Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся\~до Нововодолазького\~районного суду\~Харківської області\~з позовною\~заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] , 27\~серпня 2016\~року Нововодолазьким\~районним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~ територіального\~ управління\~юстиції \~у Харківській області, актовий запис № 78. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 27 серпня 2016 року вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні суперечки, скандали та непорозуміння. З 2019 року подружжя припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, фактично сім`я припинила своє існування. Будь яке налагодження сімейних стосунків на думку позивача неможливе. [PERSON] вважає, що шлюб не може бути збережений і підлягає розірванню, через те, що вони мають різні погляди на сімейне життя. Ухвалою від 04 лютого 2020 року прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, позивач надав заяву, зареєстровану за вхідним номером 1069/20 - вх від 24 лютого 2020 року, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу, просив слухати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена завчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального законодавства України. Скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач через канцелярію суду надала заяву, що була зареєстрована за вхідним № 1611/20 вх. від 12 березня 2020 року, відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, строк на примирення просила не надавати, розгляд справи просила провести за її відсутності, наголосивши, що після розірвання любу бажає залишити прізвище без змін. Положеннями частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Як вбачається з матеріалів справи, 27 серпня 2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб, про що Нововодолазьким районним\~відділом \~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~ Харківській\~областізроблено відповідний актовий запис за № 78 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 11 січня 2020 року Нововодолазьким \~районним відділом\~ державної\~ реєстрації\~актів цивільного\~стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків). Судом було\~встановлено,\~що подружжя\~сімейно \~шлюбні відносини\~не підтримують,\~спільного \~господарства не\~ведуть,\~кожен живе\~самостійним життям.\~На поступки\~примирення сторони\~не згодні, надали суду заяви, відповідно до яких наполягали на розірванні шлюбу. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини. Таким чином, можливість припинення браку на підставі волевиявлення кожного з подружжя являється проявом принципу свободи браку і рівності подружжя. Оскільки вступ до браку здійснюється вільно і добровільно, то ніхто не може бути змушений до збереження подружніх стосунків, якщо їх основи втрачені. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 3 та 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206, 207 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (частина 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України). Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених статтею 110 Сімейного кодексу України та небажання сторін відновити сімейні відносини, враховуючи заяви учасників про бажання розірвати шлюб, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У своїй заяві відповідач зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] . Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] , суд у відповідності до положень підпункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне вирішити\~питання про розподіл між сторонами у справі судових витрат. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями частин 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08 листопада 2011 року, який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення. Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 3 зазначеного вище Закону, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством України. Так, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менш 0,4 розміру та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду (частина 1 абзацу 1 підпункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»). Абзацом 3\~статті 7 Закону України № 294-ІХ від 14 листопада 2019 року\~ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 2102 гривня. Згідно позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Частиною 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З огляду\~на вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку\~про необхідність\~стягнути з\~ [PERSON] \~ судові витрати\~по сплаті\~судового збору\~ у\~розмірі 840 гривень 80 копійок, - зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved