Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

[PERSON] , звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 4.08.1981 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який було зареєстровано у райвідділі ЗАГСу м. Хуст. Від шлюбу мають двох дітей які повнолітні і одружені. Спірного майна не мають. Зазначає, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони не зійшлись характерами та поглядами на життя. Втратили почуття та повагу одне до одного, спільно не проживають з 2010 року. Зазначає, що розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану за спільною згодою подружжя, неможливе з незалежних від неї причин. З наведених підстав вважає, що шлюбні відносини між ними припинені та примирення є неможливим.Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Вказав, що відповідачка проживає в Чеській Республіці та не зацікавлена в збереженні шлюбу. Відповідачка будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Заяв про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзив не подавала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.1981 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано у райвідділі ЗАГСу м. Хуст за актовим записом № 184. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Майнового спору на час розгляду справи, не виникає. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають з 2010 року. Неповнолітніх спільних дітей сторони не мають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, та заперечує щодо надання строку для примирення. Відповідачка, будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, та не виявила зацікавленість у збереженні шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу між позивачем та відповідачем, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved