Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Васильківської міської ради Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що не може прийняти спадщину після смерті дружини на тій підставі, що пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки має похилий вік, незадовільний стан здоровя та перебування в стресовому стані після смерті дружини, а тому питання щодо оформлення спадщини може бути вирішене лише після надання йому судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно. До суду надіслав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечує з підстав відсутності зазначення у позовній заяві поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України. Третя особа в судове засідання не зявилася, про день, час і місце слухання справи судом повідомлена належно. Заслухавши позивача та його представника, зясувавши обставини та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] І-ОК №322612 від 05.12.2014 р., 16.07.2014 р. померла [PERSON], яка, відповідно до свідоцтва про шлюб Серії І-ОК №459714, була дружиною позивача. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.\~1222, ч.1 ст.\~1220, ч. 1 ст.\~1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1\~ст. 1268 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, позивачу було відмовлено у прийняті заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті дружини в звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24\~Постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Як вбачається зі спадкової справи до майна померлої 16.07.2014 р. [PERSON], спадкоємцями після її смерті є також її син [PERSON] та онука [PERSON], на імя якої спадкодавицею було складено заповіт. Зазначені спадкоємці подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Про існування вказаних спадкоємців позивачу було відомо, оскільки про це ним було зазначено як в позовній заяві так і не заперечувалось в судовому засіданні. Позивачем було предявлено позов до Васильківської міської ради Київської області. Судом було розяснено позивачу та його представнику зміст ст. 10 ЦК України з огляду на наявність вказаних спадкоємців. Проте, позивач та його представник зазначили, що не вбачають необхідності залучення вказаних спадкоємців, оскільки вважають, що звернулися лише за визначенням додаткового строку для звернення\~\~із заявою про прийняття спадщини та в подальшому нотаріусом буде вирішено належність часток спадкоємцям у спадщині. Як розяснено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7, суди відкривають провадження такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК,) а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на вищевикладене, та після вивчення копії спадкової справи вбачається, що Васильківська міська рада Київської областіне може виступати як особа, яка порушує, не визнає чи оспорює права позивача, як спадкоємця, оскільки вона не є спадкоємицею, яка прийняла спадщину. У разі предявлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Відповідно до ст. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному-процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава. Згідно ч. 1 ст.33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Так, ч. 1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог ст. 33 ЦПК України, суд, за відсутності умов, передбачених вказаною нормою, не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої предявлено позов, суд відмовляє у позові до неналежного відповідача з цієї підстави і не повинен робити інших висновків щодо обставин справи, не пов'язаних із встановленням належності відповідача. В звязку з наведеним, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed