Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.06.2011 року померла його матір [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Прилуцьке по вул. Польова, 1, Ківерцівського району Волинської області, та земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування вищевказаного будинку. Єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] є він, позивач по справі [PERSON], однак при зверненні до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за законом, нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за ним право власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла 24.06.2011 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення та просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 111278 актовий запис № 9, виданого 25.06.2011 року Озерцівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] померла 24.06.2011 року /а.с. 12/. Відповідно до довідки для оформлення спадщини №4053 від 04.12.2017 року, витягу з погосподарської книги №41 за 2016-2020 роки, виданих Прилуцькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області, рішенням виконавчого комітету Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області №70 від 30.11.2017 року «Про впорядкування поштових адрес», житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Прилуцьке по вул. Польова, 1, Ківерцівського району Волинської області, та земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування вищевказаного будинку належить померлій [PERSON] /а.с. 13-15/. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Окрім того, визнання права на оформлення у власність земельної ділянки розяснено п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», правило ст. 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не склав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON], а саме що останній приходиться сином померлої підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ВЭ №142406 від [INFO]. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 205/02-31 від 19.02.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця /а.с. 17/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved