Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.04.2017 року померла його мати [PERSON], з якою він і мешкав на день її смерті. Після смерті матері залишилась її частка в 2-х кімнатній квартирі яка розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS]. Зазначена квартира була приватизована на чотиріох осіб, таким чином власниками були: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та заявник. Єдиний спадкоємець на частку матері є заявник, як її син. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області, з метою оформлення права на спадщину, йому було розяснено щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що за життя [PERSON] не зареєструвала право власності на свою частку квартири. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач: [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник Щастинської міської ради у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позивні вимоги не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом\~встановлено,\~що 22.04.2017\~року померла\~його мати\~[PERSON],\~ з\~якою він\~і мешкав\~на день\~її смерті\~(а.с.6).\~Після смерті\~матері залишилась\~її частка\~в 2-х\~кімнатній квартирі\~яка розташована\~за адресою:\~Луганська область,\~Новоайдарський район,\~м.\~Щастя,\~кв.\~Енєргєтіков[ADDRESS].\~Зазначена квартира\~була приватизована\~на чотиріох\~осіб,\~таким чином\~власниками були:\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON]\~та заявник\~(а.с.8). При зверненні позивача до приватного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області, з метою оформлення права на спадщину, йому було розяснено щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що за життя [PERSON] не зареєструвала право власності на свою частку квартири (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В той же час, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Судовим розглядом встановлено відсутність у позивача можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, яка залишилась, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку шляхом його визнання, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України, також встановлено, що визнання за позивачем права власності на спадкове майно не порушує інтереси інших осіб. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Представник відповідача заперечень з приводу позовних вимог до суду не надав. Позивач наданими суду доказами, довів, що має право на спадщину за законом після померлої [PERSON] у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні На підставі ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1266, 1273, 1296, ст. 16 ЦК України,

Outcome: approved