Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Далешівської сільської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Шевченка,4 в с. Колінки Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що згідно Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 03.12.1989р. головою колгоспного двору по вул. Шевченка,4 в с. Колінки Городенківського району Івано-Франківської області був [PERSON], батько позивача. За вказаним домогосподарством закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,23 га, що стверджується довідкою Далешівської сільської ради № 1130 від 10.07.2017р. Згідно заповіту [PERSON] усе своє майно заповів своєму синові [PERSON]. 15 травня 2014 року [PERSON] помер. Позивач на момент смерті батька проживав з ним у вказаному господарстві. Після смерті батька позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно Постанови приватного нотаріуса від 26.09.2017 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що не визначені частки в господарстві між членами бувшого колгоспного двору. Згідно звіту про оцінку житлового будинку по вул. Шевченка,4 в с. Колінки Городенківського району Івано-Франківської області визначено, що ринкова вартість даного будинку становить 105 571,00 грн. Сторони, їх представники в судове засідання не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, позов просить задовільнити. Далешівська сільська рада не заперечує про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] повністю визнають заявлені до них вимоги і не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 3 грудня 1989 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної [PERSON] народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної [PERSON] народних депутатів № 184 від 11 жовтня 1989 р., посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Колінки по вул. Шевченка,4 - дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Згідно довідки № 1131, виданої 10.07.2017 року виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, станом на 15.04.1991 року в житловому будинку по вул. Шевченка,4 в с. Колінки були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] За заповітом, посвідченим 24 січня 2001 р. виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], житель [INFO], все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і на що він за законом матиме право заповів своєму синові [PERSON]. [PERSON] помер 15 травня 2014 року, у віці 91 років в с. Колінки Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 17 від 16.05.2014 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 189899, виданого 16 травня 2014 року Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою № 1129, виданою 10.07.2017 р. виконкомом Далешівської сільської ради доводиться, що на час смерті [PERSON],[INFO], який помер 15.05.2014р. а/з 17 від 16.05.2014р., в с. Колінки по вул. Шевченка, 4 були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Копією спадкової справи № 97/2016 р., наданою суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу [PERSON], стверджено, що позивач [PERSON], прийняв спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON]. 30.08.2016 року він подав до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини. 28 вересня 2016 року приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] йому видані свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 1573 та № 1538, якими стверджується, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], яка складається із: земельних ділянок, що розташовані на території Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами: 0,9549 га, кадастровий номер 2621680800:02:003:0027, та 0,3787 га, кадастровий номер 2621680800:02:002:0095, що належали спадкодавцю на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 621156 та серії ЯЖ № 621077, виданих 05.02.2009 року Городенківською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області. Відповідно до положень ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. До спадкового майна померлого [PERSON] також належить житловий будинок по вул. Шевченка, 4 в с. Колінки Городенківського району Івано-Франківської області. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України. Постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.09.2017 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул. Шевченка, 4 в с. Колінки Городенківського району Івано-Франківської області, після смерті батька [PERSON] у звязку з тим, що документи, які підтверджують право власності на житловий будинок по вул. Шевченка,4 в с. Колінки, видані на імя спадкодавця [PERSON], як голови колгоспного двору, що позбавляє можливості нотаріуса визначити його частку в житловому будинку та відповідно, - видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 4 по вул. Шевченка в с. Колінки встановлено, що житловий будинок збудований в 1969 році, господарські будівлі в 1959, 1986, 1990 роках. Згідно звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 81,2 кв.м.), складеного ФОП [PERSON] стверджується, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 22.08.2017 року становить 105571 грн. За господарством по вул. Шевченка, 4 в с. Колінки Городенківського району числиться земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,23 га, що стверджується довідкою № 1130, виданою 10.07.2017р. виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Після смерті спадкодавця [PERSON], позивач [PERSON] продовжує проживати в спадковому житловому будинку, здійснює догляд за ним. Згідно з ч. 2 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120,123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved