Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна у вигляді гаражу [NUMBER] на автостоянці ГБК «Сигнал». В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що йому належить гараж [NUMBER] на автостоянці ГБК «Сигнал». За певний період користування гаражем у позивача, утворилися борги, оскільки він нерегулярно сплачував членські внески, через що у 2004 році керівництво ГБК «Сигнал» було вимушено звернутись до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про стягнення з нього заборгованості та моральної шкоди. Пізніше він сплатив всі борги. В червні 2014 року йому, стало відомо, що на належний позивачу гараж [NUMBER] на автостоянці ГБК «Сигнал» постановою державного виконавця Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ від 06 липня 2007 року накладено арешт. Оскільки наявність арешту на гараж позбавляє позивача можливості реалізувати суб'єктивне право власності, що складається з правомочностей: права володіння, права користування, права розпорядження, він звернувся з наступним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій вказав, що у зв'язку з тим, що архівні виконавчі провадження за 2007-2008 роки знищені за закінченням терміну зберігання, та станом на теперішній час у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, де стороною (боржником) є [PERSON], просить розглядати справу без участи представника Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського МУЮ була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06 липня 2007 року, з якої вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1933 виданого 05.03.2007 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення боргу з [PERSON] на користь ГБК «Сигнал» у розмірі 1111 грн., було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а саме: на гараж [NUMBER] по [ADDRESS]. Як вбачається з довідки за вих. №31 від 22.07.2014 року голови правління ГБК «Сигнал» та бухгалтера ГБК «Сигнал» виданої [PERSON] в тому, що на території ГБК «Сигнал» є металічний гараж [NUMBER]. На 01.07.2014 року заборгованість по сплаті членських внесків відсутня. Начальником першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ було надано заяву № 06-42/31789 від 08.09.2014 р., в якій було зазначено, що на розгляді у Малиновському районному суді м. Одеси перебуває позовна заява [PERSON] до першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. У 2007-2008 роках на примусовому виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 2-1933, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 05.03.2007, про стягнення з [PERSON] коштів на користь ГБК «Сигнал» у розмірі 1111,00 грн. В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на належний боржнику гараж [NUMBER] по [ADDRESS] про що винесено відповідну постанову від 06.07.2007. Виконавче провадження обліковується як завершене та передане до архіву відділу в 2008 році. Згідно з п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. У зв'язку з тим, що архівні виконавчі провадження за 2007-2008 роки знищені за закінченням терміну їх зберігання, та станом на теперішній час у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, де стороною (боржником) є [PERSON]. За таких обставин, судом встановлено, що існує арешт на гараж [NUMBER] по [ADDRESS] на території ГБК «Сигнал». Зі змісту ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», вбачається, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. З аналізу викладеної норми вбачається, що державною виконавчою службою не вжито дій направлених на скасування запобіжних заходів, що призвело до порушення прав позивача. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, за ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, за ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи те, що гараж [NUMBER] на території ГБК «Сигнал» належить позивачу, суд вважає можливим захистити його право власності, задовольнити позовні вимоги, звільнивши з-під арешту спірне майно.

Outcome: approved