Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що відповідач взяв на себе зобовязання надати послуги (розмістити строковий вклад під процент) та не виконав їх належним чином, чим порушив його права, як споживача, що слідує з наступного. Між сторонами 25 червня 2014 року у Відділенні №73 ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» в місті Луцьку було укладено Договір-заяву №300131/75475/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 7 місяців у іноземній валюті (долари США) терміном дії до 25 січня 2015 року під процент за ставкою 12%. 26 січня 2015 року позивач звернувся до відповідача у Відділення №73 в місті Луцьк з вимогою повернути йому суму вкладу та суму відсотків. Відповідач виконав своє зобовязання частково. В день його звернення 26 січня 2015 року повернув лише суму відсотків в розмірі 676,33 долари США, у видачі суми депозиту відмовив, мотивуючи це тим, що відсутні кошти. Він постійно звертався до відповідача у Відділення №73 у місті Луцьк, де був укладений договір та вимагав повернення коштів. Відповідач коштів не повертав та повідомляв, що вони відсутні в касі і він не може повернути мені всієї суми депозиту але при цьому не вказував, коли зможе це зробити. За період з 28.01.2015 року по 12.02.2015 року включно відповідач видав ще частину депозиту в загальній сумі 700 доларів США. Відповідач здійснив перерахування коштів на поточний банківський рахунок №2620.8.176212.002. позивача в цьому ж банку, однак не надав позивачу можливості використання цих коштів, а отже зобовязання відповідача не є виконаними. Таким чином, на момент подання позовної заяви відповідач не повернув позивачу всієї суму депозитного вкладу, яка становить 10 273,78 долари США, чим порушив свої зобов'язання передбачені не лише укладеним договором, а й нормами чинного законодавства, а також змусив позивача витрачати свій час на здійснення дій по відновленню свого порушеного права. Оскільки, відповідач не повернув вкладу та не надав можливості ним скористатись, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимог кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, а також згідно ст. 1061 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити відсотки за користування коштами передбачені п.2 Договору. Розрахунок даних сум вказано в додатку №1 до даної позовної заяви. - 198,03 долари США - 12% річних згідно п. 2 укладеного сторонами Договору; - 49,52 долари США 3% річних згідно ст. 625 ЦК України; - 606,52 долари США - сума, на яку збільшився борг з врахуванням індексу інфляції. Просить суд стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» на його користь депозитний вклад в сумі 10273,78 долари США. Стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» на його користь 12% річних за користування відповідачем його коштами в сумі 198,03 долари США. Стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» 3% річних в сумі 49,52 долари США. Стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» збитки від інфляції в сумі 606,52 долари США та судові витрати. Зобовязати ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» видати через касу банку всі суми (11 127,85 долари США) вищевказаних стягнень через касу відділення банку №73, яке знаходиться за адресою Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, буд.29. 23 квітня 2015 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог. Просить суд стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» на його користь депозитний вклад в сумі 10273,78 долари США. Стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» на його користь 12% річних за користування відповідачем його коштами в сумі 306,12 долари США. Стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» 3% річних в сумі 76,54 долари США. Стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» збитки від інфляції в сумі 1\~716,09 долари США та судові витрати. Зобовязати ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» видати через касу банку всі суми (12\~372,53 долари США) вищевказаних стягнень через касу відділення банку №73, яке знаходиться за адресою Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, буд.29. 31 серпня 2015 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог. Просить суд стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» на його користь депозитний вклад в сумі 10273,78 долари США. Стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» на його користь 12% річних за користування відповідачем його коштами в сумі 738,48 долари США. Стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» 3% річних в сумі 184,64 долари США. Стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» збитки від інфляції в сумі 3\~421,65 долари США та судові витрати. Зобовязати ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» видати через касу банку всі суми (14\~618,55 долари США) вищевказаних стягнень через касу відділення банку №73, яке знаходиться за адресою Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, буд.29. 17 листопада 2015 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог. Просить суд стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» на його користь депозитний вклад в сумі 1\~486,94 долари США. Стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» на його користь 12% річних за користування відповідачем його коштами в сумі 738,48 долари США. Стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» 3% річних в сумі 184,64 долари США. Стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» збитки від інфляції в сумі 3\~421,65 долари США та судові витрати. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах і в порядку, встановлених договором. Судом при розгляді справи встановлено, що 25 червня 2014 року між ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» та [PERSON] було укладено договір-заяву № 300131/75475/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 7 місяців в іноземній валюті (а.с. 5). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 10\~973,78 доларів США, на строк з 25 червня 2014 року по 25 січня 2015 року. Відповідач відкрив позивачу депозитний рахунок № 2630.6.176212.001. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу, укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Судом при розгляді справи встановлено, що 26 січня 2015 року, [PERSON] звертався до АТ «Банк «[PERSON] та кредит» про виплату йому грошових коштів після закінчення строку дії договору № 300131/75475/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 7 місяців в іноземній валюті від 25 червня 2014 року. Також судом встановлено, що грошові кошти, належні позивачу, згідно договору № 300131/75475/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 7 місяців в іноземній валюті від 25 червня 2014 року, були переведені на поточний рахунок позивача № 2620.8.176212.002. Також судом встановлено, що постановою НБУ від 17 вересня 2015 року, АТ «Банк «[PERSON] та кредит» було віднесено до категорії неплатоспроможних. Внаслідок чого позивач позбавлений можливості зняти належні йому грошові кошти з поточного рахунку № 2620.8.176212.002. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом при розгляді справи встановлено, що АТ «Банк «[PERSON] та кредит» свої зобов`язання з повернення належних позивачу грошових коштів з поточного рахунку № 2620.8.176212.002 не виконав. В результаті чого, на законні та обґрунтовані вимоги, [PERSON] не повернуто кошти в сумі 2\~225,42 доларів США, з яких: неповернута частина вкладу - 1\~486,94 доларів США, заборгованість за відсотками за користування вкладом 738,48 доларів США, чим порушено його законні права та інтереси на отримання коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом при розгляді справи встановлено, що АТ «Банк «[PERSON] та кредит» в визначений у договорі № 300131/75475/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 7 місяців в іноземній валюті від 25 червня 2014 року строк, а саме 26 січня 2015 року не повернув [PERSON] належні йому грошові кошти. Таким чином, АТ «Банк «[PERSON] та кредит» прострочив виконання грошового зобовязання перед [PERSON] А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з АТ «Банк «[PERSON] та кредит» на користь [PERSON] трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобовязання, що згідно розрахунку позивача становить 184,64 долари США. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що АТ «Банк «[PERSON] та кредит» свої зобов`язання з повернення належних позивачу грошових коштів не виконав. В результаті чого, в нього мається заборгованість перед [PERSON] на загальну суму 2\~410,06 доларів США, з яких: неповернута частина вкладу - 1\~486,94 доларів США, заборгованість за відсотками за користування вкладом 738,48 доларів США, три проценти річних за прострочення виконання грошового зобовязання - 184,64 долари США, які підлягають стягненню з АТ «Банк «[PERSON] та кредит» на користь позивача. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. При цьому не підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення з АТ «Банк «[PERSON] та кредит» 3\~421,65 доларів США збитків від інфляції з наступних підстав. Також судом встановлено, що [PERSON] просить стягнути збитки від інфляції в сумі 3\~421,65 доларів США. Проте, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено договір-заяву № 300131/75475/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 7 місяців в іноземній валюті, а саме в доларах США. При цьому, індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні, Таким чином, стягнення інфляційних втрат поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, визначеного договором у гривні. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення 3\~421,65 доларів США збитків від інфляції. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON], як позивач по справі, станом на день подання позовної заяви звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», як позивач за позовом про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить становить 487,20 6 090,00 гривень. Ціна позовної вимоги, що була задоволена судом, становить 2\~410,06 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 55\~214,47 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 552,15 гривень, які підлягають стягненню з АТ «Банк «[PERSON] та кредит» на користь держави. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з АТ «Банк «[PERSON] та кредит» на користь держави судового збору в сумі 552,15 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем понесено та документально підтверджено судові витрати, пов'язані з розглядом судової справи в сумі 19\~800,00 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справи в сумі 19\~800,00 гривень.

Outcome: partial