Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Боровківської сільської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 30 березня 1996 року помер його двоюрідний дядько [PERSON], який мешкав в с. Павло-Григорівка. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай). Після смерті [PERSON] позивач не звертався із заявою про прийняття спадщини, оскільки у померлого є рідний брат [PERSON], а тому вважав, що саме він прийняв спадщину після смерті [PERSON] На підставі вищевикладеного [PERSON] просив суд встановити йому додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини строком один місяць з моменту набрання рішенням суду законної сили. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснив, що не звертався до нотаріуса в шестимісячний строк, оскільки був впевнений, що після смерті його двоюрідного дядька спадщину прийняв його брат [PERSON] проте лише в 2015 році [PERSON] повідомив, що після смерті брата він не звертався до нотаріуса і спадщину не оформляв та запропонував позивачу оформити спадщину на себе. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, суду пояснила, що в Боровківськиій сільській рані не має відомостей про спадкоємців після смерті [PERSON] паї, які належали [PERSON] та [PERSON] офіційно в користування нікому не передавалися. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 30 березня 1996 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ № 078038 (а.с.6). Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 серпня 2015 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є двоюрідним дядьком [PERSON]. Також цим рішенням суду встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с.7-8). Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила книги шостої Цивільного кодексу України (Спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийняття ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У звязку з чим, суд приходить до висновку, що цьому випадку до правовідносин, що виникли, необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу України, оскільки після смерті [PERSON] спадщина, яка відкрилася не була ніким із спадкоємців прийнята. Згідно зі ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 серпня 2015 року встановлено, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] сам. Ці обставини в судовому засіданні сторони визнали, а тому згідно зі ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на лише 12 червня 2015 року. Тобто [PERSON] пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважною причиною пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті його двоюрідного дядьки [PERSON] суд вважає ту обставину, що він вважав, що спадщину прийняв рідний брат померлого [PERSON] і тому не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Те, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] підтверджується по господарською книгою села Павло-Григорівка за 1948-1949 роки (а.с.16-17). Доказів на спростування зазначених обставин сторонами не надано. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими, а позовтому підлягає задоволенню.

Outcome: approved