Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме смерті особи в певний час, мотивуючи вимоги тим , що 01.02.2017р. у м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області помер [PERSON], 1948р.н.. Заявник [PERSON] звертався до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації смерті [PERSON]. однак йому в реєстрації смерті було відмовлено з причини того, що медичні документи оформлені медичними закладами, які розташовані на непідконтрольній українській владі території, а тому викликають сумнів їх легітимність. Тому, [PERSON], з метою реєстрації факту смерті , звернувся до суду з заявою і просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме смерть [PERSON], 1948р.н., який помер 01.02.2017р. у м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області, Україна. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії паспорта громадянина України серія ЕМ №575327, виданого Стахановським МВ УМВС України в Луганській області 12.02.2000р., [PERSON] народився 06.05.1948р. у с. Гасенки Камишнянського району Полтавської області та був зареєстрований за адресою: [INFO] (м. Стаханов), [ADDRESS] з 04.04.1980р.. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №47 від 01.02.2017р., [PERSON], 06.05.1948р.н., помер 01.02.2017 року у м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області. Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] здійснив поховання [PERSON] у м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області. Відповідно до копії листа Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 13.06.2017 року №3282/17.10-94, вказаний відділ повідомив [PERSON] про те, що заявником не надано жодного документу для реєстрації смерті, відсутні підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України. Суд враховує, що м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], 06.05.1948р.н., помер 01.02.2017 року у м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області, Україна, у віці 68 років. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником [PERSON] в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved