Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Вижницька міська рада Вижницького району Чернівецької області, про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку. У позові вказував, що рішенням виконавчого комітету Багнянської сільської Ради народних депутатів Вижницького району Чернівецької області №4 від 15.01.1997 року йому було надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,054 га для садівництва. Вказаною земельною ділянкою він користувався з 1997 року, обробляв її, доглядав за плодовими деревами та кущами, які росли на ній, косив траву, а на початку березня 2015 року виявив, що на ній знищені всі плодові дерева та кущі, старий фундамент та огорожа і ведуться будівельні роботи по спорудженню нового бетонного фундаменту під будинок та паркан. Станом на 2014 рік передана йому у власність земельна ділянка площею 0,054 га, цільове призначення - для садівництва, що розташована в урочищі «Судилів», відносилася до земель Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, розташована за межами м. Вижниця і відносилася до земель сільськогосподарського призначення державної власності. Вона не надавалася і не перебувала в користуванні (власності) інших осіб. На початку квітня 2015 року звернувся до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області із заявою, у якій просив провести обстеження переданої йому земельної ділянки на факт її самовільного захоплення невідомою особою. Листом №02-21/356 від 21.05.2015 року виконавчий комітет Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області повідомив, що було здійснено обстеження земельної ділянки в урочищі «Судилів», яку вказала його дружина [PERSON], за межами м. Вижниця на факт знищення кущових насаджень, огорожі, фундаменту та встановлення нової огорожі та фундаменту. При обстеженні встановлено, що земельна ділянка була повністю очищена, встановлено нову огорожу, поверх старого фундаменту залито новий. Виконком Вижницької міської ради рекомендував звернутися в правоохоронні органи з метою встановлення особи, яка вчинила вищевказані дії з подальшим зверненням у суд. Також додатково повідомлено, що дана земельна ділянка Вижницькою міською радою нікому не виділялася і не приватизовувалася. Після цього дізнався, що передану йому у власність земельну ділянку самовільно захопив та виконує на ній будівельні роботи [PERSON], житель м. Вижниця Чернівецької області. 03.06.2015 року звернувся до СВ Вижницького РВ УМВС України із заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.197-1 КК України. 24.06.2015 року до ЄРДР за №12015260060000345 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.197-1 ч.3 КК України, а саме про те, що надану йому у 1997 році у приватну власність земельну ділянку розміром 0,054 га, для садівництва, яка розташована в с. Багна Вижницького району, самовільно захопила невстановлена особа та знищила на даній земельній ділянці кущові насадження, огорожу та старий фундамент і на даний час на вказаній земельній ділянці ведуться будівельні роботи. На даний час досудове розслідування з невідомих йому причин не завершене, винна особа, якою є відповідач [PERSON], до кримінальної відповідальності не притягнута. 20.01.2016 року було проведено державну реєстрацію його права приватної власності на земельну ділянку площею 0,054 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка розташована на території Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області (с. Багна). Згідно кадастрового плану земельної ділянки кадастровий [NUMBER] суміжні земельні ділянки відносяться до: від А до Б - землі загального користування (дорога); від Б до В - [PERSON]; від В до Г - [PERSON]; від Г до А - [PERSON] Тобто відповідач [PERSON] не є суміжним землевласником чи землекористувачем, будь-яких договорів щодо зазначеної земельної ділянки між ними не укладалося. На даний час на земельній ділянці відповідачем споруджено новий паркан та ворота, чим закрито йому доступ до його приватної власності, а також закладено бетонний фундамент під будинок, хоча цільове призначення зазначеної земельної ділянки - для індивідуального садівництва. 14.04.2016 року повторно звернувся у Вижницьку міську раду Вижницького району Чернівецької області із заявою від 13.04.2016 року, у якій просив: 1. Провести обстеження належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,054 га, кадастровий номер [NUMBER]. Листом №02-21/254 від 22.04.2016 року виконком Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області повідомив, що 24.04.215 року від нього надійшла заява, на яку була надана відповідь, а також прийнято рішення, рекомендував звернутися до суду. Зазначав, що при неодноразових зустрічах з [PERSON], з метою досудового врегулювання даного питання, останній каже, що йому відомо, що самовільно захоплена ним земельна ділянка йому не належить, проте добровільно звільнити її відмовляється та пропонує звернутися за вирішенням даного питання у суд. Вважав, що своїми діями відповідач [PERSON] порушує його права, як власника земельної ділянки, які закріплені у ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», а також у ст.ст.319, 321 ЦК України, ст.78 ЗК України, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом для їх захисту. Просив зобов'язати [PERSON] звільнити належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,054 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка розташована на території Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області (с. Багна) та не чинити йому будь-яких перешкод у здійсненні права власності на неї та стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив позовні вимоги задовольнити. Щодо винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві позов визнав, просив справу розглядати без участі представника міської ради. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача [PERSON], оглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12015260060000345 від 24.06.2015 року, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що рішенням виконавчого комітету Багнянської сільської Ради народних депутатів Вижницького району Чернівецької області №4 від 15.01.1997 року [PERSON] було надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,054 га для садівництва, що підтверджується його копією. Згідно копії Інформації №2 від 23.06.2014 року, наданої заступником міського голови Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області Колотило С.О. та землевпорядником міської ради Енгель Д.В. станом на 2014 рік передана [PERSON] виконавчим комітетом Багнянської сільської Ради народних депутатів у власність земельна ділянка площею 0,054 га, цільове призначення - для садівництва, що розташована в урочищі «Судилів», відносилася до земель Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, розташована за межами м. Вижниця і відносилася до земель сільськогосподарського призначення державної власності і не надавалася і не перебуває в користуванні (власності) інших осіб. Згідно копії листа виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №02-21/356 від 21.05.2015 року було здійснено обстеження земельної ділянки в урочищі «Судилів», яку вказала гр. [PERSON], за межами м. Вижниця на факт знищення кущових насаджень, огорожі, фундаменту та встановлення нової огорожі та фундаменту. При обстеженні встановлено, що земельна ділянка була повністю очищена, встановлено нову огорожу, поверх старого фундаменту залито новий. Виконком Вижницької міської ради рекомендує звернутися в правоохоронні органи з метою встановлення особи, яка вчинила вищевказані дії з подальшим зверненням у суд. Дана земельна ділянка Вижницькою міською радою нікому не виділялася і не приватизовувалася. Згідно копії акту обстеження земельної ділянки в урочищі «Судилів» [PERSON] від 19.05.2015 року, складеного постійною комісією міської ради з питань земельних відносин та охорони довкілля, затвердженого рішенням п'ятдесят четвертої сесії VI скликання Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №74-54/15 від 20.05.2016 року при обстеженні установлено, що земельна ділянка була повністю очищена, встановлено нову огорожу, поверх старого фундаменту залито новий. Комісія рекомендувала звернутися у правоохоронні органи з метою встановлення особи, яка вчинила вказані дії з подальшим зверненням у суд. 24.06.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12015260060000345, по заяві [PERSON] року внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.197-1 ч.3 КК України, про те, що надану [PERSON] у 1997 році у приватну власність земельну ділянку розміром 0,054 га для садівництва, яка розташована в с. Багна Вижницького району, самовільно захопила невстановлена особа та знищила на даній земельній ділянці кущові насадження, огорожу та старий фундамент і на даний час на вказаній земельній ділянці ведуться будівельні роботи, На даний час досудове розслідування з невідомих мені причин не завершене, винна особа, якою є відповідач [PERSON], до кримінальної відповідальності не притягнута, проте буду просити суд витребувати матеріали вказаного кримінального провадження для огляду у судовому засіданні, що підтверджується копією витягу з даного провадження. Згідно копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №53685046 від 20.02.2016 року, виданої приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюком О.О. та копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER] від 30.09.2015 року, -20.01.2016 року проведено державну реєстрацію права приватної власності [PERSON], на земельну ділянку площею 0,054 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка розташована на території Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області (с. Багна). Згідно копії кадастрового плану земельної ділянки кадастровий [NUMBER] суміжні земельні ділянки відносяться до: від А до Б - землі загального користування (дорога); від Б до В - [PERSON]; від В до Г - [PERSON]; від Г до А - [PERSON] Згідно копії листа виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №02-21/254 від 22.04.2016 року, [PERSON] повідомлено, що 24.04.2015 року від нього надійшла заява, на яку була надана відповідь, а також прийнято рішення, рекомендували звернутися до суду. Згідно копії протоколу допиту в якості свідка [PERSON] від 22.02.2016 року, по кримінальному провадженню, внесеному 24.06.2015 року до ЄРДР за №12015260060000345 який пояснив, що згідно рішення першої сесії 6 скликання Вижницької міської ради від 26.07.2012 року йому було надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га, для ведення садівництва за рахунок запасу земель міської ради сільськогосподарського призначення, що знаходиться в урочищі «Судилів». На підтвердження цього є позиція Вижницької міської ради, викопіювання з карти м. Вижниця, викопіювання з Генерального плану м. Вижниця, довідкою Вижницької міської ради №2755 від 19.11.2012 року. Державного акту на право власності на дану земельну ділянку на даний час у нього немає, оскільки існує скарга [PERSON], який оскаржує його право власності на дану земельну ділянку. Даною земельною ділянкою він користується з 26.07.2012 року за згодою Вижницької міської ради. Згідно копії рішення 21 сесії VI скликання Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №105/1-21/12 від 26.07.2012 року міська рада вирішила дати згоду [PERSON] на надання земельної ділянки площею 0,06 га, для ведення садівництва за рахунок запасу земель міської ради сільськогосподарського призначення (рілля), що знаходиться за межами населеного пункту, урочище «Судилів», на умовах передачі безоплатно у приватну власність. Згідно копії довідки виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №2755 від 19.11.2012 року, виданої [PERSON], на земельній ділянці площею 0,06 га, яка розташована за межами населеного пункту, урочище «Судилів», цільове призначення якої для ведення садівництва, ніяких будівельних робіт не проводиться і ніяких забудівель немає. Згідно копії позиції №1 від 17.12.2014 року, наданої міським головою Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області Чепіль О.Г. та землевпорядником міської ради Енгель Д.В., земельна ділянка для ведення садівництва, яка пропонується для надання у власність [PERSON], площею 0,06 га, розташована за межами населеного пункту і відноситься до земель Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, інших клопотань на отримання земельної ділянки у власність або користування немає. Викопіювання з карти м. Вижниця та з Генерального плану м. Вижниця виготовлені на ім'я [PERSON] З копії листа Відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області №10-28-99.3-869/2-16 вбачається, що згідно даних реєстру других примірників правовстановлюючих документів, зареєстрованих та виданих до 01.01.2013 року на території Вижницького району на прізвище [PERSON], [INFO], правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,054 га не видавались. На прізвище [PERSON], [INFO] зареєстрований та виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], площа 0,7895 га, цільове призначення 3.4 - землі промисловості, транспорту, зв'язку. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Згідно ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягають захисту порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Частиною 1 ст.316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А відповідно до ч.1 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування розпорядження майном, а згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст.90 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до чч.2, 3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Частинами 2-3 ст.158 ЗК України визначено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов). Предметом негаторного позову є вимога позивача про усунення з боку відповідача будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Негаторний позов - це позадоговірна вимога власника, що володіє річчю, до третьої особи про усунення перешкод у здійсненні правомочностей користування та (або) розпорядження майном. Право на пред'явлення такого позову передбачено абз.2 ч.2 ст.16, ст.ст.391, 396 ЦК України. Перешкодою у здійсненні правомочностей власника є неправомірні дії порушника цих прав. Підставою негаторного позову є обставини, що обґрунтовують право позивача на користування і розпорядження майном, а також підтверджують, що поведінка третьої особи створює перешкоди у здійсненні цих правомочностей. Як відповідач виступає особа, що своїм противоправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності (права титульного володіння). Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Пунктом 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що застосовуючи положення ст.391 ЦК України, суд має виходити з того, що відповідно до положень ст.ст.391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суд повинен брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57-59 ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Відповідно до ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Враховуючи зазначені вимоги закону та досліджені в судовому засіданні письмові докази, Судом установлено, що неправомірними діями відповідача [PERSON], які виразились в самовільному захопленні (огородженні новим парканом, знищенні дерев та кущових насаджень, будівництві нового бетону) земельної ділянки площею 0,054 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка розташована на території Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області (с. Багна) порушується право приватної власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, а тому воно підлягає захисту. Досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного 24.06.2015 до ЄРДР за №12015260060000345, встановлених судом обставин не спростовують, а навпаки підтверджують їх. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги [PERSON], про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку підлягають до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат по сплаті судового збору у сумі 551,20 грн. (квитанція №31 від 17.06.2016 року) у відповідності до ст.88 ЦПК України. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.78, 90, 152, 158 ЗК України,

Outcome: approved