Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Деражнянського району про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22 лютого 1996 року в с. Макарово Деражнянського району помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 1,49 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Деражнянського району, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, серії Р1, номер 827847, виданого на підставі рішення сесії [PERSON] сільської Ради народних депутатів №5 від 25 грудня 2001 року. Після смерті [PERSON] фактично спадщину прийняла його дружина, мати позивача, [PERSON], проте вона померла 19 лютого 2006 року, не оформивши своїх спадкових прав. Позивач, будучи спадкоємцем до майна померлих [PERSON] та [PERSON] за законом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про оформлення своїх спадкових прав на вказану земельну ділянку, проте йому у цьому було відмовлено із тих підстав, що державний акт на імя [PERSON] був виданий після його смерті. Враховуючи наведене, позивач просить визнати вказаний державний акт на право приватної власності на землю недійсним та визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах, у землі, розташованій на території [PERSON] сільської ради Деражнянського району, що перебувала у колективній власності спілки селян «Нива», відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ, номер 013814, виданого на імя [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Деражнянського району позов визнала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі в судове засідання не зявилася, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечуючи в задоволенні позовних вимог. Вислухавши доводи представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Факт смерті [PERSON] 22 лютого 1996 року підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [PERSON] сільською радою Деражнянського району. Померлий був власником земельної ділянки, площею 1,49 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Деражнянського району, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, серії Р1, номер 827847, виданого на підставі рішення сесії [PERSON] сільської Ради народних депутатів №5 від 25 грудня 2001 року. Проте, як вбачається із вказаного державного акта, він був виданий [PERSON] 16 серпня 2002 року, тобто після його смерті. Після смерті [PERSON] фактично в управління спадковим майном вступила його дружина [PERSON], проте вона померла 19 лютого 2006 року, не оформивши своїх спадкових прав. Зокрема, як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом 4 травня 2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини, було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи наведені положення закону, суд доходить висновку про те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] Позивач [PERSON] є сином померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Інших спадкоємців до майна померлих немає. Згідно із письмовим повідомленням приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу №230/02-14 від 13 квітня 2016 року [PERSON] відмовлено в оформленні його спадкових прав на наведену вище земельну ділянку, площею 1,49 га, із тих підстав, що правовстановлюючий документ на неї був виданий після смерті спадкодавця. Відповідно до положень статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що у [PERSON] право власності на вищенаведену земельну ділянку не виникло, у звязку з чим наявні підстави для визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним у звязку з видачею його після смерті спадкодавця. Встановлено і те, що наведений вище державний акт був виданий [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ, номер 013814, виданого згідно з розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації №179 від 17 квітня 1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 5 жовтня 2004 року за номером 333. Наведені позивачем в обґрунтування позову обставини щодо належності померлому [PERSON] права на земельну частку (пай), розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах, у землі, розташованій на території [PERSON] сільської ради Деражнянського району, що перебувала у колективній власності спілки селян «Нива», підтверджуються сертифікатом на право на земельну частку (пай), довідкою відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі та копією записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, виданою Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом 6 червня 2016 року, після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу до майна померлої за номером 51/2016. Із витребуваної судом копії вказаної спадкової справи вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10 травня 2016 року, успадкував належну померлій земельну ділянку, площею 1,4897 га, кадастровий номер 6821586400:05:059:0015, розташовану на території [PERSON] сільської ради Деражнянського району, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання за позивачем в порядку спадкування права на земельну частку (пай), що належала померлому [PERSON]

Outcome: approved