Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності. В обґрунтування позовних вимог, вказує, що він та [PERSON] є власниками приміщення корівника, що знаходиться в [ADDRESS] . На даний час він один користується частиною даного нежитлового приміщення, здійснив в одній частині поточний ремонт, встановив систему опалення. Він неодноразово звертався до відповідача щодо здійснення поділу нерухомого майна в натурі, однак він на його звернення не реагує. Враховуючи, що [PERSON] не бере участі в утриманні майна, вони не можуть дійти згоди щодо спільного використання приміщення, а тому просить відлити йому, як самостійний об`єкт нерухомого майна в натурі належну йому Ѕ частину нежитлового приміщення загальною площею 1734,7 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] та визнати за ним право власності на виділений об`єкт. 03 листопада 2017 року ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області призначено судову будівельно-технічну експертизу проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. 25 червня 2019 року надійшов висновок експерта № 8904-8905 судової інженерно-технічної експертизи. 16 липня 2019 року позивач, [PERSON] , уточнив зміст позовних вимог та просить виділити йому, як самостійний об`єкт нерухомого майна в натурі належну йому 1/2 частину нежитлового приміщення, що знаходиться в [ADDRESS] згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи № 8904-8905 від 19 червня 2019 року виділу в натурі для першого співвласника, а саме, приміщення 1 площею 12,8 кв.м., приміщення 2 площею 13,4 кв.м., приміщення 3 площею 23,0 кв.м., приміщення 4 площею 13, 4 кв.м., приміщення 5 площею 12,9 кв.м., приміщення 6 площею 710,75 кв.м., приміщення 8 площею 48,6 кв.м., приміщення 9 площею 32,5 кв.м., разом 867,35 кв.м та визнати за ним право власності на виділений об`єкт, а також просить припинити режим спільної сумісної власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за вище вказаною адресою. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень\~ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 76, 81\~ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення уточненого позову виходячи з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що позивач та [PERSON] володіють на праві спільної сумісної власності приміщенням корівника пл. 1734,7 кв.м., що розташоване в [ADDRESS] , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, розмір частки становить 1/1 (а.с.9). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0702938072017 [PERSON] та [PERSON] орендують земельну ділянку з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення, для розміщення та обслуговування приміщення по виготовленню меблів. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, висновку експерта № 8904-8905 судової інженерно-технічної експертизи від 19 червня 2019 року, враховуючи наявність в будівлі двох воріт для заїзду автомобілів, що дає можливість влаштування ізольованих приміщень необхідної площі та співставляючи результати візуального обстеження з даними технічного паспорту та вимогами нормативних документів щодо розробки можливих варіантів розподілу експерт прийшов до висновку, що існує технічна можливість виділу в натурі по 1/2 частині нежитлової будівлі, що знаходиться по [ADDRESS] . Розподіл будівлі відповідно ідеальних часток співвласників по Ѕ частині з метою влаштування окремих ізольованих частин пропонується з врахуванням об`ємно-планувальних рішень нежитлової будівлі за наявності двох воріт та влаштування перегородок по лініях розподілу між приміщеннями запропонованими до виділу співвласникам. (а.с.39-45). Також до експертизи додано схему розподілу нежитлової будівлі, що знаходиться в [ADDRESS] . \~\~\~\~\~\~ У позовні заяві позивач стверджує, що відповідач не бере участі в утриманні майна, у них виникають конфліктні ситуації щодо спільного використання приміщення, добровільно укласти договір про поділ в натурі нежитлового приміщення відповідач не бажає. \~\~\~\~\~\~ Відтак, між сторонами виник спір, який позасудовим шляхом в порядку\~ст. 358 ЦК України\~врегулювати неможливо. Частиною 1\~ст. 319 ЦК України\~встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1 та 2 ст. 369 ЦПК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. У ч. 2\~ст. 364 ЦК України\~передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2\~ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 6 Європейської Конвенції передбачає право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків. Крім того, відповідно до пунктів 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041 (далі - Інструкція) поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.\~183,\~364, 369, 370 ЦК України, \~слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) нежитлового приміщення, що перебуває у спільній сумісній власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину приміщення із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання приміщення, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Жодна з сторін, клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи не заявляла. Будь-яких інших експертиз, окрім тих, що долучені до справи суду не представлено. Тому, суд приходить до висновку, що вищевказаний висновок експерта є обґрунтованим, не суперечить матеріалам справи, та у суду не виникло сумнівів щодо його правильності. Аналізуючи зміст позовних вимог позивача та надані письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість виділення [PERSON] , як самостійний об`єкт нерухомого майна в натурі належну йому 1/2 частину нежитлового приміщення, що знаходиться в [ADDRESS] згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи № 8904-8905 від 19 червня 2019 року виділу в натурі для першого співвласника, а саме, приміщення 1 площею 12,8 кв.м., приміщення 2 площею 13,4 кв.м., приміщення 3 площею 23,0 кв.м., приміщення 4 площею 13, 4 кв.м., приміщення 5 площею 12,9 кв.м., приміщення 6 площею 710,75 кв.м., приміщення 8 площею 48,6 кв.м., приміщення 9 площею 32,5 кв.м., разом 867,35 кв.м та визнати за ним право власності на виділений об`єкт. Так, варіант поділу, який просить визначити позивач згідно висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи від 19 червня 20-19 року є максимально наближеним до ідеальних часток співвласників, не потребує проведення будівельних робіт та додаткових витрат. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved