Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 липня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, від якого сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO] року. Проте спільне життя між сторонами не склалось, у сторін різні погляди на виховання дитини, сімейні обов'язки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. 24 квітня 2018 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Після надходження відповідні про зареєстроване місце проживання відповідача, 25 травня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, призначено проведення підготовчого засідання на 10 год. 00 хв. 16 липня 2018 року. В підготовче засідання позивач не з'явилась, засобами поштового зв'язку направила до суду заяву, відповідно до якої просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання позивач не з'явився, засобами поштового зв'язку направив до суду заяву, відповідно до якої просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підстав для відкладення підготовчого засідання немає. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість продовження розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстрований 19 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 725 (Свідоцтво про шлюб від 19.07.2018). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER], актовий запис № 1652). З врахуванням тієї обставини, що відповідач в своїй заяві фактично визнав позовні вимоги і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб чи відповідача, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved