Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Фінгруп «Експоцентр» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним, стягнення коштів. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася та подала до суду заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги мотивувала тим, що 24.01.2018 року між позивачем та ТОВ «Фінгруп «Експоцентр» було укладено договір постачання транспортного засобу № 1-78815. За умовами даного договору позивач зобовязаний був сплатити авансовий внесок на суму 91\~500 грн., а відповідач в свою чергу зобовязався передати, протягом десяти робочих днів з моменту надходження автомобіля на склад продавця, позивачу у власність транспортний засіб марки « Chery Tiggo 1.8 MT Comfort» 24.01.2018 року позивач сплатив суму авансу. На обумовлену раніше дату, транспортний засіб не був переданий позивачу, в офісі його повідомили, що автомобіль повернуто назад виробнику через несправність електропроводки. До цього часу позивачу автомобіль не передано, на телефонні дзвінки відповідач не відповідає, письмовий лист-повідомлення від позивача відповідач не отримав, офіс представника в м. Києві ліквідовано. Позивачу стало відомо, що даний договір укладено з порушеннями діючого законодавства та, як наслідок може бути визнаний судом недійсним. Позивач вважає, що договір є нікчемним, суперечить вимогам Цивільного кодксу України та інших законодавчих актів та зазначений договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому має бути визнаний недійсним, а кошти сплачені в рахунок авансу повернуті, позивачу. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судові\~засідання не\~зявляється, хоча був повідомлений належним чином. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст.280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи вважає, позов підставним і таким, що підлягає до задоволення, із слідуючих підстав: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що 24.01.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Фінгруп «Експоцентр» було укладено договір постачання транспортного засобу № 1-78815 (11-15), згідно якого позивач того ж числа оплатив авансовий внесок в сумі 91\~500 грн. (копія квитанції а.с. 16), а відповідач в свою чергу відповідно до п. 3.1 цього договору мав передати [PERSON] автомобіль протягом десяти днів з моменту надходження автомобіля на склад продавця. Однак на обумовлено сторонами дату, автомобіль не було передано позивачу, чого і не зроблено по сьогоднішній день. [PERSON] 15.05.2018 року звертався до відповідача з письмовим листом-повідомленням, про те, що ними не виконуються умови договору (а.с. 21). Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. А згідно ч.2 цієї Статті до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Отже виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що відповідачем не виконано умов договору, який укладений між сторонами, а згідно п. 7.4 договору № 1-78815 договір може бути розірваний у разі не постачання автомобіля у передбачений договором строк з вини продавця, останній зобовязується повернути покупцю фактично сплачені грошові кошти згідно чинного договору, протягом податкового періоду з моменту отримання письмової вимоги від покупця. Однак фактично відповідачем не було отримання лист-повідомлення, з яким звертався позивач. Загальними підставами визнання договору недійсним та застосування правових наслідків визнання його недійсним, передбачені ст.ст. 203, 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороню (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Також відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Тобто, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. ТОВ «Фінгруп «Експоцентр» в оспорюваному договорі не внесли істотну умову, таку як строк виконання договору, тобто строк (термін) доставки автомобіля, що є грубим порушенням діючого законодавства. Тому договір постачання транспортного засобу № 1-78815 від 24.01.2018 року має бути визнаним недійсним, через його невиконання відповідачем, і позивачу мють бути повернути кошти, які він сплатив, як аванс. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст.ст. 202, 203, 2016, 227, 234, 526, 626, 712 ЦК України, ст.ст. 18, 19, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів та

Outcome: approved