Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно із Свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам від 24.11.1999 року будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до адресної картки № 1026 від 09.01.2019р. за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] . (власник), [PERSON] (дружина власника), [PERSON] ( відповідач), він є сином власника. Відповідач у будинку [ADDRESS] не проживає майже два роки, а саме із квітня 2017 року, так як переїхав проживати разом із своєю дочкою та дружиною у квартиру [ADDRESS] . Самостійно реєстрацію місця проживання відповідач не бажає змінювати. Враховуючи те, що відповідач більш як 1 рік в будинку не проживає, залишив його добровільно, перешкод в користуванні йому ніхто не чинив, а тому він вважається таким, що втратив право користування житлом. Реєстрація сторонніх осіб перешкоджає йому оформити субсидію, внаслідок чого він зазнає значних фінансових втрат та створюються перешкоди в користуванні його власністю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов в межах його доводів та просила задовольнити. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про день, час та місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився повторно. З заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмових заперечень на позов не подав. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-284 ЦПК України, про що не заперечує представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали по справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними . Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам № 23-42083 від 24.11.1999 року, видане виконавчим комітетом Рівненської міської ради РМБТІ. Згідно адресної картки м.Рівне № 1026 від 09.01.2019 р. у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З оглянутого судом акту про не проживання особи за місцем реєстрації , складеного комісійно від 10.09.2019 р. , за участі сусідів, підписи, яких засвідчено начальником ЖКП «Галицьке» А.Хорхолюком вбачається, що гр.. [PERSON] - син власника будинку за адресою [ADDRESS] , з квітня 2017 року не проживає. Через реєстрацію відповідача в квартирі , позивач не може у повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав як власник будинку, та несе додаткові витрати по утриманню будинку, що пов`язані з реєстрацією у ньому відповідача. Доказів проживання [PERSON] у вказаному будинку судом не встановлено, а відповідачем таких доказів суду не надано. Крім того, судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 183300586 від 02.10.2019 р. Ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном . Відповідно до вимог частини другої ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив, що відповідач [PERSON] , який приходиться сином позивача [PERSON] , в будинку [ADDRESS] не проживає понад один рік без поважних причин, а тому відповідно до вимог частини другої ст.405 ЦК України , він втратив право користування цим житловим будинком, тому позовна заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved