Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] та Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ним було укладено кредитний договір №DNQ1RK206050234 за умовами якого банк надав йому грошові кошти в розмірі 3999 гривень 60 копійок на строк 18 місяців, тобто до 13 березня 2009 року. 11 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] був виданий виконавчий напис про стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №DNQ1RK206050234 від 13 вересня 2007 року в розмірі 20882,46 грн., з яких: 162,53 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6821,37 грн. заборгованість за процентами; 503,91 грн. заборгованість за комісією; 11924,06 грн. заборгованість по пені; штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 970,59 грн. 19 червня 2017 року виконуючим обовязки начальника Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №4459, виданого 11 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON]. На початку грудня 2018 року він отримав копію виконавчого напису №4459 від 11 жовтня 2016 року, з яким він не погоджується, оскільки не вбачає безспірності вчинення даної нотаріальної дії. Просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] від 11 жовтня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №4459 таким, що не підлягає до виконання. У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, та наголосив, що відсутня безспірність вчинення виконавчого напису, оскільки було пропущено строк видачі виконавчого напису та накладено подвійну цивільно-правову відповідальність, умови кредитного договору не передбачали вирішення спору даним способом та маються розбіжності в сумі заборгованості. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не зявився, направив суду відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає необґрунтованими обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, а доводи викладені у позовній заяві покладені на уникнення взятих на себе позичальником зобовязань. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі документів. На виконання ухвали Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року надав суду належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис від 11 жовтня 2016 року, зареєстрований у реєстрі за №4459. Представник Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, позивач по справі [PERSON] 13 вересня 2007 року уклав з Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» кредитний договір №DNQ1RK206050234 за умовами якого, банк надав грошові кошти в розмірі 3999,60 грн. з процентною ставкою у розмірі 1,0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 55,99 грн. та єдиноразовою винагородою за надання фінансового інструменту в розмірі 363,60 грн., з датою остаточного повернення кредиту 13 березня 2009 року. 11 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] був виданий виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №№DNQ1RK206050234 від 13 вересня 2007 року, за період з 13 вересня 2007 року по 19 серпня 2016 року, в розмірі 20882,46 грн., що підтверджується копією виконавчого напису №4459. Даний нотаріальний напис було отримано позивачем у грудні 2018 року. 19 червня 2017 року виконуючим обовязки начальника Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №4459, виданого 11 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON]. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. За правилами статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 8 Закону України «Про нотаріат»). Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання йому стягувачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Відповідно до підпункту 2.3 п. 2 глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22.02.2012 р. боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобовязань. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Судом встановлено наявність в матеріалах виконавчого напису доказу направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень. Проте, докази отримання позивачем вказаної вимоги відсутні. Відповідачем не надано жодних підтверджень отримання [PERSON] вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Разом з тим, у вимозі про усунення порушень період заборгованості не зазначено, вказана лише сума заборгованості за договором станом на 19 серпня 2016 року, тоді як у виконавчому написі зазначено, що сума заборгованості проводиться за період з 13 вересня 2007 року по 19 серпня 2016 року. Крім цього банк надав нотаріусу копію анкети-заяви позичальника [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» від 13 вересня 2007 року про надання споживчого кредиту, а не кредитний договір. Відповідно до ч.1 ст.630 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. За умовами ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, що врегульовано положеннями ст.1054 ЦК України. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Як вбачається із анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» від 13 вересня 2007 року [PERSON] у заяві зазначив свої персональні дані, інформацію особистого характеру та бажання оформити на своє імя споживчий кредит («Розстрочка»). При цьому надана суду копія даного документа не містить зазначення відомостей щодо умов кредитного договору (умов кредитування), та наявність штрафних санкцій за невиконання позичальником своїх зобовязань та їх розмір. Крім того, як вбачається із оскаржуваного виконавчого напису до нього включено, окрім заборгованості, також розмір пені, комісії та штрафи. Відповідно до п.6.2 глави 16 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22.02.2012 неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Однак вищевказаною анкетою-заявою, яка була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не передбачено будь-якої неустойки (штрафу, пені). Таким чином, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності сум, що підлягають стягненню та безспірності характеру правовідносин сторін, що не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому цей надпис є таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved