Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення [PERSON] трирічного віку, тобто до 14 червня 2019 року. Позовні вимоги мотивує тим, що з 12.11.2016 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З липня 2018 року сторони проживають окремо. Діти проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні. Також, позивач перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач матеріальну допомогу на утримання позивача в добровільному порядку не надає. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Пояснила, що відповідач перебуває на заробітках у Польщі та м.Києві, заробляє 15000 грн, щомісячно, відповідно має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку, заяв чи клопотань не надав. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, позивач та відповідач з 12.11.2016 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-ЖС № 173608, виданого 18.11.2016 Чернігівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, проте на теперішній час проживають окремо. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ЖС № 234750 виданого 15.10.2013, виконавчим комітетом Просторівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ЖС № 312059, виданого 16.06.2016, Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. На теперішній час діти проживають разом із позивачем. Факт проживання дітей з матірю, підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області №916 від 22.10.2018. \~\~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~ч.\~2,\~4\~ст.\~84\~СК України\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З'ясування цих обставин має суттєве значення для правильного вирішення спору. \~ \~ \~ \~В свою чергу позивачем не надано жодного доказу, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання саме позивача. Як зазначила позивач, відповідач їздить на заробітки до Польщі та м.Києва, отримує високу заробітну плату-15000 грн щомісячно, що дозволяє йому утримувати позивача. \~ \~ \~ \~Однак,позивач не надала до суду будь-яких доказів, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на її утримання. Зокрема позивачем не доведено, що відповідач має постійну роботу, отримує дохід, який дозволяв би йому утримувати позивача. Пояснення позивача надані ним в судовому засіданні, що відповідач працює у Польщі та м.Києві, отримує високу заробітну плату жодним доказом не підтверджені. \~ \~ \~ \~Таким чином,\~позов задоволенню не підлягає, у звязку з тим, що позивачем не доведені обставини, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача. Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, враховуючи, що позивача законом звільнено від сплати судового збору, а позов задоволенню не підлягає, то судовий збір з відповідача не стягується. \~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed