Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом у якому прохає суд визнати незаконним та скасувати п.п. 1.1, п.1 наказу Комунального закладу Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни № 131 від 29 серпня 2014 року в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до заступника головного лікаря з медичних питань Комунального закладу Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни (далі - КЗ І ОСЛ) [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що з 21.10.2004 року він працює на посаді заступника головного лікаря з медичних питань Комунального закладу І ОСЛ. Наказом КЗ І ОСЛ № 131 від 29.08.2014 року на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани. В оскаржуваному наказі зазначено про порушення вимог ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу». Вказаний наказ в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення позивач вважає незаконним. Так, 29.03.2014 року у 5 відділення Комунального закладу І ОСЛ було доставлено пацієнта та оглянуто черговим лікарем [PERSON], яким було прийнято рішення про госпіталізацію у примусовому порядку зазначеної особи. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених ст. 14 закону, підлягає обов'язковому, протягом 24 годин з часу госпіталізації, огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. Пацієнта було доставлено до лікарні у суботу 29 березня 2014 року, але огляд комісією лікарів-психіатрів було проведено лише у понеділок 31 березня 2014 року. У зв'язку з виявленням порушення, було створено комісію та проведено службове розслідування і складено акт згідно якого порушення порядку огляду пацієнта сталося з вини чергового лікаря [PERSON] До останнього наказом КЗ І ОСЛ № 131 від 29.08.2014 року було застосовано дисциплінарне. Крім того, цим же наказом дисциплінарне стягнення було застосовано також і до позивача як до заступника головного лікаря з медичних питань. В той же час, описова частина оскаржуваного наказу не містить будь-якої вказівки на конкретні факти невиконання чи неналежного виконання обов'язків покладених на позивача, які саме порушення начебто були допущені ним. Також позивач зазначає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; особу можна притягнути до юридичної відповідальності лише за її власну поведінку, а за протиправні дії інших осіб вона не повинна нести відповідальність. Крім того, дисциплінарне стягнення накладено з порушенням строку визначеного ст. 148 КЗпП України, оскільки про вищевказані обставини головного лікаря рапортом було повідомлено ще 31.03.2014 року, а дисциплінарне стягнення застосовано аж 29.08.2014 року. На думку позивача, застосовування до нього дисциплінарного стягнення, за відсутності будь-яких порушень з його боку, є наслідком упередженого та неприязного ставлення до нього головного лікаря КЗ І ОСЛ Кравчука П.М. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали і прохали їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Також представник позивача додатково пояснив, що відповідач притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності і всупереч вимог ч.2 ст. 252 КЗпП України без попередньої згоди виборного профспілкового органу. Представник відповідача, за дорученням Пилипенко О.Г., позовні вимоги не визнала і прохала відмовити у задоволенні позову. Третя особа по справі - головний лікар КЗ І ОСЛ Кравчук П.М., будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився. У письмових запереченнях на позов прохав суд відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення мотивував тим, що відповідно до розділу ІІ посадової інструкції заступник головного лікаря з медичної частини, зокрема повинен контролювати належну діяльність персоналу, дотримання фахівцями вимог фахової та службової етики та Правил внутрішнього трудового розпорядку. У даному випадку госпіталізації пацієнта [PERSON] огляд комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації не проводився, чим було грубо порушено вимоги ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу». На думку відповідача, порушення при госпіталізації [PERSON] відбулися внаслідок нехтування позивачем своїми посадовими обов'язками, а дисциплінарне стягнення накладено на позивача за тривале невиконання своїх посадових обов'язків. Вважає, що оскаржуваний наказ виданий у відповідності з нормами КЗпП (а.с. 53-56). Суд вислухавши сторони, дослідивши надані ними докази на підтвердження своїх доводів та заперечень, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 серпня 2014 року головним лікарем І ОСЛ Кравчук П.М. було видано наказ № 131 яким у зв'язку з встановленим фактом, порушення вимог ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно п.п.1.1 п.1 наказу оголошено догану заступнику головного лікаря з медичних питань [PERSON] (а.с. 19). З описової частини вказаного наказу вбачається, що було встановлено факт порушення вимог ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» щодо госпіталізації до психіатричного закладу пацієнта [PERSON], який був госпіталізований в 5-те відділення 29.03.2014 року. Зокрема, рапортом від 31.03.2014 року зав. відділенням Розова Н.В. повідомила головного лікаря з приводу того, що 29.03.2014 року о 14 год. до І ОСЛ в 5-те відділення поступив пацієнт [PERSON], [INFO], мешканець Роменського району, с. Рогинці, інвалід з дитинства. Черговим лікарем [PERSON], почерк якого розібрати неможливо, було зроблено висновок, що пацієнт підлягає примусовій госпіталізації згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу»; при цьому черговий лікар порушує виконання даного закону щодо вимоги огляду комісії лікарів-психіатрів напротязі 24 годин. (а.с 19). [PERSON] не погодився з вказаним наказом і оскаржив його до суду. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо застосування дисциплінарного стягнення. Статтею 150 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку встановленому законом. Статтею 60 ЦПК України на сторони покладено обов'язок по доведенню обставин, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка відповідно передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В той же час, представник відповідача, посилаючись на вимоги розділу ІІ посадової інструкції заступника головного лікаря з медичної частини КЗ І ОСЛ, не надав суду належного і допустимого доказу, а саме вказаної інструкції з доказами того, що [PERSON] під підпис був ознайомлений з цією інструкцією. Натомість в наданій відповідачем Посадовій інструкції заступника головного лікаря з медичних питань Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни графа «З посадовою інструкцією ознайомлений» не заповнена [PERSON], як і відсутній його підпис. Крім того, в реквізитах «Узгоджено» та «Затверджено» вказано лише 2011 рік і не зазначено, ні місяця, ні дати (а.с. 67-72). Також представник І ОСЛ, за довіреністю начальник відділу кадрів Пилипенко О.Г. суду пояснила, що в особовій справі позивача [PERSON], яка зберігається у відділі кадрів І ОСЛ., теж відсутня посадова інструкція із підписом відповідача. Відповідно до ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. На переконання суду, оскаржуваний наказ від 29.08.2014 року відносно [PERSON] є неконкретним, належним чином не вмотивованим і необґрунтованим, оскільки у ньому відсутні будь-які посилання на конкретні пункти посадової інструкції заступника головного лікаря з медичних питань Комунального закладу Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни [PERSON] Самі ж посилання на ст. ст. 13-14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є безадресні і ніяким чином не екстраполюються на дії позивача. Відповідачем і третьою особою по справі, в судовому засіданні не було доведено, що позивач [PERSON] якимось чином своїми діями чи бездіяльністю вчинив дисциплінарний проступок чи порушення вимог посадової інструкції яке б могло вважатись дисциплінарним проступком. За таких обставин, п.п.1 п.1 наказу Комунального закладу Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни № 131 від 29 серпня 2014 року слід визнати незаконним і скасувати.

Outcome: approved