Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Самарівської сільської ради Ратнівського району Волинської області в якому просить визнати його власником житлового будинку з господарським будівлями, спорудами, в порядку спадкування за заповітом, що розташований в с. Язавні на вул. Центральній, 22а Ратнівського району Волинської області, після смерті [PERSON], яка померла 21.09.2005 року. Заявлений позов обґрунтовує тим, що [PERSON] була власником даного житла. Однак вона, за життя, правовстановлюючих документів про право власності на житловий будинок не виготовила. Це стало підставою у відмові у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадщини за заповітом. Позивач після смерті спадкодавця, своєчасно прийняв спадщину за заповітом, шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачем скеровано до суду письмову заяву у якій просить справу розглянути у відсутності представника Самарівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про смерть слідує, що спадкодавець [PERSON] померла 21.09.2005 року, яка, при житті, за посвідченим Самарівською сільською радою Ратнівського району Волинської області заповітом від 04.02.2005 року, свій житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться на вул. Центральна, 22а в с. Язавні Ратнівського району Волинської області заповіла позивачу. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ч.1 ст.1268 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини з дня смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Спадкоємців згідно ст. 1241 ЦК України, які мають обов'язкову частку у спадщині у спадкодавця немає. Достовірність доводів позивача підтверджується довідками виданими Самарівською сільською радою Ратнівського району Волинської області, витягом із Спадкового реєстру, з яких встановлено, що власником житлового будинку з господарським будівлями, спорудами, що знаходяться на вул. Центральній, 22а в с. Язавні Ратнівського району Волинської області була спадкодавець [PERSON] Позивач в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця своєчасно прийняв спадщину за заповітом, шляхом постійного спільного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Будь-які інші докази, спростовуючі встановлені в судовому засіданні обставини, викладені позивачем, які підтверджені письмовими доказами, в матеріалах справи відсутні та судом не здобуто, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved