Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Роменської ВК УДПтС України в Сумській обл. (№ 56) і просить: стягнути з Роменської ВК УДПтС України в Сумській обл. (№ 56) на його користь моральну шкоду в сумі 7000 грн., завданої йому внаслідок порушення його права на таємницю кореспонденції до національних судів, направленої супровідними листами установи за вихідним № 15/3554 від 02.10.2013 р., № 15/3590 від 03.10.2013 р., № 15/3686 від 09.10.2013 р., № 12/3685 від 09.10.2013 р., № 15/к-55 від 16.10.2013 р., № 15/к-57 від 16.10.2013 р., № 15/4073 від 04.11.2013 р. В обґрунтування позову вказав, що згідно вироку Апеляційного суду Черкаської області від 24.03.2004 р. він засуджений до покарання у виді довічного позбавлення волі, яке відбуває в Роменські ВК-56. Частиною 4 статті 113 КВК України передбачено, що кореспонденція, яку засуджені адресують уповноваженому Верховної ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також іншим відповідним органам міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, уповноваженим особам таких міжнародних організацій, до суду та прокуророві перегляду не підлягає і надсилається за адресою протягом доби з часу її подачі. 1 жовтня 2013 року він подав начальнику відділення СДПВ -1 [PERSON] конверт для відправлення до Роменського міськрайсуду як рекомендоване поштове відправлення. У конверті знаходилася його позовна заява від 1 жовтня 2013 року до Роменської ВК-56 про визнання рішення, щодо відмови у наданні йому дозволу користуватися білим підодіяльником та відшкодування моральної шкоди. Конверт він особисто запечатав та оплатив власними марками. В його особовій справі засудженого зберігається дублікат супровідного листа Роменської ВК 56 за вихідним № 15/3554 від 02.10.2013 р. в якому зазначено назву та адресу суду до якого подано звернення, його персональні дані, вид та предмет його звернення, кількість примірників та аркушів. Даний супровідний лист підписаний начальником установи. Інформація, яка вказана в супровідному листі установи, вказує на те, що відповідач здійснив перегляд його кореспонденції до суду та не реєстрував її в журналі з приміткою «Закритий конверт», що є порушенням вимог інструкції № 1304/5 та ч.4 ст. 113 КВК України. 2 жовтня 2013 року він подав начальнику відділення СДПВ -1 [PERSON] конверт для відправлення до Вищого адмінсуду України як рекомендоване поштове відправлення. У конверті знаходилася його заява про долучення до справи 13 копій судових рішень. Конверт він особисто запечатав та оплатив власними марками. В його особовій справі засудженого зберігається дублікат супровідного листа Роменської ВК 56 за вихідним № 15/3590 від 03.10.2013 р. в якому зазначено назву та адресу суду до якого подано звернення, його персональні дані, вид та предмет його звернення, кількість примірників та аркушів. Даний супровідний лист підписаний начальником установи. Інформація, яка вказана в супровідному листі установи, вказує на те, що відповідач здійснив перегляд його кореспонденції до суду та не реєстрував її в журналі з приміткою «Закритий конверт», що є порушенням вимог інструкції № 1304/5 та ч.4 ст. 113 КВК України. 9 жовтня 2013 року він подав начальнику відділення СДПВ -1 [PERSON] конверт для відправлення до Вищого спецсуду України з розгляду цивільних та кримінальних справ як рекомендоване поштове відправлення. У конверті знаходилася його заява про поновлення строку на касаційне оскарження та долучення до справи 13 копій судових рішень. Конверт він особисто запечатав та оплатив власними марками. В його особовій справі засудженого зберігається дублікат супровідного листа Роменської ВК 56 за вихідним № 15/3686 від 09.10.2013 р. в якому зазначено назву та адресу суду до якого подано звернення, його персональні дані, вид та предмет його звернення, кількість примірників та аркушів. Даний супровідний лист підписаний начальником установи. Інформація, яка вказана в супровідному листі установи, вказує на те, що відповідач здійснив перегляд його кореспонденції до суду та не реєстрував її в журналі з приміткою «Закритий конверт», що є порушенням вимог інструкції № 1304/5 та ч.4 ст. 113 КВК України. 9 жовтня 2013 року він подав начальнику відділення СДПВ -1 [PERSON] конверт для відправлення до Роменського міськрайсуду як рекомендоване поштове відправлення. У конверті знаходилася його позовна заява до [PERSON] та [PERSON] про визнання інформації в письмових поясненнях від 25.10.2010 р. недостовірною. Конверт він особисто запечатав та оплатив власними марками. В його особовій справі засудженого зберігається дублікат супровідного листа Роменської ВК 56 за вихідним № 12/3685 від 09.10.2013 р. в якому зазначено назву та адресу суду до якого подано звернення, його персональні дані, вид та предмет його звернення, кількість примірників та аркушів. Даний супровідний лист підписаний начальником установи. Інформація, яка вказана в супровідному листі установи, вказує на те, що відповідач здійснив перегляд його кореспонденції до суду та не реєстрував її в журналі з приміткою «Закритий конверт», що є порушенням вимог інструкції № 1304/5 та ч.4 ст. 113 КВК України. 15 жовтня 2013 року він подав начальнику відділення СДПВ -1 [PERSON] конверт для відправлення до Сумського окружного адміністративного суду як рекомендоване поштове відправлення. У конверті знаходилася його апеляційна скарга на постанову цього суду від 26.09.2013 р. Конверт він особисто запечатав та оплатив власними марками. В його особовій справі засудженого зберігається дублікат супровідного листа Роменської ВК 56 за вихідним № 15/К-55 від 16.10.2013 р. в якому зазначено назву та адресу суду до якого подано звернення, його персональні дані, вид та предмет його звернення, кількість примірників та аркушів. Даний супровідний лист підписаний начальником установи. Інформація, яка вказана в супровідному листі установи, вказує на те, що відповідач здійснив перегляд його кореспонденції до суду та не реєстрував її в журналі з приміткою «Закритий конверт», що є порушенням вимог інструкції № 1304/5 та ч.4 ст. 113 КВК України. 15 жовтня 2013 року він подав начальнику відділення СДПВ -1 [PERSON] конверт для відправлення до Харківського апеляційного адміністративного суду. У конверті знаходилася копія його апеляційної скарги на постанову Сумського окружного адмінсуду від 26.09.2013 р. Конверт він особисто запечатав та оплатив власними марками. В його особовій справі засудженого зберігається дублікат супровідного листа Роменської ВК 56 за вихідним № 15/К-57 від 16.10.2013 р. в якому зазначено назву та адресу суду до якого подано звернення, його персональні дані, вид та предмет його звернення, кількість примірників та аркушів. Даний супровідний лист підписаний начальником установи. Інформація, яка вказана в супровідному листі установи, вказує на те, що відповідач здійснив перегляд його кореспонденції до суду та не реєстрував її в журналі з приміткою «Закритий конверт», що є порушенням вимог інструкції № 1304/5 та ч.4 ст. 113 КВК України. 1 листопада 2013 року він подав начальнику відділення СДПВ -1 [PERSON] конверт для відправлення до Роменського міськрайсуду. У конверті знаходився його інформаційний запит по його цивільній справі за його позовом до Роменської ВК. Конверт він особисто запечатав та оплатив власними марками. В його особовій справі засудженого зберігається дублікат супровідного листа Роменської ВК 56 за вихідним № 15/4073 від 04.11.2013 р. в якому зазначено назву та адресу суду до якого подано звернення, його персональні дані, вид та предмет його звернення, кількість примірників та аркушів. Даний супровідний лист підписаний начальником установи. Інформація, яка вказана в супровідному листі установи, вказує на те, що відповідач здійснив перегляд його кореспонденції до суду та не реєстрував її в журналі з приміткою «Закритий конверт», що є порушенням вимог інструкції № 1304/5 та ч.4 ст. 113 КВК України. Аналіз вказаних норм та наявних фактів свідчить про те, що його кореспонденція до суду не підлягає перегляду і повинна реєструватися у журналі та надсилатися на адресу суду у запечатаному вигляді (конверті). Направляючи кореспонденцію до суду супровідним листом, відповідач діяв всупереч вказаним вище вимогам закону. Своїми діями відповідач порушив його немайнові права. Дії відповідача завдали йому моральної шкоди. Здійснивши багаторазовий перегляд його кореспонденції до національних судів, відповідач порушив його цивільне право на таємницю кореспонденції. Щоразу, коли відповідач виявляв у конвертах його позови до Роменської ВК, між ним та адміністрацією виникав конфлікт, оскільки відповідач намагався повернути йому його звернення, тобто намагався перешкодити його намірам здійснити захист прав у судів. Конфлікт створював для нього нервові потрясіння та довготривалу напругу, що не сприяло покращенню його здоров'я. Протиправна поведінка відповідача лягла на нього психологічним тягарем, оскільки відбування покарання в таких умовах перевищував неминучий рівень страждань, властивого триманню під вартою. Він втратив спокій, сон та працездатність, що порушило нормальний хід його життя та посилило його душевні страждання. Між протиправними діями відповідача і завданням йому моральної шкоди існує причинний зв'язок. Завдану моральну шкоду, з урахуванням характеру та обсягу душевних і фізичних страждань, він оцінює в 7000 грн., по 1000 грн. за кожну протиправну дію. Вказану суму вважає незначною, справедливою та обґрунтованою. Відповідач Роменська ВК № 56 надала письмові заперечення в яких просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] В обґрунтування заперечень в позові вказано, що в особовій справі дійсно зберігаються вказані позивачем супровідні листи. Звернення [PERSON] направлялися Роменською ВК (№56) згідно положень законодавства, чинного на день відправлення кореспонденції, а саме ч.4 ст. 113 КВК України, п. 4 Наказу Мінюсту України «Про затвердження Інструкції з організації перегляду кореспонденції (листування) осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах» від 02.07.2013 року, п. 43 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань № 275 від 25.12.2003 року. У ч.3 ст. 113 КВК України (в редакції від 21.01.2010 року) передбачала перегляд кореспонденції засуджених, яку вони направляли поштою, за винятком випадків передбачених ч.4 ст. 113 КВК України. Аналогічні положення містяться і в п. 45 Наказу Мінюсту України «Про затвердження інструкції з організації перегляду кореспонденції (листування) осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах». Лише після внесення змін до КВК України законом України від 8 квітня 2014 року та після винесення наказу Мінюсту України № 1969/5 від 24.11.14 «Про затвердження змін до деяких наказів міністерства юстиції України з питань реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань», законодавством було встановлено відправлення кореспонденції до судів загальної юрисдикції у закритому вигляді. Норми закону, які діяли на момент виникнення спірних відносин не збігаються з нормами чинними на момент вирішення справи по суті, а оскільки закон не має зворотної дії в часі, слід керуватися нормами, чинними на момент виникнення спірних правовідносин. Оскільки дії відповідача по відправленню кореспонденції засудженого вважають законними, вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Посилання позивача на втрату працездатності безпідставні, оскільки згідно характеристик він не працює, знаходиться на повному державному утримання, тому ніяких додаткових зусиль для виживання не потребує. Крім цього, підтримує соціально-корисні зв'язки шляхом листування, телефонних розмов, отримує посилки, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених, що свідчить про відсутність перебування засудженого у вразливому становищі та порушення нормального ходу його життя. Згідно психологічної характеристики, засуджений за допомогою не звертався, що свідчить про відсутність моральних страждань. В судовому засіданні позивач [PERSON], який приймав участь в розгляді справи в режимі відеконференції позов підтримав і просив задоволити. Суду пояснив, що підтримує позовні вимоги та їх обґрунтування так як вказано в позовній заяві. При вирішенні спору суд має врахувати рішення Європейського суду з прав людини. Моральну шкоду оцінює у 7000 грн. з міркувань вказаних у позовній заяві, і вважає такий розмір шкоди незначним. Представник відповідача - Роменська виправна колонія УДПтС України в Сумській області (№ 56), в судовому засіданні підтримала письмові заперечення та їх обґрунтування. Суду пояснила, що установа позов не визнає, оскільки він безпідставний. На час про який йде мова в позові діяли норми чинного законодавства, які передбачали відправлення кореспонденції до суду загальної юрисдикції у відкритому вигляді. Судом встановлено, що супровідними листами установи за вихідним № 15/3554 від 02.10.2013 р., № 15/3590 від 03.10.2013 р., № 15/3686 від 09.10.2013 р., № 12/3685 від 09.10.2013 р., № 15/к-55 від 16.10.2013 р., № 15/к-57 від 16.10.2013 р., № 15/4073 від 04.11.2013 р. спрямовувалися звернення [PERSON] до судів України, різних інстанцій. У вказаних супровідних листах зазначено назву та адресу суду до якого подано звернення, персональні дані особи, яка звертається, вид та предмет звернення, кількість примірників та аркушів. Дані супровідні листи підписані начальником установи. Вказані обставини крім досліджених доказів визнана сторонами. Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір щодо умов відбування покарання в колонії, зокрема, щодо правил листування засуджених до позбавлення волі. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 3, 4 ст. 113 Кримінально-виконавчого кодексу України (в редакції Закону №1828-IV від 21 січня 2010 року) визначено, що кореспонденція, яку одержують і надсилають засуджені до відбування покарання у виправних колоніях мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання, середнього та максимального рівня безпеки, підлягає перегляду. Кореспонденція, яку засуджені адресують Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, Європейському суду з прав людини, а також іншим відповідним органам міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, уповноваженим особам таких міжнародних організацій та прокуророві, перегляду не підлягає і надсилається за адресою протягом доби з часу її подачі. Кореспонденція, яку засуджені одержують від зазначених органів та осіб, перегляду не підлягає. Законом України «Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів», що прийнятий 8 квітня 2014 року, внесено зміни до КВК України, зокрема до ч. 4 ст. 113 КВК України, а саме - слова «організацій та прокуророві» замінено словами «організацій, до суду та прокуророві». Згідно з наказом Міністерства юстиції України № 1969/5 від 24 листопада 2014 року «Про затвердження змін до деяких наказів Міністерства кримінальних покарань», були внесені зміни, зокрема і до п. 4 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації перегляду кореспонденції (листування) осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах», в абзаці другому слова «організацій та прокурору» замінено словами «організацій, до суду та прокуророві». Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає. Аналіз вказаних норм законів свідчить про те, що кореспонденція засудженого [PERSON], адресована до судів різних інстанцій, підлягала перегляду, оскільки вказана кореспонденція направлялася [PERSON] в період, коли діяла норма, яка передбачала перегляд такої кореспонденції, тобто до внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України. Отже, направляючи кореспонденцію [PERSON], адресовану судам різних інстанцій, Роменська ВК УДПтС України в Сумській області (№ 56) діяла відповідно до вимог закону, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. З огляду на висновок суду про відмову в задоволення позову, суд вважає, що спір виник з вини позивача, в зв'язку з чим необхідним стягнути з позивача судові витрати в сумі 551,2 грн., як передбачено Законом України «Про судовий збір» в редакції, що діяла до 8 жовтня 2016 року. Зміни до Закону України «Про судовий збір», внесені законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення доступу до правосуддя осіб, які утримуються в установах попереднього ув'язнення та виконання покарань» від 7 вересня 2016 року, набули чинності 8 жовтня 2016 року, а позивач подав до суду позов 5 жовтня 2016 року, що підтверджується штампом на конверті, яким до суду надійшла позовна заява з додатками.

Outcome: approved