Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що 05 березня 1993 року між сторонами був зареєстрований законний шлюб, про що Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя зроблено відповідний актовий запис № 277. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинені, причини розпаду сім'ї це різні характери, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя і сімейні цінності. В сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми, примирення не можливе і шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на розірванні шлюбу наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Причини неявки у судове засідання відповідачка не повідомила, відзив не надала. Заяви про розгляд справи за її відсутності суду також не надавала. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 березня 1993 році Ленінським відділом РАЦС, актовий запис №277, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. (а.с.3) Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, який наполягає на розірвані шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved