Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ «Мостобуд», «Мостобудівельного загону №60» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника. Свій позов обґрунтовує тим, що з 21.06.2008 року по 28.05.2012 року працював у «Мостобудівельному загоні № 60» ПАТ «Мостобуд» на посаді електрогазозварювальника, 28.05.2012 року був звільнений. При звільненні з роботи відповідач заборгував йому 4711,47 грн. заробітної плати, яка не виплачена і на даний час. Просить стягнути з відповідача 4711,47 грн. заборгованості по заробітній платі та 35281 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи за період з 01.06.2012 року по 01.06.2014 року. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав в частині стягнення з відповідача в користь позивача 4711,47 грн. заборгованості по заробітній платі та 27463,50 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Представник відповідача Мандзюк Б.Ю. в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнав в частині стягнення з відповідача в користь позивача 4711,47 грн. заборгованості по заробітній платі та 27463,50 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З матеріалів справи судом встановлено, що з 21.06.2008 року по 28.05.2012 року позивач працював електрогазозварювальником у відокремленому структурному підрозділі(філії) ПАТ «Мостобуд» «Мостобудівельний загін №60», звільнений з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER], виданої на його ім'я. З довідки «Мостобудівельний загін № 60» від 21.05.2014 року № 73 вбачається, що станом на 21.05.2014 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 4711,47 грн. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Згідно розрахунку відповідача сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] становить 27463,50 грн. Оскільки відповідач визнає позов в частині стягнення в користь позивача 4711,47 грн. заборгованості по заробітній платі та вказану суму середнього заробітку за час затримки розрахунку, представник позивача погоджується із сумою заборгованості саме в такому розмірі, суд приходить до висновку, з ПАТ «Мостобуд» в користь [PERSON] слід стягнути 4711,47 грн. заборгованості по заробітній платі та 27463,50 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а всього на загальну суму 32174,97 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ «Мостобуд» слід стягнути в дохід держави 321,75 грн. судового збору. Хоча в позовній заяві і зазначений як відповідач відокремлений структурний підрозділ(філія) ПАТ «Мостобуд» «Мостобудівельний загін №60», вимоги до нього заявлені не були. Як зазначив в письмових запереченнях відповідач ПАТ «Мостобуд», зазначений структурний підрозділ не є юридичною особою та діє від імені засновника ПАТ «Мостобуд» в межах повноважень, визначених відповідним Положенням, згідно якого не має права від свого імені та від імені засновника виступати позивачем та відповідачем в органах суду. На підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial