Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту ухвалення рішення у справі та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що між нею та відповідачем 26.02.2010 укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 215. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.10.2011 шлюб між сторонами розірвано. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, має можливість сплачувати аліменти. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 07.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивачки Ігнатенко З.В. у судовому засіданні уточнений позов та викладені в ньому доводи підтримала в повному обсязі. Пояснила, що оскільки з моменту пред`явлення позову і до теперішнього часу, тобто протягом розгляду справи в суді, відповідач належним чином добровільно виконував обов`язки щодо сплати аліментів, вони просять стягнути аліменти не з дати пред`явлення позову, а з 18.06.2021, тобто з моменту ухвалення рішення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання позову відповідачем, суд керується таким. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.07.2010 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 523, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , позивач є його матір`ю. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що аліменти на одну дитину відповідача в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є такими, що відповідають засадам справедливості, розумності та є необхідними для забезпечення умов та рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Вирішуючи питання щодо можливості стягнення аліментів з дати ухвалення рішення, суд керується таким. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Разом з тим згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ. Вказане завдання превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Як встановлено судом з пояснень представника позивачки та представника відповідача, останній належним чином виконував свої обов`язки щодо утримання дитини протягом всього часу розгляду справи в суді. Вказана обставина визнана представником позивача, яка зазначила, що саме через вказану обставину позивач просить стягнути аліменти не від дня пред`явлення позову, а з моменту ухвалення рішення. За таких обставин присудження аліментів від дня пред`явлення позову, тобто за період, за який відповідачем вже сплачено аліменти в добровільному порядку, суперечило би засадам справедливості цивільного судочинства, які превалюють над будь-якими іншими міркування в судовому процесі. Враховуючи наведене, суд присуджує аліменти з 18.06.2021. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в тому числі неповнолітньої дитини. За таких обставин суд приймає визнання позову відповідачем та задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Outcome: approved