Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: третя Вінницька державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що [INFO] мати позивача [PERSON], яка мешкала за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] склала заповіт, згідно якого все майно заповіла своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. [INFO], [PERSON] померла. Позивач, будучи необізнаним про порядок прийняття спадщини, здійснення права спадкування, після смерті спадкодавця [PERSON] вважав, що заповіт є тим документом, яким підтверджує право власності на ? частку майна, яке належало спадкодавцю на день смерті, а тому не звернувся до державного нотаріуса про вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В квітні 2016 року, позивачу стало відомо, що його брат - спадкоємець за заповітом [PERSON] 15 лютого 2008 року отримав в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після чого позивач звернувся за консультацією до адвоката. В травні 2016 року позивач звернувся до Третьої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. 31 травня нотаріус Ковальська Л.В. постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з пропущенням строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, прийняття спадщини, а також у зв'язку з тим, що спадкоємець [PERSON], який прийняв спадщину не надав своєї письмової згоди на включення в коло спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] - спадкоємця за заповітом, позивача [PERSON] Спадкоємець за заповітом - відповідач [PERSON], який отримав свідоцтво про право на спадщину, відмовляється надати нотаріусу згоду на включення [PERSON] в коло спадкоємців. На підставі викладеного позивач просить визначити додатковий строк терміном 3 місяці для подання заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення. Представник третьої особи до судового засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В якій зазначила, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до заповіту від [INFO], [PERSON], [INFO] заповіла все майно своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [INFO] померла [PERSON] у віці 75 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). 31 травня 2016 року державний нотаріус Ковальська Л.В. постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] не подав заяву до Третьої Вінницької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців, а також у зв'язку з тим, що інший спадкоємець, який прийняв спадщину не надав своєї письмової згоди на включення в коло спадкоємців померлої [INFO] гр. [PERSON] - її спадкоємця за заповітом - [PERSON] 1953 р.н., котрий пропустив строк для прийняття спадщини (а.с 8). Судом було витребувано спадкову справу після смерті [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що 14.06.2007 року [PERSON] звернувся до третьої Вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Окрім того з матеріалів справи вбачається, щ відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. 15 лютого 2008 року державним нотаріусом Березовською В.С. видано на ім'я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 05 травня 2016 року третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою надіслано лист [PERSON] про те, що він пропустив строк прийняття спадщини, оскільки не подав на протязі 6-ти місяців з дня смерті матері до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 31 травня 2016 року [PERSON] подав до третьої Вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] В установлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини [PERSON] спадщину після [PERSON] не прийняв, а звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після спливу визначеного законом строку, в зв'язку з чим отримав відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Листі №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування строку поважними визнаються такі причини, як тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, а саме те, що позивач був необізнаним про порядок прийняття спадщини, здійснення права на спадкування, не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 58 ЦПК України). Згідно із ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що об'єктивно перешкодили йому своєчасно прийняти спадщину після смерті [PERSON], тому суд не знаходить можливим визнати причини пропуску строку, на які вказує позивач, поважними, а відтак, відсутні підстави для задоволення позову. Таким чином, оцінивши в сукупності усі надані докази, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] без поважних на те причин, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного згідно ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: dismissed