Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі відповідної довіреності від 18.07.2016 року та в інтересах позивача [PERSON], звернувся в суд з позовом до Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по вул. Незалежності, № 1 в селі Макишин Городнянського району Чернігівської області, зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою, загальною площею 68,9 кв.м., в тому числі житловою площею 20,8 кв.м., Б-1 сарай, В-1 пригребиця погріб, 1. ворота з хвірткою, 2. хвіртка, 3. огорожа суцільна, після смерті матері позивача [PERSON], яка померла 16 березня 2012 року. Ухвалою судді від 12 грудня 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, 13.12.2016 року надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути позов у його відсутність, заявлені в інтересах позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 42 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 20.12.2016 року за вих. № 948 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, відповідач не заперечує проти позову [PERSON] ( а.с. 43 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації [PERSON] надала до суду письмову заяву 14.12.2016 року за вих. № 02-16/1003 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без участі їх представника, проти позовних вимог третя особа не заперечує ( а.с. 64 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представники третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 51, 57 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, що 16 березня 2012 року померла мати позивача [PERSON], яка фактично прийняла спадщину свого сина, рідного брата позивача [PERSON], померлого 24 березня 1994 року. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла позивачу все своє майно, в тому числі житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по вулиці Незалежності ( в минулому вулиця Піонерська) № 1 в селі Макишин Городнянського району Чернігівської області. Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині немає. 26 липня 2012 року позивачем була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Відповідно довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області брату та матері позивача належало по 1/2 частині будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Незалежності, № 1 у с. Макишин Городнянського району Чернігівської області, первинна реєстрація права власності на який не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано. Через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позивач не може звернутися до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав на цей житловий будинок. Зазначені обставини спонукали позивача звернутися до суду із відповідною позовною заявою. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Дослідженням довідок виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 17.08.2016 року № 637 та № 638 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 8 за 1991-1995 рр., особовий рахунок № 355, та згідно запису в погосоподарській книзі № 3 за 2011-2015 рр, особовий рахунок № 277, на день смерті [PERSON] в с. Макишин Городнянського району Чернігівської області, вулиця Незалежності ( в минулому вул. Піонерська ), буд. № 1 дійсно були зареєстровані та проживали [PERSON] з 27.07.1965 року по день смерті 24.03.1994 року, та [PERSON] з 1964 року по день смерті 16.03.2012 року ( а.с. 11 ). З довідок виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 15.07.2016 року № 581 та від 04.01.2017 року № 26 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 4 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № 378, в будинку № 1 по вулиці Незалежності ( в минулому вул. Піонерська ) в селі Макишин Городнянського району Чернігівської області, станом на 01.07.1990 року постійно були зареєстровані та постійно проживали : [PERSON], якій належала 1/2 частина цього будинку з господарськими спорудами та [PERSON] син, якому належала 1/2 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні ( а.с. 12, 54 ). Зазначені дані підтверджуються також записами в погосподарській книзі с. Макишин Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 15, 55-56 ). Зі свідоцтва про народження серії V-УР № 1167025 встановлено, що [PERSON] народився 27.07.1965 року в с. Макишин Городнянського району Чернігівської області та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 10 ). Дослідженням свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 262329 встановлено, що [PERSON] помер 24 березня 1994 року у віці 28 років в с. Макишин Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 9 ). Таким чином, на підставі ст.ст. 548-549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) [PERSON] прийняла спадщину свого померлого сина [PERSON], оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном померлого сина. [PERSON] померла 16 березня 2012 року у віці 81 року в с. Івашківка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 184459 ( а.с. 7 ). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно. З дослідженого в судовому засіданні заповіту від 07 вересня 2010 року, посвідченого секретарем виконкому Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 103, встановлено, що [PERSON], на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON], [INFO], повністю ( а.с. 8 ). Після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої матері. 26 липня 2012 року була заведена спадкова справа № 131/2012 до майна [PERSON], яка померла 16.03.2012 року. Відомості про видачу спадкоємцю [PERSON] свідоцтв про право на спадщину у спадковій справі відсутні ( а.с. 58-63 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. [PERSON] роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З довідки експерта [PERSON] встановлено, що процент готовності будинку № 1, розташованого по вул. Незалежності в с. Макишин Городнянського району Чернігівської області, складає 100 %, будинок побудовано в 1964 році, технічна інвентаризація будинку з господарськими будівлями та спорудами проводиться вперше, будь-які правовстановлюючі документи на будинок відсутні, право власності не зареєстровано, загальна площа будинку становить 68,9 кв.м., житлова площа будинку становить 20,8 кв.м. Самочинного перепланування та переобладнання не виявлено (а.с.14). Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку № 1 по вулиці Незалежності ( в минулому вул. Піонерська ) в селі Макишин Городнянського району Чернігівської області відсутні ( а.с. 53, 65 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1964 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON], мали право кожний на 1/2 частину спірного домоволодіння. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року № 612/23144, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого експертом, фізичною особою-підприємцем [PERSON] технічного паспорта на житловий будинок за адресою : Чернігівська область, Городнянський район, с. Макишин, вул. Незалежності, буд. № 1, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою, загальною площею 68,9 кв.м., у т.ч. житловою площею 20,8 кв.м., Б-1 сарай, В-1 пригребиця погріб, 1. ворота з хвірткою, 2. хвіртка, 3. огорожа суцільна ( а.с. 16-17 ). Враховуючи, що за життя спадкодавець [PERSON] не зареєструвала своє право власності на вказане нерухомого майно, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов обєктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved