Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі відповідної довіреності від 25.07.2016 року та в інтересах позивача [PERSON], звернувся в суд з позовом до Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку № 67 по вулиці Підлісній в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області, зазначеного в технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою, загальною площею 51,4 кв.м., у тому числі житловою площею 29,8 кв.м., Б-1 сарай, б-1 сарай, В-1 погріб з шийкою, 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа суцільна, 3. колодязь, після смерті [PERSON], яка померла 26.01.2011 року. Ухвалою судді від 06 січня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 23.01.2017 року з проханням провести судовий розгляд справи без його участі, позовні вимоги, заявлені ним в інтересах позивача, підтримує у повному обсязі ( а.с. 26 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмове клопотання від 23.01.2017 року з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, відповідач не заперечує проти позову [PERSON]М ( а.с. 43 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації [PERSON] надала до суду письмову заяву 12.01.2017 року за вих. № 02-16/21 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] Т.М. без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами, проти позовних вимог [PERSON] третя особа не заперечує ( а.с. 25). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представники третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 36 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, що 30.04.2000 року у с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області помер [PERSON]. 07.08.2009 року у с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області померла його мати [PERSON]. Мати на день смерті свого сина була зареєстрована та проживала разом з ним, а тому в силу ЦК УРСР 1964 року прийняла його спадщину. Факт родинних відносин між вказаними особами встановлено рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 21.12.2016 року. За життя [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору, що знаходиться за адресою : Чернігівська область Городнянський район с. Дібрівне, вул. Підлісна, № 67, тобто їм належало по 1/2 частині даного домоволодіння відповідно до діючого на той час законодавства. Відповідно до складеного заповіту [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], яка померла 26.01.2011 року. Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач по даній справі. Цей факт встановлено рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 02.12.2011 року. Вказаним рішенням за позивачем вже було визнано право власності на 1/2 частину даного житлового будинку. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 30 квітня 2000 року помер [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 08.02.2017 року за № 46688725 інформація щодо відкриття спадкової справи до майна померлого 30.04.2000 року [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня ( а.с. 48-49 ). Дослідженням довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 27.07.2016 року встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 2 станом на 01 січня 2000 року за № 461 в будинку за адресою : с. Дібрівне, вул. Підлісна, 67, Городнянського району Чернігівської області на день смерті [PERSON], який помер 30 квітня 2000 року, разом ним були зареєстровані та проживали : [PERSON] з 1967 року і по день смерті, та мати померлого [PERSON], зареєстрована та проживала з 1967 року і по день смерті 07.08.2009 року ( а.с. 15 ). З довідки Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 03.02.2017 року за вих. № 46 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 2 за 1986 -1990 роки, особовий рахунок № 471, в будинку № 67 по вулиці Підлісна у селі Дібрівне Городнянського району Чернігівської області станом на 01 липня 1990 року постійно були зареєстровані та проживали : [PERSON], голова сімї, якій належала 1/2 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами та [PERSON], син, якому належала 1/2 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищевказане домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] не втратили права на частку в його майні. Виділялась земельна ділянка, площею 0,37 га ( а.с. 44 ). Зазначені дані підтверджуються також записами в погосподарській книзі с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 45-47 ). Той факт, що [PERSON] був рідним сином [PERSON] підтверджується рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 21.12.2016 року ( а.с. 11-12 ). Таким чином, на підставі ст.ст. 548-549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) [PERSON] прийняла спадщину свого померлого сина [PERSON], оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном померлого сина. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 116370 встановлено, що [PERSON] померла 07 серпня 2009 року у віці 88 років в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 53 ). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно. З дослідженого в судовому засіданні заповіту від 07 квітня 2009 року, посвідченого секретарем виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 06, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON], [INFO] ( а.с. 55 ). Після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої [PERSON]. 25.12.2009 року була заведена спадкова справа № 393/2009 до майна [PERSON], яка померла 07.08.2009 року. Відомості про видачу спадкоємцю [PERSON]Є свідоцтв про право на спадщину у спадковій справі відсутні ( а.с. 51-56 ). [PERSON] померла 26 січня 2011 року у віці 66 років у с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 158309 ( а.с. 60 ). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно. Той факт, що за життя 20.01.2011 року [PERSON]Є склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] підтверджується матеріалами спадкової справи № 107/2011 до майна [PERSON] та дослідженим в судовому засідання рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 02.12.2011 року ( а.с. 9-10, 58-63 ). Після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої матері. 13.05.2011 року була заведена спадкова справа № 107/2011 до майна [PERSON], яка померла 26.01.2011 року. Чоловік спадкодавця [PERSON], який в порядку статті 1241 Цивільного кодексу України має право на обовязкову частку у спадщині, подав 13.05.2011 року заяву до нотаріальної контори про відмову від належної йому обовязкової частки у спадщині померлої 26.01.2011 року дружини [PERSON]. Відомості про видачу спадкоємцю [PERSON] свідоцтв про право на спадщину у спадковій справі відсутні ( а.с. 58-63 ). Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 02.12.2011 року визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку № 67 по вул. Підлісній в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області, зазначеного у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою, загальною площею 51,4 кв.м., у т.ч. житловою площею 29,8 кв.м., Б-1 сарай, б-1 сарай, В-1 погріб з шийкою, Г-1 погріб з шийкою, 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа суцільна, 3. колодязь, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 26 січня 2011 року ( а.с. 9-10 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 79193053 від 31.01.2017 року право власності на 1/2 частину житлового будинку № 67 по вул. Підлісна в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області на підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 02.12.2011 року зареєстровано за [PERSON] ( а.с. 41-42 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1960 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] мали право кожний на 1/2 частину спірного домоволодіння. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року № 612/23144, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : Чернігівська область, Городнянський район, с. Дібрівне, вул. Підлісна, буд. № 67, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено: А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою, загальною площею 51,4 кв.м., у т.ч. житловою площею 29,8 кв.м., Б-1 сарай, б-1 сарай, В-1 погріб з шийкою, Г-1 погріб з шийкою, 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа суцільна, 3. колодязь ( а.с. 7-8 ). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON], яка фактично успадкувала після смерті свого сина [PERSON] 1/2 частину вказаного домоволодіння, не оформила її та в подальшому заповіла все своє майно [PERSON]. Остання у встановленому законом порядку прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], але також не оформила своїх спадкових прав. За таких підстав, право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння, що знаходиться за адресою : Чернігівська область Городнянський район с. Дібрівне, вул. Підлісна, 67, не зареєстровано, що унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов обєктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved