Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення а саме: факт смерті своєї матері - [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Луганську. Свою вимогу мотивує тим, що отримати свідоцтво про смерть у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві неможливо, тому що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України - у м. Луганськ, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий Відділом державної реєстрації цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до вимог ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце смерті - м. Луганськ, є тимчасово окупованою територією України. Встановлення факту смерті необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері - [PERSON] Посилаючись на вищевикладене, заявник просив встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки Донецької області, яка проживала за адресою: [ADDRESS], яка померла [INFO] року у м. Луганськ. У судове засідання заявник не з'явивсь, від нього надійшла заява, про розгляд справи за його відсутності, та просив задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], [INFO] уродженка Донецької області, зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], [INFO] (а.с. 8). З копії лікарського свідоцтва про смерть № 36 від 15.02.2016 року, виданого державною установою «Луганський республіканський клінічний онкологічний диспансер» Луганської народної республіки (форма первинної облікової документації № 106/у, затверджена наказом МОЗ ЛНР від 28.08.2015 року № 591), вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 6). Як вбачається з листа заступника начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві Немировської Л.А. від 19.04.2016 року № 1825/02-04-32, реєструючий орган відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.12.2006 року № 1150/13024» (а.с. 5). Відпвідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON], [INFO], уродженка Донецької області, яка проживала за адресою: [ADDRESS], померла [INFO] року у м. Луганськ, Україна, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved