Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є наймачем квартири [ADDRESS] . Крім нього в ордері зазначені його колишня дружина та дочка [PERSON] , [INFO] ( відповідач по справі ) . 30 11 2004 року шлюб між ним та [PERSON] розірваний. Колишня дружина знялася з реєстрації та з дочкою виїхала на інше місце проживання. Але дочка залишилася зареєстрованою. Відповідач не проживає у квартирі з 2004 року, її речей у квартирі не має, де вона мешкає йому не відомо, Просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на сайті суду за електронною адресою https://dv.dp.court.gov.ua/sud0411/gromadyanam/viklik/489. Допитаний в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він мешкає по сусідству з позивачем. Знає його добре та давно. Відповідач [PERSON] в квартирі не мешкає з 2004 року. Її ніколи не бачив. Вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] . Крім нього в ордері зазначені його колишня дружина [PERSON] та дочка [PERSON] ( а.с. 7 копія ордеру, а.с. 8- довідка). В квартирі зареєстровані позивач та його дочка [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6 - довідка ). У матеріалах справи міститься Акт від 10 09 2019 року (а.с. 10), складений мешканцями будинку , підтверджений КП « Послуга « , із змісту якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не мешкає з 23 01 2004 року. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст.71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст.405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає за вищезазначеною адресою понад 15 років без поважних причин, доказів стосовно поважних причин не проживання відповідача в даній квартирі у судовому засіданні не добуто; наявність будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним у судовому засіданні не встановлено. Суд враховує, що відповідач у неповнолітньому віці разом з матір`ю виїхала з квартири, однак з часу набуття повноліття ( 18 04 2016 р. ) вона мала можливість сама вирішити де їй проживати та вона могла заселитися до квартири за місцем реєстрації. Однак понад 3 роки без поважних причин не мешкала за вищевказаною адресою. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов`язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. Враховуючи вище викладене, суд вважає доведеними обставини позовних вимог, позов обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved