Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON], звернувся в суд з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, мотивуючи тим, що 24 липня 2014 року померла його мама [PERSON]. Відповідно до заповіту від 22 листопада 1995 року, складеному [PERSON], посвідченому сільським головою [PERSON] сільської ради Немирівського району Вінницької області і зареєстрованого в реєстрі № 98 він її син успадкував від неї все майно, де б воно не було і з чого б не складалося та все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. Після смерті своєї матері [PERSON], він вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Тобто в розумінні ст. 1269 Цивільного кодексу України вважаюсь таким, що прийняв спадщину. Оформив свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25 червня 2015 року, згідно якого він отримав у спадщину земельну ділянку. Проте свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та господарські будівлі і споруди він не отримав, так як у спадкодавця [PERSON] був відсутній правовстановлюючий документ про право власності та не було державної реєстрації права власності на це майно. 03 липня 2015 року за № 368/02-31 приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Із постанови нотаріуса вбачалося, що йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок який розташований у селі Слобідка, вул. Комарова, 5 Немирівського району Вінницької області. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії було те, що у спадкодавця, тобто його мами [PERSON], відсутні правовстановлюючі документи на право власності на житловий будинок. У відповідності до ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб- спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що не залежало від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В звязку з цим позивач [PERSON], просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позов визнає повністю, не заперечує щоб за [PERSON], визнати право власності в порядку спадкування за заповітом. Суд заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані по справі матеріали, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON], копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, копією довідок [PERSON] сільської ради Немирівського району, копією довідки Немирівського районного бюро технічної інвентаризації, копією технічного паспорта на житловий будинок, копією паспорта [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved