Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. Позивач [PERSON] позовні вимоги обґрунтовує тим, що із відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період із 04 грудня 2014 року до 13 травня 2020 року . Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , 2005 року народження. За рішенням від 24 квітня 2009 року Козелецького районного суду Чернігівської області сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки. Відповідач [PERSON] проживає окремо, а донька перебуває на його утриманні. Підстави для стягнення аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини відсутні. Позивач [PERSON] ставить позовну вимогу про припинення стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] згідно рішення від 24 квітня 2009 року Козелецького районного суду Чернігівської області. У судове засідання позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що за рішенням від 24 квітня 2009 року Козелецького районного суду Чернігівської області позов [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей частково задоволений, змінений розмір аліментів на утримання дітей. Стягнуті із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для громадян, що встановлюється Законом України «Про Державний бюджет» на поточний рік, починаючи з 18 лютого 2009 року, і до повноліття дитини. За рішенням від 13 травня 2020 року Козелецького районного суду Чернігівської області шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний. Зі змісту довідки № 817, виданої Деснянською селищною радою Козелецького району Чернігівської області, виходить, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований і проживає в [ADDRESS] , та має склад сім`ї - [PERSON] , [INFO] , - донька. Відповідач [PERSON] проживає окремо. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким із відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до положень ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною, та бере більш активну участь у її вихованні. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я якого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. При розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Зі змісту ст.ст. 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає їх на дитину. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання спірних правовідносин можуть бути застосовані норми ч. 4 ст. 273 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Дослідивши надані позивачем [PERSON] докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] , [INFO] , яка є донькою позивача [PERSON] і відповідача [PERSON] , проживає нині з батьком і перебуває на його утриманні та вихованні. Отже, наявні підстави для припинення стягнення аліментів. За викладених обставин суд вважає, що необхідно припинити стягнення аліментів за рішенням від 24 квітня 2009 року Козелецького районного суду Чернігівської області на утримання [PERSON] , [INFO] , що стягуються щомісячно із [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для громадян, що встановлюється Законом України «Про Державний бюджет» на поточний рік, починаючи з 18 лютого 2009 року, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 840.80 гривень судового збору.

Outcome: approved