Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 червня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції уклав шлюб з [PERSON] , від подружнього життя з якою [INFO] народилася донька - [PERSON] , що мешкає разом з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї почалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Також зазначає, що шлюбні відносини припинені з грудня 2019 року, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачкою. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено в судове засідання. В судове засідання [PERSON] не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В заяві позивач посилаючись на ст. 142 ч. 1 ЦПК України просив повернути 50 відсотків сплаченого судового збору, а саме 420,40 грн. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Також просила після розірвання шлюбузалишити їй прізвище « [PERSON] ». Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 18 червня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] про що складено відповідний актовий запис № 670. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 18 червня 2011 року). Від подружнього життя [INFO] народилась донька - [PERSON] , батьками якої в свідоцтві про народження Серії [NUMBER] , виданому 11 липня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, записано сторін по справі. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що з грудня 2019 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір між ними відсутній. Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін залишиться мешкати разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу відповідачкою змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно наявної в матеріалах справи квитанції, за подання до суду позову [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 420 гривні 40 копійок, а 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 420 гривні 40 копійок, залишити за позивачем, згідно його заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved