Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бахмацького районного суду з позовом до ПАТ «Акціонерний Банк «Експрес -Банк» про розірвання договору банківського вкладу, стягнення суми за банківським вкладом та стягнення моральної шкоди і відшкодування судових витрат. Свої позовні вимоги обґрунтуввав тим, що 22 серпня 2013 року між ним та ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі начальника Бахмацького відділення №2 [PERSON] був укладений договір за №Д-6397-10.04/1516/0314 на відкриття банківського строкового вкладу (депозиту) «Накопичувальний». Відповідно до вищевказаного договору : «Банк прийняв від вкладника грошові кошти в розмірі -50000 грн. на вкладений рахунок [NUMBER], строком на 12 місяців зі сплатою 18% процентів річних. Днем закінчення строку є 22 серпня 2014 року.» Звернувшись до банку в усній формі про розірвання договору та повернення вкладу начальник Бахмацького відділення №2 Конотопської філії ПАТ АБ «Експрес - Банк» відмовив йому у поверненні коштів, і тому з вини відповідача 22 серпня 2014 року він не отримав вклад в сумі 50000 грн. 00 коп. та проценти в сумі 9000 грн. 00 коп., що являється порушенням умов договору, і які він просить відшкодувати в примусовому порядку. Крім того, діями банку йому завдано моральної шкоди шляхом порушення законних прав споживача, оскільки він розраховував вчасно отримати кошти та придбати на них житло, але у зв'язку з несвоєчасним поверненням грошей банком він не зміг цього зробити, тому оцінює моральну компенсацію в сумі 5000 грн. 00 коп. Також позивач просить стягнути на його користь судові витрати в розмірі 1000 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і просить його задовольнити в повному обсязі, пояснив, що 22 серпня 2014 року прийшов до Бахмацького відділення ПАТ «АК «Експрес-Банк»» для отримання коштів по депозиту, але на його усну заяву керівництво відмовилось виплатити кошти, назвати причину чому не подав письмову заяву в присутності свідків не зміг, також не наполягав на виклику в якості свідків осіб, які могли б підтвердити факт відмови проведення виплат, не зміг зазначити і осіб у яких мав намір придбати житло, зазначив, що керівництво намагалось затримати йому і виплати по банківській картці, на даний час кошти в сумі 50000 грн. 00 коп. вкладу та проценти в розмірі 9000 грн. 00 коп. він зняв з банківської картки, тому відмовляється від позовних вимог в частині розірвання договору банківського вкладу та стягнення 59000 грн. 00 коп., але наполягає на стягненні з відповідача 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди та 1000 грн. 00 коп. в порядку відшкодування судових витрат. Представник відповідача Кулешов Денис Анатолійович в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що дійсно між [PERSON] та ПАТ «Аціонерний банк «Експрес -Банк» був укладений договір за № Д-6397-10.04/1516/0314 на відкриття баківського строкового вкладу (депозиту) «Накопичувальний».Позивач 22 серпня 2014 року у Бахмацькому відділенні відповідача мав особисто з*явитися до відділення банку та отримати 50000 грн. 00 коп. внесених на депозит коштів і 9000 грн. 00 коп. процентів по депозиту, за вирахуванням державного податку, але в цей день не з*явився, тому відповідно до умов договору - п.3.4 кошти були перераховані на банківську картку позивача в автоматичному режимі, потім, коли він прийшов 27 серпня 2014 року та повідомив, що втратив картку, йому за його заявою протягом двох днів видали нову, але він нею не скористався, мав лише місце одноразовий технічний збій, але в цьому вини банку немає, так як це недоліки мережі інтернету, на неодноразові пропозиції працівників банку повторити операції по зняттю коштів позивач лише перевіряв залишок котів на банківському рахунку і цим обмежував свої дії, тому несвоєчасне зняття коштів позивачем було допущено з вини самого позивача і підстав для задоволення позову немає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] категорично заперечили той факт, що позивач 22 серпня 2014 року прибув до Бахмацького відділення ПАТ «АБ «Експрес-Банк»» та поставив питання про видачу йому депозиту, вони вказали, що він прибув лише 27 серпня 2014 року, вчинив сварку, спочатку відмовлявся знімати гроші з банківської картки, мотивуючи це тим, що її дія скінчилась, коли йому повідомили, що вона діє до 27 жовтня 2014 року заявив, що втратив її, на його письмову заяву від 29 серпня 2014 року він отримав нову банківську картку, але так і не провів операцію по зняттю коштів, лише перевіряв залишок на ній, при цьому йому неодноразово роз'яснювали, що в терміналі за один раз всю суму він не зніме, так як товщина пачки купюр любого номіналу не вміститься у отвір для видачі, тому цю операцію можливо буде виконати за три рази, також цю операцію можливо виконати одноразово за допомогою картки але через касу відділення, на що позивач підозрював працівників відділення у умисному затриманні видачі коштів. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в ході судового розгляду відповідачем виконані всі умови договору банківського вкладу, так позивачу не було перешкод для отримання коштів за зазначеним вкладом 22 серпня 2014 року, але він для отримання коштів до відділення банку не звернувся, що підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON], після цього, відповідно до п.3.4 договору банківського вкладу, в автоматичному режимі зазначені кошти були перераховані на рахунок вкладника, тобто на його банківську картку, але позивач нею не скористався, повідомив про її втрату 27 серпня 2014 року, а 29 серпня 2014 року подав письмову заяву на видачу нової платіжної картки, яку отримав 08 вересня 2014 року, якою теж не скористався своєчасно, а лише перед судовим засіданням 27 жовтня 2014 року зняв усі кошти з неї, про що повідомив у судовому засіданні та відмовився від частини позовних вимог стосовно розірвання банківського договору та стягнення коштів по ньому. (а.с.19-20) За таких обставин позивачем були залишені вимоги лише про стягнення матеріальної шкоди та відшкодування судових витрат. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Положеннями ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, в тому числі і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як з»ясовано в судовому засіданні вини відповідача у несвоєчасному отриманні позивачем коштів по договору банківського вкладу не має, позивачем не надано доказів неправомірності рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення його матеріальних претензій. Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалюється рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню то і підстав для стягнення судових витрат понесених позивачем не має.

Outcome: dismissed