Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд стягнути з публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» (далі ПАТ «ІМЕКСБАНК») на свою користь заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку у сумі 3400 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23 квітня 2015 року по день винесення рішення, а також зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» внести його до реєстру кредиторів ПАТ «ІМЕКСБАНК» другої черги та виплатити йому заробітну плату у сумі 3400 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23 квітня 2015 року по день винесення рішення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 06 квітня 2004 року працював у ПАТ «ІМЕКСБАНК» та був звільнений наказом № 1427-к від 22 квітня 2015 року у звязку із скороченням штату. При звільненні йому не була виплачена заробітна плата та інші розрахункові кошти у сумі 3400 грн. Просить суд стягнути з відповідача вказані кошти, а також, відповідно до статті 117 КЗпП України, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] подали суду письмові заяви, в яких змінені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд розгляд справи провести у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] подала суду письмові заперечення проти позову, в яких просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. На заперечення позовних вимог посилається на те, що на теперішній час проходить ліквідація ПАТ «ІМЕКСБАНК», а тому примусове стягнення коштів з банку не може бути здійснено. Визнала, що банк має заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] у сумі 3407,02 грн, однак, оскільки [PERSON] у встановлений законодавством строк не звернувся до банку із заявою про включення його до реєстру кредиторів з вимогами по заборгованості із заробітної плати, правові підстави для виплату йому заборгованої заробітної плати відсутні. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 06 квітня 2004 року працював у ПАТ «ІМЕКСБАНК» та був звільнений з роботи 23 квітня 2015 року у звязку зі скороченням штату по п.1 ст.40 КЗпП України згідно наказу № 1427-к від 22 квітня 2015 року. При звільненні позивачу не була виплачена заробітна плата у розмірі 3407,02 грн, яка не виплачена йому і по теперішній час. Вказані обставини сторонами визнаються. Судом також встановлено, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) № 16 від 26 січня 2015 року та № 84 від 23 квітня 2015 року, з 27 січня 2015 року по 26 травня 2015 року в ПАТ «ІМЕКСБАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 27 травня 2015 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду № 105 від 27 травня 2015 року розпочато ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК». Рішенням Виконавчої дирекції Фонду № 638 від 28 квітня 2016 року строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ІМЕКСБАНК» продовжено на два роки по 26 травня 2018 року. Відносини, які виникають у звязку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідацією банків, регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі Закон № 4452-VI), іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України. При цьому, Закон № 4452-VI, який визначає спеціальний порядок повернення коштів фізичних осіб-вкладників банку, юридичних осіб та фізичних осіб, є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до частини пятої статті 36 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації та ліквідації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами. Разом з тим, згідно частини шостої статті 36 Закону № 4452-VI, обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо, зокрема, виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку (пункт 3 частини шостої статті 36 Закону № 4452-VI). Як вже зазначалося судом, Виконавчою дирекцією Фонду 27 травня 2015 року було прийнято рішення № 105 про початок процедури ліквідації ПАТ «ІМЕКСБАНК» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію. Відповідно до вимог частини другої статті 46 Закону № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у звязку з ліквідацією банку (пункт 1); банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси (пункт 2); строк виконання всіх грошових зобовязань банку та зобовязання щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) вважається таким, що настав (пункт 3); припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку (пункт 4). Згідно частини третьої статті 46 Закону № 4452-VI під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобовязань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів), крім витрат, безпосередньо повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Статтею 52 Закону № 4452-VI визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів. Так, частиною першою статті 52 Закону № 4452-VI встановлено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобовязання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоровю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобовязань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини пятої статті 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на імя яких заблоковано (крім фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом. Відповідно до частини пятої статті 45 Закону № 4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Як встановлено частиною другою статті 49 Закону № 4452-VI протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Таким чином, заборгованість по заробітній платі працівників ПАТ «ІМЕКСБАНК», яких було звільнено з посад, у тому числі і у звязку зі скороченням штатів, повинна бути включена у реєстр вимог кредиторів на підставі відповідних заяв про визнання кредиторів та сплачена за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку у другу чергу реєстру. Враховуючи те, що публікація оголошення про ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» відбулася 29 травня 2015 року, а останній день 30-денного строку припадав на вихідний (неробочий) день, вимоги кредиторів ПАТ «ІМЕКСБАНК» приймалися до 30 червня 2015 року включно. Відповідач не заперечує того факту, що банк має заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] в сумі 3407,02 грн, разом з тим зазначає, що у встановлений строк від [PERSON] на адресу банку не надходило заяви про визнання його кредитором. Порушення ж позивачем встановленого законодавством тридцятиденного строку для звернення із заявою про визнання особи кредитором банку, на думку відповідача, виключає наявність правових підстав для її прийняття. Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 16 червня 2015 року звертався до відповідача із заявою про включення його до реєстру кредиторів. На підтвердження вказаної обставини позивач надав суду фіскальний чек від 16 червня 2015 року про відправку саме на адресу відповідача цінного листа з описом та опис вмісту поштового відправлення, в якому, серед іншого, вказана і заява про включення до реєстру кредиторів. Таким чином, суд визнає доведеною ту обставину, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, а саме, щодо своєчасності його звернення до відповідача із заявою про включення його до реєстру кредиторів. Враховуючи встановлені по справі обставини, суд визнає доведеними і такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги в частині зобовязання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» внести його до реєстру кредиторів ПАТ «ІМЕКСБАНК» другої черги по виплаті заборгованості по заробітній платі у розмірі 3407,02 грн. Решту позовних вимог [PERSON] суд визнає безпідставними, виходячи з положень Закону № 4452-VI, наведених у даному рішенні.

Outcome: partial