Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилається на те, що 19 квітня 1999 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки на території Мишуринрізької сільської ради. За життя, у вересня 2007 року, батько склав заповіт, яким все своє майно, в тому числі земельну ділянку, заповів позивачу. Позивач посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті батька. 22 серпня 2016 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у прийнятті заяви про прийняття спадщини у звязку з пропуском шестимісячного строку. Позивач вважає, що він пропусти строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме він не знав про існування заповіту на його імя, не знав про необхідність звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також через складне матеріальне становище. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] протягом одного місяця. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини позивач вважає те, що він не знав про порядок прийняття спадщини та про існування заповіту. Інших спадкоємців, крім позивача не має. Є старша сестра, проте вона до нотаріуса не зверталася. На момент смерті батько проживав сам. Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 27 лютого 2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] є батьком позивача у справі (а.с.6). За життя, 21 вересня 2007 року, [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно своєму сину [PERSON] (а.с.9). Після смерті [PERSON], а саме 22 серпня 2016 року, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся [PERSON] Згідно зі ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи. У звязку з тим, що на момент смерті позивач не проживав зі спадкодавцем, він вважається таким, що пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. У звязку з чим постановою державного нотаріуса від 22 серпня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] інші спадкоємці, окрім позивача, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних спадкоємців або ж спадкоємців, дієздатність яких обмежена, після її смерті не встановлено. Ці обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи (а.с.19-37). Згідно з довідкою виконавчого комітету Мишуринрізької сільської ради від 12 квітня 2016 року на момент смерті [PERSON] проживав один (а.с.30). Поважною причиною пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті батька суд вважає ту обставину, що він вважав, що наявність заповіту є достатньою підставою для прийняття спадщини, тому до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він не звертався з обєктивних причин. Доказів на спростування зазначених обставин сторонами не надано. На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими, а позов тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved