Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], після чого відкрилася спадщина за законом, до складу якої, окрім іншого майна, увійшла земельна ділянка площею 0,1824 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Ніжиловицька сільська рада та земельної ділянки площею 0,2000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Ніжиловицька сільська рада. Отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України позивач не має можливості, оскільки спадкодавець не встиг за життя оформити належним чином право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Ніжиловицька сільська рада у судове засідання свого представника не направили, заяв, клопотань не направляли, хоча про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Макарівська районна державна адміністрація у судове засідання свого представника не направили, заяв, клопотань не направляли, хоча про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції у судове засідання свого представника також не направили, просили розглядати справу без присутності представника служби. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] видане виконавчим комітетом Ніжиловицької сільської ради, про що в книзі реєстрації смертей 02.11.2009 року зроблено відповідний актовий запис №11. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, зокрема на земельну ділянку площею 0,1824 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Ніжиловицька сільська рада та земельну ділянку площею 0,2000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Ніжиловицька сільська рада. Згідно норми ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач по справі, спадщину після смерті матері, прийняла, адже постійно проживала разом зі своєю матір'ю в с. Ніжиловичі на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Ніжиловицької сільської ради від 22.01.14 № 24, а тому відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Проте звернувшись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, дізналась, що за життя спадкодавець не встигла завершити приватизацію вказаних земельних ділянок, державні акти на право власності на вказані земельні ділянки не зареєстровані та на руки останній не видавалися. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 265942 та копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯП № 322084, вищевказані земельні ділянки були виділені на ім'я спадкодавця. Зі спадкової справи № 33 за 2010 рік вбачається, що позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла. Вимоги ст. 1225 ЦК України передбачають, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4- 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved