Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 31.10.2019 року між ним та відповідачем у справі було зареєстровано шлюб, однак спільне життя не склалось, виявилось, що подружжя має різні погляди на життя, сімейні цінності, характери тощо, що призвело до неможливості збереження шлюбу. Позивач зазначив, що відповідач не бажає звертатись до органів РАЦСу зі спільної заявою про розірвання шлюбу. На підставі викладеного позивач просить шлюб, укладений із відповідачем розірвати. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 29 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було надіслано копію ухвали суду та роз`яснено про право на подання відзиву. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, разом з позовом надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку (а.с.7). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлялась у встановленому законом порядку, а саме: шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання (а.с.15), та відповідно до поштового повідомлення про слухання справи повідомлена належним чином, та своєчасно. Відзиву на позовну заяву не надала, про причини не явки суд не повідомила, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті, заяв про відкладення справи на адресу суду не надходило. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати - строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів. Процесуальний закон установлює граничні строки розгляду цивільних справ: загальний - не більше 2 місяців із дня відкриття провадження у справі та спеціальний - не більше одного місяця (справи про поновлення на роботі та стягнення аліментів). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 31 жовтня 2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3740. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво видане повторно 28.04.2021 року серія № [NUMBER] (а.с.3). Сторони від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням того, що позивач на примирення не згоден, заяв про надання часу на примирення до суду не надходило, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя під час розгляду справи заявлено не було. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved