Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що 04 серпня 2014 року в с. Черевки Миргородського району на території Черевківської сільської ради помер його батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина на земельну частку (пай), яка належала покійному згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла 19 березня 1997 року і якій право на земельну частку належало згідно сертифікату ПЛ №0175049, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією згідно рішення №395 від19.12.1996 року. За життя батько отримавши в нотаріальній конторі вищезазначене свідоцтво на спадщину, вніс зміни в Сертифікат у звязку з передачею права на земельну частку(пай), який на час відкриття спадщини не зберігся. За заповітом від 30.05.2013 року батько все належне йому майно та все на що за законом він матиме право передав позивачу [PERSON] Оскільки державний акт не видавався, то є дійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя померлого. Управлінням Держземагенства у [PERSON] районі Полтавської області листами № №29-28-0.7-215/21-15 від 27.02.2015 року та № 9-1603-0.7-102/2-15 від 06.04.2015 року підтверджено факт видачі на імя [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії PH № 808500 на території Черевківської сільської ради із земель колишнього КСП Україна . За повідомленням цієї ж установи розмір земельної частки (паю) за цим сертифікатом становить 2,56 умовних кадастрових гектари, а її вартість - 77737,03 грн. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 23 лютого 2015 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній, що перешкоджає [PERSON] оформити спадщину в позасудовому порядку, то позивач змушений звернутися до суду з цим позовом про визнання права в порядку спадкування. В ході судового розгляду, ухвалою суду від 30.03.2015 року до участі у справі залучено Управління Держземагенства у [PERSON] районі Полтавської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Крім позивача спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті батька є рідна сестра позивача [PERSON], яка ухвалою суду від 08.04.2015 року залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. 27.04.2015 року позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.53). Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином ( а.с.39.51). В раніше направленій на адресу суду заяві просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.33). Представник третьої особи Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. В раніше направленій на адресу суду заяві просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.34). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що вона не претендує на спадщину, яка є предметом спору (а.с.52). Представник третьої особи Управління Держземагенства у [PERSON] районі в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило (а.с.50). Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі суд встановив. 04 серпня 2014 року помер батько позивача [PERSON](а.с.8). Після смерті [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України відкрилася спадщина, в тому числі право на земельну частку (пай) площею 2,56 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, що належала [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2000 року, після смерті 19 березня 1997 року [PERSON] (а.с.6). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Черевківської сільської ради Миргородського району від 30.05.2013 року [PERSON] на випадок своєї смерті все належне йому майно, що належатиме йому на момент смерті, де б воно не було і з чого б не складалося та все на що він має право по закону заповів своєму синові [PERSON] [INFO] (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а. с. 12,13). Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 23.02.2015 року Приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - права на земельну частку (пай) після померлого 04.08.2014 року [PERSON] (а.с.10). Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно свідоцтва про право на спадщину по закону [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла 19 березня 1997 року належало право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату ПЛ №0175049, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією згідно рішення №395 від19.12.1996 року (а.с.6). Відповідно до повідомлення Управління Держземагенства у [PERSON] районі Полтавської області листами № №29-28-0.7-215/21-15 від 27.02.2015 року та № 9-1603-0.7-102/2-15 від 06.04.2015 року на імя [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії PH № 808500 на території Черевківської сільської ради із земель колишнього КСП Україна(а.с.42). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів і вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 5 ч. 10 ЗК України (1990 р.) право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. N 7 Про судову практику у справах про спадкування: При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Частиною 2 п.1 ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права. Участь у справі як відповідача [PERSON] районної державної адміністрації є обґрунтованою, оскільки відповідно до. п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям видача сертифікатів віднесена до компетенції саме цього органу державної влади. Виходячи з вищевикладеного, оскільки судом беззаперечно встановлено, що позивачем втрачено правовстановлюючий документ на спадкове майно (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії PH № 808500 на території Черевківської сільської ради Миргородського району із земель колишнього КСП Україна, отже позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved