Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про втрату права користуванням житлом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі зареєстровані у квартирі за адресою [ADDRESS], яка належить позивачу на праві власності. У квартирі за вищевказаною адресою відповідачі не проживають більше десяти років, ніколи не були та не є членами його сім'ї в помешканні відсутні їхні речі, жодної допомоги по оплаті комунальних послуг не надають. Реєстрація відповідачів у спірній квартирі завдає матеріальної шкоди позивачу, а в добровільному порядку з реєстрації вони не знімаються. Покликаючись на наведене, позивач просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за їх відсутності відповідач не подавали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на висланий розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.09.2004 року (4). Згідно довідки №11964 від 28.09.2017 року про склад сім'ї вбачається що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с. 5). Як вбачається з повідомлення Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області від 07.12.2017 року №3/10758 в ході проведення перевірки та опитуванні сусідів було підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] на протязі останніх п'яти років не проживають за адресою [ADDRESS] (а.с. 14) Добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають, чим створюють перешкоди позивачеві належним чином використовувати свою власність. Їхня реєстрація у квартирі [ADDRESS], носить формальний характер. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоча й ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами закону. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що відсутність відповідачів у спірному житлі не зумовлена поважними причинами, а тому позов про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], підставний і підлягає до задоволення. При прийнятті рішення, суд виходить з того, що факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою, впливає на права і обов'язки позивача. Зокрема, позивач змушений здійснювати оплату комунальних послуг виходячи з кількості осіб, які є прописаними за вказаною адресою. Реєстрація відповідачів призводить до вимушеної більшої оплати за комунальні послуги. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, судового рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення, права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть, тощо. Таким чином, рішення суду у справі про втрату права на житло одночасно є підставою для зняття з реєстрації відповідача за вказаною адресою. На стягненні судових витрат позивач не наполягає.

Outcome: approved