Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

[PERSON] , звернувся в суд із вказаним вище позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 07.10.2011 року він перебував з відповідачкою [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №14. Від цього, шлюбу у них є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.07.2016 року (справа №722/1344/16) шлюб між ними було розірвано. Після розлучення дитина залишилась проживати разом з [PERSON] . Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.10.2016 (справа №722/1824/16) було задоволено позов відповідачки до нього про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.09.2016 року і до повноліття дитини. Виконавчий лист по справі №722/1824/16 щодо сплати аліментів перебуває на виконанні у Сокирянському районному відділі ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). До цього часу він справно, щомісячно, сплачував аліменти у розмірі 1200 грн. (50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Однак, з 01.01.2021 року територіальним органом ДВС щомісячно йому почали нараховувати аліменти у розмірі 2924,50 грн. Як йому пояснив державний виконавець, оскільки він не працює та не отримує жодних доходів, розрахунок аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) йому здійснюється виходячи із розміру середньої заробітної плати працівника для відповідної місцевості, тобто від 11698 грн. Наразі життєві обставини склались таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у вказаному розмірі. Зокрема, він не працевлаштований, доходів не отримує. З 2008 року був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, однак з 26.12.2016 року припинив підприємницьку діяльність. Крім того, він доглядає за своїм хворим дідом [PERSON] , [INFO] , оскільки він не може самостійно пересуватись і задовольняти самостійно свої життєві потреби внаслідок того, що страждає церебральним атеросклерозом, деформуючим артрозо-артритом з ураженням колінних та кульшових суглобів, глаукомою і сліпотою лівого ока, остеохондрозом хребта, вираженим кардіосклерозом (заключення лікарсько-консультаційної комісії Сокирянського центру первинної медико-санітарної допомоги №447 від 07.05.2021року). Враховуючи необхідність догляду за дідом та відсутністю інших осіб, які могли б здійснювати за ним догляд, він не в змозі наразі знайти роботу, оскільки в селі роботи немає, а виїхати за межі села чи за кордон, враховуючи вказані обставини, на даний час він не має можливості. Єдиним джерелом доходів, наразі є пенсія його діда, розмір якої становить 3000 гривень, з яких він і сплачує аліменти, проте дід потребує ще й медикаментозного лікування. Просив зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього за рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.10.2016 року по справі №722/1824/16 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Підстав, передбачених ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв?язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Сокирянським районним судом Чернівецької області від 11.07.2016 року. Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народилася дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 01.12.2011 року виконавчим комітетом Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області. Згідно наданого 18.05.2021 року Сокирянським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Івано-Франківськ) розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за №53117926/7947 вбачається, що згідно виконавчого листа №2/722/467, виданого 24.10.2016 року Сокирянським районним судом Чернівецької області з позивачки [PERSON] на користь відповідачки стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 18.05.2020 року борг по сплаті аліментів становить 6898 грн. Згідно копії трудової книжки [NUMBER] від 14.05.2008 року встановлено, що [PERSON] з 23.05.2008 року офіційно не працевлаштований, а з 27.01.2017 року по 04.11.2017 року одержував допомогу по безробіттю, виплату якої припинено 04.11.2017 року відповідно до п.п.23 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». З Інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, встановлено, що [PERSON] з 08.12.2008 року був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, а 26.12.2016 року припинив підприємницьку діяльність. Із Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 16.06.2021 року вбачається, що за період з 1 кварталу 2017 року по 1 квартал 2021 року, [PERSON] в 2017 року отримував державну та соціальну матеріальну допомогу, а в 2019 року отримав спадщину, що також підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.07.2019 року (1/3 частки у житловому будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] ). Із змісту довідок Гвіздовецького старостинського округу Сокирянської міської ради Чернівецької області №№465,466 від 14.06.2021 року, встановлено що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , а фактично проживає в будинку по [ADDRESS] . Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а відповідно до ст.180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 та ч.2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частин 1, 5-6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частин 1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Як вбачається із поданих позивачем доказів, матеріальний стан останнього з часу ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів покращився шляхом набуття у власність в порядку спадкування частини нерухомого майна. Обставин зміни сімейного стану та/або погіршення стану здоров?я позивачем належними і допустимими доказами суду не доведено. Доводи позивача щодо наявності у нього на утриманні його непрацездатного діда суд вважає необгрунтованими, оскільки [PERSON] не доведено належними і допустимими доказами як родинних відносин із [PERSON] , так і обставин щодо утримання останнього. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено наявності обставин, передбачених ч.192 СК України, а також виходячи з пріоритету інтересів дитини та її потреб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed