Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі, які розташовані за адресою: вул. Швабівка, 11, с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його матері [PERSON] на праві власності належав житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі, розташовані по вул. Швабівка, 11, с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області. 02.02.1992 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно. Після смерті матері позивач вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав разом з матірю, вели спільне господарство, проводив її похорон. 21.02.2017 року він звернувся в нотаріальну контору із заяваю про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак в нотаріальному порядку йому відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. У звязку з вищевказаним, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі, які розташовані за адресою: вул. Швабівка, 11, с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просив позов задовольнити та розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача Олешанської сільської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, однак на адресу суду направив заяву, у якій вказав, що не заперечує щодо задоволення позову та просить справу розглядати без його участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за 1986-1990 роки, кн. №2, стор. № 89, в господарстві № 130 станом на 01.07.1990 року була зареєстрована [PERSON], 07.08.19211 року народження, яка була головою двору (а.с. 4). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, враховуючи те, що [PERSON] станом на 1990 рік проживала в будинку, яке належало колгоспному двору, то їй правомірно належить майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Швабівка, 11, с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області. 02.02.1992 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON], для отримання спадщини було необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки він вступив в управління спадковим майном, проводив похорон спадкодавця, вони проживали разом та вели спільне господарство (довідка Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 125 від 06.02.2017 року, а.с. 5). Згідно копії спадкової справи № 36/2017 від 30.03.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] (а.с. 23-34), [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі, що розташовані по вул. Швабівка, 11, с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі, розташованими по вул. Швабівка, 11, с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 120/02-31 від 30.03.2017 року (а.с. 6). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі в порядку спадкування за законом. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved