Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Ужгородської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він - [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями померлої матері [PERSON] , яка померла в 2015 році, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду, Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 20.08.2015 року, актовий запис № 852. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції у Львівській області 13.03.2009 року, актовий запис № 29 На момент смерті у власності [PERSON] перебував легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN POLO, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] , виданий Ужгородським ВРЕР ВДАІ УМВС України у Закарпатській області 22.02.2011 року. Після смерті матері позивач не звернувся у визначений законом строк з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність заповіту моєї матері, що був посвідчений 19.03.2009 року державним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Львівської області, зареєстрований в реєстрі № 811, оскільки вже більше 13 років проживає у місті Ужгороді. Про наявність заповіту, а отже і права на спадкування Ѕ всього майна спадкодавця разом з сестрою [PERSON] , позивач дізнався тільки наприкінці 2018 року коли йому про це повідомила сестра, яка звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Ужгородського МНО Журкі О.Т. 09.01.2019 року [PERSON] теж звернувся із заявою про прийняття спадщини до вказаного нотаріуса, проте листом від 09.01.2019 року йому було відмовлено у відкритті спадкової справи з підстав пропуску строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Отже, у позивача відсутні інші способи для прийняття спадщини за померлою матір`ю [PERSON] ніж зверненням з відповідним позовом до суду. Позивач в останнє удове засідання не з`явився. Однак, представник позивача - адвокат Михалків Б.С., в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, подав заяву, згідно просив розглянути справу в його відсутність. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилася. Однак, в попередніх судових засіданнях не заперечила проти задоволення даного позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції у Львівській області 13.03.2009 року, актовий запис № 29 На момент смерті у власності [PERSON] перебував легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN POLO, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] , виданим Ужгородським ВРЕР ВДАІ УМВС України у Закарпатській області 22.02.2011 року. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду, Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 20.08.2015 року, актовий запис № 852. Мати позивач - [PERSON] на випадок своєї смерті, склала заповіт, що був посвідчений 19.03.2009 року державним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Львівської області, зареєстрований в реєстрі № 811, згідно якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті ін. а що вона буде мати право за законом, заповіла в рівних долях по Ѕ (одній другій частині) свої дочці - [PERSON] та сину - [PERSON] Після відкриття спадщини [PERSON] не викликали, як спадкоємця за заповітом в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Про наявність заповіту, а отже і права на спадкування Ѕ всього майна спадкодавця разом з сестрою [PERSON] , позивач дізнався тільки наприкінці 2018 року коли йому про це було повідомлено [PERSON] , яка звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Ужгородського МНО Журкі О.Т. Відповідно до ч. 1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За положеннями ч. 1ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1270 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Як вбачається із правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017року у справі № 6-496цс17 відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. З урахуванням викладеного та у відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України та з огляду на той факт, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та визначити для [PERSON] додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його матері [PERSON] , що померла [INFO] в м. Ужгород, Закарпатської області.

Outcome: approved