Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що позивач не бачить можливості продовжувати шлюбно-сімейні стосунки, оскільки спільне сімейне життя між сторонами не склалося в силу відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Зазначає, що шлюб існує формально, спільне господарство не ведеться, спільним побутом сторони не пов`язані. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2 липня 2021 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року відкрито провадження у справі № 753/13181/21, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено розгляд справи на 23 вересня 2021 року. 23 вересня 2021 року в судове засідання з`явився представник позивача. У судове засідання 23 вересня 2021 року відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися шляхом направлення на їх адресу рекомендованим листом з повідомлення про вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі, проте поштове відправлення повернуто на адресу суду з відміткою «за закінченням трміну зберігання». Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 2 листопада 2021 року. У судове засідання 2 листопада 2021 року позивач не з`явився, до суду від представника позивача надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, 2 листопада 2021 року від відповідача до суду надійшла заява, в якій відповідач просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 1 лютого 1981 року Центральним палацом урочистих подій міста Києва, актовий запис №451. Як зазначає позивач, сторони втратили почуття взаємоповаги і взаєморозуміння, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені, шлюб існує лише формально, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач визнає позов про розірвання шлюбу, і судом не встановлено, що таке визнання суперечить закону і порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не просила суд про відновлення її дошлюбного прізвища. У позовній заяві та у заяві щодо розподілу судових витрат від 20.10.2021 року позивач зазначив, що всі судові витрати бере на себе та просив не розподіляти судові витрати між сторонами. На підставі статей 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved