Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про зобовязання відповідачів усунути перешкоди у користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, ш. Будівельників, 25/82, [PERSON], [PERSON], шляхом надання відповідної кількості комплектів ключів від вхідних дверей, та шляхом надання документів, що посвідчують право власності на вказану квартиру, а саме: свідоцтва про право власності на житло, домової книги та технічного паспорту; про виселення з квартири [PERSON] та вселення [PERSON], [PERSON] до квартири, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, ш. Будівельників, 25/82, та належить їм на праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що з 09.02.2000 року позивач, [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, ш. Будівельників, 25/82. Відповідач [PERSON] є донькою позивача та [PERSON] З 2015 року позивач разом з дружиною не мають можливості мешкати за місцем реєстрації, оскільки відповідачі своїми діями чинять перешкоди у користуванні квартирою, змінивши вхідні двері та не надаючи комплекту ключів від вхідних дверей. У звязку з викладеним, позивач звернувся із даним позовом до суду. Сторони, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися. Позивач та його представник надали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Причини неявки відповідачів суду не відомі. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно листа КП «Сєвєродонецьке БТІ» №134 від 15.06.2016 року право приватної спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, ш. Будівельників, 25/82, зареєстроване за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло №125, виданого 09.02.2000 року Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому згідно з розпорядженням № 79 від 02.02.2000 року. У відповідності до листа Управління житлово-комунального господарства №14 від 26.05.2016 року квартира за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, ш. Будівельників, 25/82 приватизована на підставі розпорядження № 79 від 02.02.2000 року на склад сімї чотири людини: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки про склад сімї №4099, виданої 10.05.2017 року Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, станом на 10.05.2017 року за адресою: м. Сєвєродонецьк, ш. Будівельників, 25/82 зареєстровані [PERSON], [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] онука. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 317 ЦК України встановлено зміст права власності: власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим, ст. 158 ЖК України передбачено, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Аналізуючи викладене вбачається, що позивач та відповідач [PERSON] є співвласниками квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, ш. Будівельників, 25/82, а тому мають рівні права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач [PERSON] не є власником вказаної квартири, але чинить перешкоди у користуванні квартирою її власникам, та вчиняє дії, які роблять їх проживання з ним неможливим. З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved