Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення збитків за невиконання грошового зобов'язання, збільшивши який просить стягнути з відповідачки на свою користь збитки, завдані несвоєчасним поверненням позики згідно договору позики від 16.12.2011 року в загальній сумі 62 188,15 гривень, а саме реальні збитки в розмірі 47 715,78 гривень, збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 14 472,37 гривні; три процента річних в розмірі 1 043,08 гривні; індекс інфляції за весь час прострочення сплати боргу в розмірі 22 178,90 гривень; моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень, а також суму судового збору в розмірі 721,88 гривня. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачкою [PERSON] 16 грудня 2011 року укладено договір позики, за яким відповідачка отримала від нього грошові кошти в розмірі 3 500 доларів США. Згідно умов договору позики від 16.12.2001 року відповідачка зобов'язалась повернути позивачу в строк до 31 грудня 2012 року в сумі, яка на момент повернення боргу мала складати 3 500 доларів США або 27 975,50 гривень (курс НБУ станом на 31.12.2012 року за 100 доларів США - 799,30 гривень). Оскільки відповідачка позику своєчасно не повернула позивач був вимушений звернутись до суду про стягнення боргу з відповідачки. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2013 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02.10.2013 року стягнуто з [PERSON] на його, [PERSON] користь суму боргу в загальному розмірі 28 815 гривень, що складається з суми боргу в розмірі 27 976 гривень, трьох процентів річних в розмірі 839 гривень та судового збору в розмірі 288 гривень. У зв'язку з тим, що відповідачкою добровільно та своєчасно не був повернутий борг, тому 15.11.2013 року державним виконавцем першого Малиновського ВДВС ОМУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №521/766/13-ц за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2013 року. Також позивач зазначив, що згідно довідки Філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Одесі станом на 16.12.2011 року (дата надання відповідачці суми позики) офіційний курс гривні до доларів США становив 798,99 гривень за 100 доларів США, а станом на 31.12.2012 року (кінцева дата повернення позики) офіційний курс гривні до доларів США становив 799,30 гривень за 100 доларів США. В процесі примусового виконання судового рішення відповідачкою було повернуто позивачу лише часткову суму боргу, а саме 29.10.2014 року - 11 318,18 гривень, а 24.11.2014 року - 12 601,82 гривня, всього 23 920 гривень, що на дату останнього платежу було еквівалентно 1588,31 доларів США (курс НБУ станом на 24.11.2014 року за 100 доларів США - 1506,0794 гривень). Таким чином відповідачка повернула позивачу позику в гривнях, що була еквівалентна 1 588,31 доларів США а не 3 500 доларів США, які позивач надав відповідачці у борг. На теперішній час залишилась заборгованість відповідачки перед позивачем у сумі 5 183,15 гривень, яка станом на 09.02.2015 року складає 207,65 доларів США. Отже, у зв'язку з несвоєчасним поверненням відповідачкою позики, позивач не зміг придбати 3500,00 доларів США за меншим курсом, який існував на дату, коли позика повинна була бути повернена, тобто позивач поніс реальні збитки у вигляді курсової різниці в розмірі 1911,69 доларів США, що станом на 09.02.201 року становить 47 715,78 гривень (офіційний курс станом на 09.02.2015 року за 100 доларів США - 2495,6198 гривень). Крім того діями відповідачки позивачу завдані збитки у вигляді упущеної вигоди, а саме доходів, які б позивач реально міг отримати за звичайних обставин, якби його право не було порушено відповідачкою. Позивач зазначив, що за повернені відповідачкою кошти за договором позики в сумі 3 500,00 доларів США він, [PERSON] мав намір покласти їх на депозитний рахунок у ПАТ «Укрексімбанк» з метою одержання в подальшому прибутку у вигляді відсотків по договору банківського депозиту. Таким чином позивачу завдані збитки у вигляді упущеної вигоди виходячи з розміру депозитних ставок за період з 01.01.2013 року по 18.02.2015 рік в сумі 540,02 доларів США, що станом на 18.02.2015 року еквівалентно 14 472,37 гривень. Також позивач в своєму позові зазначив, що у зв'язку із невиконанням відповідачкою Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2013 року, яке набрало законної сили 02.10.2013 року, тому саме з 02 жовтня 2013 року мають бути нараховані 3 процента річних від простроченої суми у розмірі 1043,08 гривень та індекс інфляції у розмірі 22 178,90 гривень. Крім того, у зв'язку із тривалим невиконанням відповідачкою зобов'язань щодо повернення позики (понад 3 роки) в сумі 3 500,00 доларів США, які позивач був змушений стягувати у судовому порядку та у зв'язку з тривалим невиконанням судового рішення, вважає, що йому, [PERSON] завдано моральну шкоду, оскільки через неповернення коштів тривалий час позивач перебував в скрутному матеріальному становищі, що відобразилось на його, [PERSON] сімейному житті та стані здоров'я, позивач переживав постійні конфлікти в сім'ї та перебував у стресовому стані. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 10 000,00 гривень. Посилаючись на викладене позивач звернувся з наведеним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов свого довірителя підтримала та просила задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у позові відмовити у зв'язку з повною виплатою грошових коштів згідно рішення суду та відсутністю заборгованості. В своїх запереченнях відповідачка зазначила, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2013 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02.10.2013 року та на підставі виконавчого листа за №521/766/13-ц від 21.10.2013 року першого Малиновського ВДВС ОМУЮ нею була виплачена в повному обсязі (26.06.2015 року) сума боргу на користь [PERSON] в розмірі 28815 гривень, що складається з суми боргу 27 976 гривень, три проценти річних в розмірі 839 та судового збору в розмірі 288 гривень, що підтверджується квитанціями. Крім того відповідачка вважає, що позивачем безпідставне посилання на ст.625, ч.1 ст.1050 ЦК України та ст.223ЦПК України в тому що: рішення суду набрало законної сили 02.10.2013 року, але в даному рішенні не було зазначено графіку погашення боргу у зазначений термін (по датах), тому не може йти мова про прострочку боргу; згідно рішення було встановлено три проценти річних в розмірі 839 гривень, які нею, [PERSON] були виплачені, таким чином у рішенні суду не йдеться ні про індекс інфляції, ні про перерахунок трьох процентів річних, так як рішення було винесено у гривневому еквіваленті на той час з зазначеними цифрами боргу, а також вона, [PERSON] ніколи не відмовлялась від погашення боргу, але у зв'язку з тим, що залишилась без роботи (при тому, що чоловік пенсіонер, а дочка студентка) відповідачка по мірі можливості платила та зобов'язалась погасити борг по мірі накопичення грошових коштів, та на момент звернення позивачем до суду майже всі виплати було проведено (борг відповідачки станом на 09.06.2015 року складав 2711,46 гривень, а не 4895 гривень, як зазначено в позовній заяві). Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з неї, [PERSON] моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень, відповідачка вважає абсолютно протизаконними, оскільки оскаржувала рішення суду в Апеляційному суді, так як вважала, що рішення було неправомірним, але коли не змога доказати своєї правоти в суді, то виконала зобов'язання в повному обсязі. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 16 грудня 2011 року був укладений договір позики, згідно якого відповідачка отримала від позивача в борг грошову суму у розмірі 3 500 доларів США. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 28 травня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму боргу у загальному розмірі - 28815 гривень, що складається з суми боргу у розмірі 27976 гривень та 839 гривень - три процента річних. Рішення набрало чинності на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 2 жовтня 2013 року. Згідно листа начальника першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції № 909 від 27.01.2015 року на виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 28.05.2013 року [PERSON] в рахунок погашення боргу [PERSON], було сплачено: - 29 жовтня 2014 року частково суму боргу розмірі - 11318 гривень 18 копійок; - 24.11.2014 року частково суму боргу у розмірі - 12601 гривня 82 копійки. З документів наданих відповідачкою в ході розгляду справи, а саме квитанцією № 63 від 05.02.2015 року, квитанцією № 48 від 05.03.2015 року, квитанцією № 67 від 26.06.2015 року підтверджується виплата залишку боргу, а саме 05.02.2015 року у сумі - 1000 гривень, 05.03.2015 року у сумі - 1000 гривень, 26.06.2015 року - 2711 гривень 50 копійок. 30.06.2015 року у зв'язку з повним та фактичним виконанням відповідачкою рішення суду, згідно з виконавчим документом, державним виконавцем відділу

Outcome: partial