Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] у якій, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд: усунути йому перешкоди у користуванні власністю, а саме ? часткою квартири [ADDRESS], та позбавити [PERSON], [INFO] права користування цією квартирою; вселити його до квартири [ADDRESS]; судові витрати по справі покласти на відповідачів. Обґрунтовуючи такі позовні вимоги [PERSON] зазначає, що він є законним власником ? частини квартири [ADDRESS]. Іншою співвласницею ? частки цієї квартири є його сестра [PERSON]. В квартирі зареєстровані: він, його донька [PERSON], [INFO], його сестра [PERSON], та [PERSON]. В 2009 році він мав близькі стосунки з [PERSON], вони проживали із нею разом в спірній квартирі, а потім остання вмовила його зареєструвати її у спірній квартирі та він з незрозумілих причин на це погодився. В той час він вживав алкогольні напої і можливо [PERSON] цим і скористалася. В 2011 році він кинув пити спиртне, закохався в іншу жінку з якою потім одружився та намагався привести дружину проживати в спірну квартиру. Однак, [PERSON] та його сестра їх не впускали. Після цього він попросив [PERSON] виписатися та виїхати з квартири, так як йому з дружиною було потрібно житло, оскільки його дружина на той час вже була вагітною. Однак, [PERSON] на той час вже потоваришувала із його сестрою [PERSON] та має на неї вплив. Сестра та [PERSON] почали погрожувати його вагітній дружині розправою, і їм з дружиною нічого не лишалося, як винаймати житло. [INFO] у них з дружиною народилася донька [PERSON]. Після цього він неодноразово намагався повернутися проживати у спірну квартиру, однак його сестра та [PERSON], не впускають його із сім'єю у квартиру. У 2015 році [PERSON] добровільно виселилася із спірної квартири та забрала при цьому усе належне йому майно. Проте, з реєстрації [PERSON] не знялася. [PERSON] не є членом їхньої сім'ї і ніколи ним не була. Реєстрація [PERSON] у спірній квартирі перешкоджає йому, як власнику ? частини квартири, вільно на власний розсуд користуватися своєю власністю, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду із вимогами про позбавлення [PERSON] права на користування спірною квартирою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив пред'явлену позову заяву задовольнити в повному обсязі посилаючись на викладені у ній обставини, зазначив, що реєстрація відповідачки у квартирі зумовлює сплату комунальних послуг у збільшеному розмірі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог в судовому засіданні не заперечувала. Відповідач [PERSON] повідомлялася належним чином про місце та час судового розгляду справи, але в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не сповістила, свого представника до суду не направила, заперечень проти позовних вимог не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, завчасно поданою письмовою заявою сповістив про можливість розгляду й вирішення справи без його участі. Заперечень проти позову надано не було. Суд, дослідивши доводи позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON], вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.01.2001 року виданого Дніпропетровською міською радою згідно з розпорядженням № 3/50-2001 від 15.01.2001 року. Квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно з довідкою житлової організації - Комунального підприємства «ЖЕП № 49» Дніпропетровської міської ради, у спірній квартирі зареєстровані чотири особи: позивач [PERSON] 1980 р.н.,, його сестра [PERSON] 1979 р.н., відповідач [PERSON] 1956 р.н., а також донька позивача - [PERSON], 2012 р.н. Відповідач зареєстрована у спірній квартирі, про що свідчить довідка житлової організації за місцем проживання, але у ній не проживає з початку 2015 року та її речі у квартирі відсутні, про що свідчить висновок складений дільничним інспектором міліції Індустріального РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 23.02.2015 року, за результатами перевірки заяви [PERSON], з якого вбачається, що [PERSON] виселилася із спірної квартири, забрала звідти усі свої речі, та самоуправно вивезла побутову техніку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не є членом сім'ї ані позивача, ані його сестри, та у спірній квартирі була зареєстрована за її власним проханням. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивач є співвласником спірної квартири, суд вважає, що позовні вимоги в частині усунення йому перешкод у користуванні власністю та визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням законні, обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач не є членом сім'ї ані позивача, ані його сестри [PERSON], яка також є співвласником квартири, а наявність реєстрації [PERSON] за адресою спірної квартири, створює позивачу перешкоди у користуванні власністю. Зокрема, через реєстрацію [PERSON] у спірній квартирі позивач змушений сплачувати комунальні послуги у збільшеному розмірі. Окрім того, враховуючи, що позивач, як співвласник квартири має право на вільне та безперешкодне володіння, користування та розпоряджання своїм майном, суд вважає законними і обґрунтованими позовні вимоги у частині вселення позивача до спірної квартири. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved