Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідачка) про стягнення боргу за невиконання договору зобов'язання. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що 15 грудня 2015 року вона домовилася з відповідачем [PERSON], про надання ним послуг з проведення монтажних робіт на електроопалення дитячого будинку сімейного типу за адресою [ADDRESS] За усною домовленістю відповідач повинен був виконати взяте на себе зобов'язання до кінця лютого місяця 2016 року, а позивачка зобов'язалася сплатити відповідачу грошові кошти на придбання матеріалів та сплатити за надані ним послуги з встановлення та монтажу електричного опалення. На придбання матеріалів 15.12.2015року позивачка передала відповідачу готівкою 1800 грн., 12.03.2016 року перерахувала на рахунок відповідача через банківський термінал 5200 грн. та 13.04.2016 року перерахувала на рахунок відповідача через банківський термінал 1000 грн. Сплачено позивачкою на користь відповідача 8000 грн. для придбання будівельних матеріалів. Відповідач роботи так і не розпочав. Після неодноразових нарікань з боку позивачки відповідачу щодо не виконання ним взятих на себе зобов'язань, відповідач повідомив, що не придбав матеріали та роботи виконувати не буде, тож гроші поверне. Але грошей до цього часу відповідач не повернув. На підставі ст. ст. 11, 509, 526, 610, 611, 623, 625, 901, 906 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України позивач просить стягнути заборгованість з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів. Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив по справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1). Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2). Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3). Статтею 510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч. 1). У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб (ч. 2). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч. 3). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов'язаний сплатити на користь позивача три проценти річних від простроченої суми. Відповідач умов договору та вимог закону не дотримався, внаслідок чого згідно з розрахунком, наданим позивачкою, станом на квітень 2016 року за ним утворився борг в розмірі 8390 гривень, який складається з наступного: заборгованість по невикористаним коштам на придбання матеріалів в розмірі 8000 грн., 3 відсотки річних від суми цієї заборгованості в розмірі 390 грн.. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору зобов'язання укладеного між ним та позивачем, розмір заборгованості підтверджений документально, заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження відповідач не надав, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені платіжним дорученням від 30.05.2016 року (а.с.1) судові витрати на сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved