Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Крилосівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], Відділ Держгеокадастру у Галицькому районі Івано-Франківської області про визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01 червня 2009 року. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що в грудні 2016 року звернувся до Крилосівської сільської ради з проханням надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі для ведення особистого селянського господарства по вул. Івана Франка, с. Крилос, Галицького р-н., площею 0,56 га згідно записів у погосподарських книгах. Згідно рішення восьмої сесії Крилосівської сільської ради сьомого скликання від 23 грудня 2016 року йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,13 га для ведення особистого селянського господарства по вул.Івана Франка, с.Крилос, Галицького р-н. В погосподарських книгах Крилосівської сільської ради в IV розділі «Земля в приватній власності та користуванні громадян» де дані виписуються з п'ятого розділу земельнокадастрових книг зазначено, що з 1997 року по 2008 рік йому належало 0,56 га, в 2009 р. дані про площу земельної ділянки, яка йому належить відсутні, а з 2010 р. по 2015 р. -0,13 га. В графі «Додаткові відомості» за період 2006-2010роки зроблено запис: « 20.10.2010 р. зміни внесено в зв'язку із передачею землі площею 0,43 га [PERSON] державний акт серії [NUMBER]». В державному акті на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого [PERSON] зазначено, що цей акт виданий на підставі рішення Крилосівської сільської ради 6 сесія 5 скликання від 14 грудня 2007 року. Державний акт виданий [PERSON] на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданий 01.06.2009 р., є незаконним і порушує його право власності на належну йому земельну ділянку. Адже жодних заяв про те, що він відмовляється або віддає частину своєї земельної ділянки на користь [PERSON] він не писав. Просить суд визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01 червня 2009 року, виданий на підставі рішення Крилосівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області від 14 грудня 2007 року [PERSON] та скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали повністю, просили такий задовольнити. Представник відповідача Крилосівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області сільський голова Духович М.Г. в судовому засіданні 30.11.2017 року зазначила, що земельну ділянку площею 0, 8732 га виділено у приватну власність [PERSON] для ведення особистого селянського господаства, садівництва, городництва на підставі його звернення із заявою. Державний акт виданий на підставі рішення Крилосівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області 6 сесія 5 скликання від 14 грудня 2007 р. В подальшому в судові засідання представник Крилосівської сільської ради не з'являвся. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Галицькому районі Івано-Франківської області представника в судове засідання не скерував. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, третю особу, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що відповідно до погосподарських книг Крилосівської сільської ради в IV розділі «Земля в приватній власності та користуванні громадян» з 1997 року по 2008 рік позивачу [PERSON] належало 0,56 га, в 2009 р. дані про площу земельної ділянки, яка йому належить відсутні, а з 2010 р. по 2015 р. - 0,13 га. (а.с. 7-10). В графі «Додаткові відомості» за період 2006-2010 роки зроблено запис: « 20.10.2010 р. зміни внесено в зв'язку із передачею землі площею 0,43 га [PERSON] державний акт серії [NUMBER]» (а.с. 7-10). Згідно рішення восьмої сесії Крилосівської сільської ради сьомого скликання від 23 грудня 2016 року позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,13га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] (а.с. 6). В державному акті на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 01 червня 2009 року виданого [PERSON] зазначено, що цей акт виданий на підставі рішення Крилосівської сільської ради 6 сесія 5 скликання від 14 грудня 2007 року (а.с. 11). Згідно відповіді на запит Архівного відділу Галицької РДА № М-258/04-01 від 27.04.2017 р. в документах сесій Крилосівської сільської ради за період 2007-2010 р. рішення про передачу земельної ділянки [PERSON] у розмірі 0, 43 га [PERSON] відсутнє (а.с. 14). Згідно відповіді на запит Архівного відділу Галицької РДА № 42/04-01 від 08.05.2017 р. в протоколах сесій та засідань виконавчих комітетів Крилосівської сільської ради за період 2009-2010 р. рішення про надання земельної ділянки площею 0.43 га [PERSON] відсутнє (а.с. 15). Згідно відповіді Відділу Держгеокадастру у Галицькому районі Івано-Франківської області № 28-28-0.3-714/2-17 від 22.06.2017 р. інформація щодо земельної ділянки площею 0.43 га. по [ADDRESS], її цільового призначення та на підставі яких документів була надана [PERSON] у відділі Держгеокадастру в Галицькому районі відсутня (а.с. 17). Згідно із п.2 розділу VII Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Положеннями статей 116, 118 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідно до п.«г» ч.3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним, відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України. Згідно із ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності. Ухвалення судом рішення про визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, без скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірне майно, не можна вважати, що відбувся реальний захист права власності позивача. В п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 зазначено, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Згідно ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ч.1 ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Частина п'ята статті 116 ЗК України передбачає, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Норма п. б статті 141 ЗК України встановлює, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом. Порядок вилучення земельних ділянок визначений статтею 149 ЗК України. Відповідно до частини другої статті 149 ЗК України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку (ч. 10 ст.149 ЗК України). У даному випадку позивач, як землекористувач, згоди на вилучення земельної ділянки не надавав, що не заперечувалось представником відповідача під час судового розгляду. Отже, питання про вилучення земельної ділянки могло вирішуватися виключно в судовому порядку, як те передбачено ст.149 ЗК України. Як передбачено ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою, тощо. Відповідно до п.п.34 п.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільських, селищних та міських рад вирішуються питання регулювання земельних відносин. Вищезазначене свідчить, що за відсутності згоди позивача на вилучення у нього наданої йому земельної ділянки, порядок вилучення земельної ділянки Крилосівською сільською радою Галицького району проведено без дотримання вищезазначених вимог закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved