Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.11.2013 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме: ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Крупа, вул. Гайова, 20. Вказує, що він та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] При цьому, він прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви в нотаріальну контору, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились, про що подали відповідні заяви. Разом з тим, він не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказану нерухомість. У звязку з чим, просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Крупа, вул. Гайова, 20. Представник позивача до початку судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином, а тому суд вважає за можливе справу слухати за наявними в матеріалах справи доказами. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.11.2013 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №148085 від 18.11.2013 р. (а.с. 10). Згідно копії технічного паспорту (а.с. 5-9) та витягу з по господарської книги №20 за 2013 рік Підгайцівської сільської ради Луцького району (а.с. ) зясовано, що [PERSON] являлася співвласником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в с. Крупа Луцького району, вул. Гайова, 20. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач не може оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки на даний час у нього відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно (а.с. 13). Із матеріалів справи, а саме: свідоцтва про народження серії VІ-УР №1206478 від 25.08.1964 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] є матірю позивача [PERSON] (а.с. ), а отже у відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач належить до першої черги спадкоємців за законом. Таким чином, з представлених в судове засідання письмових доказів, матеріалів спадкової справи, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви, а тому вважається таким, що прийняв спадщину в порядку, визначеному ст. 1269 ЦК України. Про відмову від її прийняття не заявляв. При цьому, як слідує із матеріалів спадкової справи №5/2014, інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились шляхом подання відповідних заяв (а.с. ). А тому, враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов з наведених вище підстав слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спадкове майно. На підставі наведеного та

Outcome: approved