Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з цивільним позовом до Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на жилий будинок з надвірними спорудами. Позивач прийняла спадщину після смерті батька, оскільки вступила у фактичне володіння і управління спадковим майном шляхом отримання речей домашнього вжитку, а також отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай та земельну ділянку. Мати позивача - [PERSON] спадщину не приймала і також померла [INFO]. Водночас позивач позбавлена можливості оформити спадкові права на жилий будинок, оскільки правовстановлюючі документи відсутні. За таких обставин, посилаючись на приписи законодавства, що регулює спадкові відносини, позивач просила визнати за нею право власності на вказане домоволодіння у порядку спадкування. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 30). Від відповідача надійшов лист, в якому останній просив розгляд справи провести без участі його представника та погодився з позовом (а.с. 33). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач є донькою [PERSON] і [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 17 вересня 1955 року серії [NUMBER] (а.с. 9), та копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 15 травня 1991 року серії [NUMBER], згідно з яким їй залишено прізвище «[PERSON]» (а.с. 10). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19 лютого 1999 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно з довідкою Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 3 травня 2017 року № 303, виданої на підставі погосподарської книги № 13 (особовий рахунок № [NUMBER]), [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною - [PERSON] (а.с. 12). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19 жовтня 2002 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 524 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON], спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 525 ЦК УРСР встановлено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу. Отже часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, а саме [INFO]. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 17 червня 2017 року (вих. № 806/01-16) (а.с. 28), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 23), після смерті [PERSON] позивачем подана заява про прийняття спадщини та видано на її ім'я свідоцтво про право на спадщину. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 березня 2003 року серії ВАЕ № 258331 позивач після смерті [PERSON] успадкувала майновий пай у майні КСП «Вереміївка» розміром 4722,00 гривень, що стверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданий Вереміївською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області; земельну ділянку розміром 2,38 га, розташовану на території Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 19 серпня 2002 року. Крім того, згідно з довідкою Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 10 травня 2017 року № 316 позивач дійсно вступив в управління спадковим майном після смерті, як батька - [PERSON], так і матері - [PERSON] шляхом отримання у власність впродовж шести місяців з дня їх смерті речей домашнього вжитку (а.с. 14). Таким чином судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину після смерті [PERSON] Водночас мати позивача та відповідно дружина [PERSON] - [PERSON] спадщину після його смерті не приймала. Разом з тим позивач позбавлена можливості оформити право власності в порядку спадкування за законом на жилий будинок з надвірними спорудами, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Так, згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. При цьому судом встановлено, що згідно з довідкою Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 3 травня 2017 року № 303, виданої на підставі погосподарської книги № 13 (особовий рахунок № [NUMBER]) жиловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], був зареєстрований та належав померлому [PERSON] (а.с. 12). Судом також встановлено, що вказаний жилий будинок з надвірними спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту (а.с. 15-17). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. На думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved