Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що з 08 липня 2005 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають мають двох дітей [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя не склалося та 13 липня 2011 року Дарницьким районним судом шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачем. З часу розлучення відповідач залишив сім'ю, жодного разу за п'ять років не зустрічався, не телефонував, матеріально не допомагає. За час перебування в шлюбі відповідач не приділяв їм уваги, не поважав дітей, любов до українського народу дітям не прививав, постійно ображав позивача та дітей. Відповідач по справі не дбав про здоров'я дітей, їх фізичних розвиток. Як батько ніколи не роз'яснював закони життя - добра, зла, порядності, взаємовиручки, чесності. В позовних вимогах просила суд, позбавити батьківських прав [PERSON], відносно сина [PERSON] та доньки [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з викладений в позові підстав та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення у пресі. Представник Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації - Козлюк Леся Іванівна в судовому засідання позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно сина [PERSON] та доньки [PERSON], надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та просила позов задовольнити. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі-ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивача, представника позивача та представника третьої особи, які не заперечували проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами статті 16 Конвенції, зазначено, що жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте сімейне життя, недоторканість житла та інше. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання. Відповідно до п. 1, 3 ст. 27 Конвенції встановлено, що держави-учасниці визнають право дитини на рівень життя необхідний для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів для надання допомоги батькам. У випадках необхідних надають допомогу, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом та житлом. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2005 року. Під час перебування шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] (а.с. 4), та [PERSON], [INFO]. 13 липня 2011 року рішенням Дарницьким районним судом шлюб було розірвано. Яким встановлено, що сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з травня 2011 року, фактично проживають окремо (а.с. 3). Після розірвання шлюбу діти проживають разом з матір'ю, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-11278/03 від 16.11.2015 р. вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 24 -25). Відповідно до акту обстеження умов проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS], встановлено, що житло знаходиться на 3 поверсі 5 поверхового будинку, складається з 2 кімнат. Квартира з усіма комунальними зручностями, санітарно - гігієнічний стан добрий, в квартирі чисто, прибрано. Діти проживають в одній кімнаті, мають окремі спальні місця, шафа, комод, письмовий стіл, особисті речі. За вказано адресою проживають та зареєстровані мати [PERSON], 1981 р.н., та діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Стосунки в сім'ї доброзичливі, дружні зі слів матері (а.с. 26). Відповідно до довідки ТОВ «Житлово-експлуатаційної контори 2617» вбачається, що позивач працює, займає посаду головного бухгалтера в ТОВ «ЖЕК 2617» з 09.09.2011 р. (а.с. 15). У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про стан її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. У відповідності до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Позивач виконує всі обов'язки пов'язані з утриманням, розвитком та вихованням дітей, має достатній рівень житлових умов для повноцінного виховання і розвитку дітей. Відповідач участі в житті дітей не приймає. Відповідно до приписів ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на захист свого цивільного права або інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду та обрання найбільш вигідного способу захисту. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справі, прийшов до висновку, що [PERSON] протягом тривалого періоду часу не займається вихованням своїх малолітніх дітей, не цікавиться їх здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не надає їм матеріальну допомогу, суд вважає, що останній ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved