Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в березні 2018 року до [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані, тим що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 30.11.2006 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки від доходу щомісячно на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. 13.07.2007 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вищевказаного рішення [PERSON] до лютого 2014 року сплачував аліменти із своєї заробітної плати в належному розмірі. Однак в кінці лютого 2014 року останній захворів і вимушений був звільнитися з роботи. В 2015 році [PERSON] звернувся в ПМП медичний центр «Пульс», відповідно до висновків якого у нього був встановлений діагноз гепати С, що потребувало належного та тривалого лікування та значних коштів. Староміським відділом ДВС м. Вінниці був проведений розрахунок заборгованості за аліментами за період з вересня 2013 року по вересень 2017 року, який розраховувався відповідно до середньої заробітної плати працівників всіх професій м. Вінниці, а не працівників відповідної кваліфікації або некваліфікованих, як зазначається у даній нормі Закону. Згідно цих розрахунків заборгованість [PERSON] по аліментам на даний час відповідно до постанови Головного державного виконавця Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області [PERSON], становить 34225,35 грн. Також позивач зазначає, що Вінницьким міським судом Вінницької області 27.10.2017 року було змінено розмір аліментів з 1/3 частки від доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на розмір аліментів в твердій грошовій сумі 900,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У звязку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 50% від суми заборгованості, 33325,35 грн., тобто 16662,67 грн., залишивши до сплати 16662,67 грн. аліментних платежів; розстрочити виплату вказаної суми на строк 24 місяці, тобто по 694,27 грн. щомісячно. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] заперечила проти задоволення позову, надавши суду відзив. Відзив мотивований тим, що заборгованість позивача виникла за період з вересня 2013 року по вересень 2017 року. Тобто, [PERSON] неналежним чином сплачував аліменти задовго до того, як він, виявив у себе важку хворобу. До позовної заяви позивач додав лише копію протоколу результату лабораторного дослідження від грудня 2015 року. В даному протоколі взагалі не зазначено діагноз позивача. Відповідач вважає, що наявність тяжкої хвороби у позивача нічим не доведена, адже жодних документів, які б могли бути належним доказом такої хвороби, не додано. Представник Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області в судовому засіданні поклався на думку суду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 30.11.2006 року позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття до 23.08.2024 року, в розмірі 1/3 частки від доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з 22.11.2006 року. Вирішено питання про судові витрати. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.10.2017 року було змінено розмір аліментів з 1/3 частки від доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на розмір аліментів в твердій грошовій сумі 900,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Положеннями ч. 1\~ст. 197 СК України\~передбачено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна\~сторона\~має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно пояснень позивача, останній просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам частково у розмірі 50%, в зв'язку з тяжким матеріальним становищем, внаслідок хвороби, вступом позивача в шлюб з іншою жінкою, а також народження дитини, а тому не має можливості погасити заборгованість в повному обсязі тому просить суд її зменшити. Проте матеріалами справи встановлено, що заборгованість по аліментам у позивача виникла внаслідок обставин, які не мають істотного значення, матеріальне становище позивач не змінилось, доказів на підтвердження тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що мають істотне значення позивачем не надано. Сторони є батьками дитини, на яких стягуються аліменти та відповідно до норм\~сімейного кодексу України\~кожен з них повинен приймати участь у вихованні та утриманні своїх дітей. Позивачем в підтвердження позовних вимог не подано доказів про неможливість виконання аліментного обов'язку, яке було б зумовлене тяжкою хворобою, або іншими обставинами, які мають істотне значення. Згідно довідки ПМП Медичного терміну «Пульс» [PERSON], [INFO], встановлено, що у останнього виявлено гепатит С. Однак дана довідка не може бути підставою для задоволення позову, так як вона датована груднем 2015 року, що після того пройшло 2 роки і 3 місці до звернення з позовною заявою. Крім того, заборгованість, яку позивач просить списати, виникла з вересня 2013 року, тобто, задовго до хвороби. Суд вважає, що [PERSON] не було надано суду належних доказів на підтвердження хвороби, а також медичного обстеження, виписок з лікарні, витрат коштів на лікування, перебування у тяжкому матеріальному становищі тощо. Позивач не визнаний інвалідом, тобто його працездатність не обмежена. При цьому відповідач є інвалідолм 2 групи, однак працює на постійній роботі. Позивач не надав доказів того, що за період часу з виникнення заборгованості по аліментам позивач він захворів та страждає на тяжку хворобу, витрачає значні\~кошти на лікування. Відповідно до\~ст. 51 ч. 2 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 4\~ст. 15 СК України невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем необґрунтовано та не доведено необхідності звільнення його від сплати частини заборгованості по аліментах. Згідно зі\~ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як\~суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо\~фізичної особи\~- тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Суд вважає, що вийняткових випадків необхідності\~\~розстрочки виконання судового рішення з наданих позивачем доказів не встановлено, і тому що дана вимога є похідною від вимоги про звільнення від сплати заборгованості за аліментами в розмір 50%, тому\~\~в задоволенні вимоги про розстрочення суми на строк 24 місяці відмовити. Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернення до суду з вимогою про розстрочення сплати аліментів в межах цивільної справи, у відповідності до якої видано виконавчий лист. Так, відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини»\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Outcome: dismissed