Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] з вищевказаним позовом, просила: - визнати за нею право власності на ? частини спірної квартири, як спільного майна, яка розташована за адресою м. Кіровоград, вул. Г. Сталінграда, 26, к. 1, кв. 37; - винести рішення, яким виділити в натурі ? спірної квартири, яка розташована за адресою м. Кіровоград, вул. Г. Сталінграда, 26, к. 1, кв. 37; - судові витрати та витрати повязані з наданням їй правової допомоги стягнути з [PERSON]. На обґрунтування позову зазначено, що з 13.01.1996 року перебувала у шлюбі з відповідачем. В шлюбі 10.10.1997 року у них народився син [PERSON]. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.02.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти ними на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2004 року набуто спірне майно квартира № 37, що по вул. Героїв Сталінграда, 26, к. 1 в м. Кіровограді. На теперішній час згоди щодо поділу майна подружжя не досягнуто. Позивач надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Вказала, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 13.01.1996 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], який за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограді від 07.02.2012 року між сторонами було розірвано (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2004 року, який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 4621, та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів18.12.2004 року за № 373657, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 18.12.2004 року № 504894, відповідач придбав у власність квартиру № 37, що по вул. Героїв Сталінграда, 26, к. 1 в м. Кіровограді (а.с. 11, 12). Згідно висновку експертного дослідження № 20/1 від 30.03.2015 року, ринкова вартість квартири № 37, що знаходиться по вул. Героїв Сталінграда, 26, корп.. 1 у м. Кіровограді, може становити 380911 грн. (а.с. 15-21). Згідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ч. 3 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. За правилами ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Суд при вирішенні спору не бере до уваги, доводи позивача про необхідність відступу від рівності часток майна подружжя, що підлягає поділу з підстав наявності спільної з відповідачем дитини, оскільки такі доводи в межах їх обґрунтування не узгоджуються з підставами за якими можливий такий відступ, про що зазначено в п. 30 Постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Таким чином, на підставі викладеного суд вважає, що квартира № 37, що по вул. Героїв Сталінграда, 26, к. 1 в м. Кіровограді є спільним майном подружжя, відтак позивач має право на 1/2 її частку. Суд відмовляє в задоволенні вимоги щодо виділу в натурі за недоведеності такої можливості. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме: стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Позивачем не надано доказів понесення таких витрат, відтак, вимога задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, з урахуванням роз'яснень, що містяться у постанові Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року N 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя та

Outcome: partial