Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа: Новомосковський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, в якому просить позбавити відповідача права користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS], та зняти її з реєстрації. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить житловий будинок [ADDRESS] області. З 18.01.2005 року в належному позивачу будинку зареєстрована відповідач по справі [PERSON], яка є донькою [PERSON] - колишньої дружини позивача. Позивач перебував у шлюбі з матір'ю відповідачки [PERSON] до червня 2006 року. Після розірвання шлюбу колишня дружина позивача, разом з донькою - [PERSON] переїхали до іншого місця проживання і з того часу в спірному будинку не з'являлася. Таким чином, посилаючись на те, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному будинку понад 6 років, [PERSON] звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, одночасно позов підтримав, просить задовольнити його у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, з позовними вимогами згодна. Представник третьої особи - Новомосковського РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, причини неявки невідомі. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7). Згідно адресної довідки, за адресою: [ADDRESS], зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с.23). Однак з червня 2006 року [PERSON] за вказаною адресою не проживає без поважних причин, що стверджується довідкою, виданою квартальним комітетом від 01.10.2013 року, та актом про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 01.10.2013 року, складеним головою квартального комітету № 4 м. Новомосковська в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди у користуванні жилим приміщенням суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦПК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні більше 6 років, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Крім того, реєстрація відповідача у будинку позивача є порушенням прав позивача як власника житлового приміщення на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням вимог ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, а тому відповідно до ст.391 ЦК України позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а відповідач не проживає у спірному будинку більше восьми років, тобто понад встановлені ст.71 ЖК України строки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, відповідача [PERSON] має бути визнаною такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку [ADDRESS]. Що стосується позовних вимог позивача щодо зняття з реєстрації відповідача у Новомосковському РВ ГУДМС України в Дніпропетровської області, то вирішення даного питання відноситься до виключної компетенції органів ДМС України, доказів порушення прав позивача зі сторони якого, суду не надано. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, які складаються з судового збору у розмірі 57 грн. 35 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial