Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 2\~500 грн. до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування\~позовної заяви\~позивач зазначив,\~що він\~разом з\~відповідачкою [PERSON] проживав з лютого 2008 року та перебував з нею у фактичних шлюбних відносинах без офіційної реєстрації шлюбу. В січні 2013 року вони припинили з відповідачкою спільне проживання. [INFO] в них народилась донька [PERSON] , однак у свідоцтві про її народження позивач не був записаний як батько дитини, у зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду з позовною заявою про визнання свого батьківства. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2013 року у справі № 336/9257/13-ц задоволено позовні вимоги позивача, внесено зміни до актового запису про народження їх дитини та видано нове свідоцтво про народження дитини з вказівкою, що позивач [PERSON] є батьком дитини. З лютого 2014 року і по теперішній час дитина [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та перебуває повністю на його утриманні. Як зазначає\~позивач,\~він постійної\~роботи не\~має,\~живе з\~разових підробітків,\~однак коштів\~на утримання\~дитини не\~вистачає.\~Окрім того,\~позивач змушений\~був перевести\~дитину з\~Запорізького Академічного\~ліцею,\~що розташований\~за адресою\~м.\~Запоріжжя,\~вул.\~Гоголя,\~155\~до Запорізької\~ЗОШ №\~66,\~яка знаходиться\~в м.\~Запоріжжі по\~вул.\~Рекордній,\~1,\~оскільки вважає,\~що освітній\~рівень нової\~школи значно\~вищий ніж\~у попередній,\~де навчалась\~дитина.\~Також в\~Запорізькій ЗОШ\~№ 66,\~практикуєтьсявальдорфська педагогіка, що на думку позивача, є досить сприятливим для навчання дитини та виявлення її творчих здібностей, а також сприятиме гармонійному розвитку останньої. Клас в якому навчається дитина є інклюзивним, тому необхідно сплачувати додаткові кошти, в тому числі і додаткові матеріали необхідні для уроків, тому у зв`язку зі зміною місця навчання дитини збільшилися і витрати на її утримання. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2013 року у справі № 336/5127/13-ц відповідачку позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дитини. Відповідачка у добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає та не приймає участі у її вихованні. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи міститься заява останнього за змістом якої він просить суд розглядати справу без його участі, наполягає на задоволенні позову та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток поштою на останні відомі адреси місця її проживання та реєстрації, а також через оголошення розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду невідомі, відзиву або будь-яких заяв до суду не подавала, а тому на підставі статей 280 282 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідачки за письмовою згодою позивача. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд наголошує на тій обставині, що обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статей 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частин 1 та 2 статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У відповідності до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 28.12.2013 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, серія [NUMBER] , актовий запис № 562 від 20.05.2010 року (а.с.10), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 00013279038 від 09.01.2014 року (а.с.11-12). Дитина мешкає з позивачем, що не спростовано відповідачкою та підтверджено довідками про реєстрацію місця проживання особи № 04-26/7-13126 від 11.07.2019 року (а.с.18), № 04-26/7-131/25 від 11.07.2019 року (а.с.19). Дитина навчається у ЗОШ № 66 у класі з вальдорфською педагогікою з січня 2019 року, вказаний клас є інклюзивним (а.с.4, 8-9). За твердженням позивача, що не спростовано відповідачкою, дитина знаходиться на матеріальному утриманні батька, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Позивач просить суд стягнути на його користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідачка є працездатною за віком та станом здоров`я. Доказів на спростування цих висновків суду не надано. Виходячи з інтересів неповнолітньої дитини - [PERSON] , з метою її матеріального утримання, необхідно прийняти рішення про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, на користь особи з якою проживає дитина, - на користь батька, позивача по справі. Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, частиною 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину в твердій грошовій сумі, пред`явлено [INFO] (а.с.1). Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з дня звернення, а саме з 11.07.2019 року. За приписами\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved