overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він\~перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 вересня 2006 року. Позивач вважає, що\~подальше продовження шлюбних відносин із відповідачем неможливе через відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, через що з 2017 року сторони разом не проживають, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не прибув, заяв або клопотань до суду не надходило. Відповідач в судове засідання також не прибула, про час і місце його проведення повідомлена належним чином згідно ст. 128 ЦПК України, що підтверджується копією оголошення про виклик учасника справи від 21 листопада 2018 року, розміщеної на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила, заперечень проти позову не надала. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №034967 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 вересня 2006 року, актовий запис № 760. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки, які виникали через відсутність взаєморозуміння, через що сторони з 2017 року проживають окремо, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Судові витрати, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 06.07.2007 року. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, часті непорозуміння в сім'ї призвели до сварок та спільних образ. Сімейні відносини припиненні. Просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, згідно наданої суду заяви, просила справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.07.2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 318. Сторони не проживають однією сімєю, мають малолітню дитину, яка проживає разом з відповідачкою, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до фактичного розпаду сімї. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони прийшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи вище наведене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 11.08.1990 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що шлюб фактично розпався, з грудня 2015 року разом не мешкають, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Майнового спору не має. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, згідно наданої суду заяви, просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.08.1990 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, про що зроблено запис за № 511. Сторони не проживають однією сім'єю, неповнолітніх дітей не мають, мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, постійно виникають непорозуміння, що привело до фактичного розпаду сім'ї. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони прийшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи вище наведене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 19.03.1983 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені пів року тому. Почуття поваги та гідності один до одного втрачено, мешкають окремо, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Майнового спору не має. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, згідно наданої суду заяви, просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.03.1983 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, про що зроблено запис за № 229. Сторони не проживають однією сім'єю, неповнолітніх дітей не мають, між ними втрачені почуття поваги та гідності один до одного, що привело до фактичного розпаду сім'ї. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони прийшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи вище наведене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 26.03.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя не склалося з причин погіршення стосунків, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне господарство не ведеться. Майнового спору не має. Просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, згідно наданої суду заяви, просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.110 СК України\~\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~\~ст.112 СК України\~\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, про що зроблено відповідний актовий запис за № 84. Спору з приводу розподілу майна не має; шлюб фактично розпався, спільне господарство не ведеться, збереження сімї неможливе. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони прийшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи вище наведене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.10.1996 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Сім`я існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволені позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.10.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управлінням юстиції м. Херсона, актовий запис № 372. Сторони не проживають однією сім'єю, від шлюбу мають неповнолітніх дітей, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до фактичного розпаду сім'ї. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони прийшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи вище наведене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 03.04.2008 року по 05.08.2016 року він працював слюсарем механозборочних робіт, а в подальшому слюсарем-інструментальником в ТОВ «Укрспецмаш». Відповідно до наказу по ТОВ «Укрспецмаш» №214-к від 05.08.2016 року він був звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. При звільненні йому було видано трудову книжку з відміткою про звільнення, але до теперішнього часу він не отримав остаточного розрахунку. Просив стягнути на його користь заборгованість з заробітної плати в сумі 27309,73 грн. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. \~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає \~\~\~задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З наданих до суду документів видно, що [PERSON] працював в ТОВ «Укрспецмаш» з 03.04.2008 року по 05.08.2016 року. У відповідності до ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним трудовим договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до довідки ТОВ Укрспецмаш» №85 від 05.12.2016 року заборгованість з заробітної плати перед [PERSON] складає 27309,73 грн. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач не виконав покладений на нього законом обовязок щодо виплати позивачу належних йому сум при звільненні у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, а отже позовні вимоги є обґрунтованими, основаними на законі та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 27.08.2012 року по 13.08.2014 року він працював слюсарем механозборочних робіт, а в подальшому слюсарем-інструментальником в ТОВ «Укрспецмаш». Відповідно до наказу по ТОВ «Укрспецмаш» №417-к від 13.08.2014 року він був звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. При звільненні йому було видано трудову книжку з відміткою про звільнення, але до теперішнього часу він не отримав остаточного розрахунку. Просив стягнути на його користь заборгованість з заробітної плати в сумі 6712,92 грн. Представником позивача до суду подана заява про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. \~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає \~\~\~задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З наданих до суду документів видно, що [PERSON] працював в ТОВ «Укрспецмаш» електрозварювальником ручної зварки з 27.08.2012 року по 13.08.2014 року. У відповідності до ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним трудовим договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до довідки ТОВ Укрспецмаш» №91 від 12.12.2016 року заборгованість з заробітної плати перед [PERSON] складає 6712,92 грн. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач не виконав покладений на нього законом обовязок щодо виплати позивачу належних йому сум при звільненні у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, а отже позовні вимоги є обґрунтованими, основаними на законі та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись при цьому на те,що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.12.1994 року він являється власником житлового будинку по вулиці Радянській 47а в м.Березань Київської області. Згідно реєстраційного запису в будинковій книзі по вул. Радянській 47а в м.Березань ,Київської області окрім нього та його дружини ,зареєстроване місце проживання відповідачки по справі [PERSON], яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] Незважаючи на те, що відповідачка зареєстрована за вказаною адресою,проте з 1996 року в будинку не проживає і особистих речей в ньому не зберігає(копія акта депутата від 04.09.2015 року- додається). Він неодноразово звертався до відповідачки з проханням добровільно знятись з реєстрації у звязку зі зміною місця свого постійного проживання. Тривалий час, він самостійно несе витрати по утриманню житла,сплачує комунальні послуги по кількості зареєстрованих осіб,не може оформити субсидію із-за реєстрації в будинку відповідачки. [PERSON] без поважних причин понад рік відсутня за місцем своєї реєстрації. На підставі ст.167,156 ЖК України,ст.405 ЦК, просить визнати [PERSON] такою,що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком 47-а по вул. Радянській, м.Березань,Київської області. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідачу було розяснено наслідки визнання позову. Суд вважає позов обґрунтованим і таким ,що підлягає задоволенню. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Крім того, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подав до суду спільну заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Представник відповідача Торчинської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, від нього до суду не надходило відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Також судом\~встановлено, що 20 жовтня 2015 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт на користь [PERSON] , яким заповідала все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, яке буде належати їй на день її смерті і на яке вона буде мати право за законом - [PERSON] , який є позивачем по справі. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] на момент смерті набула право власності на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ; Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] , який є позивачем по справі. [PERSON] звертався до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Проте, приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Максим`як Ж.В. постановою від 26 квітня 2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо вказаного через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, але не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на майно спадкодавця. А тому за таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved