Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Остерська квартирно-експлуатаційна частина (району) Міністерства оборони України (далі Остерська КЕЧ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що на підставі ордеру, виданого Остерською КЕЧ, він є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , в якій він зареєстрований та проживає. На нього відкритий особовий рахунок по квартплаті та комунальним послугам, які він оплачує самостійно. Крім нього, у квартирі зареєстровані його діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та колишня дружина [PERSON] . Починаючи з 31.08.2018 відповідач [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до іншої області у зв`язку із звільненням з військової служби та не проживає у вищевказаній квартирі до теперішнього часу, не приймає участі в утриманні житла, не користується ним та не сплачує комунальні послуги. Згідно з актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 28.12.2018, 29.04.2019, 29.08.2019, 26.11.2019 та від 15.06.2020 відповідач не проживає за вищевказаною з 09.09.2018. Крім того, за постановою Чернігівського апеляційного суду від 20.03.2020 з позивача [PERSON] припинено стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] з підстав не проживання її з дитиною з вересня 2018. Таким чином, відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації понад шість місяців без поважної причини, в зв`язку з чим позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 06.08.2020 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 30.09.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Леонов О.Є. позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час, дату і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Представник третьої особи також належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Згоди позивача на заочний розгляд справи не надходило. Судовим розглядом цивільної справи встановлено, що на підставі ордеру №002599, виданого 05.12.1997 Остерською КЕЧ, [PERSON] набув право на зайняття житлової площі (квартири) площею 27 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , з сім`єю, яка складалася з дружини [PERSON] , 1972 року народження, та дочки [PERSON] , 1992 року народження. Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 27.08.2015 (справа № 734/2498/15-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) від 31.08.2018 № 184 [PERSON] , звільнена з військової служби у запас наказом командира 718 окремого навчального автомобільного батальйону (по особовому складу) № 63 від 15.08.2018, справи та посаду здала 31.08.2018. Відповідно до довідок Деснянської селищної ради від 07.07.2020 № № 978, 979 [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , і має такий склад сім`ї: дочка [PERSON] , дочка [PERSON] [PERSON] , на квартобліку в селищній раді не значиться. Зазначене житло належить Міністерству оборони України. Із довідки № 32, виданої Остерською КЕЧ 07.07.2020 вбачається, що [PERSON] дійсно є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . Особовий рахунок для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги по квартплаті відкрито на його ім`я. Згідно з довідкою № 210, виданою Остерською КЕЧ 08.07.2020, [PERSON] дійсно зареєстрований адресою: [ADDRESS] . Також в квартирі зареєстровані: колишня дружина [PERSON] , дочки [PERSON] та [PERSON] . Із акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 28.12.2018 вбачається, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] реально проживають [PERSON] та його донька [PERSON] , яку він самостійно виховує та утримує. [PERSON] в зазначеній квартирі, зі слів свідків, постійно не проживає з 09.09.2018, її місцеперебування невідоме, участі у вихованні неповнолітньої дитини не приймає. В період з 09.09.2018 і до часу складання акту (28.12.2018) в квартирі перебувала три рази, а саме: з 23.09.2018 до 27.09.2018 (4 дні), з 29.10.2018 до 31.10.2018 (4 дні), з 30.11.2018 до 04.12.2018 (4 дні). Із акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 29.04.2019, зокрема, вбачається, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , зі слів свідків, постійно не проживає. В період з 04.12.2018 до 29.04.2019 вона в квартирі перебувала чотири рази, а саме: з 23.01.2019 до 31.01.2019 (6 днів), з 06.02.2019 до 08.02.2019 (2 дні), з 10.02.2019 до 11.02.2019 (1 день), з 13.03.2019 до 18.03.2019 (5 днів). Із акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 29.08.2019, зокрема, вбачається, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , зі слів свідків, постійно не проживає. В період з 18.03.2019 до 29.08.2019 вона в квартирі перебувала три рази, а саме: з 12.05.2019 до 18.05.2019 (6 днів), з 23.05.2019 до 27.05.2019 року (2 дні), з 03.07.2019 до 05.07.2019 (2 дні). Із акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 26.11.2019, зокрема, вбачається, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , зі слів свідків, постійно не проживає. В період з 06.07.2019 до 26.11.2019 вона в квартирі перебувала три рази, а саме: з 30.08.2019 до ранку 03.09.2019 (4 дні), з 14.11.2019 до 15.11.2019 (1 день), з 23.11.2019 до 25.11.2019 (2 дні). Із акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 15.06.2020, зокрема, вбачається, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , зі слів свідків, постійно не проживає. В період з 26.11.2019 до 15.06.2020 вона в квартирі перебувала два рази, а саме: з 04.01.2020 до ранку 08.01.2020 (3 дні), з 14.02.2020 до 16.02.2020 (2 дні). Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно зі ст. 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно зі ст. 163 ЖК Української РСР, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статтею 71 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~71\~ЖК Української\~РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно із ст.\~72\~ЖК Української\~РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок про застосування ст. 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71\~ЖК Української\~РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого жилого приміщення. Відповідач проживала у спірному жилому приміщенні в якості члена сім`ї (дружини) позивача і набула право користування квартирою. Після розлучення з позивачем (27.08.2015) продовжувала проживати у займаному жилому приміщенні. Акти про не проживання [PERSON] за місцем реєстрації підтверджують окремі факти її тимчасової відсутності у спірній квартирі з 09.09.2018 по 15.06.2020. Однак, періоди часу, коли відповідач залишала жиле приміщення за місцем реєстрації і до повернення до нього, не перевищували 6 місяців. Повернення [PERSON] до жилого приміщення, яке вона займала, переривало строк її тимчасової відсутності та свідчить про не втрату інтересу до такого жилого приміщення. Із постанови Чернігівського апеляційного суду від 20.03.2020 у справі №734/3787/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, на яку послався представник позивача в підтвердження факту постійного не проживання відповідача за спірною адресою, неможливо встановити конкретний період часу, упродовж якого [PERSON] була відсутня у жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цивільним процесуальним законодавством України. При цьому, саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені ст. 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Жодних доказів, які б об`єктивно свідчили про непроживання відповідача у вищезазначеній квартирі більш ніж шість місяців без поважних причин позивачем [PERSON] не надано. З огляду на викладене, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Остерська квартирно-експлуатаційна частина (району) Міністерства оборони України, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України судові витрати у виді судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed