Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], яка під час розгляду справи змінила прізвище на [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. Свій позов обґрунтовує тим, що він з 2006 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. З 2007 року відповідачка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], яка належить йому на праві власності, що підтверджується рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2012 року. 15 січня 2014 року відповідач знята з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. 24 січня 2012 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси шлюб між ним і відповідачкою розірваний. Відповідач не проживає не проживає у вказаній квартирі з жовтня 2011 року, що підтверджується актами від 19 березня 2012 року та 1 грудня 2013 року. Через реєстрацію в квартирі відповідачки, яка фактично не проживала в ній, зростав розмір платежів за житлово - комунальні послуги. Відповідачка не несла ніяких витрат по утриманню житла, не оплачувала житлово-комунальні послуги та не проживала за вказаною адресою. Відповідно до ч.3 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Таким чином вважає за необхідне стягнути з відповідачки половину суми заборгованості за нараховані комунальні послуги. Так, за період з жовтня 2011 року по грудень 2013 року ним було сплачено: КП «Черкаська служба чистоти» - 238 грн., борг на 1 жовтня 2013 року складає 320 грн. 72 коп., борг відповідача -279 грн. 36 коп; ПАТ «Черкаське хімволокно» - 1950 грн., борг на 1 січня 2014 року складає 7975 грн. 98 коп., борг відповідача - 4962 грн. 99 коп; КП «Черкасиводоканал» - 2903 грн., борг на 1 січня 2014 року складає 655 грн. 84 коп., борг відповідача - 1779 грн. 42 коп; КП «Придніпровська СУБ» - 2300 грн., борг на 1 січня 2014 року складає 1478 грн. 61 коп, борг відповідача - 1889 грн. 31 коп. Таким чином заборгованість відповідача за комунальні послуги складає 8911 грн. 08 коп. Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Просив суд стягнути з відповідачки на його користь борг за житлово-комунальні послуги в сумі 8911 грн. 08 коп., який виник з жовтня 2011 року по 1 січня 2014 року та судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Відповідачка проти задоволення позову заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 3 червня 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області. Вказаним рішенням за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з довідки КП «Придніпровська СУБ» від 17 грудня 2013 року в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] - колишня дружина та син [PERSON], а як вбачається з довідки КП «Придніпровська СУБ» від 22 грудня 2014 року у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та син [PERSON] Як вбачається з актів від 19 березня 2012 року та 1 грудня 2013 року, які затверджені комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Кривалівський», [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з жовтня 2011 року. Згідно ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» саме споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України сторони, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні позивачем не доведено, що відповідачка, як споживач отримувала житлово-комунальні послуги а тому повинна їх оплачувати. Відповідач яка хоча й була зареєстрована у квартирі але там не проживала з жовтня 2011 року, житлово-комунальні послуги з цього часу не отримувала, чого не заперечували в судовому засіданні сторони, а тому й не повинна сплачувати з житлово-комунальні послуги. Крім того позивач не звертався до суду з вимогою щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У зв'язку з цим суд вважає необґрунтованим посилання позивача на те, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, у зв'язку з чим відповідач повинна сплатити на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги. Як вбачається з розрахунків заборгованості за житлово-комунальні послуги, заборгованість за житлово-комунальні послуги виникла з жовтня 2011 року саме з вини позивача, оскільки відповідач в квартирі з цього часу не проживала. Крім того, позивач не є тією особою яка надає житлово-комунальні послуги, а тому не вправі вимагати стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі наведеного, ст.ст. 317,319,322 ЦК України, ст.1,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: dismissed