Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Лубенського міськрайонного ВДВС про зняття арешту з майна. В позові [PERSON] вказала, що не може вільно розпорядитися своїм майном, оскільки зясувалося, що постановою державного виконавця ВДВС Лубенського МРУЮ накладено арешт на все належне йому нерухоме майно. Листом за №18541 від 11.08.2017 року Лубенський міськрайонний відділ ДВС повідомив, що виконавче провадження, в межах якого накладено арешт, постановою від 30.07.2015 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №1618/4540/2012, виданого 07.12.2012 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області завершено на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавчі дії, в тому числі і зняття арешту з майна боржника, проводяться виключно по відкритому виконавчому провадженню та на підставі п.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження». Позивач прохає зняти арешт з майна боржника та оголошення заборони його відчуження відповідно до постанови ВДВС Лубенського МРУЮ у Полтавській області про арешт рухомого та нерухомого майна ВП №40985887 від 15.01.2014 року, номер реєстраційного запису 4268601. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Представник Лубенського міськрайонного ВДВС в судове засідання не зявився. До суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 2 ст.114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно виконавчого провадження №40985887, виданої 15.01.2014 року головним державним виконавцем ВДВС Лубенського МРУЮ [PERSON], накладено арешт на все нерухоме майно належнеКабушко [PERSON], (реєстраційний номер обтяження 4268601). (а.с.5) З відповіді Лубенського міськрайонного відділу ДВС вбачається, що виконавче провадження, в межах якого накладено арешт, завершено, а тому у відділу відсутня можливість зняти арешт з майна [PERSON]В.(а.с.6). Водночас, у звязку з тим, що на належне [PERSON] майно накладено арешт на підставі вищевказаної постанови державного виконавця, вона не має можливості розпоряджатися цим майном. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що інших способів зняття арешту з вказаного нерухомого майна та захисту прав позивача [PERSON] немає, відповідач проти позову не заперечує, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Зважаючи на те, що згідно відповіді Лубенського міськрайонного ВДВС виконавче провадження щодо [PERSON] завершено, питання про зняття арешту з майна [PERSON] не вирішено держвиконавцем самостійно, продовження арешту майна перешкоджає [PERSON] в реалізації її прав власника, суд вважає позов про скасування обтяження у виді арешту нерухомого майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved