Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява мотивована тим, що заявник є сином померлої [PERSON], яка народилася 20 липня 1929 року у с. Білижинці Ізяславського району Хмельницької області та проживала в [INFO]. [PERSON] померла на тимчасово окупованій території України 25 березня 2019 року в м. Новоазовськ Новоазовського району. Причина смерті: церебральний атеросклероз. Встановлення факту смерті необхідна для отримання свідоцтва про смерть. Заінтересована особа відмовляється у видачі свідоцтва про смерть, у зв'язку з тим, що лікарський документ про смерть з тимчасово окупованої території є неприйнятним для здійснення реєстрації смерті. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Шепетівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, в заяві просив провести розгляд справи у відсутності представника. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Суд встановив, що факт родинних відносин між заявником і померлою особою підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про смерть [PERSON], виданим Новоазовським районним відділом ЗАГС Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР. Матеріалами справи встановлено, що 25 березня 2019 року у м. Новоазовськ Новоазовського району померла [PERSON], що посвідчується свідоцтвом про смерть виданим Новоазовським районним відділом ЗАГС Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР та довідкою про причину смерті від 26.03.2019 року. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст.\~9\~ЗУ «Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 4\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану» визначено, що органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть [PERSON] у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року. Так, п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за N1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма N106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за N1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно абз. 2 ч. 1 ст.\~317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним настанням смерті особи на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявника лікарського свідоцтва про смерть, встановленого діючим законодавством України форми, та неможливістю проведення державної реєстрації смерті особи, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заяви щодо встановлення факту смерті особи, оскільки реєстрація смерті [PERSON] не можлива без відповідного рішення суду, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved