Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 січня 2014 року, у віці 79 років, померла [PERSON], про що, 06 січня 2014 року, було складено відповідний актовий запис за № 4. До моменту смерті вона проживала в [INFO], в будинку за №45, Рахівського району, Закарпатської області. В даному житловому будинку, разом із спадкодавцем, однією сім'єю, також проживав він та його цивільна дружина, [PERSON], що стверджується довідкою [PERSON] селищної ради від 19 вересня 2014 року за №5450. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, щодо належного їй майна, а саме житлового будинку за №45, по вулиці Прикордонна, в селищі Великий Бичків, Рахівського району Закарпатської області. Даний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 3 березня 1998 року, державним нотаріусом Рахівської ДНК, [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №312. За життя спадкодавець [PERSON], зробила власне розпорядження та заповіла належний їй будинок за №45 по вулиці Прикордонна в селищі Великий Бичків, Рахівського району Закарпатської області в рівних частках йому, [PERSON] та його дружині, [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №36340035 від 16.01.2014 року, вище зазначений заповіт є дійсним. Спадщину він, [PERSON] прийняв, подавши до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу, [PERSON] заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті заповідача, [PERSON]. 16 липня 2014 року ним було отримано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку цілого житлового будинку за №45 по вулиці Прикордонна в селищі Великий Бичків, Рахівського району Закарпатської області. [PERSON], інша 1/2 частка житлового будинку, яка заповідалася спадкодавцем, його дружині [PERSON], не була нею успадкована після смерті заповідача, оскільки вона померла раніше спадкодавця, а саме 07 квітня 2008 року. Також зазначає, що за своє життя його дружина змінила прізвище та ім'я з [PERSON] на [PERSON]. З тих обставин, що заповідач та спадкоємець по заповіту на 1/2 частку житлового будинку є померлими, а інші спадкоємці, які б могли претендувати на спадкове майно спадкодавця - [PERSON], відсутні, він звернувся до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу, [PERSON] щодо спадкування за законом після смерті спадкодавця на 1/2 частку житлового будинку. [PERSON], 23 вересня 2014 року, приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу, [PERSON], було винесено постанову про відмову йому у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, у зв'язку з відсутністю в нього документів, які б підтверджували родинні зв'язки між ним та померлою [PERSON] На підставі наведеного, просив визнати його, [PERSON], особою, що проживав разом зі спадкодавцем однією сім'єю до дня її смерті більше п'яти років. Визнати за ним право на спадкування в порядку четвертої черги за законом після смерті [PERSON]. Визнати зав ним право власності на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: смт. Великий Бичків, вул. Прикордонна, буд. 45 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач, [PERSON] не з'явився, однак його представник, [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з'явився, однак селищний голова, [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі їхнього представника. Позовні вимоги визнають. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що 05 січня 2014 року померла громадянка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 165176 від 06 січня 2014 року. Після смерті громадянки [PERSON], відкрилася спадщина на все належне їй на праві власності майно, в тому числі, на житловий будинок №45 з прилеглими надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Прикордонній у смт. Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області. Даний житловий будинок належав спадкодавцю, [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 03 березня 1998 року державним нотаріусом Рахівської ДНК, [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №312. 21 вересня 1999 року громадянка [PERSON], склала заповіт, яким, після своєї смерті, заповіла належний їй на праві приватної власності жилий будинок з прилеглими до нього надвірними спорудами, що знаходиться в с. Великий Бичків, вул. Прикордонна, 45 - [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №36340035 від 13.01.2014 року, вбачається, що у Спадковому реєстрі наявна інформація про те, що заповіт [PERSON] чинний. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] та 16 липня 2014 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: смт. Великий Бичків, вул. Прикордонна, №45 Рахівського району, Закарпатської області. Інша 1/2 частина спадщини за заповітом, а саме 1/2 частка житлового будинку, який знаходиться за адресою: смт. Великий Бичків, вул. Прикордонна, №45 Рахівського району, Закарпатської області, залишилась відкритою, оскільки на момент смерті заповідача, [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON], яка змінила своє прізвище та ім'я на [PERSON], померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №060013 від 07 квітня 2008 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про зміну імені. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю доказів, які б підтверджували родинні зв'язки між ним та померлою [PERSON]. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених ст. 1259 цього Кодексу. З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті спадкодавця - громадянки [PERSON], спадкоємців першої, другої та третьої черг спадкування за законом не має. Стаття 1264 ЦК України встановлює, що до четвертої черги права на спадкування за законом відносяться особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що з 2008 року, позивач [PERSON] проживав разом з громадянкою [PERSON] в її житловому будинку, що знаходиться за адресою: смт. Великий Бичків, вул. Прикордонна, №45, Рахівського району Закарпатської області. Відтоді, аж до її смерті позивач вів за спадкодавцем відповідний догляд, утримував її матеріально та підтримував морально, вів з нею спільне господарство, доглядав крім того, за належним спадкодавцю житловим будинком та її дворогосподарством. Вище наведене підтверджується довідкою № 5450 виданою 19.09.2014 року виконкомом [PERSON] селищної ради. З вище наведеного, суд констатує, що позивач [PERSON], являється спадкоємцем четвертої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON], в тому числі, 1/2 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: смт. Великий Бичків, вул. Прикордонна, №45 Рахівського району, Закарпатської області. Вартість даного житлового будинку становить 36000 гривень, що стверджується висновком про вартість майна, виданого ФОП [PERSON] Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, а отже він фактично прийняв, спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, він фактично прийняв спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, оскільки інших спадкоємців за законом першої-третьої черг не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved