Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до Олексіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області в якій просить визначити додатковий строк - два місяця після набранням рішення законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], посилаючись на наступне. [INFO] помер [PERSON], який був зареєстрований в [ADDRESS], після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельні ділянки площею 5,1748 га. та 0,2270 га., які розташовані на території Олексіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області. 20.07.2012 [PERSON] було складено заповіт, за яким вищевказані земельні ділянки він заповів позивачу. Маючи намір прийняти спадщину, 28.09.2018 він звернувся до Близнюківської нотаріальної контори Харківської області, але у прийнятті заяви йому відмовили,у зв'язку із пропущенням строку на прийняття спадщини. При цьому роз'яснено, що питання про визначення додаткового строку може буди визначено судом. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме тому, що приблизно у 2014 році [PERSON] виїхав до Російської федерації і місце його перебування було невідоме. Телефонних номерів для можливих контактів або інших засобів зв'язку йому повідомлено не було. Як з'ясувалося пізніше, останні декілька років [PERSON] проживав у поселенні Сибірський Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Ханти-Мансійського району. Там він помер та був похований. На момент смерті [PERSON] мешкав самотньо, близьких родичів не мав і для отримання свідоцтва про смерть ніхто до адміністрації поселення не звертався. Поховали [PERSON] знайомі, його земляки, які також в той час мешкали там же, в тому числі і громадянка України [PERSON], яка зареєстрована в [ADDRESS]. Саме вона, як ініціатор поховання отримала і зберегла медичне свідоцтво про смерть [PERSON] Тільки восени 2017 року [PERSON] повернулася до України і надала працівникам Олексіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області свідоцтво про смерть [PERSON], які і проінформували його, знаючи про наявність заповіту. Після тривалого оформлення документів 15 вересня 2018 року офіційно, як спадкоємець, він отримав у Лозівському відділі ДРЦС ГТУЮ в Харківській області свідоцтво про смерть [PERSON] але строки для прийняття спадщини сплинули. Посилаючись на заповіт вказує, що жодним іншим спадкоємцям [PERSON] нічого не заповідав. В судове засідання позивач та представник відповідача, будучи належним чином та своєчасно повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилися. Сільська рада надала письмову заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Представник позивача [PERSON] наполягав у судовому засіданні на продовжені розгляду справи за відсутності вказаних осіб. Суд на місці ухвалив справу розглянути за відсутності позивача та представника відповідача. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] на задоволенні позову наполягав, посилаючись на обставин викладені в позовній заяві в тому числі уточненій. Пояснив що і на час розгляду справи у померлого [PERSON] рідня чи інші особи які можуть претендувати на спадщину відсутні. У зв'язку із тим, що [PERSON] помер у Росії, отримання документів про його смерть сільською радою лише осінню 2017 року, а позивачем і ще пізніше, тривалою процедурою оформлення смерті уже в Україні, строк про який йдеться у позові і був пропущений. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, вислухавши покази свідка, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є громадянином України, про що свідчить фотокопія його паспорту(а.с.5-6). 12.07.2011, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого належні йому земельні ділянки, площею 5,1748 га., 0,5711 га. та 0,2270 га, які розташовані та території Олексіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області та належить йому на підставі Державних актів серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], виданих Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області, заповів [PERSON], про що свідчить фотокопія заповіту (а.с.7). Із фотокопій медичного свідоцтва про смерть, складеного на російській мові серії [NUMBER] від 29.08.2016 та фотокопії перекладу цього свідоцтва, вбачається, що [PERSON] помер [INFO], місце постійного проживання [ADDRESS]. Вищевказане також підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть [PERSON], видане 15.09.2018 Лозівським МВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області(а.с.12). Оригінали вказаних письмових доказів, надані представником позивача, у судовому засіданні оглянуті. У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є тією особою яка в с. Сибірський здійснила поховання [PERSON] Вона там була на заробітках. [PERSON] знала як земляка. Будь яких родичі тощо він не мав. Лише наприкінці 2017 року вона повернулася в Україну і передала у сільську раду документи про смерть [PERSON] Зазначене вище, а також те, що на момент смерті [PERSON] був зареєстрований в с. Микільське, підтверджено також довідками сільської ради. Згідно ст.1216ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 2 ст.1220ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] є [INFO] з якого починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.10. 2018 №920/02-31 підтверджено, що позивач дійсно звертався до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та повідомлено, що ним пропущено строк, необхідний для оформлення спадщини після померлого [PERSON] Вказано, що інших спадкоємців які подали заяву про прийняття спадщини немає, спадкова справа не заведена. (а.с. 19). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску. Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо, по-перше, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; по-друге, ці обставини можливо визнати поважними. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу на те, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. При розгляді та прийнятті рішення по даній цивільній справі суд також виходить із правових позицій Верховного Суду України, викладених в постановах по цивільним справам від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15) та від 14 вересня 2016 року (справа № 6-1215цс16), відповідно до яких поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено у ході судового розгляду справи, позивачем пропущено строк на подачу заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з вищевикладеним обставинами, що дозволяє застосувати положення ст. 1272 ЦК України. Із аналізу приведених вище норм ЦК України необхідно прийти до висновку, що, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право для звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому вирішення цього питання не залежить від офіційної відмови нотаріуса у видачі такому спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, оскільки ч. 1 ст. 1269 ЦК України прямо передбачено, що таке свідоцтво видається нотаріусом лише тим спадкоємцям, які прийняли спадщину відповідно до закону. Вирішуючи даний спір, суд також бере до уваги, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого 27.08. 2016 [PERSON] пропущено з поважних причин, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved