Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ТОВ «Авто Просто» про захист прав споживача, розірвання договору про надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товару, відшкодування витрат за договором про надання послуг та стягнення моральної шкоди. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 27.08.2014 року між ним та ТОВ «Авто Просто» укладено договір № 711468 про надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля). На виконання умов договору він вніс на розрахунковий рахунок відповідача перший внесок в сумі 8290,80 грн. В подальшому, 16.09.2014 року, позивач направив на адресу відповідача заяву про одностороннє розірвання договору та повернення сплачених коштів, так як у звязку з скрутним матеріальним становищем він не взмозі сплачувати подальші внески, передбачені ст. 12 договору. На даний час договір не розірвано та грошові кошти не повернуто. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд розірвати договір № 711468 від 27.08.2014 року про надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товару укладений між ним та ТОВ «Авто Просто»; стягнути з ТОВ «Авто Просто» кошти в сумі 8290,80 грн.; стягнути з ТОВ «Авто Просто» моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. та судові витрати, повязані з наданням правової допомоги. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, представником позивача була подана заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав суду письмові пояснення та заперечення проти позовної заяви. Просив суд розгляд справи провести за відсутності представника відповідача, та відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 27.08.2014 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» було укладено договір № 711468 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі. Предметом договору є надання учаснику групи фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак. Договір було укладено шляхом його підписання сторонами та підписання додатку №1, який є невід'ємною частиною договору. Згідно з Додатком №1 до договору, за договором позивач мав намір придбати автомобіль «Chevrolet Cruze» вартістю 230300,00 грн. Цим же додатком встановлено, що плата за послуги, пов'язані зі вступом до системи [PERSON] становить 8290,80 грн., періодичний платіж становить 1,1905%, щомісячна винагорода - 0,415% + ПДВ, винагорода за послуги, пов'язані з передачею автомобіля учаснику - 3 % + ПДВ. На виконання умов договору позивачем на розрахунковий рахунок відповідача було внесено винагороду за послуги в сумі 8290,80 грн., що підтверджується копією квитанції № 0.0.292627319.1 від 27.08.2014 року. В подальшому позивачем було направлено на адресу відповідача заяву про одностороннє розірвання договору та повернення сплачених коштів, вказана заява відповідачем отримана, про, що свідчить відповідь ТОВ «Авто Просто» від 03.10.2014 року, направлена на адресу [PERSON] Згідно даної відповіді, договір № 711468 від 27.08.2014 року не розірвано та грошові кошти в сумі 8290,80 грн. відповідач не має наміру повертати позивачу. Відповідно до п.12.1 договору учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати договір за власним бажанням, про що має повідомити [PERSON] у письмовій формі. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за договором, з урахуванням положень, викладених в ст.12 договору. Згідно п. 12.1.1 договору, сума періодичних платежів, що підлягають поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці здійснення повернення загальних внесків, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі двох періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на дату повернення. Пунктом 12.1.2 договору встановлено максимальний строк повернення періодичних платежів не може перевищувати двох років з дня отримання [PERSON] просто заяви про дострокове розірвання договору. Для здійснення повернення періодичних платежів учасник повинен надати письмову заяву із зазначенням власних банківських реквізитів, згідно яких повинні бути перераховані грошові кошти. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом\~ст. 627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частинами 3, 4\~ст. 653 ЦК України\~передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з\~ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору та стягнення грошових коштів в сумі 8290,80 грн. ґрунтуються на положеннях п. 12 спірного договору і не суперечать вимогам чинного законодавства, в звязку з чим підлягають задоволенню. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд виходив із наступного. Згідно\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави\~\~відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені\~ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних\~\~чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних\~\~фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. З огляду на положення Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», суд врахував, що сам факт не розірвання договору та не повернення коштів не підтверджує заподіяння моральної шкоди [PERSON] Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення\~\~позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, оскільки позивач не надав суду доказів які б обґрунтовували заподіяння йому такої шкоди у визначеному ним розмірі. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial