлення з умовами договору стало зрозуміло, що призначення платежу винагорода лізигодавцю за організаційні заходи, повязані з підготовкою, перевіркою, розглядом та укладенням договору. В порушення вимог законодавства, договір не містить положень про можливість його розірвання з ініціативи отримувача без втрати грошових коштів. Вважає, що в момент укладення договору ними не було додержано форми договору, оскільки договір фінансового лізингу за участю фізичної особи предметом якого є транспортний засіб є змішаним договором і підлягає нотаріальному посвідченню. ІІ.КЛОПОТАННЯ В судове засідання сторони не з'явились, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач заяв та клопотань до суду не надав, відзив не подав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, [PERSON] СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН 18 листопада 2016 року між ТОВ «НЛК»Люкскар» та [PERSON] було укладено договір №75887-14 майнового лізингу(далі Договір). Відповідно до п.2.1 Договору лізингодавець зобовязується придбати та передати на умовах майнового лізингу у користування майно(предмет лізингу), а Лізингоодержувач зобовязується прийняти Предмет лізингу та сплатити лізингові платежі згідно з умовами Договору. В п.3.1, 3.2 Договору визначено, що предметом Лізингу по даному договору є автомобіль Hyundai Santa Fe. Вартість предмета лізингу на момент укладання даного Договору та розмір Першого лізингового платежу вказується в Додатку №2 до даного договору. Згідно додатку №2 до Договору майнового лізингу №75887-14 вартість предмета лізингу становить 481000 грн, відсоток платежів 50%, сума виплат 240500 грн, вартість фінансування 96200 грн, платіж за передачу 14430 грн. В розділі І Договору визначено, що вартість фінансування розуміє під собою одноразову плату за організацію та оформлення договору Лізингоодержувача Лізингодавцю при укладенні договору. 19.11.2016 позивачем було сплачено на рахунок відповідача 96200 грн, що підтверджується копією квитанції №0.0.655276161.1. IV. [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). В ст.1 ЗУ «Про фінансовий лізинг»\~зазначено, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Істотними умовами договору фінансового лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.2 ст.806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Зі змісту положень ст.ст.798, 799 ЦК України вбачається, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Такий договір не породжує тих прав і обовязків, настання яких бажали сторони. В ст.216 ЦК України визначено наслідки недійсності правочину, зокрема у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. V.ОЦІНКА СУДУ За своєю природою договір лізингу є змішаним договором і містить ознаки договорів оренди (найму), купівлі-продажу чи договору поставки. Аналіз положень Цивільного кодексу України у їх системному зв'язку, дає можливість зробити висновки про те, що у випадку, коли предметом договору фінансового лізингу є транспортний засіб, а стороною договору фізична особа, договір має бути нотаріально посвідчений і у випадку недодержання сторонами вимог щодо нотаріального посвідчення договору він є нікчемним. Спірний договір майнового лізингу №75887-14 від 18 листопада 2016 року укладено в простій письмовій формі, а тому він є нікчемним. Враховуючи те, що Договір майнового лізингу №75887-14 від 18 листопада 2016 року є нікчемним, суд вважає, що визнання його недійсним через несправедливість умов не має правового значення. Зі змісту ст.216 ЦК України вбачається, що суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Відповідачем не було надано суду доказів на спростування вимог позивача. З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Також, з метою захисту прав позивача, суд вважає за можливе застосувати до даних правовідносин наслідки недійсності нікчемного правочину та стягнути з відповідача на користь позивач 96200 грн. Отже, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~держави судовий\~збір в\~сумі 640\~грн,\~оскільки позивач\~звільнений від\~сплати судового\~збору.

Outcome: approved