Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності від 15.05.2017 року та в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовом до Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та після уточнення позовних вимог просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами про провулку Комарова, № 4 в селі Вихвостів Городнянського району Чернігівської області, зазначені у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : «А-1» житловий будинок з «а-1» сіньми, загальною площею 47,0 кв.м., в т.ч. житловою площею 17,2 кв.м., «Б-1» сарай, «б-1» сарай, «В» погріб, «Г-1» гараж, № 1 хвіртка, № 2 ворота з хвірткою, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 14 вересня 2009 року, та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 3/4 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами про провулку Комарова, № 4 в селі Вихвостів Городнянського району Чернігівської області, зазначені у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : «А-1» житловий будинок з «а-1» сіньми, загальною площею 47,0 кв.м., в т.ч. житловою площею 17,2 кв.м., «Б-1» сарай, «б-1» сарай, «В» погріб, «Г-1» гараж, № 1 хвіртка, № 2 ворота з хвірткою, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 01 серпня 2014 року. Ухвалою судді від 19 червня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 05.10.2017 року в якій просить розглянути позов у його відсутність, заявлені ним та уточнені в інтересах позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 135 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. В.о. сільського голови Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 27.06.2017 року за вих. № 245 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, проти позову [PERSON] е заперечують ( а.с. 44 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 01.09.2017 року за вих. № 02-16/780 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без участі їх представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду ( а.с. 107 ). Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлена належним чином, в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, від третіх осіб до суду не надійшло повідомлень про згоду на участь у справі. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 105-106 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, що 01 серпня 2014 року померла мати позивача [PERSON], яка фактично прийняла спадщину свого чоловіка батька позивача [PERSON], померлого 14 вересня 2009 року. Після смерті матері відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла все своє майно позивачу, в тому числі житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по провулку Комарова, 4 в селі Вихвостів Городнянського району Чернігівської області. Спадкоємцем, який має право на обовязкову частку у спадщині є рідна сестра позивача [PERSON], яка у встановлений законом строк подала заяву нотаріусу про відмову від спадщини. 18 вересня 2014 року позивачем була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Відповідно довідки виконкому Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по провулку Комарова, 4 у селі Вихвостів Городнянського району Чернігівської області, первинна реєстрація права власності на який не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. Станом на 15 квітня 1991 року суспільна група, до якої відноситься житловий будинок «колгоспний двір». У звязку з тим, що право власності на спадковий житловий будинок не зареєстровано та правовстановлюючий документ відсутній, позивач не може оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] помер 14 вересня 2009 року у віці 81 року в с. Вихвостів Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 197200 ( а.с. 9 ). За життя 28.05.1996 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 66, яким заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожній ( а.с. 131 ). Після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за заповітом, 11.03.2010 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого 14.09.2009 року [PERSON]. 11.03.2010 року була заведена спадкова справа № 41/2010 до майна [PERSON]. Спадкоємець, який має право на обовязкову частку у спадщині дружина спадкодавця [PERSON] відмовилась від обовязкової частки у спадщині за законом шляхом подачі відповідної заяви. Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась. 23.08.2012 року дружина спадкодавця [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], яка не прийнята спадкоємцем за заповітом [PERSON]. Спадкоємцю [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки та спадкоємцю [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки ( а.с. 121-134 ). Отже, позивач, як спадкоємець за заповітом, та її мати [PERSON], як спадкоємець за законом, прийняли спадщину померлого [PERSON] по 1/2 частині кожна. [PERSON] померла 01 серпня 2014 року у віці 88 років у с. Вихвостів Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЕЛ № 239353 ( а.с. 8 ). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно. Згідно дублікату заповіту, що має силу оригіналу, посвідченого 28.08.2012 року секретарем виконкому Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 65, [PERSON] на випадок своє смерті заповіла все належне їй майно [PERSON], [INFO] ( а.с. 11 ). Після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за заповітом, 18.09.2014 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої 01.08.2014 року [PERSON]. 18.09.2014 року була заведена спадкова справа № 163/2014 до майна [PERSON]. Спадкоємець, який має обовязкову частку у спадщині, а саме донька спадкодавця [PERSON], у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Спадкоємцю [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку ( пай ) та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади ( а.с. 64-81 ). Дослідженням довідок виконкому Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 24.05.2017 року № 355 та від 17.07.2017 року № 272 встановлено, що станом на 15.04.1991 року в будинку по провулку Комарова, № 4 в селі Вихвостів Городнянського району Чернігівської області були постійно зареєстровані [PERSON] та [PERSON] та їм належало по 1/2 частині вказаного будинку. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору, а саме [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні. Довідки видані згідно запису в погосподарській книзі за 1991-1995 роки, особовий рахунок № 197 с. Вихвостів, провулок Комарова, буд. 4 ( а.с. 14, 82 ). Ці дані підтверджуються записами в погосподарській книзі по с. Вихвостів Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 15-16, 83 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З інформаційної довідки, виготовленої Городнянським РГ БТІ від 05.05.2017 року № 593, встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по провулку Комарова, № 4 в с. Вихвостів Городнянського району Чернігівської області не зареєстровано, будинок побудований в 1962 році, процент готовості 100%, самочинного будівництва, перепланування та переобладнання не виявлено ( а.с. 17 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1962 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] мали право кожний окремо на 1/2 частину спірного будинку, що разом складає цілий будинок. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : Чернігівська область, Городнянський район, с. Вихвостів, провулок Комарова, буд. № 4, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : «А-1» житловий будинок з «а-1» сіньми, загальною площею 47,0 кв.м., в т.ч. житловою площею 17,2 кв.м., «Б-1» сарай, «б-1» сарай, «В» погріб, «Г-1» гараж, № 1 хвіртка, № 2 ворота з хвірткою, ( а.с. 18-19 ). Враховуючи, що за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували своє право власності на належні частки нерухомого майна, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов обєктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved