Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON], треті особи: Новомосковська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Піщанська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області,, про визнання права спільної сумісної власності на комплекс споруд у складі, що розташовані за адресою Торгівельний павільйон - «А»; Котельна (тимчас) - «Б»; Навіс - «В»; Вбиральна - «Г»; Контейнер (тимчасовий) - «Д»; Колодязь - «К»; Насосна яма - «Н.я»; Зливна яма - «З.я». Огорожа - «№1»; Замощення «І-ІІІ», розташованих за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що в червні 2006 року надав своєму батьку - Відповідачу за первісним позовом у справі 10000 грн.,, які останнім було використано для придбання у громадянки [PERSON] торгівельного павільйону «[INFO]», розташованого за адресою: [ADDRESS], загальною площею 33 кв. м., який збудований з металоконструкцій. В подальшому його відповідач за первісним позовом, придбаний на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу торгівельного павільйону від 26.06.2006р., реєстр № 2277 торгівельний павільйон реконструював, але грошей не повернув, що відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 368 ЦК України є підставою для оформлення за ним права спільної сумісної власності на спірне майно. Відповідач - [PERSON] з позовними вимогами не погодився та з підстав передбачених ст. ст. 128, 131, ЦПК України ст.. 392 ЦК України, подав зустрічний позов, в якому зазначив, що позовні вимоги його сина - [PERSON], є не обґрунтованими та незаконними, грошей зазначених у первісному позові не отримував, що вбачається, як із відсутності в матеріалах справи, передбачено ст. ст. 205-207 ЦК України відповідного письмового договору укладеного між ними, а так само і умовами нотаріально посвідченого договору «купівлі-продажу торгівельного павільйону» реєстр № 2277 від 26.06.2006р., зокрема п. 2.1, в якому зазначено, що вартість придбаного ним майна становить 6483 грн. Свої вимоги, щодо визнання за ним права власності на спірний комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою [ADDRESS], підтверджує тим, що в установленому законодавством порядку, придбаний за нотаріально посвідченим договором «купівлі-продажу торгівельного павільйону» реєстр № 2277 від 26 червня 2006 року ним було реконструйовано в спірний комплекс будівель та споруд. Відповідно до положень ст. 39 Закону України Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України N 461 від 13.04.2011р. «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» спірне майно було прийняти в експлуатацію, що підтверджено відповідною Декларацію «про готовність об'єкта до експлуатації», зареєстрованою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 23 жовтня 2012 року за № ДП 142121197441. Завершити державну реєстрацію права власності на спірне майно, відповідно до ст. 331 ЦК України та «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого Постановою КМ України N 868 від 17.10.2013р., не встиг через наявність судового спору, зумовленого позовною заявою його [PERSON] Разом з цим, з підстав передбачених пп. 10 п. 37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого Постановою КМ України N 868 від 17.10.2013р., просить ухвалити рішення суду про визнання за ним права власності на спірний комплекс будівель та споруд оскільки серед переліку документів, що підтверджують виникнення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Технічний паспорт на спірне майно ним виготовлено. Сторони в судовому засіданні участі не приймали, подали відповідні заяви, про розгляд справи без їхньої участі, у зв'язку і з чим судовий розгляд здійснюється без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків: Відповідно до положень ст. ст.. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач за первісним позовом [PERSON], у розумінні ст. ст. 57-60 ЦПК України, не надав достатніх та переконливих доказів того, що у червні 2006 року надавав своєму батькові 10000 грн. на придбання у громадянки [PERSON] торгівельного павільйону «[INFO]», розташованого за адресою: [ADDRESS], загальною площею 33 кв. м., який збудований з металоконструкцій. Досліджений у судовому засіданні нотаріально посвідчений Договір купівлі-продажу торгівельного павільйону» реєстр № 2277 від 26 червня 2006 року, укладений між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем, містить п. 2.1. в якому вказано, що вартість придбаного майна становить 6483 грн, що є меншою ніж зазначено в позові. [PERSON], не надано суду письмових доказів передачі своєму [PERSON] у справі 10000 грн., так як останній це визнає, а у розумінні положень ст.. 58, 59, 60 ЦПК України ст. ст. 205-207 ЦК України, правочин щодо передачі коштів на зазначену в позові суму повинно було здійснюватись за письмовим договором. Таким чином [PERSON] у встановленому законом порядку не доведено наявності обґрунтованості його позовних вимог, а тому в задоволенні належить відмовити. Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України N 435-IV від 16.01.2003р. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Підпунктом 10 п. 37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого Постановою КМ України N 868 від 17.10.2013р., рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно віднесено до переліку право установчих документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно. В підтвердження здійснення реконструкції придбаного у гр.[PERSON] торгового павільйону у комплекс будівель та споруд [PERSON] надано Декларацію «про готовність об'єкта до експлуатації», зареєстрованою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 23 жовтня 2012 року за № ДП 142121197441, з якої вбачається, що спірне майно віднесено до ІІ категорії складності. Місцезнаходження об'єкта: [ADDRESS] Дата початку будівництва - 26.09.2007р. Дата закінчення будівництва - 31.12.2007р. Згідно із пунктом 11-1- документом, що посвідчує право користування земельною ділянкою, на якій розташовано спірне майно є Договір оренди земельної ділянки від 03.01.2007 року бн, укладений з новомосковською районною державною адміністрацією. Відповідно до заключних положень п. 15 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, на об'єкті виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи. Обладнання встановлено згідно з актами про його прийняття після випробування у визначеному порядку. Заходи з охорони праці, забезпечення вибухобезпеки, пожежної безпеки, охорони навколишнього природного середовища і антисейсмічні заходи, передбачені проектом, проведені в повному обсязі. Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією 31,620 тис. гривень, у тому числі: витрати на будівельно-монтажні роботи 10,310 тис. гривень, витрати на машини, обладнання та інвентар 3,200 тис. гривень. Вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію 31,620 тис. гривень, у тому, числі: витрати на будівельно-монтажні роботи 10,310 тис. гривень, витрати на машини, обладнання та інвентар 3200 тис. гривень. У зв'язку із чим закінчений будівництвом об'єкт вважати готовим до експлуатації Тобто, згідно із положеннями ст. 39 Закону України Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» N 461 від 13.04.2011р., позивачем за зустрічним позовом [PERSON] було дотримано всі передбачені законодавством вимоги для будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом спірного комплексу будівель та споруд. Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON], який позбавлений в позасудовому порядку реалізувати свої права власника, через спір з [PERSON], а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved