Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні частки (паї) розмірами по 40,50 ум.кад.га, що знаходяться в колективній власності ЗАТ «Нижнівське», що в с. Нижнів Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті сестри [PERSON] , померлої [INFO] , яка в свою чергу успадкувала за законом земельну частку (пай) після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що оскільки Сертифікати на право на земельні частки (паї) видані після смерті спадкодавців, йому в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності. Представник відповідача - Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглянути без його участі. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] , згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 27.03.2019 року, зареєстрованого 03.04.2019 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 261, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ЗАТ «Нижнівське», що в с. Нижнів Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 40,50 ум.кад.га (а.с. 6). Також [PERSON] , згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 27.03.2019 року, зареєстрованого 03.04.2019 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 260, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ЗАТ «Нижнівське», що в с. Нижнів Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 40,50 ум.кад.га (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Також згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [INFO] [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (сестра) прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном, до дня смерті проживала разом з спадкодавцем, вела з нею спільне господарство та проводила її похорон, що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 306 від 01.04.2019 року (а.с. 8). Згідно відповідей державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 253/01-16 від 16.04.2019 року (а.с. 30) та приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. № 01-16/301 від 12.04.2019 року (а.с. 29) та [PERSON] № 224/01-16 від 10.04.2019 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [INFO] [PERSON] (сестра) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). Ще за життя [PERSON] (сестра) посвідчила на ім`я позивача заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 20.07.2010 року (а.с. 10). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину за заповітом після смерті сестри [PERSON] , оскільки у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 31). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 11/2011 від 27.01.2011 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 30-46), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті сестри [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Згідно довідки Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 306 від 01.04.2019 року [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована одна в с. Купелів Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 8). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельні частки (паї) в порядку спадкування за заповітом після смерті сестри [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала земельну частку (пай) після смерті матері [PERSON] В нотаріальному порядку [PERSON] (позивач) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні частки (паї), у зв`язку з тим, що Сертифікати на право на земельні частки (паї) серії [NUMBER] та серії [NUMBER] були видані та зареєстровані після смерті спадкодавців [PERSON] (мати) та [PERSON] (сестра), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 370/02-31 від 31.05.2019 року (а.с. 60). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні частки (паї) в спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.),

Outcome: approved