overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON], [INFO] недієздатною, оскільки в неї значно погіршився стан здоровя, вона не в змозі працювати, не впізнає рідних і близьких, не розуміє слів, на запитання не може відповідати звязано, не усвідомлює значення свої дій і не мое керувати ними, не орієнтується у простих життєвих ситуаціях. Такий стан кожний рік погіршується, тому вона потребує постійного нагляду та турботи. Просить суд визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі, просить таку задовольнити. Представник органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку судово психіатричного експерта №490 від 02.09.2016 року встановлено, що [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді судинної деменції, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно подання Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 3109-232 від 07.11.2016 року доцільно призначити [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, суд приходить до переконання, що заяву [PERSON], зацікавленої особи Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є його батьком, який проживав в місті Луцьку по бул-ру Дружби Народів, 15/224. Приблизно в лютому 2009 року [PERSON] поїхав на заробітки до Республіки Португалія, а саме на острів Мадейра. З тих пір в Україну не приїжджав, востаннє спілкувались з ним в травні 2009 року по телефону. З цього часу зв'язок з ним обірвався. Вказує, що намагався встановити його місце знаходження, однак безрезультатно. Задоволення заяви має для нього юридичне значення, що дозволить йому реалізувати право в опіці та реалізації майна, а саме: квартири №224, що по бул-ру Дружби Народів, 15 в м. Луцьку та житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №16, що по вул. Котовського в с. Пугачівка Млинівського району Рівненської області, обовязку його утримання. Просить суд, визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім з 01.05.2009 року. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує, просить заяву задовольнити. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно довідки виконкому Пугачівської сільської ради № 222 від 21.04.2015 року в с. Пугачівка по вул. Котовського, 16 Млинівського району Рівненської області знаходиться житловий будинок з надвірними спорудами, який рахується за [PERSON], в будинку ніхто не зареєстрований і не проживає (а.с. 4). Відповідно до довідки Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області №10504/58/03-2016 від 26.07.2016 року по факту безвісті зниклого [PERSON] розпочато кримінальне провадження №12016030010002950 від 02.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому було одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Враховуючи вищевикладені обставини та докази по справі, суд приходить до висновку, що оскільки в місці постійного проживання\~[PERSON] більше одного року немає відомостей про місце його перебування, заяву слід задовольнити та визнати останнього безвісно відсутнім. Оскільки [PERSON] вказує, що останні відомості про місце перебування [PERSON] були у травня 2009 році, то початком його безвісної відсутності слід вважати 01 червня 2009\~року. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є його батьком, який проживав в місті Луцьку по бул-ру Дружби Народів, 15/224. Приблизно в лютому 2009 року [PERSON] поїхав на заробітки до Республіки Португалія, а саме на острів Мадейра. З тих пір в Україну не приїжджав, востаннє спілкувались з ним в травні 2009 року по телефону. З цього часу зв'язок з ним обірвався. Вказує, що намагався встановити його місце знаходження, однак безрезультатно. Задоволення заяви має для нього юридичне значення, що дозволить йому реалізувати право в опіці та реалізації майна, а саме: квартири №224, що по бул-ру Дружби Народів, 15 в м. Луцьку та житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №16, що по вул. Котовського в с. Пугачівка Млинівського району Рівненської області, обовязку його утримання. Просить суд, визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім з 01.05.2009 року. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує, просить заяву задовольнити. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно довідки виконкому Пугачівської сільської ради № 222 від 21.04.2015 року в с. Пугачівка по вул. Котовського, 16 Млинівського району Рівненської області знаходиться житловий будинок з надвірними спорудами, який рахується за [PERSON], в будинку ніхто не зареєстрований і не проживає (а.с. 4). Відповідно до довідки Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області №10504/58/03-2016 від 26.07.2016 року по факту безвісті зниклого [PERSON] розпочато кримінальне провадження №12016030010002950 від 02.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому було одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Враховуючи вищевикладені обставини та докази по справі, суд приходить до висновку, що оскільки в місці постійного проживання\~[PERSON] більше одного року немає відомостей про місце його перебування, заяву слід задовольнити та визнати останнього безвісно відсутнім. Оскільки [PERSON] вказує, що останні відомості про місце перебування [PERSON] були у травня 2009 році, то початком його безвісної відсутності слід вважати 01 червня 2009\~року. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна. Заявник та представник заінтересованої особи подали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - вираженим органічним психосиндромом у формі стійкого вегетативного стану. Зазначене захворювання позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи № 246/2016 від 22.08.2016 року. Згідно висновку від 07.09.2016 року опікунська рада виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] над сином [PERSON], при умові визнання його недієздатним в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 1 ст.241 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ч.4 ст.63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають в сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. Вказує, що [PERSON] [INFO] є інвалідом дитинства, довічно. З медичного висновку №162 виданого комунальним закладом Луцька міська дитяча поліклініка від 06.08.2014 року вбачається, що син хворіє на синдром Дауна . Внаслідок вказаного син страждає на важку розумову відсталість, має мовні розлади, що свідчить про втрату можливості адекватно вирішувати найпростіші життєві ситуації, усвідомлювати наслідки своїх дій. Внаслідок хвороби потребує постійного стороннього догляду і допомоги. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначити його опікуном останнього. Заявник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечила. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 06.11.2019 року №199 [PERSON] на даний час виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості внаслідок хромосомної патології. Наявні психічні розлади позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 65-66). 11.10.2019 року начальником управління охорони здоров`я Луцької міської ради у справі було внесено подання про призначення [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] (а.с. 35-36). Відповідно ст.60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, його слід визнати недієздатним та призначити заявника його опікуном.. На підставі ст.ст. ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 89, 259, 296-300 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки, яку обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON] , [INFO]. Вказує, що протягом останніх років [PERSON] хворіє. Він не в змозі вести домашнє господарство, доглядати за собою, оскільки він не усвідомлює наслідків своєї поведінки та не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Стан його здоровя із кожним місяцем погіршується. Внаслідок душевної хвороби [PERSON] потребує догляду та встановлення над ним опіки. На підставі наведеного, просить суд визнати [PERSON], [INFO], недієздатним та призначити його опікуном останнього. Заявник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заяву підтримав, прросив її задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності проти задоволення заяви не заперечила. Дослідивши письмові докази по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. З виписки із історії хвороби № 3156 Волинської областної психіатричної лікарні № 1 вбачається, що [PERSON],[INFO] встановлено діагноз : Деменція внаслідок дегенеративної енцефалопатії. Супутній: ІХС,атеросклеротичний кардіосклероз (а.с.10). Згідно ч.1 ст.239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоровя фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 21.01.2016 року № 9 [PERSON] виявляє ознаки недоумства у вигляді деменції змішаного генезу (аліментарно-токсичного, вікового). Наявний психічний розлад позбавляє підекспертного здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 25.01.2016 року начальником управління охорони здоровя Луцької міської ради у справі було внесено подання про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно ст.60 ЦК України, ч.1 ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, його слід визнати недієздатним та призначити заявника його опікуном. \~На підставі ст.ст.3, 11, 208, 209, 212, 214, 215, 236-241 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки, яку обґрунтовує тим, що він є внучатим племінником [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS]. Вказує, що [PERSON], будучи особою похилого віку, хворіє важким психічним захворюванням «органічний дементний синдром неясного генезу» і перебуває під наглядом лікарів-психіатрів, котрі періодично проводять її обстеження та лікування. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, що спостерігається у щоденній поведінці громадянки [PERSON] під час неадекватного ставлення до буденних життєвих ситуацій, остання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] проживає одна, не може самостійно забезпечувати побут, потребує сторонньої опіки, він допомагає їй та бажає бути її опікуном. На підставі наведеного, просить суд визнати [PERSON], [INFO], недієздатною та призначити його опікуном останньої. В судовому засіданні заявник підтримав заяву з підстав наведених у ній. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. З довідки Волинської міжрайонної спеціалізованої форми психоневрологічної МСЕК від 13.09.2013 року вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз «органічний дементний синдром неясного генезу» (а.с.13). Згідно ч.1 ст.239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно акта судово-психіатричного експерта від 13.01.2014 року № 20 у [PERSON] виявляються в даний час ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді судинної деменції змішаного типу. Виявлений розлад зі сторони психіки позбавляє [PERSON], [INFO] можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. 11.12.2013 року начальником управління охорони здоров'я Луцької міської ради у справі було внесено подання про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] Відповідно ст.60 ЦК України, ч.1 ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, її слід визнати недієздатною та призначити заявника її опікуном. На підставі ст.ст.3, 11, 208, 209, 212, 214, 215, 236-241 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки, яку обґрунтовує тим, що він є її братом. Вказує, що їх батьки померли, [PERSON] є інвалідом 1-ої групи загального захворювання з дитинства. Сестра страждає стійким психічним розладом здоров`я, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може належним чином себе доглянути, не усвідомлює значення своїх дій та не може ними керувати. Внаслідок хвороби потребує постійного стороннього догляду і допомоги. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати [PERSON] 1972 року народження, недієздатною та призначити його опікуном останньої. Заявник та його представник заявлені вимоги підтримали із вказаних підстав. Просили суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечила. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно витягу з постанови лікарсько-консультативної комісії №14/26 від 16.04.2015 року діагноз [PERSON] - хвороба Дауна, ожиріння ІІ ступеню (а.с. 3). Згідно ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 03.07.2019 року №73 у [PERSON] на даний час виявляються ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості (імбецильність) внаслідок генетичної патології, котрий позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та керувати ними (а.с.39-41). 08.10.2019 року начальником управління охорони здоров`я Луцької міської ради у справі було внесено подання про призначення [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] . Відповідно ст.60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, її слід визнати недієздатною та призначити заявника її опікуном.. На підставі ст.ст. ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 89, 259, 296-300 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки, яку обґрунтовує тим, що він є її онуком. Вказує, що [PERSON] ,[INFO], інвалід ІІ групи внаслідок психічного розладу переглянутого 03.04.1989 року довічно, обмежена в самообслуговуванні та обмежена в здатності контролювати свою поведінку, внаслідок чого потребує стороннього догляду. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати [PERSON] , [INFO], недієздатною та призначити його опікуном останньої. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності проти задоволення заяви не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного захворювання №626 від 03.09.2020 року [PERSON] , [INFO], інвалід ІІ групи внаслідок психічного розладу, переглянутої 03.04.1989 року довічно. За рівнем обмеження життєдіяльності обмежена в самообслуговуванні, обмежена в здатності контролювати свою поведінку, потребує стороннього догляду (а.с. 7). Згідно ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 23.12.2020 року №17 у [PERSON] на даний час виявляються ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді резидуальної шизофренії з емоційно-вольовим та когнітивним дефектом (а.с. 38-39 ). Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради у справі було внесено подання про призначення [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] . Відповідно ст.60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, її слід визнати недієздатною та призначити заявника її опікуном строком на два роки з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст.ст. ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 89, 259, 296-300 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved