Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] районної ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору редакція [PERSON] районної газети «Вільним шляхом», про зобовязання виплатити середній заробіток вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 березня 2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] районної ради Волинської області, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] районна державна адміністрація, про скасування розпорядження (наказу) про звільнення, поновлення на роботі, компенсацію середнього заробітку за час прогулу та стягнення моральної шкоди позовні вимоги задоволені частково, а саме: визнано протиправним та скасовано розпорядження голови [PERSON] районної ради № 41-к від 01 серпня 2016 року про звільнення [PERSON] з виконувача обовязків редактора [PERSON] районної газети «Вільним шляхом»; визнано протиправним та скасовано розпорядження голови [PERSON] районної ради № 45-к від 26 серпня 2016 року про призначення [PERSON] виконуючим обовязків редактора [PERSON] районної газети «Вільним шляхом»; зобовязано [PERSON] районну раду не чинити перешкод та допустити [PERSON] до виконання посадових обовязків заступника редактора [PERSON] районної газети «Вільним шляхом», а також зобовязано [PERSON] районну раду виплатити [PERSON] середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, що становить 32 900 (тридцять дві тисячі девятсот) грн. 92 коп., та 500 (пятсот) гривень моральної шкоди. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 19 травня 2017 року вказане рішення залишено без змін. Однак добровільно рішення суду в частині зобовязання [PERSON] районної ради не чинити перешкод та допущення [PERSON] до виконання обовязків заступника редактора [PERSON] районної газети не виконувалось, тому 07 червня 2017 року було видано виконавчий лист, а 13 червня 2017 року відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області відкрито виконавче провадження, постановою державного виконавця від 20.09.2017 року на [PERSON] районну раду накладено штраф у звязку з невиконанням рішення суду і лише 05 жовтня 2017 року позивача було фактично допущено до виконання посадових обовязків, про що було складено відповідний акт. Тобто вимушений прогул тривав фактично до 05 жовтня 2017 року і заробітна плата їй не виплачувалась, тому на підставі вищевикладеного просить стягнути із відповідача на її користь суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у загальному розмірі 31 896 грн. 99 коп. відповідно до поданого нею розрахунку. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 29 грудня 2017 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем [PERSON] районною радою Волинської області було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі, так як головою [PERSON] районної ради 20.06.2017 року прийнято розпорядження № 83, яким затверджено структуру та чисельність, а також штатний розпис редакції [PERSON] районної газети «Вільним шляхом», з того часу зявилась посада заступника редактора. Однак позивач з 15 березня 2017 року у [PERSON] районну раду не зверталась, трудову книжку також не забирала, в редакцію газети «Вільним шляхом», тобто на своє робоче місце, вона також не приходила, не надавала будь-яких пояснень. Тому будь-яких дій [PERSON] районна рада з приводу недопущення до виконання обовязків заступника редактора [PERSON] не чинила. Крім того, враховуючи, що позивач була недопущена до виконання своїх посадових обовязків, а не звільнена з роботи, тому її відсутність на робочому місці не є вимушеним прогулом. Тому в задоволенні позовних вимог просили відмовити. Клопотання про розгляд справи у загальному порядку до суду відповідачем подано не було. Позивачем було подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої, оскільки позивача фактично було недопущено до виконання нею своїх посадових обовязків, тобто її відсутність на робочому місці і є вимушеним прогулом, а обовязок виплати їй середньомісячний заробіток покладено на відповідача, про що чітко зазначено у рішенні суду від 15 березня 2017 року, отже твердження відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, не відповідають дійсності. Відповідачем було надано суду заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки редакція [PERSON] районної газети «Вільним шляхом» є окремою юридичною особою, заробіток за час вимушеного прогулу повинен бути сплачений позивачу редактором газети, а не відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 березня 2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] районної ради Волинської області, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] районна державна адміністрація, про скасування розпорядження (наказу) про звільнення, поновлення на роботі, компенсацію середнього заробітку за час прогулу та стягнення моральної шкоди позовні вимоги задоволені частково, а саме: визнано протиправним та скасовано розпорядження голови [PERSON] районної ради № 41-к від 01 серпня 2016 року про звільнення [PERSON] з виконувача обовязків редактора [PERSON] районної газети «Вільним шляхом»; визнано протиправним та скасовано розпорядження голови [PERSON] районної ради № 45-к від 26 серпня 2016 року про призначення [PERSON] виконуючим обовязків редактора [PERSON] районної газети «Вільним шляхом»; зобовязано [PERSON] районну раду не чинити перешкод та допустити [PERSON] до виконання посадових обовязків заступника редактора [PERSON] районної газети «Вільним шляхом», а також зобовязано [PERSON] районну раду виплатити [PERSON] середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, що становить 32 900 (тридцять дві тисячі девятсот) грн. 92 коп., та 500 (пятсот) гривень моральної шкоди (а.с. 4-7). Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 19 травня 2017 року вказане рішення залишено без змін (а.с. 8-10), тобто воно набрало законної сили. 13 червня 2017 року відкрито виконавче провадження про зобовязання [PERSON] районної ради не чинити перешкод та допустити [PERSON] до виконання обовязків заступника редактора [PERSON] районної газети «Вільним шляхом» (а.с. 11). Постановою державного виконавця від 20.09.2017 року у вказаному виконавчому провадження за невиконання рішення суду на [PERSON] районну раду Волинської області накладено штраф (а.с. 12). Як вбачається із акту державного виконавця від 05.10.2017 року, [PERSON] фактично було допущено до виконання її посадових обовязків, тобто виконано рішення суд лише 05.10.2017 року (а.с. 13), тобто рішення суду фактично було виконано лише 05.10.2017 року. Увесь період часу з 15 березня 2017 року по 05 жовтня 2017 року [PERSON] недопущено до роботи, тобто вона перебувала у вимушеному прогулі, отже їй необхідно виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до вимог ст. 236 КЗпПУ у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Однак, враховуючи, що редакція [PERSON] районної газети «Вільним шляхом» є комунальним підприємством спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міста Ківерцівського району, створеним [PERSON] районною радою Волинської області, [PERSON] районною державною адміністрацією Волинської області та трудовим колективом редакції (п. 1 ст. 1 Статуту редакції [PERSON] районної газети «Вільним шляхом»), є самостійною юридичною особою відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, Фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тому [PERSON] районна рада Волинської області не здійснює виплати заробітної плати позивачу, отже не є належним відповідачем, отже в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed