Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, у якій просить суд визнати за ним право власності на ? частини квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], померлого 20 квітня 2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 20.04.2015 року помер його батько. Після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори із заявою з метою оформлення спадкових прав, але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуски строку звернення до нотаріальної контори. Його батькові належала ? частка вказаної квартири. Іншими спадкоємцями є його мати [PERSON], [INFO], та його брат [PERSON]. Мати та брат упродовж шестимісячного терміну від дня відкриття спадщини склали письмові, нотаріально посвідчені заяви, якими відмовилися від спадщини після смерті [PERSON] Він зареєстрований та постійно мешкає у спірній квартирі. Майже до самої смерті батько мешкав із ним. Він продовжує утримувати квартиру, не відмовлявся від спадщини, а строк звернення до нотаріуса пропустив лише через свою правову необізнаність, але при цьому фактично прийняв спадщину. Через викладені обставини він вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали предявлений позов та просили його задовольнити у повному обсязі. Позивач також зауважив, що він не може на теперішній час віднайти оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру, та відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно мається у його розпорядженні лише у копії. В обґрунтування вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач повідомлявся належним чином про місце та час судового розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але завчасно надав до суду письмові заперечення проти позову. Третя особа в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про місце та час судового засідання. Заперечень проти позову не надала, а лише надіслала на адресу суду запитувані матеріали спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] Враховуючи, що відповідач та третя особа не з'явилися у судове засідання без поважних причин, суд, зі згоди позивача та його представника, вважає можливим провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] народився 10 лютого 1961 року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Також у позивача є рідній брат [PERSON]. 20 квітня 2015 року батько позивача помер у місті Няндома, мкр. Каргополь-2, Няндомський район, Архангельска область, Россія, та після його смерті відкрилася спадщина на належну йому на праві власності ? частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] залишилися його дружина [PERSON], син [PERSON], та син [PERSON] [PERSON] 06 серпня 2015 року нотаріально посвідченою заявою відмовилася від спадщини після смерті чоловіка на користь позивача [PERSON] Брат позивача [PERSON] 11 вересня 2015 року нотаріально посвідченою заявою сповістив про відмову від спадщини на користь позивача [PERSON] Вказана спірна квартира належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності (по ? частці кожному з них). Ринкова вартість спірної квартири становить 578290,00 грн. станом на 25.01.2016 року. Основним квартиронаймачем спірної квартири вважався [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою житлової організації за місцем проживання. У вказаній квартирі спадкодавець постійно проживав та був зареєстрований. Спірна квартира являє собою трикімнатну квартиру загальною площею 60,7 кв.м., житловою 43,3 кв.м. 12 лютого 2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але постановою нотаріуса від 12.02.2016 року йому було відмовлено у вчинення нотаріальної дії через пропуск спадкодавцем строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України особа має право пред'явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати нею документа, який засвідчує право власності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію об'єктів нерухомого мана та прав на них» правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права певного суб'єкту на нерухоме майно і складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до ст. 325 Цивільного кодексу України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку,призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи. Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] за життя не складав заповіту, а позивач у справі є в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги після смерті батька. Згідно із ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1274 ЦК України інші, окрім позивача, спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відмовилися від спадини на користь позивача, про що завчасно склали нотаріально посвідчені заяви. За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вищевикладені обставини безспірно встановлені судом та підтверджуються поясненнями позивача, а також наданими суду письмовими доказами, зокрема матеріалами спадкової справи.

Outcome: approved