Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 23.09.1989 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних інтересів та поглядів на шлюб та сім`ю, втрати почуття любові і поваги один до одного та небажання жити однією сім`єю. Позивач вважає, що подальше спільне життя буде суперечити його інтересам. Спору з проводу поділу майна на даний час немає. Просить суд позов задовольнити, розірвавши шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутності та позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23.09.1989 Відділом РАЦС м. Сєвєродонецька Ворошиловградської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.09.1989 року, про що складено відповідний актовий запис № 1008. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . В період шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та він не бажає примирення з відповідачем, спорів щодо поділу майна між сторонами немає. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.1803478148.1 від 17.08.2020 року у сумі 840,80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, враховуючи, що відповідач визнала позов повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 420,40 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 420,20 грн.

Outcome: approved