Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Станично-Луганській районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. В обґрунтування заяви зазначив, що його донька [PERSON] 09.02.2018 року народила дитину хлопчика [PERSON] у м. Луганськ, що на цей час є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, бо територія тимчасово непідконтрольна українській владі. Донька перебуває у зареєстрованому 01.11.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2365, шлюбі із [PERSON]. При його зверненні до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, йому відмовлено надати свідоцтво про народження. Встановлення факту народження йому необхідно для отримання свідоцтва про народження, у звязку з чим вимушений був звернутись до суду із заявою. Просив суд встановити факт народження дитини хлопчика [PERSON], який народився 09.02.2018 року в м. Луганськ, Луганської області, Україна у громадянки України [PERSON], [INFO], при других пологах, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином України [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині заяви просив справу розглядати без його участі. Представник заінтересованої особи Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. З матеріалів справи вбачається, що згідно з медичним свідоцтвом про народження № 614 від 26.02.2018 року [PERSON] народила в м. Луганськ 09.02.2018 року о 12 годині 45 хвилини хлопчика 3500,00 грамів, дитина народилась доношеною, на 40 тижні вагітності, пологи ІІ. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ВВ №034187 від 22.02.2018 року [PERSON] народився 09.02.2018 року, про що складено актовий запис №129. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про шлюб, серії І-ЖД № 222983, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] та [PERSON] 01.11.2014 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2365. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження, серії V-ЕД № 319968, виданого Петровською сільрадою Станично-Луганського району Луганської області, [PERSON] народилась 23.10.1993 року, про що зроблено актовий запис № 50. Матірю дитини записана [PERSON], а батьком [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження, серії І-ВВ № 012926 виданого 21 квітня 2017 року, [PERSON] народився 12 квітня 2017 року, в місті Брянка, актовий запис № 49. Матірю дитини записана [PERSON], а батьком [PERSON]. Згідно з відмовою у проведенні державної реєстрації народження Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 16.02.2018 року, оскільки для підтвердження факту народження дитини предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження звязку з чим відмовлено у державній реєстрації народження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про народження, слід вважати не легітимним документом, адже він виданий органом, на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту народження у громадянки України [PERSON] дитини. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved