Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON] та її доньку [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позову посилається на те, що зазначена квартира набута позивачем до укладання шлюбу із відповідачкою та належить йому на праві приватної власності. В даній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], його колишня дружина [PERSON] та її донька [PERSON] З відповідачем він перебував у шлюбі, який було розірвано 19 березня 2013 року. Фактично з 2010 року за адресою [ADDRESS] проживає тільки позивач, його колишня дружина та її донька проживають за іншою адресою: [ADDRESS] На даний час відповідач не проживає в спірній квартирі майже п'ять років, не приймає участь в утриманні житла, на підставі чого фактично втратила право користування житлом відповідно до законодавства. В подальшому представником позивача [PERSON] були уточнені позовні вимоги, згідно яких він просив визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням тільки [PERSON], оскільки її донька [PERSON] згідно довідки з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМСУ в Харківській обл. від 08.12.2014 року зареєстрованою або знятою з реєстрації в Харківській області не значиться. Позивач у судове засідання не з'явився надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать конверти із судовими повістками, надісланими, як за зареєстрованим місцем проживання відповідача, так і за тією адресою, яку вказав позивач у своїй позовній заяві, всі були повернуті до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». За відсутністю заперечень позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, без фіксування технічними засобами в силу ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано 19 березня 2013 року, про що свідчить копія рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області (а.с. 7) Квартира [ADDRESS] була набута позивачем до укладання шлюбу із відповідачкою та належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №6-99-190482-Ш від 20.12.1999 року та технічним паспортом на дану квартиру. (а.с.8-10) Зі змісту довідки про склад сім'ї, поквартирної карточки, в квартирі за адресоюм. [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], як основний наймач, дружина [PERSON], донька дружини [PERSON]. (а.с.6). Згідно відповіді з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМСУ в Харківській обл. від 08.12.2014 року донька [PERSON] зареєстрованою або знятою з реєстрації в Харківській області не значиться.(а.с.33) Свідки [PERSON], [PERSON], надали свідчення кожен окремо, що вони є сусідами позивача тривалий час. За весь час проживання, будь яких спорів що користування житлом, перешкод у користуванні житла між сторонами не існувало. Відповідачка, із своєю донькою в квартирі не мешкає з 2010 року. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон), зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою Згідно ст.11 Закону, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування Судом встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] значиться зареєстрованою [PERSON], яка фактично не проживає за вказаною адресою з 2010 року, що є підставою вважати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Матеріали справи не містять доказів поважності причин відсутності у даному житловому приміщенні понад встановлений законом строк. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved