Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.05.1980 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несумісністю характерів та різних поглядів на життєві питання, принципи і питання спільного життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені більше 15 років тому. Примирення з відповідачем неможливо. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилися. Позивач та його представник надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Від відповідача до суду надійшла заява №61АА5479123, посвідчена 13.02.2018 року нотаріусом Таганрогського нотаріального округу Ростовської області Іляновою Т.М., в якій відповідач позовні вимоги визнала, погодилася на розірвання шлюбу та просить розглядати справу без її участі. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206, цього Кодексу. Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 23.05.1980 року Ленінським РАГС м. Таганрог, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.05.1980 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 227. Прізвище дружини та чоловіка після укладення шлюбу відповідно [PERSON] та [PERSON]. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення йому не потрібен. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved