Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить суд зняти арешти накладені постановами Першого Київського ВДВС ОМУЮ, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області на автомобіль марки Renault Master 2000 року випуску д/н [NUMBER], а також зняти арешти та розшук вказаного автомобіля, оголошений Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та Головним управлінням юстиції в Одеській області. \~\~\~\~ Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що наявні заборони на розпорядженням вказаним автомобілем перешкоджає йому, як власнику розпоряджатись цим автомобілем. \~\~\~\~ Представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити. \~\~\~\~ Інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явились, сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного. Встановлено, що під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 28446324 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1260/11 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «УкрСиббанк» у розмірі 1 242 488 грн 25 коп., постановою старшого державного виконавця першого Київського відділу ДВС Одеського МУЮ [PERSON] від 29 серпня 2011 року було накладено арешт на все майно боржника , зокрема на спірний автомобіль. Під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 50194885, постановою Головного управління юстиції в Одеській області від 17 лютого 2016 заборонено відчуження спірного автомобілю. Під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 41528922 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3183/09 про стягнення солідарно [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «[PERSON] Аваль» заборгованості в загальному розмірі 3 017 678 грн 42 коп., постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області [PERSON] від 24 січня 2014 року було накладено арешт на все майно боржника [PERSON], зокрема на спірний автомобіль та оголошено автомобіль у розшук. Судами також встановлено, що згідно\~\~витягу із Державного реєстру обтяжень рухомого майна, раніше, а саме\~10 липня 2009\~року, постановою Першого Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ було накладено арешт на автомобіль марки Renault Master, 2000 року випуску, державний номерний знак [NUMBER].\~\~ Рішенням\~Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2012 року в справі № 1512/2-7668/11 за позивачем визнано право власності на автомобіль марки\~Renault Master, 2000 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], який був предметом застави за договором позики від 29 вересня 2009 року, однак наявність оспорених позивачем постанов відповідних відділів ДВС України винесених у 2011 та 2014 роках позбавляє його можливості здійснити (реалізувати) своє право у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі\~ст.\~\~11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.\~\~ Згідно зі\~ст.\~\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] надав суду витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, згідно з яким 27 жовтня 2009 року накладена заборона відчуження спірного автомобіля на підставі договору позики від\~29 вересня 2009 року. З матеріалів справи не вбачається, що вказаний договір позики від 29 вересня 2009 року оспорювався його сторонами чи визнаний недійсним у встановленому порядку. Факт укладення між [PERSON] та [PERSON] договору позики від\~29 вересня 2009 року, передача спірного автомобіля у заставу з метою належного виконання указаних зобов'язань та реєстрація\~27 жовтня 2009 року заборони його відчуження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна встановлена рішенням\~Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2012 року в справі № 1512/2-7668/11. Згідно з вимогами ч. 3\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, оспорені позивачем постанови державних виконавців про арешти спірного майна, заборони його відчуження та оголошення майна в розшук були винесені у 2011 та 2014 роках, тобто після реєстрації заборони відчуження заставного майна.\~\~ Згідно з ч. 3\~ст. 54 Закону України «Про заставу»\~для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі:\~виникнення права застави\~після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Отже, право власності позивачем на спірний автомобіль набуто до винесення оскаржуваних постанов. Таким чином, право позивача, як власника спірного автомобілю на підставі ст. 391 ЦК України підлягає захисту, а оскаржувані постанови скасуванню.

Outcome: approved