Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON], діючи на підстав договору про надання адвокатських послуг та в інтересах позивача, 27.04.2016 року звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,2500 га в межах згідно з планом, розташовану по [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана частка земельної ділянки, яку спадкодавець отримала у спадок після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, але не здійснила реєстрації права власності на неї. Оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на спірну земельну ділянку за спадкодавцем не зареєстровано, то позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі. До судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, від сільського голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги сільська рада визнає. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Третя особа на стороні відповідача - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В. у судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомлені. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років у с. Серединка Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.36 - зворотна сторона/ За життя, 28.10.2009 р., [PERSON] зробила заповіт, за яким на випадок смерті все своє майно заповіла [PERSON], де б воно не знаходилось і з чого б не складалося. /а.с.38/ Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], в силу приписів ст.ст.1222, 1223 ЦК України. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої крім іншого входить ? частина земельної ділянки площею 0,25 га, в межах згідно з планом, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що розташована у [ADDRESS], яка належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 05.08.2011 року Серединською сільської радою Чернігівського району Чернігівської області і яка була успадкована в рівних долях позивачем [PERSON] та спадкодавцем по цій справі [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.06.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1037 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1028. /а.с.12, 13, 18, 19/ Як вбачається з Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7400615262013 від 04.09.2013 року, власником земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої по [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі Державного акту [NUMBER] від 08.09.2011 року є [PERSON]. /а.с.14-17/ Згідно довідки виконкому Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №63 від 25.02.2016 року, змінено нумерацію будинку в [ADDRESS] з №28 на №30. /а.с.11/ Відповідно до Звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки ринкова вартість земельної ділянки площею 0,25 га по [ADDRESS], станом на 21.04.2016 року, становить 33100 грн. /а.с.20-21/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець померла після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до матеріалів спадкової справи №36/2016, заведеної 19.02.2016 року, [PERSON] отримала у спадок після смерті [PERSON] земельні ділянки площею 3,7398 га і 2,9651 га, що розташовані на території Серединської сільської ради Чернігівського району та області, по ? частці у праві власності на земельні ділянки площею 3,5943 га і 2,0305 га, що розташовані на території Серединської сільської ради Чернігівського району та області, та 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], про що отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом. /а.с.36-62/ Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В. від 19.04.2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,25 га, надану для ведення та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Серединка, Чернігівського району та області по [ADDRESS], у зв'язку з тим, що право на спадщину на неї не зареєстровано в органі, який здійснює державну реєстрацію вказаного нерухомого майна. /а.с.9, 10/ Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність [PERSON] припинилась у момент її смерті і за таких обставин отримати правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця не має правової можливості. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. За таких обставин, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковану частку земельної ділянки в нотаріальному порядку. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved