Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з Публічного акціонерного товариства СК «Універсальна» на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 417320,40 гривень; стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму страхового відшкодування у розмірі 200,00 гривень, а також встановити порядок виконання рішення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.12.2014 року між [PERSON] та ПАТ «СК «Універсальна» було укладено договір № 3020/218/00257 добровільного страхування наземного транспорту програма «VIP КАСКО» (далі - Договір), відповідно до умов якого Страховик здійснює страхування наземного транспортного засобу Toyota Camry, 2014 року випуску, д.н. [NUMBER], та додаткового обладнання, та зобов'язується провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку Страхувальнику, а Страхувальник зобов'язується сплатити страховий платіж на умовах, визначених цим Договором і виконувати інші умови Договору. 22 лютого 2015 року за участю застрахованого автомобіля сталася ДТП, внаслідок чого автомобіль зазначив численних механічних ушкоджень. У зв'язку з цим, позивач звернувся на адресу ПАТ «СК «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, у виплаті страхового відшкодування позивачу було відмовлено через невизнання заявленої події страховим випадком. В обґрунтування своєї позиції ПАТ «СК «Універсальна» посилалась на те, що на момент скоєння ДТП позивач перебував у нетверезому стані, що є порушенням умов Договору та підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. В свою чергу позивач посилається на постанову апеляційного суду Одеської області від 22.04.2015, якою встановлено, що [PERSON] перебував у тверезому стані в період керування транспортним засобом та при наїзді на перешкоду у вигляді лежачого відбійника. З огляду на це, позивач вважає, що умови Договору ним не порушені, а від так він має право на отримання страхового відшкодування. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник ПАТ «СК «Універсальна» до судового засідання не з'явився, надавши при цьому заперечення проти позову, якими просив у задоволені позову відмовити через відсутність підстав для цього. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи до судового засідання не з'явились, сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 11.12.2014 року між [PERSON] та ПАТ «СК «Універсальна» було укладено договір № 3020/218/00257 добровільного страхування наземного транспорту програма «VIP КАСКО», відповідно до умов якого Страховик здійснює страхування наземного транспортного засобу Toyota Camry, 2014 року випуску, д.н. [NUMBER], та додаткового обладнання, та зобов'язується провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку Страхувальнику, а Страхувальник зобов'язується сплатити страховий платіж на умовах, визначених цим Договором і виконувати інші умови Договору. Як встановлено постановою судді Приморського районного суду м. Одеси Суворової О.В. від 07.04.2015 року, 22.02.2015 року о 01 год. 48 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки Toyota Camry, д.н. [NUMBER], рухався по трасі Одеса - Мелітополь М14 зі швидкістю 80 км/год зі сторони 211 поста у бік вул. Паустовського. На 18 км даної траси він наїхав на огороджувальну конструкцію (відбійник), який лежав посеред проїзної частини дороги, у зв'язку із чим автомобіль втратив керування, пролетів 7 метрів, після чого перекинувся. Вказаною постановою провадження по справі відносно [PERSON] за ст. 124 КпАП закрито, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім цього, постановою судді апеляційного суду Одеської області Фаріна В.П. від 22.04.2015 провадження в справі відносно [PERSON] закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказаною постановою, зокрема, встановлено, що факт перебування [PERSON] у тверезому стані в період керування транспортним засобом та при наїзді на перешкоду у вигляді лежачого відбійника на проїзній частині дороги, крім його пояснень, підтверджується: протоколом про правопорушення за ст. 124 КупАП, складеним о 06 годині 40 хвилин 22 лютого 2015 року, із якого вбачається, що [PERSON] під час наїзду на перешкоду у стані алкогольного сп'яніння не перебував; особа, що склала протокол, не виявила жодних ознак такого сп'яніння та не вимагала від [PERSON] пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, згідно вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху; поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] вживав алкогольний напій, який вони придбали на його прохання, після наїзду на перешкоду та після складання відносно нього адмінпротоколу за ст. 124 КУпАП. В подальшому, позивач звернувся на адресу ПАТ «СК «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 30.04.2015 року ПАТ «СК «Універсальна» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування. В обґрунтування своєї позиції ПАТ «СК «Універсальна» посилається на те, що позивач вживав алкоголь після ДТП до моменту медичного освідчення, у зв'язку з чим останнім порушені Правила дорожнього руху, зокрема, п. 2.10 «є» - до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Вказана обставина, на думку ПАТ «СК «Універсальна», свідчить про відсутність правових підстав для визнання заявленої події страховим випадком та виплати за нею страхового відшкодування. Проте, відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. При цьому вказаний Порядок встановлює лише дві умови для обов'язкового проходження медичного огляду учасника дорожньо-транспортної пригоди з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння: 1) у разі, якщо унаслідок дорожньо-транспортної пригоди є постраждалі; 2) у разі, якщо унаслідок дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок ДТП, яка сталась 22.02.2015 постраждалих не було, а позивач доставки у лікувальний заклад не потребував. При цьому, як вже зазначалось вище, особа, що склала протокол, не виявила жодних ознак такого сп'яніння та не вимагала від [PERSON] пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, згідно вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху. В судовому засіданні позивач підтвердив, що дійсно задля зменшення нервової напруги вже після того, як сталась ДТП він вжив близько 100 грамів віскі, оскільки розумів, що умови для направлення його для обов'язкового проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, відсутні. За положеннями ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд приходить до висновку, що оскільки на момент скоєння ДТП позивач перебував у тверезому стані та умови для направлення його для обов'язкового проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння були відсутні, позивачем не порушено п. 2.10 «є» Правила дорожнього руху. При цьому суд не погоджується з доводами ПАТ «СК «Універсальна» стосовно того, що позивач створював Страховику перешкоди у визначені обставин страхового випадку, оскільки Страховику буди надані відповідні рішення суду саме з метою визначення обставин страхового випадку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова ПАТ «СК «Універсальна» у виплаті позивачеві страхового відшкодування є надуманою та безпідставною. Стосовно визначення розміру страхового відшкодування зазначається наступне. Згідно п. 10.1 Договору, розрахунок суми страхового відшкодування при настанні страхового випадку за ризиком «ДТП» здійснюється на основі калькуляції вартості відновлювального ремонту на СТО, відповідно до зазначеного в п. 1.11 Договору варіанту. Пунктом 1.11 Договору передбачено Варіант 1 або Варіант 2. Позивачем обрано Варіант 2, за яким розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО, яка підтримує гарантійні зобов'язання щодо даної марки ТЗ (п. 10.1.2 Договору). З матеріалів справи вбачається, що таким СТО є ТОВ «Віді Пальміра» за розрахунком якого, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry, номер кузова [NUMBER], складає 793328,64 гривень. Суд погоджується з розрахунком суми страхового відшкодування, який проведено позивачем у відповідності до умов Договору та становить 417520,40 гривень. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Крім цього, під час судового розгляду також встановлено, що 11 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким [PERSON] поручається перед [PERSON] за виконання ПАТ «СК «Універсальна» усіх зобов'язань, які виникли та можуть виникнути у майбутньому з Договору № 3020/218/002527 добровільного страхування наземного транспорту від 11.12.2014 в межах суми 200 гривень. Враховуючи викладене, з ПАТ «СК «Універсальна» на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 417320,40 гривень, а з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 200 гривень. Стосовно вимоги [PERSON] встановити порядок виконання вказаного рішення шляхом перерахування грошових коштів, підлягаючих стягненню за судовим рішенням, на користь ТОВ «Віді Пальміра» суд зазначає, що така вимога не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки ТОВ «Віді Пальміра» не є позивачем в даній справі, а тому й не має права отримувати грошові кошти за судовим рішенням. Крім цього слід зазначити, що [PERSON] має право розпорядитись присудженими грошовими коштами на власний розсуд, в тому числі, перерахувавши їх на поточний рахунок ТОВ «Віді Пальміра».

Outcome: partial