Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 17.11.2015 року, який зареєстровано у виконкомі Ізянської сільської ради Хустського району за актовим записом №39. За час проживання у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу позивач вважає несумісність характерів та непорозуміння між ними через різні погляди на сімейне життя. Вказані обставини призвели до того, що вони припинили спільне проживання, проживають окремо одне від одного і він не бажає збереження шлюбу та просив суд не надавати їм строк на примирення. В судове засідання позивач [PERSON] подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, повістю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Також просив суд залишити неповнолітнього сина на утриманні та вихованні біля відповідачки. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом розміщення публікації про її виклик до суду в газеті «Новини Закарпаття» №83 (4794) від 06.11.2018 року, однак про причини неявки суд не повідомляла. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.11.2015 року, який зареєстровано у виконкомі Ізянської сільської ради Хустського району за актовим записом №39. За час проживання у шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO] який знаходиться на вихованні біля відповідачки і питання участі у виховання та забезпеченні дитини позивач висловив у своїй заяві поданій до суду. Причина розірвання шлюбу з встановлених матеріалів справи є несумісність характерів та непорозуміння між сторонами та наявність у них різних поглядів на сімейне життя. На час розгляду справи сторони спільно не проживають і позивач висловив своє небажання зберегти шлюб між ними та просив не надавати їм строк на примирення, оскільки це буде суперечити його інтересам. Від відповідачки жодних заперечень щодо цих обставини до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачкою, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved