Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в квітні 2011 року КС «Компаньйон» звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь у солідарному порядку заборгованості по кредиту та підвищеній процентній ставці за користування кредитом на загальну суму 9549,32 грн., державного мита у сумі 95,49 грн., витрат на інформаційно-тенічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. 13 квітня 2011 року Сєвєродонецький міський суд задовольнив позовні вимоги КС «Компаньйон» у повному обсязі. 23 травня 2011 року КС «Компаньйон» отримав виконавчий лист № 2-1043/2011 про стягнення з [PERSON] на користь КС «Компаньйон» боргу в сумі 9764 грн. 81 коп. 01 червня 2011 року відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького МУЮ було відкрито виконавче провадження № 26834726 про стягнення з [PERSON] на користь КС «Компаньйон» боргу в сумі 9764 грн. 81 коп. Згідно довідки УПФУ в м. Сєвєродонецьку № 895/02-16/1 від 11.02.2014 року з пенсії [PERSON] щомісячно проводились відрахування згідно постанови державного виконавця на користь стягувача КС «Компаньйон», відрахування на проведення виконавчих дій та виконавчий збір, сума стягнення складає 5215 грн. 97 коп. 18 лютого 2014 року відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького МУЮ виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 26834726 на підставі листа КС «Компаньйон» та у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду. На підтвердження виконання свого зобов'язання у позивача наявна довідка з УПФУ м. Сєвєродонецька та постанова ВДВС Сєвєродонецького МУЮ про закінчення виконавчого провадження № 26834726 від 18.02.2014 року. Також, своїми неправомірними діями [PERSON] спричинив йому моральну шкоду, яку він оцінює у 3000,00 грн. Вказана моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він разом з сім'єю зазнав у зв'язку з відрахуваннями деякої суми з його пенсії на погашення заборгованості по виконавчому листу. З вини відповідача він не мав можливості вести звичайний для нього спосіб життя. Усе це потягнуло за собою негативні емоції, душевні страждання та, як наслідок, хронічну втому. Добровільно відшкодувати завдану йому та його родині шкоду відповідач відмовляється. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.04.2011 року по справі № 2-1043/11 суд вирішив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Кредитної спілки «Компаньйон» заборгованість по договору кредитування № КС-6119/15.06.2010-КР від 15.06.2010 року в сумі 5000,00 грн., підвищену процентну ставку в сумі 4549,49 грн., а всього - 9549,32 грн. Також, вказаним рішенням встановлено, що згідно з договором кредитування № КС-6119/15.06.2010-КР 15.06.2010 р. відповідач [PERSON] отримав від КС «Компаньйон» кредит у сумі 5000 гривень та прийняв на себе зобов'язання повернути вказану суму у строк до 15.06.2011 року. Прийняте зобов'язання складається з основної суми боргу та відсотків за користування кредитом. Однак відповідач вказане зобов'язання у строк визначений кредитним договором не виконав. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору № КС-6119/15.06.2010-КР від 15.06.2010 р. станом на 16.02.2011 року. Вказане зобов'язання [PERSON] було забезпечене договором поруки № КС-6119/15.06.2010-Пр 1 від 15.06.2010 року з гр. [PERSON] та договором поруки № КС-6119/15.06.2010-Пр 2 від 15.06.2010 року з гр. [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 26834726 від 01.06.2011 року, заступником начальника ВДВС Сєвєродонецького МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1043, виданого 23.05.2011 року Сєвєродонецьким міським судом про стягнення з [PERSON] на користь КС «Компаньйон» боргу в сумі 9764,81 грн. Згідно з копією довідки, виданою 11.02.2014 року УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, з пенсії [PERSON] за період з 01.08.2012 року по 28.02.2014 року проведені відрахування згідно з постановою державного виконавця на користь стягувача КС «Компаньйон» та відрахування на проведення виконавчих дій і виконавчій збір у загальній сумі 5215,97 грн. Згідно з копією постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 26834726 від 18.02.2014 року, головним державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ у Луганській області постановлено закінчити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1043, виданого 23.05.2011 року Сєвєродонецьким міським судом про стягнення з [PERSON] на користь КС «Компаньйон» боргу в сумі 9764,81 грн. у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог про стягнення з відповідача в порядку регресу суми в розмірі 5215,97 грн. є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності у суду не викликають, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення в порядку регресу суми в розмірі 5215,97 грн. підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Виходячи з вимог закону та встановлених судом фактів, не заперечуючи проти того, що позивачу [PERSON] завдані моральні страждання, яких він разом з сім'єю зазнав у зв'язку з відрахуваннями деякої суми з його пенсії на погашення заборгованості по виконавчому листу, неможливості вести звичайний для нього спосіб життя, що потягнуло за собою негативні емоції, суд вважає, що розмір моральної шкоди, зазначений позивачем у позовній заяві, значно завищений та не відповідає тривалості моральних страждань позивача та тяжкості наслідків, тому, виходячи з тривалості та характеру моральних страждань, засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає моральна шкода у сумі 1 500, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 882 від 14.04.2014 року про сплату судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., у зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути вказану суму судових витрат з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial