Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] , звернувся в суд з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] .. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення суду від 13.02.2019 року з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, у зв`язку з своїм скрутним матеріальним становищем він немає змоги сплачувати аліменти у розмірі, вказаному у вищезгаданому рішенні суду. Дана позовна заява надійшла до суду 11.07.2019 року та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В.. Ухвалою від 11.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 22.08.2019 року. Позивач, [PERSON] , через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просив слухати у його відсутність. Відповідач, [PERSON] , через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує, справу просила слухати у її відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 13.02.2019 року з позивача щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні №58760759 у позивач [PERSON] за період з 23.10.2018 по 01.06.2019 року заборгованість по аліментах складає 6392, 96 грн. З довідки № 221 від 21.06.2019 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку як безробітній в Бершадській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості з 20.11.2018 року. Згідно довідки № 386 від 10.06.2019 вбачається, що на утриманні позивача знаходиться мати - [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною війни, часто хворіє та потребує його опіки. Крім того, з посвідчення серії [NUMBER] від 22.11.1996 року вбачається, що [PERSON] є учасником бойових дій. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки що до своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При визначенні нового розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні інших осіб, а також беручи до уваги визнання позову відповідачем суд вважає, що розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved