Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на майно, до якого входить земельна ділянка площею 0,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ТР №039308 та земельна ділянка площею 0,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №023719. Після смерті спадкодавця [PERSON] , позивач в шестимісячний строк фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час її смерті. Також, позивач являється спадкоємцем за законом першої черги, проте при зверненні до нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки втрачений оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки, а саме державні акти на право приватної власності на землю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Устя-Зеленської сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3ст. 211 ЦПК Україниучасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.03.2008 року Устя-Зеленською сільською радою Монастириського району Тернопільської області. Судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] за життя на праві приватної власності належала: земельна ділянка площею 0,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ТР №039308 та земельна ділянка площею 0,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №023719. Наведене підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6111232792019 від 23.08.2019 року та №НВ-6111232812019 від 23.08.2019 року, а також довідкою №442, виданою 17.04.2019 року Устя-Зеленською сільською радою Монастириського району тернопільської області. Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.08.1970 року, виданого Устя-Зеленською сільською радою Монастириського району Тернопільської області. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки №442, виданої 17.04.2019 року виконкомом Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала за адресою [ADDRESS] , та разом із нею проживали: син - [PERSON] , [INFO] ; онук - [PERSON] , [INFO] ; онука - [PERSON] , [INFO] . Після смерті спадкодавця, позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , проте, як вбачається із відповіді державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №253/01-16 від 07.05.2019 року, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а саме, державного акту на право приватної власності на землю, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. На день розгляду справи державні акти на право приватної власності на землю серії ТР №039308, 023719 - загублено, про що позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністров`я» від 26.04.2019 року. Інших спадкоємців, які претендували б на спадкове майно, немає. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. П. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved