Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2113 від 13.08.2011. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами укладено шлюб, від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] та син, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, було втрачено почуття взаємоповаги та любові. Шлюбні відносини між сторонами припинено, разом не проживають з лютого 2018 року, спільне господарство не ведуть, спір про майно відсутній. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. 29.01.2019 ухвалою суду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів роз`єднані в окремі провадження. 29.01.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі, призначено проведення підготовчого засідання, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 17.05.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. 02.07.2019 від відповідача надійшла заява, відповідно до якої останній визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, разом з тим, як зазначалось вище, надав заяву, відповідно до якої просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. Шлюб між сторонами зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2113 від 13.08.2011. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку, [PERSON] , [INFO] , Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 228 та сина, [PERSON] , [INFO] , Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 2665. На даний час сторони живуть окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. При цьому, згідно п. 1 ч. 5 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу , позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, які мають істотне значення. При цьому, відповідач позовні вимоги визнав і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб чи відповідача, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з положеннями 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved