Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до відповідачів з позовом, в якому просив визнати недійсним та скасувати договір дарування №292 від 31 січня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Овдіюк Діною Іванівною, відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] 50/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що його покійна дружина [PERSON] в 2008 році фактично подарувала їхній дочці 64,12 % площі будинку без його згоди як співвласника, а також без врахування, що в будинку проживали інші члени сім`ї та неповнолітній внук. Відповідачка [PERSON] надала відзив, в якому посилалась на те, що позивач знав про намір укласти договір та його умови, нотаріусу позивач надав письмову згоду на укладення договору дарування, розмір подарованої частини фактично складає 50/100 частини і не порушує право позивача на належну йому частину в майні, було отримано рішення органу опіки та піклування на дарування частини будинку. Позивачем пропущений строк звернення до суду для захисту порушених прав. Від відповідачки - приватного нотаріуса Сарненського нотаріального округу Рівненської області Овдіюк Діни Іванівни надійшов відзив, в якому в спростування обставин, викладених в позовній заяві, надала письмову заяву [PERSON] від 31.01.2008 року про отримання від нього згоди на укладення договору дарування №292 від 31.01.2008 року. Рішенням Виконавчого комітету Сарненської міської ради №25 від 15.01.2008 року надано дозвіл [PERSON] на дарування будинку для дочки, право користування яким мав неповнолітній онук [PERSON] , 2003 року народження. Заявила про пропущення позивачем строку позовної давності для захисту порушеного права. У відповіді на відзиви позивач [PERSON] зазначив, що підпис в заяві про надання згоди на дарування частини будинку відповідачці є схожим на його, але він не впевнений чи це його. Він дійсно щось підписував у нотаріуса, проте вважав, що підписує документ, за яким частина спірного будинку мала б бути оформлена на нього, а тому мав місце обман та помилка. Про порушене право він довідався на початку 2019 року, а тому не пропустив строку звернення до суду за захистом. Також вказав, що відповідачка не несе жодних витрат на тримання будинку, зокрема на ремонт після пожежі у 2017 році. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, дав пояснення, аналогічні викладеним у заявах по суті справи. Відповідачка [PERSON] та представник відповідача [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзивах, просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з [INFO] 1958 [INFO] згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] від 29.06.1958 року. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 жовтня 2007 року будинок по [ADDRESS] був зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] Договором дарування від 31 січня 2008 року [PERSON] подарувала [PERSON] 50/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області від 15 січня 2008 року №25 надано дозвіл [PERSON] на дарування частини житлового будинку (1-1 коридор, 1-2 коридор, 1-3 комора, 1-4 кухня, 1-5 житлова, 1-6 житлова, 1-7 житлова) для дочки [PERSON] , 1960 року народження, право користування яким має малолітній онук [PERSON] , 2003 року народження. Заявою від 31 січня 2008 року [PERSON] дав письмову згоду на укладення договору дарування його дружиною [PERSON] , 50/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями у [ADDRESS] їх дочці [PERSON] ; стверджував, що такий правочин відповідає інтересам їхньої сімї та погоджувався з тим, щоб усі істотні умови договору визначались його дружиною самостійно, зміст ст.ст. 60,65 СК України нотаріусом йому роз`яснено. Заява посвідчена нотаріусом Овдіюк Д.І. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17741065 від 14.02.2008 року 50/100 частки належить на праві спільної часткової власності [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Позивачем надана письмова довідка №2166 від 14.02.2019 року, згідно якої по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1936 року народження, [PERSON] , 1968 року народження, [PERSON] , 1973 року народження, [PERSON] , 1976 року народження, [PERSON] , 2003 року народження, [PERSON] , 1977 року народження. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні дали кожен окремо показання, що власником будинку була їх мама, але будинок будувався батьком. Про те, що матір за життя подарувала свою частину будинку сестрі їм не було відомо. Після смерті матері батько знайшов в квартирі договір дарування, оформлений у 2008 році. Згідно\~ст.\~717 ЦК України\~за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. У відповідності\~до вимог\~ч.\~3\~ст.\~65\~СК України\~для укладення\~одним із\~подружжя договорів,\~які потребують\~нотаріального посвідчення\~і (або)\~державної реєстрації,\~а також\~договорів стосовно\~цінного майна,\~згода другого\~з подружжя\~має бути\~подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Судом враховано, що позивачем надані непослідовні пояснення щодо обставин погодження ним укладеного договору та обґрунтування причин пропущення строку звернення до суду за захистом порушеного права. Свої доводи про обман та помилку під час погодження договору дарування позивач виклав після надання відповідачами відзивів на позов, в яких вони звернули увагу на наявність такої згоди. Суд не приймає до уваги посилання позивача на відсутність вільного волевиявлення при вчиненні ним правочину у формі згоди для укладення договору дарування та застосування щодо нього вимог ст.ст. 203, 229, 230 ЦК України (наявність помилки щодо обставин, які мають істотне значення та обману), оскільки цей правочин не оспорювався сторонами, а тому з огляду на презумпцію, викладену у ст. 204 ЦК України, є правомірним. З огляду на вказані обставини судом критично оцінюються показання свідків про обізнаність позивача про наявність оспорюваного договору дарування лише після смерті дружини. Оскільки позивач [PERSON] у письмовій заяві від 31 січня 2008 року, посвідченій нотаріально, стверджував, що правочин дарування відповідає інтересам їхньої сімї та погоджувався з тим, щоб усі істотні умови договору визначались його дружиною самостійно, зміст ст.ст. 60,65 СК України нотаріусом йому було роз`яснено, заявлені в суді вимоги про нерівність частки, яка відчужувалась його дружиною, є безпідставними. Не приймаються судом до уваги як недоведені доводи позивача про недобросовісність поведінки сторін при укладенні оспорюваного договору дарування та його фіктивність, що могло б бути підставою для визнання його недійсним. Безпідставними є посилання на проживання у будинку інших членів сімї та неповнолітнього внука, оскільки процедура погодження органом опіки та піклування договору дарування була дотримана. Враховуючи те, що підстави для визнання недійсним оспорюваного правочину судом не встановлені, позовні вимоги позивачем не доведені, обставини пропуску позивачем строку позовної давності до уваги не приймаються, у задоволенні позову слід відмовити в зв`язку з його безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed