Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до територіальної громади в особі Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №13291 згідно свідоцтва про смерть. Після смерті матері відкрилась спадщина на майно, що належало їй за життя, а саме на квартиру, що знаходиться у [ADDRESS] . Бажаючи прийняти спадщину позивач звернувся до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа №591/2017 від 21.07.2017 року. Постановою нотаріуса від 26.07.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що ним пропущений строк для прийняття спадщини. Зазначає, що інших заяв про прийняття спадщини до нотаріуса не надходило, отже він є єдиним спадкоємцем за законом. В обґрунтування пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини зазначає наступне. 09.07.2015 року позивач був призваний на службу до Збройних Сил України, де перебував на службі протягом 1 року 3 місяців та 19 днів, і 28.10.2016 року був звільнений в запас за демобілізацією. На час проходження військової служби, позивач перевіз свою матір із м.Харків до м.Києва, де вона проживала до моменту смерті. Перебуваючи на службі в ЗС України, [PERSON] дізнався, що [INFO] померла його мати. Після смерті матері, останній ще майже 2 місяці перебував на службі і був звільнений 28.10.2016 року. Після повернення до цивільного життя, був змушений змінити місце проживання та переїхати з м.Київ до м.Харкова, та знятись з реєстрації. В результаті постійних душевних переживань та стресу виникли проблеми зі здоров`єм, в результаті чого, позивач пройшов медичну діагностику та лікування, через що пропустив строк для прийняття спадщини. Враховуючи зазначені обставини, вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, на підставі чого позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. До суду надійшов відзив від представника Харківської міської ради, у якому він зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не обґрунтовано належним чином поважність пропуску строку для прийняття спадщини. Перелічені позивачем за змістом позову причини, на які він посилається як на поважні, не є такими в розумінні вимог чинного законодавства. На підставі вищевикладеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Позивачем до суду надана відповідь на відзив, в якій зазначив, що не згоден з доводами представника відповідача стосовно недоведення поважності пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Обставини пропуску строку наведені у позовній заяві просив визнати поважними, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді від 26.10.2017 року відкрито провадження у справі. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначена справа передана в провадження судді Дзержинського районного суду м.Харкова Цвірюка Д.В. 11.03.2021 року. Ухвалою судді від 06.08.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Витребувано з Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори інформацію щодо спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 29.09.2021 року повторно витребувано з Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори інформацію щодо спадкової справи після смерті [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позовну заяву задовольнити. В судове засідання належним чином повідомлений представник відповідача не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №13291. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Факт родинних відносин позивача та померлої [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , у графі «мати» якого зазначено [PERSON] . На виконання ухвали суду про витребування доказів, [PERSON] , яка є правонаступником [PERSON] , надано відповідь, згідно якої 21.07.2017 року із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця [PERSON] . Інші заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавались. При зверненні позивача до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, нотаріус Дванадцятої ХДНК виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.07.2017 року мотивуючи своє рішення тим, що позивачем пропущений строк для прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом\~строку,\~встановленого\~ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 зазначеної статті, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 \~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] зазначає, що ним пропущено встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] , оскільки на час смерті матері він перебував на службі у Збройних Силах України, а після демобілізації був змушений займатись зміною місця реєстрації, та через сильні душевні переживання та стрес проходив медичну діагностику та курс лікування. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до копії військового квитка серії [NUMBER] , [PERSON] 09.07.2015 року на підставі Указу Президента України від 14.01.2015 року №15/2015 призваний у Збройні Сили України по мобілізації. 28.10.2016 року на підставі Наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] №115-рс звільнений в запас за демобілізацією. Однак, дослідивши надані докази, суд зазначає, що [PERSON] померла [INFO] , позивач був звільнений з військової служби 28.10.2016 року, а отже після звільнення від проходження служби у ЗС України, останній мав можливість, маючи достатній для цього час, звернутись із заявою про прийняття спадщини, а дії позивача щодо зняття з місця реєстрації жодним чином не впливають на можливість такого звернення у встановлений законом строк. Стосовно посилання позивача на проходження медичної діагностики та лікування, суд зазначає наступне. Згідно копії довідок з Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, наданих позивачем до матеріалів позовної заяви, вбачається, що останній проходив два обстеження в один день, а саме 24.01.2017 року. Таким чином, підстав вважати, що позивач не мав фізичної можливості подати заяву нотаріусу немає. Проходження медичного огляду не є поважними причинами пропуску вказаного строку та не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали б позивачу, у встановлений законом строк, звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень\~статті 1272 ЦК України. Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звертає увагу на те, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як, юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Враховуючи викладені обставини та наведені вище норми права, зокрема те, що поважними є причини пропуску строку для прийняття спадщини,\~пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, суд приходить до висновку, що наявність обставин, зазначених позивачем, не були тією підставою, яку судом можна було б визнати такою, яка об`єктивно перешкоджала звернутись йому до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Статтями 10, 81 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності\~до частини\~1\~статті 76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інші\~обставини,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed