Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , відповідачі по справі, які вже більше п`яти років спільно з позивачем не проживають, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей у квартирі немає, квартирою взагалі не цікавляться. Будь-яких перешкод позивач їх не чинив. На даний час він має намір відчужити належне йому майно, однак реєстрація проживання відповідачів, позбавляє його можливості розпорядження належним йому майном. Просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 11.10.2019 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] відзиву на позовну заяву та/чи клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи з викликом сторін подано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що стверджується договором дарування від 16.01.1996 року (а.с. 7-8). У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується будинковою книгою (а.с. 12-14), які не проживають у вищевказаній квартирі вже більше 5 років, що стверджується актами Ківерцівської міської ради (а.с. 9-11). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд встановив, що позивач по справі [PERSON] не є власником житла, про втрату права користування яким відповідачами він ставить вимогу, будь-які його права чи інтереси реєстрацією місця проживання відповідачів у квартирі, що належить [PERSON] , не порушені і порушені бути не можуть, наявність довіреності на ім`я позивача від [PERSON] (при цьому факт зміни прізвища власниці житла як вказано у позовній заяві із « [PERSON] » на «[PERSON]» будь-якими доказами не підтверджено) не надає права [PERSON] звертатись за захистом її порушених прав як власниці житла від власного імені, таким чином відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed