Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Вижницької міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, Вижницької районної державної адміністрації, про визнання права власності на спадкове майно. У позові вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка проживала в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) загальною площею 1,36 умовних кадастрових гектарах, з яких 0,5342 га рілля та 0,8209 га сінокіс, посвідченого Сертифікатом [NUMBER], яка розташована на території Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після смерті матері він фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління спадковим майном, здійснив поховання матері. Він звернувся до Вижницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене спадкове майно, однак постановою №948/02-31 від 05.12.2018 року державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів. Підстав оскаржувати постанову нотаріуса немає, оскільки мати за життя не виготовила державні акти на вказані земельні ділянки та не зареєструвала їх належним чином, а вказаний сертифікат був втрачений, про що в газеті «Вижницькі обрії» розміщено оголошення. Просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]., померлої [INFO] право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку [NUMBER], загальною площею 1,36 умовних кадастрових гектарах, з яких 0,5342 га рілля та 0,8209 га сінокіс, які розташовані на території Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином. До початку розгляду справи надав суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Вижницької міської ради у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи надав суду відзив на позов, який надіслав іншим учасникам справи. У відзиві зазначив, що вони є неналежним відповідачем по справі, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не є розпорядником пайового фонду земель КСП та не вирішує питання про визнання права власності на земельну частку пай, а проводить лише державну реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Просив розгляд справи провести без участі їх представника. Представник відповідача - Вижницької районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи надав суду відзив на позов, у якому просив визнати їх неналежним відповідачем. Крім того до початку розгляду справи по суті від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання, у якому просила справу розглядати за її відсутності та відмовити у позові в частині позовних вимог до Вижницької районної державної адміністрації за необґрунтованістю. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть [NUMBER] від 19.02.2008 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, посвідчене сертифікатом [NUMBER], розміром 1,36 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (0,5342 га - рілля та 0,8209 га - сінокіс), що знаходиться за межами населених пунктів Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією довідки Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №3-634 від 20.11.2018 року, копією листа Відділу у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №0-24-0.170-2162/101-18 від 13.12.2018 року та копією Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) спілки селян колгоспу ім. Шевченка с. Іспас. Згідно копії зазначеного листа Відділу у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області станом на 13.12.2018 року вартість земельної ділянки площею 0,5342 га (рілля) становить 5895,99 грн., а вартість земельної ділянки площею 0,8209 га (сінокіс) становить 4415,25 грн. Позивач [PERSON], [INFO] є сином померлої [PERSON]., що підтверджується копією повторного свідоцтва про його народження [NUMBER], виданого 27.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області та копією його паспорта серія КР 316935, виданого 24.04.1998 року Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області. Позивач [PERSON], є єдиним спадкоємцем за законом першої черги прийняв спадщину після смерті матері [PERSON]., оскільки зареєстрований та постійно проживав з нею на момент її смерті в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №3-663 від 06.12.2018 року. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині немає. 01.12.1997 року позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], що підтверджується її копією, яка міститься в матеріалах спадкової справи №286, заведеної 01.12.1997 року у Вижницькій державній нотаріальній конторі Чернівецької області до майна померлої [INFO] [PERSON]. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом [NUMBER] державним нотаріусом позивачу відмовлено, у зв'язку не наданням належним чином оформлених документів, які посвідчують право власності [PERSON] на дане майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №948/02-31 від 05.12.2018 року, винесеної державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Мицкан Ж.І. Позивачем не були надані документи на спадкове майно, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) [NUMBER], виданий на прізвище [PERSON] втрачений і оголошення про визнання його недійсним розміщено в газеті «Вижницькі обрії» за 09.11.2018 року №45 (8365). Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року, то при вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом слід керуватись саме його положеннями. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У п.3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надано роз'яснення, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7. Відповідно до п.11 ППВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай) отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, права спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай), визначені сертифікатом, входять до складу спадкового майна. У пункті 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. З урахуванням зазначених вимог закону та наведених вище досліджених судом доказів, Суд дійшов до висновку, що: [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, посвідчене сертифікатом [NUMBER], розміром 1,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (0,5342 га - рілля та 0,8209 га - сінокіс), що знаходиться за межами населених пунктів Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області; сертифікат [NUMBER] втрачений; позивач, є спадкоємцем за законом першої черги прийняв спадщину; інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON] немає. За встановлених обставин позов [PERSON] до Вижницької міської ради, про визнання права власності на зазначене спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Разом з тим з наданих позивачем доказів судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи законних інтересів позивача Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області чи Вижницькою районною державною адміністрацією Чернівецької області. У частині 2 ст.51 ЦПК України закріплено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Жодних клопотань про заміну неналежних відповідачів протягом розгляду справи від позивача до суду не надходило. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про визнання права власності на спадкове майно необхідно відмовити, оскільки він пред'явлений до неналежних відповідачів. На підставі ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.16, 328 ЦК України,

Outcome: approved