Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що за адресою: [ADDRESS]; дві земельні частки (пай) площею 1,50 в умовних кадастрових одиницях; земельна ділянка площею 0,25 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. Ще за життя, 15 січня 2007 року [PERSON] посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла синові [PERSON] Позивач прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, йому було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON], його представник [PERSON], кожен зокрема не з'явилися, однак подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідачі Красновільська сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], а [INFO] - мати [PERSON] (а.с. 8-9). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] ще за життя 15 січня 2007 року посвідчила заповіт, згідно якого житловий будинок, всі надвірні споруди, все належне їй майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і на те, що буде належати їй на день смерті та на що за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с. 15). Згідно довідки відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 10 травня 2018 року [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 15056 від 20 серпня 1997 року по колишньому КСП ім. Суворова, а [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 15057 від 20 серпня 1997 року по колишньому КСП ім. Суворова, які були втрачені, згідно оголошення опублікованому в газеті «Нова доба» 03 березня 2018 року. Однак, грошова оцінка земельних ділянок часток (паїв) по колишньому КСП ім. «Суворова» становить (з врахуванням коефіцієнтів індексації станом на 1 січня 2018 року) 17351,25 гривень кожна, розмір земельної ділянки (паю) відповідно до розпорядження Маневицької РДА № 148 від 17 квітня 2009 року по колишньому КСП «Суворова», становить 1,50 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 16). Витягом з рішення Красновільської сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/22 від 25 січня 1994 року підтверджується, що [PERSON] у приватну власність було надано земельну ділянку площею 0,25 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 17). Відповіддю на усне звернення від 31 травня 2018 року, державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 18). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 636/01-16 від 10 липня 2018 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась (а.с. 35). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в установлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України,

Outcome: approved