Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в січні 2017 року в суд до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], заг.пл.41.9 м.кв., житловою 27.6 м.кв. в порядку спадкування. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24.05.2017 року було залучено до участі в справі в якості третьої особи [PERSON]. Представник позивача підтримав вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав представник заяву про покладання на розсуд суду при вирішенні даного спору за умови належності доказів у справі. Третя особа до суду не зявилася, про причини неявки до суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], який є дядьком позивача, заповів йому 02.08.2014р. майно за заповітом посвідченим заступником гол.лікаря з медичної частини Івано-Франківської клінічної лікарні №1, факт приналежності якого позивачу встановлено рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.10.2015р., яке набрало законної сили 26.10.2015р. (а.с.3,4-5). 02.08.2014р. [PERSON] помер (а.с.6). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.03.2016р.. яке набрало законної сили, позивачу було визначено додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом (а.с.7), після чого [PERSON] звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини. За вимогами стаття 1220, 1223 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як слідує з вимог ст.. 1236 цього ж кодексу заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину (ст.. 1268 ЦК). Позивач у термін встановлений ст..1270 ЦК України та рішенням суду звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини, проте 19.12.2016р. йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, в т.ч. щодо квартири по вул.Довга, 96а/26 в м.Івано-Франківську (а.с.9-16), яка входить у спадкове майно, оскільки оригінал договору дарування на квартиру (від 07.02.2000р. за №2Д-88) у спадкоємця відсутній (а.с.8). На запит суду від органу БТІ отримано матеріали на дану квартиру, що є предметом успадкування та матеріали спадкової справи від нотаріуса. За статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. А стаття 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». За вимогами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, оскільки у спадкодавця втрачений оригінал документа, який засвідчує його право власності, спадкоємець обрав спосіб захисту свого права як визнання права власності. Отже даний спір розглядається судом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, коли відсутній (втрачений) документ на право власності квартири. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 331, 1220, 1223, 1268, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved