Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 408 002,00 гривень. В обґрунтування позову покликається на те, що 24.12.2016 відповідач отримав від нього грошові кошти в сумі 15 100 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 08.08.2018 становить 408 002,00 грн. Даний факт підтверджується власноручно написаною позичальником розпискою від 24.12.2016, в якій зазначено суму та зобов'язання повернути дані кошти до 24.12.2017. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконав. Враховуючи наведене, звертається до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 04.09.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання для розгляду справи. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав без поважних причин. Враховуючи вказане, у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши її дійсні обставини та причини позову, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається із матеріалів цивільної справи відповідно до розписки від 24.12.2016 [PERSON] отримав від [PERSON] в день складання цієї розписки кошти в якості приватної позики в сумі 15100 доларів США та зобов'язався повернути всю суму до 24.12.2017. Кошти надавалися та повертаються без сплати будь-яких відсотків за користування ними. Крім цього, як гарантію виконання умов цієї розписки [PERSON] передано на зберігання [PERSON] свідоцтво про право власності на квартиру № 119 по вул.Зубрівській у м.Львові. Відповідно до вимог статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За змістом ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи 08.05.2018 позивачем було надіслано відповідачу вимогу щодо повернення позичених коштів протягом семи календарних днів з дня отримання даної вимоги. Дана вимога відповідачем отримана, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак, незважаючи на отримання відповідачем вказаної вимоги, така останнім не виконана. Беручидо уваги те, що відповідач [PERSON] доказів повернення вказаної позивачем суми боргу не надав, та враховуючи обов'язковість виконання сторонами договору, передбачену ст.626 ЦК України, а відтак, заборгованість у розмірі 15100 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 08.08.2018 /день написання позовної заяви/ згідно розрахунку, поданого позивачем, становить 408 002,00 грн., підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON], а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення. Напідставіст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 4080,02 грн. На підставі ст.ст. 4, 509, 526, 530, 625-627, 1046, 1049 ЦК України та

Outcome: approved