Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області з зазначеним позовом до [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що з відповідачкою у справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2011 року, який рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року розірвано. У шлюбі [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . З 2014 року позивач проживає разом з дочкою, а відповідачка - окремо від них. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2018 року, місце проживання малолітньої [PERSON] визначено за місцем проживання позивача. У зв`язку з тим, що відповідачка є матір`ю дитини, він вважає, що вона не звільнена від обов`язку утримувати її. Свої обов`язки відносно дитини позивач виконує, виховує та піклується про дитину, турбується про її фізичне та моральне виховання. З огляду на викладене позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання в суд позовної заяви і до повноліття дитини. Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій позов, поданий ним до [PERSON] про стягнення аліментів, підтримав, просить його задовольнити з зазначених у позові підстав, справу просить розглянути без його участі без застосування засобів технічної фіксації. Не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідачка, місце реєстрації якої за адресою, зазначеною позивачем в позовній заяві, підтвердилося відповіддю органу місцевого самоврядування, викликалася судом в судове засідання на 24 вересня 2021 року рекомендованою поштою. Поштове відправлення повернулося без вручення адресату з позначкою листоноші «Адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з цим суд здійснив виклик відповідачки в судові засідання, призначені на 08 жовтня 2021 року і 21 жовтня 2021 року, в порядку ст.128 ч.11 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про виклик в судові засідання на офіційному веб-сайті Пологівського районного суду Запорізької області. У судове засідання 21 жовтня 2021 року відповідачка повторно не явилася без повідомлення причини неявки, відзив на позов не подала, з будь-якими заявами і клопотаннями до суду не зверталася. За таких обставин суд розглядає справу з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позивачем позовних вимог, відсутність заперечень проти позову з боку відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому виконкомом Костянтинівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 09 листопада 2011 року шлюбі, який рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року розірвано. Рішення набрало законної сили 11 жовтня 2016 року, що підтверджується копією рішення Пологівського районного суду Запорізької області. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 листопада 2011 року, судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . З довідки про реєстрацію місця проживання №75, виданої виконавчим комітетом Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області 26 липня 2021 року, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] та має склад сім`ї: дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично за рішенням суду від 17 жовтня 2018 року проживає за адресою: [ADDRESS] . При цьому дана довідка не містить відомостей про те, що мати дитини проживає разом з батьком дитини і з дитиною. З копії рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 14 вересня 2018 року встановлено, що місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначено з її батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як вбачається із ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачка [PERSON] є працездатною за віком, відомостей про те, що вона має незадовільний стан здоров`я чи інших утриманців, до суду надано не було, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] за станом здоров`я має можливість сплачувати аліменти до повноліття дитини. Судом також враховано положення абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, в якому наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідачки щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 30 липня 2021 року до повноліття дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави суд стягує 908,00 грн. судового збору, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, що відповідач має пільги зі сплати судового збору, передбачені ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved