Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій зазначив, що згідно із Свідоцтвом № 2625 від 16.12.2002 року про право власності на житло, виданим Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, йому на праві власності належить 11/75 частин квартири [ADDRESS] . У зазначеному документі його ім`я зазначено як „ [PERSON] , тоді як у паспорті громадянина України та у Свідоцтві про народження він іменується як „ [PERSON] . Посилаючись на те, що розбіжності у написанні його ім`я перешкоджають заявнику у реалізаціїї його права власності на нерухоме майно, заявник просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу Свідоцтва № 2625 від 16.12.2002 року про право власності на житло, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Ухвалою суду від 04.11.2019 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 02.12.2019 року замінено заінтересовану особу Виконавчий комітет Запорізької міської ради у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Запорізької міської ради, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, на Запорізьку міську раду. Заявник підтримав подану заяву, про що надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої просить заяву задовольнити у повному обсязі з наведених у ній підстав. Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради надав відзив на заяву, відповідно до якого просить розглянути справу у його відсутність та ухвалити рішення у справі відповідно до вимог чинного законодавства. Представник заінтересованої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився, суду наддав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи\~\~та інтереси фізичних осіб, права та інтереси\~\~юридичних осіб,\~\~державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений\~\~законами України. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що Свідоцтвом № 2625 про право власності на житло від 16.12.2002 року Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради посвідчено, що 11/75 частин квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (а.с.6). Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС м. Запоріжжя 23.04.1988 року, актовий запис № 579, заявник іменується як [PERSON] , [INFO] , та його батьками зазначні [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8), яким у свою чергу, відповідно до вищезазначеного Свідоцтва № 2625 від 16.12.2002 року належить право власності на 11/75 частин квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кожному. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 25.03.2004 року, та картки фізичної особи-платника податків від 18.12.2002 року, заявник іменується як [PERSON] (а.с.9-10). Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 49181880 від 16.10.2019 року Заявнику відмовлено у державній реєстрації права власності на частину квартири, у зв`язку із розбіжністю у написанні його ім`я. Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі „Ятрідіс проти Греції зазначив, що володіння майном повинно бути законним. Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що викладені заявником факти знайшли своє підтвердження та Свідоцтво № 2625 від 16.12.2002 року про право власності на житло, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради належить заявнику, та, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає необхідним його встановити, у зв`язку з чим, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved