Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] \~звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ майна. Посилався на те, що з відповідачкою [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 квітня 1993 року. Незважаючи на розірвання шлюбу, фактичні подружні відносини вони не припиняли та продовжували проживати однією сім`єю. \~ \~ \~ \~23 серпня 1996 р. під час перебування у фактичних шлюбних відносинах вони придбали нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , яка складається із однієї житлової кімнати, загальною площею 22,50кв.м., в тому числі і житловою площею 11,90 кв.м. Вказане майно купили за спільні кошти, отримані ними від продажу квартири [ADDRESS] , хоча право власності на житло було зареєстровано тільки за дружиною [PERSON] . Отже, з часу офіційного розірвання шлюбу та придбання спірного майна, вони постійно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. За цей час у них ніколи не виникало претензій чи суперечок щодо набуття права власності на вказане вище майно, оскільки вважали його спільною сумісною власністю подружжя. Проте на даний час у їхні з [PERSON] стосунки постійно втручаються далекі родичі, які негативно настроюють її проти нього та намагаються посварити. Більше того, родичі забрали дружину до себе. Крім того, забрали паспорт дружини, документи на квартиру. У зв`язку із цим, вважає, що на даний час існує великий ризик відчуження [PERSON] чи її родичами спірного майна. За таких обставин, просив встановити факт проживання його та відповідачки однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад двадцять шість років; визнати на ним право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] . 31 липня 2019 року від представника відповідачки [PERSON] адвоката Шкварчука В.Д. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що його довірителька позовні вимоги не визнає у повному обсязі, вважає їх безпідставними, не обґрунтованими та такими, що не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами. Посилався на те, що спірне майно квартира [ADDRESS] придбане його довірителькою особисто за власні кошти, оскільки з часу розірвання шлюбу і до 2007 року жодних відносин вона з [PERSON] не підтримувала. Лише на початку 2007 року позивач звернувся до [PERSON] із проханням зареєструвати його за місцем її проживання, так як він продав належне йому на праві власності нерухоме майно (квартиру [ADDRESS] ) і йому ніде жити. Більше того, місце реєстрації позивачу було потрібно для отримання пенсії. Його довірителька погодилася та 13 лютого 2007 року зареєструвала [PERSON] у спірному майні, де він проживає по сьогоднішній день. Втім, з лютого 2007 року по даний час [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю ніколи не проживали, не мали ніяких подружніх відносин та спільного бюджету. Жодних доказів, які б підтверджували протилежне, позивачем не надано. Просив у задоволені позову відмовити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що весь період після розірвання шлюбу сприймав позивачку як свою дружину піклувався про неї, коли вона знаходилася на лікуванні, допомагав у побуті, оплачує комунальні послуги у спірному житлі. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Шкварчук В.Д. позовні вимоги не визнали з підстав викладених ними у відзиві. [PERSON] ,\~будучи допитана\~у якості\~свідка,\~пояснила,\~що вони з позивачем після розірвання шлюбу не проживали однією сім`єю і не були пов`язані спільним побутом, а факт реєстрації [PERSON] у спірній квартирі не свідчить про існування між ними фактичних шлюбних відносин. Дійсно, позивач зареєструвався в її квартирі з її згоди, але з умовою, що через місяць-два добровільно випишеться. Весь цей час вони проживали як по сторонні люди, кожен з них мав окремий бюджет, окремі побутові речі (посуд, засоби гігієни тощо), вони окремо готували їжу, спали на окремих ліжках. Більше того, [PERSON] застосував до неї фізичне насильство, періодично вчиняв з нею конфлікти. В травні 2019 року родичка відповідача забрала її (відповідачку) до себе додому, так як проживати в одній квартирі з позивачем стало неможливо. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 13 квітня 1993 року було розірвано (а.с.6). За змістом ч.ч.1, 2\~ст. 21 СК України\~шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. За приписами\~ч. 2\~ст.\~3\~СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Тобто для утворення сім`ї між особами повинні виникнути стабільні міцні відносини, що є передумовою спільного проживання та наявності взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1\~ст. 36 цього Кодексу\~шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Разом з тим, згідно із\~ст. 74 СК України\~якщо жінка\~та чоловік\~проживають однією\~сім`єю,\~але не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою або\~в будь-якому\~іншому шлюбі,\~майно,\~набуте ними\~за час\~спільного проживання,\~належить їм\~на праві\~спільної сумісної\~власності,\~якщо інше\~не встановлено\~письмовим договором\~між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8\~цього Кодексу. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що\~ст.74 СК України\~поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Саме ця правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-148цс12, яка є обов`язковою для застосування всіма судами України відповідно до\~ст. 360-7 ЦПК України. За положеннями\~ч.1 ст.81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цих Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як стверджував [PERSON] , незважаючи на те, що шлюб з [PERSON] був офіційно розірваний, він продовжував проживати з нею однією сім`єю та вести спільне господарство. Як було\~встановлено судом,\~після розірвання\~шлюбу [PERSON] \~продовжував проживати\~у квартирі\~ [ADDRESS] \~до 2007\~року (а.с.5). 20 грудня 2006 року [PERSON] продав [PERSON] , [PERSON] належне йому на праві власності майно квартиру [ADDRESS] , у зв`язку із чим був знятий із місця реєстрації (а.с.5,63-66). 13\~лютого 2007\~року відповідачка\~ [PERSON] \~зареєструвала [PERSON] \~в належній\~їй квартирі\~ [ADDRESS] (а.с.10). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили в судовому засіданні, що сім?я [PERSON] їм знайома. Свідкам відомо, що [PERSON] розривали шлюб, але останнім часом вони проживали разом. Зокрема, свідок [PERSON] підтвердив, що є сусідом сторін у справі. Тісних стосунків з ними не підтримує, але знає, що вони разом проживають. Бачив, як [PERSON] допомагав дружині нести сумки від зупинки громадського транспорту. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] . Знає, що вони проживають разом. Витрати по утриманню житла несе [PERSON] . Наскільки їй відомо, квартира, де проживають сторони, також належить відповідачці. Їй відомо, що стосунки між сторонами погані, оскільки позивач періодично вчиняє конфлікти. Свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердила факт спільного проживання позивача та відповідачки разом в спірній квартирі з лютого 2007 року по травень 2019 рік. Таким чином, враховуючи покази зазначених вище свідків, суд вважає встановленим факт проживання позивача та відповідачки однією сімєю без реєстрації шлюбу, починаючи з лютого 2007 року по травень 2019 року. При цьому, суд критично відноситься до тверджень відповідачки з приводу того, що між нею та [PERSON] були тільки дружні відносини, виходячи з наступного: Так, згідно досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, квартира [ADDRESS] , де проживали сторони, складається із однієї житлової кімнати, житловою площею 11,90кв.м. Загальна площа квартири становить 22,50кв.м. Під час розгляду справи сторони підтвердили, що вони дійсно разом проживали в одній кімнаті. При цьому суд критично відноситься до показів відповідачки з приводу того, що позивач проживав в її квартирі виключно як постороння особа та жодних відносин (ані сімейних, ані дружніх) вони не підтримували, [PERSON] систематично вчиняв конфлікти та сварки, адже [PERSON] не змогла пояснити у зв`язку із чим, вона не вживала заходів щодо його виселення з її квартири. Також [PERSON] й не було надано доказів на підтвердження того, що відповідач проживав у її квартирі у якості квартиронаймача чи на будь-яких інших умовах. Разом з тим, позивачем [PERSON] не надано суду жодних доказів на підтвердження факту спільного проживання з відповідачкою [PERSON] як чоловіка та дружини після офіційного розірвання шлюбу, тобто з 1993р. до 2007р. Крім того, жоден із допитаних у судовому засіданні свідків не підтвердив спільне проживання позивача та відповідача без реєстрації шлюбу з 1993 року до 2007 року. Щодо позовних вимог про визнання квартири [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , а також визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку вказаного майна, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. За правилами\~статті 74 СК Україниякщо жінка та чоловік проживають однією\~сім`єю, але не перебувають у\~шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі,\~майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві\~спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим\~договоромміж ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8 цього Кодексу. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Як було вище встановлено судом, [PERSON] набула права власності на спірне нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , на підставі договору-купівлі продажу від 23 серпня 1996р. Згідно вимог\~п.1\~ч.1\~ст.\~57\~СК України\~особистою приватною\~власністю дружини\~(чоловіка)\~є майно, набуте нею, ним до шлюбу. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про факт спільного проживання сторін лише з 2007 року, підстави для визнання вказаного вище нерухомого майна спільною сумісною власністю відсутні, оскільки воно набуте відповідачкою до моменту спільного проживання з позивачем.

Outcome: partial