overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON] Позивачка, посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, звернулася в суд з позовом про стягнення з нього на її користь аліментів на сина в розмірі 700 грн щомісячно. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він не в змозі сплачувати аліменти. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою квартального комітету № 2 від 31 січня 2014 року. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи надані сторонами докази, матеріальне становище дитини та відповідача, відсутність в останнього інших дітей, те що він має мінливий дохід - суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на дочку в розмірі 700 грн щомісяця. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн 60 коп судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] є матірю малолітньої [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, звернулася в суд з позовом про стягнення з нього на її користь аліментів на дочку в розмірі 1500 грн щомісячно. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач зменшила позовні вимоги і просить стягувати з відповідача аліменти на дочку в розмірі 600 грн щомісячно. Відповідач з цим розміром аліментів погодився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою квартального комітету № 4 від 3 грудня 2016 року. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 640 грн судового збору. На підставі викладеного, ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] є матір'ю непорвнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], яке було видане 29.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пологівського районного управління юстиції у Запорізькій обл. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької обл. від 19.08.2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав. Батьяко дитини [PERSON] помер. Договором №20 від 15.11.2013 року «Про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім»ї» укладеним між Пологівською районною державною адміністрацією в особі голови Пологівської держадміністрації Запорізької обл. Коноваленка Ю.А. та громадянами [PERSON] , [PERSON] неповнолітнього [PERSON] було передано прийомним батькам [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання. 13.02.2015 року прийомний батько неповнолітнього [PERSON] громадянин [PERSON] пред»явив до [PERSON] позов про стягнення аліментів у розмірі 500 грн., щомісяця, на утримання неповнолітнього [PERSON] 17.03.2015 року позивач подав до суду заяву в якій змінив позовні вимоги, в частині розміру аліментів, та просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини доходу на утримання неповнолітнього [PERSON] до його повноліття. Справу [PERSON] просить розгланути за його відсутності. Відповідач [PERSON] 16.03.2015 року подала до суду заяву в якій просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини її доходу, а справу розглянути без неї. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 с. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Вивчивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ч. 2 ст. 166, ст., ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

[PERSON] є наймачем квартири № 6 на вул. Захисників Вітчизни, 3 в м. Сміла, в якій зареєстрована її дочка [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] та її син [PERSON] з 2011 року в квартирі № 6 на вул. Захисників Вітчизни, 3 в м. Сміла не проживають, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію, їх особисті речі в помешканні відсутні, у звязку з чим вона несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, звернулася в суд з позовом про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Сторони та третя особа в судове засідання не з'явилися. [PERSON] та [PERSON] надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, третя особа проти їх задоволення не заперечила. Відповідач надала заяву, в якій позов не визнала. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату судового засідання і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності за згодою позивача справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до типового договору від 29 жовтня 1986 року [PERSON] є наймачем квартири № 6 на вул. Захисників Вітчизни, 3 в м. Сміла, в якій зареєстрована [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], що підтверджується довідкою ОСББ «Фенікс-Сміла» № 14 від 14 вересня 2016 року. Згідно акта СКП «Наш дім» № 475 від 7 вересня 2016 року, [PERSON] та ї син [PERSON] з 2011 року в квартирі № 6 на вул. Захисників Вітчизни, 3 в м. Сміла не проживають. У відповідності з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що відповідач та її неповнолітній син більше шести місяців не проживають в квартирі № 6 на вул. Захисників Вітчизни, 3 в м. Сміла, а тому вони повинні бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного, ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

[PERSON] є онуком померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.05.1966 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.08.1985 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.06.1986 року. У відповідності до копії медичної довідки про причину смерті (до форми106/у №713) від 29.05.2021 року, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі листа Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 року вих. № 985/0/208-21 від 22.04.2021 під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який помер [INFO] у м. Єнакієве Донецької області, Україна. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] є опікуном малолітнього [PERSON] Смілянський міжрайонний прокурор, посилаючись на те, що відповідач продав належну малолітньому [PERSON] 1/2 частину будинковолодіння на [ADDRESS], придбав інше житло, але протягом року, наданого комісією з питань захисту прав дитини Смілянської РДА, не зареєстрував за ним право власності на нього, звернувся до суду і просить стягнути з [PERSON] на користь дитини 18000 грн. Відповідач позов не визнав та пояснив, що придбав дітям майно у Новоазовському районі Донецької області, яке зареєструє за дітьми у рівних долях. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 26 березня 2009 року № 215 [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 липня 2009 року [PERSON] був власником 1/2 частини будинковолодіння на [ADDRESS], яке комісія з питань захисту прав дитини дозволила [PERSON] продати, зобов'язавши його протягом року надати службі у справах дітей документи на придбане житло, власниками якого є неповнолітні [PERSON] та [PERSON] Рішенням суду від 9 серпня 2010 року визнано дійсним договір купівлі-продажу будинковолодіння на [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] За [PERSON] визнано право власності на вказане будинковолодіння. В судовому засіданні відповідач пояснив, що придбав будинковолодіння на [ADDRESS], де він проводить ремонтні роботи, по завершенню яких планує зареєструвати право власності на нього за [PERSON] та малолітнім [PERSON] Станом на 8 травня 2014 року право власності на вказане будинковолодіння не зареєстроване, що вбачається з інформації державних реєстрів. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб. Згідно ч. 1 ст. 72 цього Кодексу опікун зобов'язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Законом України «Про охорону дитинства» закріплено право дитини на майно та житло. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що будинковолодіння, яке належало [PERSON] та малолітньому [PERSON] в рівних частинах, продане за 36000 грн, то з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути половину цієї суми. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн 60 коп судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 55, 72, 1166 ЦК України, ст.ст. 177, 246 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] є опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON], [INFO] відповідно до розпорядження Красноградської районної державної адміністрації. Матірю [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] Дитина проживає разом з опікуном. Відповідач матеріально не забезпечує утримання сина. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за місцем знаходження в СІЗО № 27 м. Харкова. Так, як відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В матеріалах справи в підтвердження позову є копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], з якого видно, що його матірю є [PERSON] (а.с. 4); копія розпорядження Красноградської районної державної адміністрації від 06.04.2015 року про призначення [PERSON] опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Крім цього в матеріалах справи є довідка Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області про те, що онук [PERSON] знаходиться на повному утриманні [PERSON] (а.с. 6). При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд, враховує те, що відповідач [PERSON] здорова, є молодою працездатною особою, а тому спроможний платити аліменти на утримання дитини в розмірі заявлених позовних вимог. Враховуючи вище викладене, суд вважає за доцільне задовольнити даний позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] є опікуном над малолітніми онуками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Мати дітей [PERSON] позбавлена батьківських прав. Рішенням суду від 25 червня 2015 року із [PERSON] стягнуто на користь закладу, в якому будуть перебувати діти, аліменти на їх утримання. Оскільки неповнолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні [PERSON], вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про визнання позову. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. У відповідності з рішенням Смілянського міськрайонного суду від 25 червня 2015 року по справі № 703/2825/15-ц 2/703/1073/15 [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; стягнуто аліменти на користь закладу, до якого буде передано дітей, на їх утримання. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін від 27 жовтня 2015 року, прізвище неповнолітнього [PERSON], [INFO], було змінено на «[INFO]», по-батькові на «[INFO]». Рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради № 298, № 299 від 30 липня 2015 року над малолітніми [PERSON] та [PERSON] було встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] Оскільки неповнолітні діти відповідачки [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні позивачки, а не відповідного закладу, на підставі ч. 3 ст. 181, ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України з відповідачки належить стягувати аліменти на утримання цих дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на користь позивачки. На підставі наведеного і ст.ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію за віком в сумі 2600 грн., інших доходів не має. Він хворіє в звязку з чим повинен щодня вживати ліки, один або два рази на рік знаходиться на стаціонарному лікуванні в Красноградській ЦРЛ та Харківській обласній лікарні, що підтверджується виписками із медичної картки хворого. Від шлюбу має двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] Володимирович надає йому фізичну та матеріальну допомогу. Син [PERSON] добровільно не надає матеріальну допомогу батьку. Також зазначив, що в 2017 році планує зробити операцію на серці та в подальшому потребуватиме постійного медикаментозного лікування. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання в твердій грошовій сумів розмірі 2000 грн., щомісячно, від дня предявлення позову до суду довічно. Позивач в судове засідання не зявився, від нього 14.06.2017 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього 21.06.2017 року надійшла письмова заява в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обємі. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до\~ст.202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно до\~ст.205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. В матеріалах справи в підтвердження позову є копії свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з якого видно, що їх батьком є [PERSON] (а.с. 6-7). Виписки з лікарні [PERSON] (а.с. 10-14). Довідка з Красноградської міської ради від 05.05.2017 року відповідно до якої [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], разом з братом [PERSON] та батьком [PERSON] (а.с. 9). Довідка Наталинської сільської ради Красноградського району відповідно до якої [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але фактично проживає за адресою: [INFO] (а.с. 8). Враховуючи вище викладене, суд вважає за доцільне задовольнити даний позов та стягувати з відповідача аліменти на утримання батька в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно від дня предявлення позову довічно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнення з відповідача підлягають судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1797 від 03.07.2017 року. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв'язку з тим, що вона пропустила визначений чинним законодавством строк для прийняття спадщини, що підтверджується Постановою державного нотаріуса Третьої краматорської державної нотаріальної контори Полянських В.В. від 08.06.2018 року. В підтвердження факту несвоєчасного звернення до нотаріальної контори позивачка [PERSON] надала медичні документи, а саме: Витяг із історії хвороби № 5181 від 14.07.2017 року, відповідно до якого вона знаходилась на лікуванні внаслідок опіку гортані оцтом; Витяги із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого), відповідно до яких вона має діагноз ішемічна хвороба серця. 29.12.2017 року [PERSON] було звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників Донецького міського відділення у Ленінському районі управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області відділення управління, що підтверджується Наказом № 1228-к від 20.12.2017 року. [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 29204242 від 03.03.2011 року. Згідно інформаційній довідці зі спадкового реєстру № 52454016 від 02.07.2018 року відсутня спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON], [INFO], що підтверджується повідомленням № 2872/02-14 від 02.07.2018 року. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується домовою книгою. [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично проживала за адресою: [ADDRESS] з 2012 року разом з батьком [PERSON] по день його смерті [INFO], вели спільне господарство, провела його поховання, та мешкає за даною адресою по теперішній час, що підтверджується паспортом позивачки, довідкою Біленьківської селищної ради № 5949 від 03.09.2018 року, Актом про підтвердження факту сумісного проживання від 03.09.2018 року. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах, суд вважає, що строк на прийняття спадщини був пропущений з поважної причини, бо були об'єктивні перешкоди для своєчасного звернення із відповідною заявою до нотаріуса, та позивачу варто визначити додатковий строк - три місяці, з дня набрання законної сили рішення суду, який є достатнім для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

[PERSON] є рідною дочкою заявника [PERSON] (а.с.3), яка зареєстрована з ним та своєю дочкою [PERSON] (а.с.4)в квартирі [ADDRESS] (а.с.5). В травні 2011 року [PERSON] вийшла з дому, пішла у невідомому напрямку та більше додому не поверталась, на зв`язок не виходила. Заявник неодноразово звертався до поліції з метою встановити місцезнаходження дочки, але прийнятими розшуковими заходами встановити її місцезнаходження з 2015 року по теперішній час не вдалось (а.с.6-9). Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ч.ч.1, 3 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що на відміну від акту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місцем у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що про місце перебування [PERSON] немає жодних відомостей протягом трьох років, суд вважає необхідним заяву задовольнити.

Outcome: approved