Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа: Новомосковський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, про визнання відповідача таким, що не має права користуватися житлом в будинку № 73, розташованому по вул. Центральна в м. Новомосковську Дніпропетровської області. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що у 2013 року він дав згоду на реєстрацію відповідача в своєму будинку № 73, розташованому по вул. Центральна в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Відповідач був йому знайомим, і не є родичем. З моменту реєстрації в будинку відповідач жодного разу в ньому не зявлявся, особистих речей в будинку не має. Через 6 місяців позивач попросив відповідача знятися з реєстрації в будинку, однак останній ці прохання ігнорує, і з реєстрації в будинку не знімається. Позивач зазначає, що реєстрація в його будинку відповідача порушує права позивача як власника жилого приміщення, передбачені ст.319 ЦК України. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що житловий будинок № 73, розташований по вул. Центральна в м. Новомосковську Дніпропетровської області, належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.03.2008 року (? частина), та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.06.2012 року (? частина) (а.с.5, 7). Право власності [PERSON] на житловий будинок № 73, розташований по вул. Центральна в м. Новомосковську Дніпропетровської області, вбачається з Витягу про державну реєстрацію прав № 34834287 від 16.07.2012 року (а.с.6). Згідно відомостям адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 13.04.2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 23.05.2013 року в житловому будинку № 73, розташованому по вул. Центральна в м. Новомосковську Дніпропетровської області (а.с.15). Суду надано довідку, видану 26.01.2015 року за вих.№174 виконкомом Голубівської сільської ради, про те, що в житловому будинку № 73, розташованому по вул. Центральна в м. Новомосковську Дніпропетровської області, зареєстровані [PERSON], який є власником даного будинку, та [PERSON] (а.с.10). Суду надано акт про підтвердження не проживання гр. [PERSON] в с. Голубівка вул. Центральна, 73, згідно якого останній не проживає і ніколи не проживав [INFO], розташованому по вул. Центральна в м. Новомосковську Дніпропетровської області (а.с.11). У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦПК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад двох років, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.405 ЦК України немає, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання. Крім того, реєстрація відповідача у будинку позивача є порушенням прав позивача як власника житлового приміщення на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням вимог ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, а тому відповідно до ст.391 ЦК України позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, адже відповідач не проживає у спірному будинку понад двох років, тобто понад встановлені ст.405 ЦК України строки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial