Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. Належне йому домоволодіння межує з домоволодінням [ADDRESS] громадянки [PERSON], яке він їй подарував в 2001 році. У 2008 році він отримав державні акти на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та для ведення особистого селянського господарства. Однак при виготовленні технічної документації на цю землю до неї потрапила і частина земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно [PERSON] Тому в 2011 році остання звернулася до суду з позовом про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд недійсним. Він визнав її позовні вимоги і рішенням Шосткинського міськрайсуду від 30.05.2012 року було скасовано рішення Шосткинської міськради в частині передачі йому у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по [ADDRESS] та державний акт про право власності на неї. Після цього в 2012 році він повторно приватизував земельну ділянку, на якій знаходиться належний йому житловий будинок з господарськими спорудами площею 0,10 га, яка була передана йому у власність на підставі рішення Шосткинської міської ради. Між ним і ПП «Укрторгпром», а також [PERSON] було укладено договори на виготовлення землевпорядної технічної документації на землю за адресами розташування належного їм нерухомого майна для подальшого оформлення права власності на земельні ділянки по провулку Піонерському за [ADDRESS] та за [ADDRESS] в м. Шостка. Працівниками ПП «Укрторгпром» було здійснено визначення координат меж і складено для підписання між ними Акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Ним Акти прийомки-передачі межових знаків підписані, але [PERSON] від підписання цих актів відмовляється. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали та просять зобов'язати відповідачку підписати Акти прийомки-передачі межових знаків. Представник відповідача позов не визнав у повному обсязі, оскільки між сторонами на даний час склалися неприязні відносини на ґрунті цього земельного питання. Запропонована ПП «Укрпромторг» межа між домоволодіннями [PERSON] та [PERSON] не відповідає вимогам Державних будівельних норм України, а саме: для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1 метру. Представник Управління Держземагенства в Шосткинському районі, враховуючи, що вказаний орган залучений в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, при вирішенні даної справи поклався на розсуд суду, при цьому зазначив, що у разі неможливості встановити межі під час розгляду таких спорів слід виходити з фактичного використання земельних ділянок. Проаналізувавши встановлені обставини і наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що між сторонами виникли земельні відносини щодо реалізації прав на землю, добросусідства та визначення спільних меж між земельними ділянками, якими вони користуються і фактично володіють, та про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є родичами: відповідачка є племінницею позивача (дочкою його рідного брата). 02.02.2001 [PERSON] отримав у спадок після померлого [INFO] батька [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який розташовано в [ADDRESS], на земельній ділянці 1041 кв. м., на якій крім будинку також розташовані сарай, погріб, уборна та огорожа (а.с.46). 20.04.2001 [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору подарував [PERSON], а остання прийняла у дар житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] на земельній ділянці 1461 кв. м. (а.с.33). З 2001 по 2011 роки між сторонами у справі спорів щодо використання земельних ділянок, на яких знаходиться належна їм нерухомість не виникало. У жовтні 2001 року [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайсуду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні домоволодінням, оскільки, на його думку, відповідачка, будинок якої знаходиться на межі, до нього на одній лінії по межі побудувала прибудову в два поверхи та погребню (а.с.32). Як зазначили сторони, даний позов залишено судом без розгляду. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 30.05.2012 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Шосткинської міської ради, управління Держкомзему в м. Шостка, третя особа ПП «Укрторгпром» визнано недійсним рішення Шосткинської міськради 17 сесії 5 скликання від 15.08.2008 в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] площею 0,1 га, визнано недійсним державний акт ЯЗ №390456 на право власності на вказану земельну ділянку, виданий [PERSON], скасовано запис у поземельній книзі щодо надання у власність та запис про видачу згаданого державного акту [PERSON] (а.с.4,5). Згідно з договором №226 від 15 липня 2013 року між ПП «Укрторгпром» і [PERSON] було укладено договір на виготовлення землевпорядної технічної документації (а.с.6). На виконання цієї угоди виготовлено Акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання щодо земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0745 по [ADDRESS], що надаються у власність [PERSON] (а.с.7,8), з відповідними планами. У даних Актах зазначено, що згадані земельні ділянки вказані в натурі (на місцевості) за фактичним її використанням. На бажання власника земельних ділянок межові знаки не встановлювалися, оскільки їх межі в натурі (на місцевості) проходять по існуючим твердим ознакам, а саме: стовпам паркану, по зовнішній стіні будівлі, по дерев'яним стовпам. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що за час їх сусідства спорів з приводу межі не було, сторони фактично користувалися та користуються своїми земельними ділянками в межах за такими існуючими орієнтирами, як паркан і стіна будинку [PERSON] між дворами сторін, та дерев'яні стовпи між їх городами. При цьому, як зазначив представник відповідача, [PERSON] не підписала спірні Акти тільки тому, що не згодна з Актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання щодо земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, де межа проходить по стіні її будинку, а з приводу меж між ділянками для ведення особистого селянського господарства претензій не має. Проте, чому [PERSON] не підписала відповідний Акт щодо меж городів, її представник пояснити не зміг. Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи і підтверджено сторонами в судовому засіданні, на замовлення [PERSON] також було виготовлено Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання щодо земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га (а.с.29,30), в якому аналогічно до Акту [PERSON] зазначено межі за фактичним використанням земельної ділянки за тими ж самими існуючими твердими ознаками (стовпам паркану, по зовнішній стіні будівлі, по дерев'яним стовпам). Огляд планів земельних ділянок сторін, доданих до їх Актів, показав, що при накладенні межі співпадають. Відповідно до ч.3 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Згідно з ч.1 ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж. Частинами 2, 3 статті 107 ЗК України, п.4.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376 (далі Інструкція) передбачено, що у разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. У відповідності до преамбули Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року №44, на пункт 3.25* яких посилається представник відповідача, вони поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України. Ці норми обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], не оспорюючи розташування межі, на протязі 2010-2011 років здійснювала будівництво на своїй ділянці впритул до існуючої спільної межі із земельною ділянкою [PERSON] Тому згадані норми ДБН з урахуванням характеру спірних правовідносин та встановлених обставин справи судом до уваги не беруться.

Outcome: approved