Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що він з 26 липня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON]. В шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя у нього з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та подружні обовязки. Протягом останніх восьми місяців вони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. За вказаних обставин позивач дійшов висновку про те, що шлюб існує формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, тому просить суд розірвати шлюб. В підготовче засідання сторони по справі не зявились. Позивач [PERSON] попередньо подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в поданій заяві зазначила, що позов визнає, просить не надавати строк для примирення та після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу Гармідер) [PERSON] 26 липня 2013 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 215965, виданим повторно 12.01.2018 року (а.с. 4). Також судом встановлено, що сторони по справі мають спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Згідно позовної заяви, сімейне життя у сторін по справі не склалось, в звязку з чим фактичні шлюбні відносини вони не підтримують протягом тривалого часу. На примирення сторони по справі не погоджуються. Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється\~\~внаслідок\~\~його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~\~статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та негативно вливати на виховання та розвиток їхніх малолітніх дітей, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються\~Конституцією України\~та\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1\~ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно \~ст.51 Конституції України\~та\~ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно зі\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач забажала надалі іменуватися прізвищем «Сироватко»,\~що відповідає вимогам\~ст. 113 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved