Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, яким, з урахуванням уточненої позовної заяви від 28.12.2016 року, просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму основного боргу у розмірі 15\~994\~020,00 грн., 3 % річних за порушення грошового зобовязання в розмірі 1\~919\~282,40 грн., та 3\~654,00 грн. судового збору. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що 01.01.2002 року між ним та відповідачами його братом [PERSON] та його дружиною [PERSON] було укладено договір позики, який було оформлено у вигляді кредитної розписки. На виконання договору позики він передав відповідачам грошові кошти в сумі 600\~000,00 доларів США без сплати відсотків та зі строком повернення всієї суми позики протягом 5 років. Через 5 років відповідач не зміг повернути борг, і попросив позивача продовжити строк дії договору позики ще на 5 років. На цю пропозицію позивач погодився, і сторони 14.04.2007 року за спільною домовленістю вирішили змінити умови договору позики та склали новий письмовий договір (Кредитну розписку) при цьому стару боргову розписку від 01.01.2002 року позивач порвав відразу після того, як відповідачі написали нову розписку (Кредитну розписку). Дана обставина підтверджується розпискою яку відповідач власноручно написав та передав йому в присутності свідків, після того як її підписала його дружина, [PERSON] За умовами цієї кредитної розписки [PERSON] виступила поручителем повернення її чоловіком боргу. Строк повернення боргу складає 10 років, тобто до 01.01.2012 року. Після спливу строку повернення коштів [PERSON] відмовився їх повертати, перестав спілкуватись з позивачем та відповідати на його телефонні дзвінки. Звернення позивача до поручителя з цього приводу також не дали позитивних результатів. Таким чином, зазначає позивач, доказом безспірного боргу відповідачів є розписка від 14.04.2007 року, надана відповідачем на підтвердження укладання договору позики і отримання ним від позивача грошових коштів в сумі 600\~000 доларів США, що станом на 28.12.2016 року складає (курс НБУ 1 долар США=26,65067 грн.) 15\~994\~020,00 грн. За таких обставин, позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом за захистом своїх порушених прав. В свою чергу [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання зобовязання виконаним та припинення договору позики, яким просять визнати зобовязання позивачів [PERSON] та [PERSON] за договором позики, який було укладено на підставі кредитної розписки від 14 квітня 2007 року виконаним, а сам договір позики припиненим. В обґрунтування свого позову позивачі зазначають, що дійсно, 14 квітня 2007 року [PERSON] була написана кредитна розписка, в якій було зазначено, що 01 січня 2002 року він взяв в борг, грошові кошти у [PERSON] для розвитку бізнесу в розмірі 3 000\~000,00 грн., що еквівалентно сумі 600\~000,00 доларів США, з терміном виконання зобовязання за кредитною розпискою до 01 січня 2012 року. [PERSON] в свою чергу розписалася в кредитній розписці від 14.04.2007 року в якості поручителя, а тому солідарно несе відповідальність за виконання зобовязання за кредитною розпискою. Тобто, як зазначають позивачі, між сторонами було укладено договір позики. В силу вимог ст. 545 ЦК України, 06 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], в присутності [PERSON], а також двох свідків було укладено [PERSON] про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року. Дану угоду було укладено у звязку з поверненням [PERSON] боргу за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року за середнім курсом на дату повернення в сумі 4 782\~720,00 грн., що на день передачі грошей відповідала еквівалентові суми 600\~000,00 доларів США. Крім того, угоду про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року було укладено також, по причині втрати, як запевнив [PERSON], оригіналу кредитної розписки від 14 квітня 2007 року, про що було зроблено відповідний запис в угоді п. 3.2 Розділу 3. Гарантії сторін. Згідно з [PERSON] про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року [PERSON] повернув [PERSON] у власність грошові кошти в сумі 4 782\~720,00, що на день передачі грошей відповідала еквівалентові суми 600\~000,00 доларів США, в рахунок належного виконання зобовязання, передбаченого кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року, а [PERSON] отримав грошові кошти у вищевказаній сумі та прийняв належне виконання зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року [PERSON], у звязку з чим, засвідчив своїм підписом зазначену угоду. На думку позивачів, вищезазначене свідчить про повне та своєчасне виконання зобовязання по кредитній розписці від 14.04.2007 р. та про припинення договору позики належним його виконанням. Однак, [PERSON] безпідставно та неправомірно, використовуючи розписку, яку, як він говорив нібито, втратив, намагається в судовому порядку стягнути з позивачів кошти, які вони повернули йому ще в серпні 2011 року в повному розмірі та про, що були складені відповідні документи та проведенні відповідні дії. За таких обставин відповідачі вимушені звернутися до суду із зустрічним позовом за захистом своїх порушених прав. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, позов підтримали, просили суд його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову посили відмовити повністю, мотивуючи свою позицію тим, що в угоді, яку представили відповідачі, дійсно стоїть підпис [PERSON], однак [PERSON] такого змісту він ніколи не підписував, а наявність свого підпису може пояснити тим, що під час спільно ведення бізнесу братами [PERSON] та [PERSON] підписувалось дуже багато документів. А відтак [PERSON] міг використати це в своїх інтересах, нанісши на чистий папір текст [PERSON]. В ході судового розгляду позивач та його представник зазначили навіть про конкретний документ, який містив підпис [PERSON] на одній стороні аркуша А4, а з іншої сторони цей аркуш був чистим, куди, як вони припустили, [PERSON] і наніс текст [PERSON]. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] [PERSON], [PERSON], кожен окремо, зустрічний позов підтримали, просили суд його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в зустрічній позовній заяві. В задоволенні первісного позову просили відмовити, проти його задоволення заперечували. При цьому зазначили про наступне. Доводи позивача стосовно підроблення відповідачем «[PERSON] про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14.04.2007 р.» від 06.08.2011 р (далі - [PERSON]), оскільки він не підписував цієї [PERSON], а міг підписати чистий аркуш паперу, яким скористався відповідач, надрукувавши поверх підпису текс [PERSON], спростовуються висновком експертизи № 2760/2761-15 від 28.12.2015 р., відповідно до якої експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз на питання «У якій послідовності виконувалися реквізити «[PERSON] про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14.04.2007 р.» від 06.08.2011 р., а саме друкований текс та підпис від іменем [PERSON], розташовані в графі СТОРОНА-1?» надав чітку відповідь - реквізити виконувалися в такій хронологічній послідовності: першочергово був виконаний друкований текс договору, а потім виконувався підпис від імені [PERSON] Тобто, позивач бачив, що підписував. Так само спростовуються твердження позивача стосовно того, що він «перебуваючи співзасновником» з відповідачем однієї фірми (ТОВ «ПромАгроСервіс») підписував різного роду господарські договори з ним, а відповідач, використовуючи такий договір, підробив його, а саме самою [PERSON], в якій жодного згадування про товариство та про господарську діяльність такого товариства не має, а висновком експертизи підтверджено, що підписуючи [PERSON], позивач бачив текст цією [PERSON]. Доводи позивача, що нібито відповідач використав підписану ним зворотну сторінку [PERSON] та надрукував текст лицьової сторони без його відома, також спростовується висновком експерта, згідно з яким лицьова та зворотна сторона [PERSON] виконані на однотипному друкувальному пристрої (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) із електрографічним способом друку в монохромному режимі тонером чорного кольору. А отже, звинувачення позивача про підробку відповідачем [PERSON] є безпідставними та такими, що спростовані висновками судової експертизи. Відповідно до п. 10.5 [PERSON], її складено у двох примірниках, а згідно із висновком експерта № 2760/2761-15 від 28.12.2015 р. позивач [PERSON] ставив свій підпис на [PERSON] вже після того як був нанесений друкований текст [PERSON], а отже особисто бачив та знав, що підписує [PERSON] у двох екземплярах, один з яких повинен був залишитися у нього. Надана суду [PERSON], на думку відповідача, в повній мірі спростовує боргові вимоги позивача та доводить факт належного та повного виконання зобовязання за кредитною розпискою від 14.04.2007 р. А отже, грошові вимоги позивача до відповідачів є безпідставними. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] зустрічний позов підтримав, просив суд його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в позовній заяві. В задоволенні первісного позову просив відмовити. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надана кредитна розписка від 14.04.2007 року, відповідно до якої 01 січня 2002 року [PERSON] взяв в борг, грошові кошти у [PERSON] для розвитку бізнесу строком на 10 років в розмірі 3 000\~000,00 грн., що еквівалентно сумі 600\~000,00 доларів США. Поручителем за цією розпискою є [PERSON] (а.с.4, т. 1). Згідно з [PERSON] про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року [PERSON] передав [PERSON] у власність грошові кошти в сумі 4 782\~720,00, що на день передачі грошей відповідала еквівалентові суми 600\~000,00 доларів США, в рахунок належного виконання зобовязання за Кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року (а.с.152, т. 1). По справі проведено судову технічну експертизу документів, за результатами якої (висновок № 2760/2761-15 від 28.12.2015 року) текст лицевої та зворотної сторони «[PERSON] про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року», укладеної 06 серпня 2011 року, виконаний на однотипному друкувальному пристрої (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) із електрофотографічним способом друку в монохромному режимі тонером чорного кольору. У зв'язку з відсутністю науково-обґрунтованої методики по встановленню часу виконання тексту, виготовленого на друкувальному пристрої (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) із електрофотографічним способом друку в монохромному режимі тонером чорного кольору, вирішити питання: «Чи виготовлені лицьова та зворотна сторона «[PERSON] про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року» від 06.08.2011 року у різний час?» не надається за можливе. На зворотній стороні «[PERSON] про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року», укладеної 06 серпня 2011 року реквізити виконувалися у наступній хронологічній послідовності: першочергово був виконаний друкований текст договору, а потім виконувався підпис від імені [PERSON]. У зв'язку з відсутністю порівняльних зразків паст кулькових ручок, а також письмового дозволу суду на використання руйнівних методів дослідження, питання «Визначити орієнтовний час виконання підписів від імені [PERSON] та [PERSON] під текстом визначеної угоди?» судовим експертом не вирішувалось (а.с.75-84, т. 2). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року по справі призначалася комплексна судова технічна експертиза документу за клопотанням позивача, однак експертиза не була проведена, у звязку з ненаданням для дослідження додаткових матеріалів порівняльних зразків документів (а.с.158-159, т. 2). Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як зазначалося вище, суду була надана кредитна розписка від 14.04.2007 року, відповідно до якої 01 січня 2002 року [PERSON] взяв в борг, грошові кошти у [PERSON] для розвитку бізнесу строком на 10 років в розмірі 3 000\~000,00 грн., що еквівалентно сумі 600\~000,00 доларів США. Поручителем за цією розпискою є [PERSON] Факт отримання коштів [PERSON] в борг від [PERSON] сторонами в судовому засіданні не заперечувався. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, а ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. На підтвердження виконання зобовязання, передбаченого кредитною розпискою від 14.04.2007 року, суду також надана [PERSON] про виконання зобовязання. Позивача за первісним позовом [PERSON] факт виконання зобовязання заперечував, мотивуючи свою позицію тим, що в угоді, яку представили відповідачі, дійсно стоїть його підпис, однак [PERSON] такого змісту він ніколи не підписував, а наявність свого підпису може пояснити тим, що під час спільно ведення бізнесу братами [PERSON] та [PERSON] підписувалось дуже багато документів. А відтак [PERSON] міг використати цей факт, нанісши на чистий папір текст [PERSON]. Однак, в порушення вимог ст.10, 60 ЦПК України, позивачем [PERSON] не надано жодного належного та допустимого доказу, який би беззаперечно свідчив про те, що такий факт мав місце. Спростовується дана позиція і висновком експерта № 2760/2761-15 від 28.12.2015 року, відповідно до якого текст лицевої та зворотної сторони «[PERSON] про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року», укладеної 06 серпня 2011 року, виконаний на однотипному друкувальному пристрої (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) із електрофотографічним способом друку в монохромному режимі тонером чорного кольору. У зв'язку з відсутністю науково-обґрунтованої методики по встановленню часу виконання тексту, виготовленого на друкувальному пристрої (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) із електрофотографічним способом друку в монохромному режимі тонером чорного кольору, вирішити питання: «Чи виготовлені лицьова та зворотна сторона «[PERSON] про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року» від 06.08.2011 року у різний час?» не надається за можливе. На зворотній стороні «[PERSON] про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року», укладеної 06 серпня 2011 року реквізити виконувалися у наступній хронологічній послідовності: першочергово був виконаний друкований текст договору, а потім виконувався підпис від імені [PERSON]. У зв'язку з відсутністю порівняльних зразків паст кулькових ручок, а також письмового дозволу суду на використання руйнівних методів дослідження, питання «Визначити орієнтовний час виконання підписів від імені [PERSON] та [PERSON] під текстом визначеної угоди?» судовим експертом не вирішувалось (а.с.75-84, т. 2). Тобто, даним висновком встановлено, що спочатку було нанесено тексти, а потім підпис від імені [PERSON], що свідчить про те, що [PERSON] мав би бачити, який текст він підписує. Крім того, під час судового розгляду, дана позиція позивача за первісним позовом висловлювалась ним лише як припущення, без зазначення конкретного документу, який він ніби то підписував, і вже перед судовими дебатами (т.2 а.с.193-213), ним було надано заяву про збільшення позовних вимог, з додатками, яка була прийнята судом, оскільки відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України, позивач має право потягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог та відмовитися від позову. Однак, в уточненій позовній заяві, позивач фактично змінив підстави позову, посилаючись на нові обставини, які взагалі не були предметом судового розгляду, на підтвердження яких надав нові докази, які судом не досліджувались і клопотання про їх доручення своєчасно заявлено не було. Що, на переконання суду є порушенням вимог ч.2 ст.31 ЦПК України, відповідно до якої, до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підстави позову. Позивач же цим правом скористався несвоєчасно, а відтак,

Outcome: dismissed