Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті його матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказане нерухоме майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом та спадщину прийняв в порядку ст.ст.1269, 1270 ЦК України, а інші спадкоємці за заповітом: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовились згідно ст.ст.1270, 1273 ЦК України. Однак, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, про що нотаріусом йому було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому захист його спадкових прав можливий лише в судовому порядку. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач [PERSON] в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності. Від відповідача - Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області в канцелярію суду надійшло повідомлення від 11.09.2017 року за вих. №494 про підтримання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи у відсутності представника сільської ради. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Штунської сільської ради Любомльського району Волинської області 02.03.2015 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року в м.Луцьк Волинської області (а.с.5). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Копією витягу з погосподарської книги [NUMBER] за 2015 рік Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 04.08.2017 року за №133/2 та копією довідки цієї ж сільської ради від 04.08.2017 року за №134/2 стверджено, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS], по особовому рахунку [NUMBER] належав [PERSON] та після її смерті увійшов до складу спадщини (а.с.5 - на звороті, 6). Згідно копії довідки Вишнівської сільської ради Любомльського району від 04.08.2017 року за №134/2 та копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22.10.2010 року, земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами, належить спадкодавцю - [PERSON] на праві приватної власності (а.с.5 - на звороті, 7). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч.1 ст.1233 ЦК України). З копії заповіту, посвідченого секретарем Штунської сільської ради Любомльського району Волинської області 24.07.1989 року та зареєстрованого в реєстрі за №16, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким усе приналежне їй майно заповіла своїм дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - в рівних частинах кожному (а.с.8). Копією довідки Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 04.08.2017 року за №134/2 стверджено, що укладений [PERSON] 24.07.1989 року заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с.5 - на звороті). Відповідно до цієї ж довідки сільської ради, спадкодавець [PERSON] на день смерті була зареєстрована у спадковому будинку одна, пережилого подружжя немає, а спадкоємцями за заповітом є її діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.5 - на звороті). Ступінь родинних зв'язків між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] доводиться копією свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER], виданого Любомльським райбюро ЗАГС 13.08.1955 року (а.с.4). Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті матері прийняв в порядку ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, що підтверджується його заявою від 26.08.2015 року про прийняття спадщини, поданою приватному нотаріусу Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Семенюк Н.М. (а.с.10). Інші спадкоємці за заповітом: [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадщину у встановленому порядку не прийняли та в нотаріальному порядку заявили, що в судовому порядку з питанням визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини звертатись не будуть, крім цього, [PERSON] та [PERSON] зазначили про свою відмову від спадщини, а [PERSON] - не заперечив проти оформлення спадщини за позивачем (заява [PERSON] від 27.07.2017 року, заяви [PERSON] та [PERSON] від 14.09.2015 року) (а.с.8 - на звороті, 9, 9 - на звороті). Інших спадкоємців, в тому числі, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті [PERSON], з дослідженої копії матеріалів спадкової справи №40/2015 також не встановлено (а.с.21-33). Таким чином, спадкоємцем після смерті [PERSON], що спадкує приналежне останній майно, є позивач - [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Семенюк Н.М. від 08.08.2017 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом - на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна останній, як спадкодавцю (а.с.10 - на звороті). Така відмова нотаріуса узгоджується з вимогами ст.ст.68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, а тому спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 29.09.2017 року за №98916791 підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.34). На підставі технічного паспорта, виданого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» 23.08.2017 року, встановлено, що зазначене нерухоме майно побудоване за життя спадкодавця - [PERSON] та ознак самочинного будівництва не має (а.с.11-12). В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову суд вважає доведеними. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] З огляду на підставу позову, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved