Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виселення та усунення перешкод в користуванні майном. Свої вимоги мотивує тим, що є власником квартир №№ 1,2 в будинку № 51 по вул. Чернишевського в м. Луцьку. В квартирі [ADDRESS] проживає він з сімєю[ADDRESS] він мав надати в тимчасове користування своїх родичів. Однак, він зясував, що [PERSON] самовільно вселився у його квартиру, змінив замки в дверях та розмістив там свої речі. На даний час відповідач у квартирі не проживає, приходить регулярно до неї, при цьому відмовляється забирати свої речі та не повертає ключі від вхідних дверей. Він позбавлений можливості користуватись квартирою № 2, яка належить йому на праві власності, а тому просить суд виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] шляхом звільнення квартири від [PERSON] та його речей та зобовязати його не чинити перешкод в користуванні квартирою. Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] двічі належним чином повідомлений про день і час слухання справи, однак, в судове засідання повторне не зявився, а тому згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України судом прийнято рішення на підставі наявних в матеріалах доказів (постановлено заочне рішення у справі). Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21 серпня 2014 року (а.с. 5). Позивач зазначає, що у квартиру № 2 самовільно вселився відповідач по справі [PERSON], розмістив там свої особисті речі та змінив замки в дверях, мотивуючи це тим, що має конфлікт з забудовником та претендує на дану квартиру і буде в ній проживати. На даний час відповідач у даній квартирі не проживає, однак, регулярно навідується при цьому відмовляється забирати свої особисті речі та віддати ключі від вхідних дверей. Отже, перебування відповідача у даній квартирі, що належить на праві приватної власності [PERSON], перешкоджає останньому у здійсненні права користування, володіння і розпорядження своєю власністю. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] та зобовязати його не чинити [PERSON] перешкод в користуванні даним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved