Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності. Позов мотивував тим, що відповідно до договору обміну квартир від 23.09.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 896, позивачу [PERSON], його матері [PERSON], дружині [PERSON], та їхнім дітям [PERSON] і [PERSON] у спільну сумісну власність була передана квартира [ADDRESS]. Відповідно до реєстраційного посвідчення, право спільної сумісної власності на квартиру 01.10.1999 року було зареєстроване в КП ВООБТІ за реєстровим № 238/30745 в реєстровій книзі № 334. Донька позивача - [PERSON], змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]», зареєструвавши шлюб з [PERSON] 30.10.2013 року. Мати позивача - [PERSON] померла [INFO], актовий запис про смерть № 659 від 04.03.2014 року зареєстрований у відділі ДРАЦС РС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Після смерті матері відкрилась спадщина. 03.07.2013 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 03.07.2013 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-1260. Згідно якого, померла заповіла позивачу належну їй частку квартири [ADDRESS]. Позивач за заповітом прийняв спадщину після смерті матері, оскільки був прописаний та проживав разом з нею на момент відкриття спадщини, крім того, своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини. 06.03.2014 року в Першій вінницькій державній нотаріальній конторі була заведена відповідна спадкова справа, номер в спадковому реєстрі 55822744, номер у нотаріуса 148/2014. Позивач звернувся до нотаріальної контори за отрманням свідоцтва про про право на спадщину за заповітом. Однак, постановою державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори від 05.09.2014 року за № 2983/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну частину квартири і роз'яснено, що цей документ не може бути виданий, оскільки розмір її частки у спільній сумісній власності не визначений, а нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Таким чином, позивач не має можливості оформити своє право на успадковану частину квартири. Крім того, позивач просить в заявленому позові визначити частки решти співвласників квартири у спільній сумісній власності. Наведені обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але до початку розгляду справи по суті надали суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд ухвалив проводити розгляд справи без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису. Дослідивши матеріали цивільної справи, інвентаризаційної справи та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до договору обміну квартир від 23.09.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 896, позивачу [PERSON], його матері [PERSON], дружині [PERSON], та їхнім дітям [PERSON] і [PERSON] у спільну сумісну власність була передана квартира [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до реєстраційного посвідчення, право спільної сумісної власності на квартиру 01.10.1999 року було зареєстроване в КП ВООБТІ за реєстровим № 238/30745 в реєстровій книзі № 334 (а.с. 11). 03.07.2013 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 03.07.2013 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-1260. Згідно якого заповіла позивачу належну їй частку квартири [ADDRESS] (а.с.16). Донька позивача - відповідач [PERSON], змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]», зареєструвавши шлюб з [PERSON] 30.10.2013 року, про що свідчить відповідний штамп в паспорті громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO], актовий запис про смерть № 659 від 04.03.2014 року зареєстрований у відділі ДРАЦС РС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області ( а.с. 17). Після померлої [PERSON] 06.03.2014 року в Першій вінницькій державній нотаріальній конторі була заведена відповідна спадкова справа, номер в спадковому реєстрі 55822744, номер у нотаріуса 148/2014. Постановою державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори від 05.09.2014 року за № 2983/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну частину квартири і роз'яснено, що цей документ не може бути виданий, оскільки розмір її частки у спільній сумісній власності не визначений, а нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні ( а.с. 19). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Частка учасника у спільній сумісні власності згідно із ст. 1226 ЦК України спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Оскільки в даному випадку визнання відповідачами позовних вимоги не суперечить вимогам чинного законодавства, суд ухвалив прийняти визнання відповідачами позову. Отже, позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved