Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який проживав та був зареєстрований у м. Ірміно м. Кадіївка Луганської області. Після смерті батька залишилось спадкове майно - недоотримана пенсія в розмірі 163000 грн., яка знаходиться в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, а також 28964,08 грн. у ТВБВ №10012/087 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Лисичанськ. Він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте отримав відмову через відсутність у нього документів, за якими встановлюється коло спадкоємців, які фактично прийняли спадщину, про що нотаріус виніс постанову від 19.04.2019 року №424/02-31. Згідно довідки Відділу державного реєстру виборців Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 12.02.2019 року №430/19-59 разом з померлим батьком були зареєстровані він та його брат [PERSON] , [INFO] . Місцезнаходження останнього йому невідомо. Загальний розмір невиплаченої пенсії становить 191964,08 грн., з яких він претендує на 1/2 частку, що становить 95882,04 грн. Таким чином, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, через що змушений звернутись до суду. Просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частку спадкового майна, яке складається з недоотриманої пенсії за період з 01.04.2017 року по 31.10.2018 року в сумі 95882,04 грн. в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Про причини неявки до суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позовну заяву не подавав. Третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області участі свого представника в судовому засіданні не забезпечило, причини неявки представника суду невідомі, заяв про розгляд справи за відсутності представника не надходило. Надав письмові пояснення за позовною заявою, згідно з якими [PERSON] звертався до Управління щодо виплати недоотриманої пенсії його батька, який помер [INFO] . Йому були надані відповідні роз`яснення. Позивач своїм правом на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не скористався. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] її сусід, з яким вона жила на сусідніх вулицях в м. Ірміно. Вона добре знає його родину. В останній раз вона бачила брата [PERSON] влітку 2014 року на похованні їх матері. Саме тоді вона бачила [PERSON] . Після поховання вона [PERSON] більше не бачила, куди він поїхав, не знає. [PERSON] мешкав в [ADDRESS] . В червні 2017 року вона виїхала з м. Ірміно на територію, яка підконтрольна українській владі. В 2018 році помер батько [PERSON] - [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знає [PERSON] , оскільки працював на шахті з його батьком. [PERSON] жив в [ADDRESS] , з батьком [PERSON] та братом [PERSON] . [PERSON] помер в 2018 році, на момент своєї смерті він жив один. Останні 3-4 роки [PERSON] живе в м. Сєвєродонецьку, його брат [PERSON] не живе в [ADDRESS] , з 2014 року. У [PERSON] був лише один брат [PERSON] . Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] в м. Ірміно м. Кадіївка Луганської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.02.2019 року Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.06.1966 року Луганським будинком одружень. [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 21.05.2020 року №00026408849. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. Тобто, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті їх батька. Після смерті [PERSON] залишилась недоотримана пенсія за період з 01.04.2017 року по 31.10.2018 року в сумі 163341,21 грн., що підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 11.01.2020 року №239/03-33. З копії спадкової справи №82/2019 вбачається, що 26.02.2019 року [PERSON] звернувся до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] , померлого10.10.2018 року. 19.04.2019 року [PERSON] звернувся до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії у Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області в сумі 163341,21 грн., в якій повідомив, що другим спадкоємцем за законом першої черги є його брат [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Мозолєвої Л.О. від 19.04.2019 року №424/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що відсутні відомості, які дають можливість визначити коло спадкоємців за законом щодо майна померлого відповідно до ч.3,4 ст.1268 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що разом з померлим [PERSON] на день його смерті за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Зазначена обставина також підтверджується даними паспорту позивача [NUMBER] та даними Державного реєстру виборців Сєвєродонецької міської ради Луганської області (копія листа від 12.02.2019 року №430/19-59). В судовому засіданні з пояснень позивача [PERSON] та свідків [PERSON] та [PERSON] було встановлено, що фактично на день своєї смерті [PERSON] проживав один, оскільки за три роки до цієї події [PERSON] вже не мешкав разом з батьком за місцем своєї реєстрації. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, оскільки [PERSON] не мешкав разом з батьком на день його смерті (на час відкриття спадщини), то він не вважається таким, що прийняв спадщину. Отже, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] , який спадщину прийняв у встановлений законом строк і спосіб, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, Таким чином, позивач, як син померлого [PERSON] має право на отримання спадщини, до складу якої, поміж іншого, увійшла недоотримана за життя померлого батька пенсія. В позовній заяві заявлено вимогу про визнання права власності на 1/2 частку спадкового майна, яке складається з недоотриманої пенсії за період з 01.04.2017 року по 31.10.2018 року в сумі 95882,04 грн. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно з відомостями Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області після смерті [PERSON] залишилась недоотримана пенсія за період з 01.04.2017 року по 31.10.2018 року в сумі 163341,21 грн. Таким чином, 1/2 частка недоотриманої [PERSON] пенсії за період з 01.04.2017 року по 31.10.2018 року становить 81670,61 грн., а не 95882,04 грн., як зазначено в позові. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст.13 ЦПК України, яким встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу в межах заявлених нею вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 81670,61 грн., оскільки саме ця сума становить половину недоотриманої [PERSON] пенсії за період з 01.04.2017 року по 31.10.2018 року. Враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в сумі 81670,61 грн.

Outcome: partial