Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 17 жовтня 2013 року з позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є його знайомим. Наприкінці березня 2012 року відповідач попросив у нього в борг гроші для церковних потреб в сумі 13 000 доларів США. Він повірив відповідачу, що йому потрібні гроші для церковних потреб і передав зазначену суму в нотаріальній конторі, оформивши 05.04.2012 року договір позики, в якому зазначено, що відповідачу позивачем надається безпроцентна позика в розмірі 13 000 доларів США, за курсом станом на 10.10.2013 року складає 106 340,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути зазначену суму в обумовлений строк, до 25 числа кожного місяця протягом одного календарного року. Однак своє зобов'язання відповідач виконав частково, повернувши протягом року 2500 доларів США. Решту суми 85 890 грн. [PERSON] не повернув до теперішнього часу, тому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 85 890,00 грн., та витрати по сплаті судового збору і надання правової допомоги. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає (а.с.36). Представник позивача в судове засідання не з'явилася. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином (а.с.17-34). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 05 квітня 2012 року взяв у [PERSON] в позику грошові кошти в розмірі 13 000 доларів США, які згідно п.2 договору позики зобов'язувався повернути протягом одного календарного року, щомісячно, рівними частинами до 25 числа кожного місяця. Однак в обумовлений сторонами строк відповідач борг не повернув (а.с. 5 - копія договору позики). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Нормами ст. 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України (ст. 526 ЦК України). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ст. 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що відповідач у строки, передбачені п.2 ч.1 ст. 1049 ЦК України, не повернув позивачу борг і доказів, щодо виконання зобов'язань [PERSON] суду не надав, тому суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем грошового зобов'язання за договором позики, про що свідчить також наданий суду оригінал договору позики. Борг відповідача перед позивачем становить 10 500 доларів США (13 000 доларів США - 2500 доларів США). На момент подачі заяви відповідно до офіційного курсу валют встановленого розпорядженням Національного банку України (1 долар США - 7,993 грн.), сума 10 500 доларів США в еквіваленті складає 83 926,50 грн. (10 500 доларів США помножити на 7,993 (курс НБУ станом на 10.10.2013 р.) = 83 926,50 грн.) На момент постановлення рішення по цій справі офіційний курс Національного Банку України складає 10,672 гривень за 1 долар США. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає позовні вимоги в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тому оскільки позивач вимоги не уточнив, суд вийти за межі заявлених вимог не може. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 859,00 гривень. Загальна сума боргу, яка підлягає стягненню за договором позики, складає 83 926,50 гривні Тому витрати по сплаті судового збору стягуються в розмірі 1% від суми, яка підлягаю стягненню - 839,27 гривні. Позиач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, але позивачем, адвокатом не надані документи - акт прийому-передачі виконаних робіт, які б підтверджували понесення витрат на правову допомогу. Тому суд вважає, що витрати на правову допомогу стягненню не підлягають.

Outcome: partial