Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що 10 грудня 2010 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . 21 січня 2021 року на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області, шлюб між ними було розірвано. Вказує, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач фактично залишив родину без засобів існування, хоча сам живе достатньо заможно, займається приватним бізнесом. У зв`язку із тим, що відповідач в добровільному порядку відмовляється від надання матеріальної допомоги та утримання дитини, позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ј усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились. Надали заяву в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення по справі заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України», до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 10 грудня 2010 року виконавчим комітетом Владиславівської сільської ради Кіровського району Автономної Республіки Крим зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис № 06 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03 квітня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Владиславівської сільської ради Кіровського району Автономної Республіки Крим, позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від обов`язку утримувати доньку, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). У відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що дитина знаходиться на повному утриманні своєї матері, відповідач є батьком [PERSON] , та не виконує обов`язків щодо утримання неповнолітньої дитини, є особою працездатного віку та з огляду на недоведеність іншого, не встановлення підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання дитини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам ст.\~430\~ЦПК України підлягає негайному виконанню. Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що позивач у відповідності до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, яка була задоволена, то з відповідача слід стягнути судові витрати у розмірі 908 грн. 00 коп. на користь держави.

Outcome: approved