Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» в особі філії «Волинське головне регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення депозитних коштів. Свій позов мотивує тим, згідно виписки відповідача депозитний вклад «Стандарт на 3 місяці» в сумі 1310,70 дол. США закінчив свою дію 29.10.2015 року, «Приват-вклад» у сумі 42,36 євро 20.08.2016 року, а «Приват-вклад» в сумі 175,88 дол США припиняє свою дію 03.04.2018 року. Тобто зобовязання відповідача повернути кошти в сумі 1310,70 дол. США по вкладу «Стандарт на 3 місяці» виникли 30.10.2015 року. Вказує, що 05.04.2016 року звернулась до відповідача з заявою про повернення суми депозитного вкладу та відсотків, у звязку з чим Банк зобовязаний був повернути їй суму вкладу разом з сумою нарахованих за користування ним процентів, однак, 08.04.2016 року отримала відмову, у звязку з тим, що вона має солідарні зобовязання перед банком за договором поруки по зобовязаннях [PERSON] по кредитному договору № VOH0D00000556 від 16.09.2005 року, а тому без згоди адміністрації банку належні їй кошти не отримає. Зазначає, що повторно повідомила банк, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 02.07.2015 року договір поруки укладений між банком, [PERSON] та нею щодо забезпечення виконання його зобовязань за договором № VOH0D00000556 від 16.09.2005 року припинено. Рішення набрало законної сили. Однак, відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань. Вважає дії банку незаконними та з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути в її користь грошові кошти з рахунків: рахунку № 26305600020757 «Стандарт на 3 місяці» в сумі 1310,00 дол. США, № 26209600449401 «Приват-вклад» в сумі 175,88 дол. США, а всього 1485,88 дол. США і рахунку № 26202601120856 «Приват-вклад» в сумі 42,36 євро, стягнути з ПАТ «КБ «Приватбанк» в її користь станом на 07.12.2016 року на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 1070 ЦК України: 149,01 дол. США, 456827,42 грн., 2,57 євро. До початку розгляду справи представник позивача в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що у матерілаї справи міститься відповідне поштове повідомлення. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно вимог ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановленні договором. Судом встановлено, що на депозитних рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк» знаходяться належні [PERSON] депозитні коти, а саме: на рахунку № 26305600020757 «Стандарт на 3 місяці» в сумі 1310,00 дол. США, укладений 29.07.2015 року по 29.10.2015 рік з річною ставкою 9.0% + 0.5%, рахунку № 26209600449401 «Приват-вклад» в сумі 175,88 дол. США укладений 03.04.2016 року по 03.04.2017 року з річною ставкою 4 % та рахунку № 2620260112085 «Приват-вклад» в сумі 42,36 євро укладений 20.08.2015 року по 20.08.2016 року з річною ставкою 5 % (а.с. 4-5). Таким чином, зобовязання ПАТ КБ «Приватбанк» повернути кошти [PERSON] в сумі 1310,70 дол. США по вкладу «Стандарт на 3 місяці» виникли 30.10.2015 року. Як вбачається з матеріалів справи, 05 квітня 2016 року, [PERSON] звернулась до відповідача з вимогою про повернення суми депозитних вкладів та відсотків з рахунків № 26209600449401 «Приват-вклад» в сумі 175,88 дол. США, № 26305600020757 «Стандарт на з місяці» в сумі 1310,70 дол. США, № 26202601120856 «Приват-вклад» в сумі 42,36 євро. Однак, позивачу було відмовлено в поверненні депозитних коштів, посилаючись на невиконанні зобовязання перед банком за договором поруки по зобовязаннях [PERSON] по кредитному договору № VOH0D00000556 від 16.09.2005 року (а.с. 6). З врахуванням даний обставин, [PERSON] повторно звернулася до відповідача, повідомивши адміністрацію банку, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 02.07.2015 року договір поруки укладений між банком, [PERSON] та нею щодо забезпечення виконання зобовязань за договором № VOH0D00000556 від 16.09.2005 року припинено. Рішення набрало законної сили. Повторно повідомила банк про намір розірвати депозитні договори та повернути належні їй кошти (а.с. 7). Судом встановлено, що в супереч умовам договору відповідач не повернув позивачу депозитний вклад та ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань. Із змісту ст.ст. 317, 321 ЦК України слідує, що власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Відмова відповідача у видачі вкладу [PERSON] обмежує її право користування, володіння та розпорядження своєю власністю, що є порушенням ст. 41 Конституції України. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідачем не було здійснено повернення депозиту. Таким чином, Відповідач продовжував і на день подачі позову користуватися грошовими коштами, що були внесені [PERSON] як депозит. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З приводу застосування положень статті 625 ЦК України до спірних правовідносин, існує правова позиція Верховного Суду України: Правова позиція, висловлена ВСУ при розгляді справи № 6-39цс13 від 29 травня 2013 року: «Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до частини пятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі Судами встановлено, що перебіг строку по поверненню позивачу коштів по вкладу «Стандарт на 3 місяці» в сумі 1310,70 дол. США починається з 30.10.2015 року. Тому заборгованість по 3% річних передбачених ст. 625 ЦК України станом на 07.12.2016 року включно (період з 30.10.2015 по 07.12.2016 року = 405 днів) становить 43,51 дол. США (1310,70 дол. США/100х3/366х405). Заборгованість станом на 07.12.2016 року включно (період з 30.10.2015 року по 07.12.2016 року =405 днів) по ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» становить 15925 дол. США (1310,70 дол. СШАх3х405/100), що по курсу НБУ (станом на 08.12.2016 року 26,02 грн. за 01 дол. США) становить 414368,50 грн. (15925 дол. СШАх26,02 грн.). Заборгованість станом на 07.12.2016 року включно на підставі ст. 1070 ЦК України становить 94,27 дол. США (1310,70 дол. СШАх6,5х405/366/100). Крім того, за умовами договорів по вкладах «Приват-вклад» у сумі 42,36 євро та «Приват-вклад» в сумі 175,88 дол. США передбачена можливість дострокового розірвання договору, з подачею заяви за два дні до розірвання договору. Оскільки така заява позивачем була подана 05.04.2016 року, то перебіг строку по поверненню позивачу коштів по даних вкладах починається з 05.04.2016 року. Таким чином, заборгованість по 3% річних станом на 07.12.2016 року включно (період з 05.04.2016 по 07.12.2016 року = 246днів) становить 3,55 дол. США (175,88 дол. США/100х3/366х246), та 0,86 євро (42,36 євро/100х3/366х246). Заборгованість станом на 07.12.2016 року включно по ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» становить 1297,99 дол. США (175,88 дол. СШАх3х246/100), що по курсу НБУ (станом на 08.12.2016 року 26,02 грн. за 1 дол. США) становить 33733,70 грн. (175,88 дол. СШАх26,02 грн.) та 312,62 євро (42,36 єврох3х246/100,), що по курсу НБУ (станом на 08.12.2016 року 27,91 грн. за 1 євро) становить 8725,22 грн. (312,62 єврох27,91 грн.) Заборгованість станом на 07.12.2016 року включно на підставі ст. 1070 ЦК України становить 7,68 дол. США (175,88 дол. СШАх6,5х246/366/100) та 1,71 євро (42,36 єврох6,0х246/366/100). Отже, загальна заборгованість на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних, чт. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 1070 ЦК України, яка підлягає стягненню становить 149,01 дол. США (43,51 дол. США+94,27 дол. США+3,55 дол. США+7,68 дол. США) та 456827,42 грн. (414368,50 грн.+33733,70 грн.+8725,22 грн., 2,57 євро (0,86 євро +1,71 євро). Проаналізувавши зібрані та досліджені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» в користь [PERSON] грошові кошти з рахунків: рахунку № 26305600020757 «Стандарт на 3 місяці» в сумі 1310,00 дол. США, № 26209600449401 «Приват-вклад» в сумі 175,88 дол. США, а всього 1485,88 дол. США і рахунку № 26202601120856 «Приват-вклад» в сумі 42,36 євро, стягнути з ПАТ «КБ «Приватбанк» в її користь станом на 07.12.2016 року на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 1070 ЦК України: 149,01 дол. США, 456827,42 грн., 2,57 євро. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved