Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з цією заявою і просив встановити факт його постійного проживання, у період з 29.12.1988 року по 15.02.1989 рік, в [ADDRESS]. На обґрунтування своєї заяви повідомив, що в серпні 2014 року він звернувся із письмовою заявою на адресу Управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради для отримання посвідчення особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи , оскільки у період часу з 29.12.1988 року по 01.01.1993 року постійно проживав в місті Ладижин , що віднесено до зони посиленого радіологічного контролю. Згідно відповіді за № 06-1341 від 02.09.2014 року Управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради відмовило йому у видачі посвідчення особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та у присвоєнні статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи з тих підстав, що він надав в відділ довідку № 1964 видану 27.08.2014 року Ладижинським МКП «Добробут» про те, що проживає в місті Ладижин з 14.02.1989 року по даний час, у зв'язку із тим що він не був зареєстрований на території міста Ладижин, яке віднесено до зони посиленого радіологічного контролю. З 01.10.1981 року по 10.02.1989 рік він офіційно працював в одному із колгоспів в селі Черепашинці. З 29.08.1981 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], однак внаслідок сімейних негараздів шлюб було розірвано 18.02.1987 року. Після чого він залишився працювати в колгоспі в селі Черепашинці, проживаючи окремо. Його дружина, [PERSON] постійно проживала в місті Ладижин та працювала на Ладижинському заводі ферментних препаратів з 1983 року. Наприкінці 1988 року він примирився зі своєю дружиною [PERSON] та 29.12.1988 року на новорічні свята приїхав в місто Ладижин до [PERSON] та залишився на постійне місце проживання разом із нею. В колгоспі, в селі Черепашинці він взяв відпустку на час пошуку роботи в місті Ладижин. У період з 29.12.1988 року по 15.02.1989 рік він постійно проживав в [ADDRESS] разом із [PERSON] однією сім'єю, без реєстрації шлюбу. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 02.02.1989 року рішенням правління колгоспу його звільнено за сімейними обставинами від 10.02.1989 року. 14.02.1989 року він офіційно зареєстрував в місті Ладижин своє місце постійного проживання. Тому вийшло так, що за допомогою відміток про його зареєстроване місце постійного проживання на території міста Ладижин він не може підтвердити факт постійного проживання в місті Ладижин з 29.12.1988 року по 15.02.1989 рік. Таким чином, встановлення даного факту їй необхідно, щоб підтвердити статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та отримання в УПтСЗН відповідного посвідчення. Відповідно до п.4 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до постраждалих відносяться особи , які постійно проживають або постійно працюють, чи постійно навчаються на території зони посиленого радіологічного контролю, за умови, що вони станом на 01.01.1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Заявник в судове засідання не з'явилася, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, заявлені вимоги підтримує. Представник Управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву у якій просив розглядати справу у їх відсутність. Заперечує щодо задоволення заявленої заяви оскільки, посилається на те, що заявник не надав доказів того, що він перебував понад чотири роки на території міста Ладижин в період з 26.04.1986 року по 01.01.1993 року. А тому, Управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради вважає, що не можна визнати його постійно проживаючою в зоні радіоактивного забруднення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв'язку з тим, що сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у період часу з 29.12.1988 року по 15.02.1989 року постійно проживав в місті Ладижин, що віднесено до зони посиленого радіологічного контролю. Цей факт стверджується сукупністю доказів. З письмових пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] видно, що [PERSON] в період з 29.12.1988 року по 15.02.1989 рік постійно проживав в [ADDRESS] З довідки виданої КП «Ладжитлосервіс» № 2326 від 04.09.2014 року, видно, що [PERSON] з 14.02.1989 року по даний час зареєстрований в м.Ладижин Вінницької області. Суд приймає ці докази до уваги, так як вони зібрані з дотриманням закону та не суперечать один одному. На підставі викладеного,

Outcome: approved