Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ТОВ «ДАК-Енергетика» у якій просить суд: звільнити формулювання причини звільнення з роботи у ТОВ «ДАК-Енергетика» з «звільнення за прогул без поважних причин відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України» на звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України; стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу згідно з ст. 44 КЗпП України і заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 9300,00 грн.; стягнути з відповідача судові витрати та допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначає, що 22 лютого 2012 року він був прийнятий комірником (оператор 1С) у відділ постачання і ЗЕД у ТОВ «ДАК-Енергетика». З лютого 2014 року на підприємстві ТОВ «ДАК-Енергетика» почали грубо порушуватися вимоги КЗпП України, про що він електронним листом від 15.04.2014 року сповістив генерального директора підприємства. 17 квітня 2014 року він направив на ім'я генерального директора заяву у формі електронного листа про розірвання безстрокового трудового договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. 23 квітня 2014 року він особисто приїхав в офіс дізнатися про долю його заяви, проте, так і не дізнався. 19 травня 2014 року він звернувся до генерального директора з листом про те, що порушені строки на розгляд його звернення та написав нову заяву про розірвання трудового договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. 20 травня 2014 року він приїхав у офіс підприємства і подав оригінал заяви про звільнення. В цей же день він звернувся до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області з заявою про порушення відповідачем вимог КЗпП України. З відповіді на вказану заяву він дізнався, що 03.06.2014 року його було звільнено з ТОВ «ДАК-Енергетика» за прогул на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Станом на 01.07.2014 року він не отримував ані наказу про звільнення, ані трудової книжки. Відсутність трудової книжки стало перешкодою для його подальшого працевлаштування. З зазначених підстав він вважає формулювання причини його звільнення з підприємства відповідача необґрунтованим, таким, що порушує його права та не відповідає дійсності. Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України він має право розірвати трудовий договір у будь-який час. Окрім того відповідач винен йому вихідну допомогу та заробітну плату за час вимушеного прогулу з 20 травня 2014 року по 30 червня 2014 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив пред'явлену заяву задовольнити у повному обсязі посилаючись на вищевикладені обставини. Підтвердив, що 20.05.2014 року він пред'явив до адміністрації ТОВ «ДАК-Енергетика» заяву про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України та з цього моменту на робоче місце не виходив, оскільки вважає, що має на це право як працівник, трудові права якого порушуються роботодавцем. Представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила у пред'явленій заяві відмовити, посилалася на обставини викладені у письмових запереченнях проти позову. Вказала, що між позивачем та ТОВ «ДАК-Енергетика» був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, під час інвентаризації було виявлено значну недостачу товарно-матеріальних цінностей на підприємстві, позивач 20.05.2014 року подав заяву про звільнення та більше не вийшов на робоче місце. На підприємстві було сформовано комісію, здійснювався вихід за місцем проживання позивача, але останній відмовлявся надавати жодні пояснення щодо недостачі і в т.ч. й щодо причин безпідставного невиходу на роботу 20.05.2014 року та у наступні дні до дати звільнення, не бажав із ними спілкуватися з будь-яких питань та стравлював на них свою собаку бійцівської породи. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно наказу № ДАК- 32/ОС від 22.02.2012 року [PERSON] було призначено на посаду комірника у відділ постачання та ЗЕД Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-Енергетика» (код ЄДРПОУ 33165522). 22.02.2012 року між ТОВ «ДАК-Енергетика» та [PERSON] було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. ТОВ «ДАК-Енергетика» з метою здійснення максимальних дій збереження функціонування підприємства, стабілізації роботи і недопущення припинення діяльності, прийняло рішення про скорочення чисельності і штату працівників ТОВ «ДАК-Енергетика». Згідно наказу № ДАК-08 від 15.04.2014р. комірник [PERSON] підлягав звільненню у зв'язку зі скороченням посади і штату працівників ТОВ «ДАК-Енергетика», про що він належним чином та у визначений законом строк був повідомлений. Наказом № Ктм-01/Д від 15.05.2014 року позивачу була оголошена догана за порушення трудової дисципліни на підприємстві, зокрема за відсутність на робочому місці без поважних причин. Відповідно до п.п. «в» п. 3 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Мінфіну України від 11.08.1994 року за № 69 проведення інвентаризації є обов'язковим при зміні матеріально відповідальних осіб (на день прийому - передачі справ). Враховуючи, що комірник [PERSON] є матеріально відповідальною особою з якою був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, та зважаючи на подальше його звільнення, наказом по ТОВ «ДАК-Енергетика» №ДАК-19/Аг від 15 травня 2014 було призначено проведення інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей на складах та в підзвітах матеріально-відповідальних осіб с. Піщанка Дніпропетровської області станом на 26 травня 2014 року. 19.05.2014 року комірник [PERSON] був ознайомлений з наказом № ДАК-19/Аг про проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей та 20.05.2014 року надав до адміністрації відповідача заяву про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 19.05.2014 року у зв'язку з недотриманням відповідачем законодавства про працю. Проте, в ході службового розслідування по результатам проведення на ТОВ «ДАК-Енергетика» інвентаризації була виявлена недостача товарно-матеріальних цінностей в розмірі 185973,84 грн., що була спричинена підприємству в результаті халатного відношення до своїх посадових обов'язків матеріально-відповідальної особи - комірника [PERSON] Адміністрацією підприємства було прийнято рішення про звернення до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо фактів виявленої недостачі товарно-матеріальних цінностей на підприємстві. 20.05.2014 року [PERSON] упродовж всього робочого дня був відсутній на своєму робочому місці, про що відповідними посадовими особами був складений акт. Як пояснив позивач, ані 20.05.2014 року, ані у наступні дні він вирішив на роботу не виходити. Наказом за № Ктр-60/ОС від 19 травня 2014 року [PERSON] було звільнено з ТОВ «ДАК-Енергетика» з посади комірника за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. При цьому позивач відмовився від ознайомлення з наказом про звільнення, що підтверджується актом від 04.06.2014 року. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом в т.ч. й у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що позивач будучи посадовою особою з якою було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, до прийняття роботодавцем рішення про звільнення позивача, до складання актів приймання-передачі ввірених позивачу товарно-матеріальних цінностей на ТОВ «ДАК-Енергетика» був відсутній на робочому місці 20.05.2014 року, 21.05.2014 року та 22.05.2014 року без поважних причин, що підтверджується актами складеними уповноваженими посадовими особами підприємства ТОВ «ДАК-Енергетика» відповідно від 20.05.2014 року, від 21.05.2014 року та від 22.05.2014 року, а також табелем обліку робочого часу наявними у матеріалах справи у копіях, рішення відповідача про звільнення позивача саме за прогул без поважних причин є законним і обґрунтованим. Окрім того, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що за відсутності причин, які свідчать про неможливість продовження працівником роботи, сторони трудового договору вправі домовитися про будь-який строк звільнення після подання працівником заяви про це в межах двотижневого строку. За наявності такої домовленості працівника можна звільнити навіть у день подачі заяви про звільнення. Однак власник не вправі звільнити працівника до закінчення двотижневого строку після подачі працівником заяви про звільнення, якщо працівник про це не просить. Враховуючи, що позивач подав заяву про звільнення 20.05.2014 року у якій просив звільнити його з 19.05.2014 року, при цьому не вказавши конкретних порушень трудового законодавства допущених щодо нього відповідачем, вважати, що в нього були підстави не приступати до роботи 20.05.2014 року згідно з трудовим розпорядком немає підстав, також як і немає в даному випадку підстав стверджувати, що сторони домовилися про строк звільнення позивача після подання ним заяви про це в межах двотижневого строку. Окрім того, наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 931 від 03.06.2014 року підтверджено, що ТОВ «ДАК-Енергетика» перерахувало позивачу 2238,45 грн. в рахунок заробітної плати за травень 2014 року по строку 03.06.2014 року. За встановлених в судовому засіданні обставин позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed