Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON], Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області, відділу Держземагенства в Городенківському районі про скасування розпорядження Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області № 9-70/15-15-СГ від 18.02.2015 року про надання земельної ділянки площею 1,7861 га в урочищі «Теплиця» у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що так як у власності [PERSON] перебуває теплиця, то він звернувся до Городенківської міської ради із заявою про виділення йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Рішенням сесії Городенківської міської ради №502 від 02.08.2011 року внесено зміни до рішення №377 від 30.06.2011 року та надано [PERSON]А дозвіл на складання технічної документації по виготовленню документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку площею 1,2 га по вул. Шевченка, б/н для ведення особистого селянського господарства. Через різке погіршення стану здоров»я та значні витрати на лікування [PERSON] призупинив діяльність по завершенню виготовлення документів. У 2015 році [PERSON] передав ведення всіх свої справ своїй дочці [PERSON], що доводиться оформленою ним довіреністю. Маючи намір відновити тепличне господарство, [PERSON] звернулася у відділ Держземагенства у Городенківському районі з приводу завершення приватизації земельної ділянки для ведення ОСГ. Їй була надана письмова відповідь, про те, що земельна ділянка в урочищі «Теплиця» знаходиться за межами населеного пункту м.Городенка і вона вже передана у власність [PERSON]. Згідно технічних та правовстановлюючих документів належна [PERSON] теплиця розташована за адресою м.Городенка, вул. Шевченка, 1а. У наданні будь-якої інформації щодо цієї земельної ділянки, про її нового власника та документи, якими оформлялася така передача, [PERSON] відмовлено. В подальшому [PERSON] стало відомо, що розпорядженням Головного управління Держземагенства у Городенківському районі № 9-70/15-15-СГ від 18.02.2015 року земельну ділянку площею 1,7861 га в урочищі «Теплиця» надано у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. Прийнявши подібне розпорядження Головне управління Держземагенства надало у власність [PERSON] і земельну ділянку, на якій розташована теплиця [PERSON], позбавивши їх тим самим можливості розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. 06.08.2015 року позивачем та представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог. Згідно якої позивач просить скасувати розпорядження Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області № 9-70/15-15-СГ від 18.02.2015 року про надання земельної ділянки площею 1,7861 га в урочищі «Теплиця» у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку площею 1,7861 га для ведення особистого селянського господарства від 13.03.2015 року, індексний номер 34845563. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказують на те, що, оскільки свідоцтво про право власності на земельну ділянку видане відповідачу на підставі розпорядження Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області, яке прийняте з грубим порушенням вимог чинного законодавства, наведених у позовній заяві, то є всі підстави для скасування такого свідоцтва. В судових засіданнях позивач та представники позивача заявлені позовні та збільшені позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві та у заяві про збільшення позовних вимог. Просили суд задовольнити вищевказані вимоги повністю. В судовому засіданні відповідач [PERSON], заявлені вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Вказує, що земельна ділянка площею 1,7861 га для ведення особистого селянського господарства йому надана правомірно і законно. Просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю. Представники відповідачів ГУ Держземагенства в Івано-Франківській області та відділу Держземагенства в Городенківському районі в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечили, з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву. В обґрунтування заперечення вказують на те, що наказ Головного управління від 18.02.2015 року №9-70/15-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» видано у відповідності до чинного законодавства України, а твердження позивача про порушення його прав на земельну ділянку є хибним, оскільки у позивача на момент видачі наказу Головного управління були відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку, відведену [PERSON], а також були відсутні будь-які рішення компетентних органів щодо розпорядження даною категорією земель щодо надання земельної ділянки у власність або у користування. Крім того, вказують на те, що на час складання проектної документації та видачі розпорядження теплиця була зруйнована. Враховуючи наведене просять у задоволенні позовних вимог відмовити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін та представників сторін, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, можуть бути: визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 23 червня 2001 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу викупив у СВК «Покуття» нежитлові будівлі тепличного господарства по вул. Шевченка, 1а в м.Городенка, які складаються з адмінбудинку площею 62.4 кв.м, гаража площею 72.2 кв.м, ГРП площею 14 кв.м та теплиці площею 11745 кв.м. На виконання умов договору [PERSON] було сплачено вартість придбаного майна 15 жовтня 2001 року Коломийським бюро технічної інвентаризації було проведено реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлові будівлі по вул. Шевченка1а в м.Городенка, що доводиться реєстраційним посвідченням від 15.10.2001 року, реєстровий номер 76. На підставі рішення виконавчого комітету Городенківської міської ради №514 від 03.09.2002 року [PERSON] проведено переобладнання приміщення адмінбудинку на житлове приміщення. 26.11.2002 року [PERSON] одержано свідоцтво про право власності на житловий будинок. Рішенням Городенківської міської ради №32 від 06.06.2006 року [PERSON] надано дозвіл на влаштування заїзду до його будинковолодіння по вул. Шевченка, 1а в м.Городенка за рахунок земель запасу міської ради. Згідно витягу з графічних матеріалів Генерального плану м.Городенка, сформованого начальником відділу містобудування архітектури та містобудівного кадастру, обєкт під номером 117 «Тепличний комплекс» знаходиться на території м.Городенка. Таким чином, твердження відповідачів про те, що теплиця зруйнована, спростовується вище переліченими документами. Статтею 349 ЦК України встановлено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. В ході судового розгляду представниками відповідачів не подано жодних доказів про припинення державної реєстрації права власності на теплицю. У червні 2011 року [PERSON] розпочав приватизацію земельної ділянки. Рішенням сесії Городенківської міської ради № 1619 від 21.02.2013 року йому затверджено технічну документацію із землеустрою та передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0835 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням сесії Городенківської міської ради №502 від 02.08.2011 року внесено зміни до рішення №377 від 30.06.2011 року та надано [PERSON] дозвіл на складання технічної документації по виготовленню документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку площею 1,2 га по вул. Шевченка, б/н для ведення особистого селянського господарства. З відповіді Городенківської міської ради №155 від 28.05.2015 року на запит №7 від 21.05.2015 року вбачається, що питання про вилучення земельної ділянки по вул..Шевченка,1 «а» в м.Городенка у землекористувача [PERSON] не вирішувались, рішення Городенківської міської ради №377 від 30.06.2011 року та №502 від 02.08.2011 року не відмінялись. У 2015 році [PERSON] передав ведення всіх свої справ своїй дочці [PERSON], що доводиться оформленою ним довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованою в реєстрі №428 12.04.2015 року. 22.04.2015 року [PERSON] звернулася у відділ Держземагенства у Городенківському районі з приводу завершення приватизації земельної ділянки для ведення ОСГ. 06.05.2015 року Держземагенством у Городенківському районі їй була надана письмова відповідь №03/03/22, з якої вбачається, що на заяву від 22.04.2015 року про надання відомостей з документації із землеустрою, що включена до (місцевого) державного фонду документації із землеустрою щодо земельної ділянки, кадастровий номер 2621610100:02:001:0142, земельна ділянка, площею 1,7861 га, знаходиться за межами населеного пункту м.Городенка, в урочищі «Теплиця». Державна реєстрація земельної ділянки проведена відділом Держземагенства у Городенківському районі 05.11.2014 року, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства. У наданні будь-якої інформації щодо цієї земельної ділянки, про її нового власника та документи, якими оформлялася така передача, [PERSON] відмовлено. Згідно ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Розпорядженням Головного управління Держземагенства у Городенківському районі № 9-70/15-15-СГ від 18.02.2015 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту м.Городенка Городенківської міської ради в урочищі «Теплиця». Надано у власність гр.. [PERSON] земельну ділянку загальною площею 1,7861 га (кадастровий номер 2621610100:02:001:0142) для ведення особистого селянського господарства і земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населеного пункту м.Городенка Городенківської міської ради, в урочищі «Теплиця». Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка площею 1,7861 га (кадастровий номер 2621610100:02:001:0142) перебуває у приватній власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 34845563, виданого 13.03.2015 року. Підставою видачі Головним управлінням Держземагенства у Городенківському районі, оскаржуваного розпорядження став Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянина [PERSON] на території Городенківської міської ради, урочище «Теплиця» (за межами населеного пункту), виготовлений ПП «Регіональний земельно-технічний центр». В пункті 2 розділу «Пояснювальна записка» Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] вказано, що земельна ділянка обстежена на місцевості при проведенні кадастрової зйомки та має наступні характеристики: представлена категорією земель сільськогосподарського призначення, угіддя під господарськими будівлями і дворами (в минулому під теплицями), на земельній ділянці будівлі відсутні. Проте даний факт спростовується дослідженими в судовому засіданні правовстановлюючими документами позивача на тепличне господарство, фотознімками з яких вбачається наявність цегляних стін та металевих каркасів теплиць та Генеральним планом міста Городенка. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] - землевпорядник Городенківської міської ради, суду пояснив, що землепроектну документацію [PERSON] підписував в кабінеті, не виходячи на місцевість, та ствердив, що уже після початку судового розгляду у справі виїжджав на місце, де виявив наявність фрагментів теплиці. В пункті 15 Висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відділу Держземагенства в Городенківському районі зазначено, що згідно представленого проекту землеустрою на земельній ділянці не розташовано будівництва і не планується розташування такого обєкта, висновок архітектури та містобудування не надавався. В судовому засіданні представник відповідача відділу Держземагенства в Городенківському районі [PERSON] суду пояснив, що висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] підписав без виїзду на місцевість, виключно на підставі поданих проектантом документів. Вразі наявності в матеріалах проекту копій правовстановлюючих документів на теплицю, розташовану на відведеній земельній ділянки, висновок не підлягав би погодженню. Ствердив, що за достовірність інформації, наявної в представленій документації, відповідальність несе її розробник. У відповідності до вимог ст. 56 Закону України «Про землеустрій» обовязковою складовою землепроектної документації є матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки. Статтею 198 ЗК України, передбачено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» до проекту землеустрою додаються копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів). В порушення вищезазначених вимог розробником проекту землеустрою не досліджено в повному обсязі наявність обтяжень та обмежень щодо земельної ділянки та не перевірено наявність правовстановлюючих документів на обєкт нерухомого майна, незважаючи на наявність фрагментів теплиці на місцевості. Як вбачається з письмових пояснень, наданих через канцелярію суду [PERSON], який неодноразово викликався в судове засідання, в якості свідка, він працював інженером-землевпорядником ПП «Регіональний земельний технічний центр» та був виконавцем проекту землеустрою [PERSON] При здійсненні кадастрової зйомки спірної земельної ділянки на місцевості, виявив, що територія заросла чагарниками, подекуди розкидані невеликі частини бетону та огорожу земельної ділянки. Проте ним не було розцінено виявлені фрагменти теплиці, як будівельну конструкцію. У відповідності до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Оскільки, підставою для видачі розпорядження Головного управління Держземагенства у Городенківському районі № 9-70/15-15-СГ від 18.02.2015 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» стала землепроектна документація, розроблена з грубим порушенням вимог чинного земельного законодавства, то таке розпорядження слід скасувати. В постанові Верховного Суду України від 4 червня 2014 р. у справі № 6-46цс14), прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах згідно ст. 360-7 ЦПК України, що є обов'язковим для судів України, визначено, що у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Оскільки, розпорядження Головного управління Держземагенства у Городенківському районі № 9-70/15-15-СГ від 18.02.2015 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» на підставі якого видане свідоцтво про право власності на згадану земельну ділянку, підлягає скасуванню судом, тому є підстави для задоволення позову в частині скасування згаданого свідоцтва. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст. 3, 16, 349, 393 ЦК України, ст.ст.120, 155, 198 ЗК України, ст.ст. 50, 56 Закону України «Про землеустрій»,

Outcome: approved