Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Вовницької сільської ради Млинівського району Рівненської області, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, а саме : на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою : Рівненська область Млинівський район с. Красне, вул. Шкільна, 9, посилаючись на неможливість одержання свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 26 грудня 2011 року помер [PERSON]. Також зазначив, що за життя [PERSON] в Вовковиївській сільській раді Млинівського району склав заповіт, в якому все своє майно, яке йому належатиме на момент смерті, заповів [PERSON]. Крім цього позивач, вказав що спадщину він прийняв, подавши до нотаріальної контори заяву. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за відсутністю правовстановлюючих документів, у звязку з чим змушений звернутися в суд. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи через канцелярію суду від його представника - адвоката [PERSON] надійшла заява, в якій вона позовні вимоги позивача підтримала з тих же підстав, а справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій, визнавши позов [PERSON], справу просив розглянути без участі його представника. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як встановлено судом, 26 грудня 2011 року [PERSON] помер. За життя [PERSON] склав заповіт, в якому все своє майно, яке йому належатиме на час смерті, заповів [PERSON]. (а.с. 9). Позивач прийняв спадщину після його смерті за правилом ст.1268 ЦК України. Проте, на належний [PERSON] житловий будинок та надвірні будівлі і споруди не зміг одержати свідоцтва про право на спадщину з незалежних від нього причин, зокрема через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджується документально. ( а.с. 20) При цьому належність житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Красне Млинівського району Рівненської області по вул. Шкільна, буд. 9, [PERSON] підтверджується довідкою Вовницької сільської ради, згідно якої в погосподарскій книзі №1, особовий рахунок № 0087 - 5, житловий будинок в с. Красне по вул. Шкільна, буд. 9, належав [PERSON]. (а.с. 15) Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд прийшов до висновку що позивач, прийнявши спадщину після смерті [PERSON], набув право власності на спадкове майно за заповітом, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами на законних підставах. Однак, як видно з матеріалів справи, з часу подачі заяви про прийняття спадщини, всупереч вимогам ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтва про право на спадщину за заповітом не одержав, у зв'язку з чим, не в змозі реалізовувати своє право власності на спадкове майно. А тому, це право підлягає захисту. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.16, 328, 1216, 1225, 1233 ЦК України,

Outcome: approved