Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, покликаючись на наступне: він, [PERSON] , має на утриманні двох неповнолітніх дітей. В шлюбі з [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , [INFO] - донька [PERSON] . 16 жовтня 2019 року рішенням Підволочиського районного суду шлюб між позивачем, [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишилися проживати з батьком, де вони прописані і проживають по сьогоднішній день. Мати дітей проживає окремо та жодного з покладених законом та моральними засадами суспільства обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей, вона самоусунулася від будь-якого спілкування з дітьми та їх виховання. З метою забезпечення прав та законних інтересів дітей позивач просить вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав та прийняти рішення про стягнення з неї аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримав та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленою про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила. Представник третьої особи на стороні позивача: Органу опіки та піклування Підволочиської селищної ради - У. Карпець, в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги та висновок органу опіки та піклування підтримала в повному обсязі. Суд, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановив наступне. Відповідно до: витягу із реєстру актів про народження від 17.01.2012 р., виданого працівником відділу РАЦС м. Марчанізе Республіка Італія, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] ; витягу із реєстру актів про народження від 17.01.2012 р., виданого працівником відділу РАЦС м. Марчанізе Республіка Італія, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Підволочиського районного суду від 16 жовтня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення вступило в законну силу. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено,що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою важливі правові наслідки як для батьків, так і для дітей. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише за наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно з рішенням комісії з питань захисту прав дитини Підволочиської селищної ради від 05 липня 2021 р. № 18-21 та рішенням виконавчого комітету Підволочиської селищної ради від 08 липня 2021 року №168, надано висновок органу опіки, піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У висновку органу опіки, піклування Підволочиської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , від 09.07.2021 № 05-885/18-11 вказано наступне: [PERSON] , 2007 року народження та [PERSON] , 2010 року народження народились в Республіці Італія в шлюбі [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між батьками був розірваний відповідно до рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 16.10.2019 року. Мати з дітьми не проживає, діти на утриманні та вихованні батька [PERSON] , який забезпечує належний матеріальний стан дітей, піклується про їх духовний та фізичний розвиток. [PERSON] батьківські обов`язки щодо малолітніх доньок свідомо не виконує, самоусунулась від їх виховання та утримання, про що свідчать акти обстеження матеріально-побутових умов. З акту обстеження житлово-побутових умов від 15 квітня 2020 року, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] , та неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] . В ході обстеження умов встановлено, що для дітей створені всі умови для проживання, діти забезпечені всім необхідним. Згідно з довідками від 05.04.2021 року виданими КНП «Центр первинної медичної допомоги», під час захворювання дітей [PERSON] , [PERSON] їх лікуванням займається бабуся та батько. Відповідно до довідок: №35,36 від 06.04.2021 року, виданих Підволочиською гімназією І.Франка, [PERSON] , [PERSON] , є ученицями навчального закладу. Діти завжди охайні, доглянуті. Батько [PERSON] та бабуся [PERSON] завжди відвідуються батьківські збори. Мати [PERSON] контакту з адміністрацією та вчителями гімназії не підтримує. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Висновком органу опіки, піклування Підволочиської селищної ради №05-885/18-11 від 09 липня 2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітніх [PERSON] , 2007 року народження, та [PERSON] , 2010 року народження, та відповідність вказаного інтересам дітей, встановлено доцільність позбавлення батьківських прав. За вказаних обставин судом встановлено, що відповідач не забезпечує своїм неповнолітнім дітям необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками. З цих підстав, беручи до уваги інтереси дітей, необхідність умов їх нормального розвитку та виховання, враховуючи визнання відповідачем позову, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити та позбавити [PERSON] , 1983 року народження, батьківських прав щодо неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Крім того, положення ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно з якими, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, яка спроможна допомагати дитині. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, стан їх здоров`я, розмір витрат на утримання дітей, потреби у їх розвитку та навчанні в такому віці, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача щомісячно аліменти на неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і продовжувати до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дітей і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 908 гривень судового збору.

Outcome: approved