Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 56753,13 грн, що за офіційним курсом НБУ на 21 лютого 2017 року становить 2100 доларів США. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у 2008 році позичив своєму братові [PERSON] гроші у сумі 4000 доларів США. З жовтня 2010 року по жовтень 2013 року відповідач частину боргу у сумі 1900 доларів США йому повернув, а решту повертати відмовляється. Позивач [PERSON] подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 56753,13 грн, що складає еквівалент 2100 доларів США, а також понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на оплату правової допомоги. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Аналогічну заяву подав суду і представник позивача адвокат Глотов М.С. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був оповіщений належним чином. Заперечення проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що у 2008 році між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за яким позивач надав у позику відповідачу грошові кошти у сумі 4000 доларів США. Судом також встановлено, що з отриманих від позивача грошових коштів відповідач повернув йому 1900 доларів США, а решту - 2100 доларів США не повернув до теперішнього часу. Факт отримання відповідачем [PERSON] у позивача [PERSON] за договором позики грошових коштів у сумі 4000 доларів США, а також неповернення ним 2100 доларів США, підтверджується дослідженими по справі письмовими доказами, а саме: розпискою відповідача про наявність станом на вересень 2010 року заборгованості у сумі 3000 доларів США з особистими відмітками відповідача про повернення ним у період з жовтня 2010 року по жовтень 2013 року 900 доларів США; письмовими поясненнями відповідача від 17 жовтня 2016 року, наданими старшому дільничному офіцеру поліції відділу превенції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітану поліції Олексійчуку П.С., в яких відповідач підтверджує факт отримання у позивача в борг 4000 доларів США та визнає наявність заборгованості у сумі 2100 доларів США, яку пояснює скрутним матеріальним становищем, зобов'язуючись ці кошти в подальшому повернути; письмовими поясненнями тому ж працівнику поліції Олексійчуку П.С. дружини позивача [PERSON] від 04 жовтня 2016 року, в яких остання підтверджує як факт позики, так і наявність заборгованості у сумі 2100 доларів США; висновком Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області від 17 жовтня 2016 року по матеріалам перевірки звернення [PERSON] (ЄО № 37948 від 04 жовтня 2016 року). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини першої статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною другою статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог частин першої та другої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно роз'яснень, даних у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 02 жовтня 2017 року, враховуючи встановлений Національним банком України курс долара США до гривні (1 долар США = 26,578496 гривень), заборгованість по наданій відповідачу позиці становить 55814 грн 84 коп (2100 х 26,578496). Враховуючи встановлені по справі обставини, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає саме 55814 грн 84 коп. Відповідно до вимог частини другої статті 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 18 вересня 2013 року (справа № 6-63цс13) та від 02 липня 2014 року (справа № 6-79цс14). Згідно вимог статей 79,84,88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн та витрати на оплату правової допомоги адвоката у розмірі 1500,00 грн. Документальним підтвердження таких витрат є квитанція № 0.0.711394551.1 від 21 лютого 2017 року (сплата судового збору у розмірі 640,00 грн) та квитанція до прибуткового касового ордера № 001 від 21 лютого 2017 року (оплата витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн згідно договору № 30043 про надання правової допомоги від 12 січня 2017 року та акту про надання послуг від 21 лютого 2017 року). На пiдставi ст.11, ст.509, ст.526, ст.533, ст.1046, ст.1048, ст.1049, ст.1050 ЦК України,

Outcome: approved