Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , (далі - відповідач) про стягнення боргу, в якому вказала, що передала останньому в борг грошові кошти у розмірі 30000 доларів США у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на момент передачі грошей, строком до 25.06.2013 року, що підтверджується розпискою від 18.04.2012 року. Відповідач зобов`язання за договором позики виконав частково, повернувши лише 29000 доларів США. Станом на день звернення до суду борг відповідача перед позивачем становить 1000 доларів США, що еквівалентно 27860 грн., які позивач просила суд стягнути з відповідача. Також позивач просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 02.04.2021 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копію зазначеної вище ухвали суду відповідач отримав 07.04.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0800105253350. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву, заперечень, заяв, клопотань не подав, а тому суд розглядає справу на підставі наявних доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено наступне. 18.04.2012 року між позивачем як позикодавцем та відповідачем як позичальником, був укладений договір позики (далі - договір), за умовами якого позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти у розмірі 30000 (тридцять тисяч) доларів США в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на момент передачі коштів, та зобов`язався повернути у термін до 25.06.2013 року в гривні по курсу НБУ на момент повернення боргу, на підтвердження чого відповідач написав розписку (а.с. 10). Відповідач свої зобов`язання за договором позики виконав частково, повернувши 29000 доларів США, зокрема 28.12.2013 року 5000 доларів США, 10.10.2014 року 5000 доларів США, 08.03.2015 року 2000 доларів США, 08.08.2016 року 2000 доларів США, 20.01.2017 року 5000 доларів США, 12.02.2019 року 5000 доларів США, 21.09.2019 року 5000 доларів США, що підтверджується розписками позивача на звороті розписки про отримання відповідачем коштів (а.с. 10 зворот). Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, судом було встановлено, що позивач умови договору виконав належним чином, передав відповідачу кошти у розмірі 30000 доларів США. В свою чергу відповідач у порушення вказаних норм закону та умов договору, зобов`язання за вказаним договором виконав частково. Сума позики, яку не повернув відповідач позивачеві становить 1000 доларів США. Вказані обставини підтверджуються розпискою відповідача про отримання коштів, розписками позивача про отримання частин боргу. Доказів повернення решти суми позики відповідачем суду не надано та доводи позивача не спростовано. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених вимог, оскільки достовірно встановлено, що відповідач (позичальник) належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд також відзначає, що згідно курсу НБУ на момент звернення позивача з позовом до суду 1 долар США становив 27,933 гривні, що не перевищує зазначений позивачем у позові курс долара США, використаний для обрахунку розміру заборгованості. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 908 грн., сплаченого судового збору (а.с. 1). Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved