Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 27.04.2016 року він з відповідачем домовився про виробництво та встановлення кухонних меблів за місцем свого проживання. Під час зустрічей відповідач зазначив про те, що йому необхідні кошти для виробництва замовлених кухонних меблів, у звязку з чим позивач надав відповідачу кошти на суму 24500 грн. 00 коп. для виробництва кухні. В подальшому, оскільки відповідач відмовився виконувати взяті на себе зобовязання, він обіцяв повернути отримані кошти до 12 листопада 2016 року. Поскільки в обумовлений термін відповідач коштів не повернув, позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача на його користь кошти у сумі 24500 грн. 00 коп. та судовий збір по справі. В судове засідання позивач не зявився, направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а саме у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Положення частини п'ятої статті 74 щодо зміни порядку виклику та повідомлення осіб, які беруть участь у справах, про судовий розгляд позовів і скарг без їх присутності у судових засіданнях, визнано конституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду № 17-рп/2011 від 13.12.2011. Отже, оскільки відповідач повторно не зявився в судове засідання, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 27.04.2016 року між позивачем [PERSON] /замовник/ та відповідачем [PERSON] /виконавець/ укладено договір підряду, за умовами якого виконавець зобовязується виготовити комплект кухонних меблів за місцем проживання позивача, а замовник зобовязується прийняти та оплатити надані послуги у порядку й на умовах, передбачених договором. Але, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобовязання щодо виготовлення меблів, він зобовязувався повернути отримані від позивача грошові кошти в сумі 24500 грн. у строк до 12.11.2016 року, що стверджується оригіналом розписки від 10.11.2016 року. Суд вважає, що даний договір за своєю правовою природою є договором побутового підряду. Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов вказаного договору сплачено відповідачу 24500 грн., що стверджується оригіналом, написаної власноручно відповідачем, розписки від 10.11.2016 року. Згідно якої, останній отримав у позивача вказану суму для виробництва кухонних меблів, і у звязку із неможливістю виконати замовлення, зобовязувався повернути вказану суму до 12.11.2016 року. Отже, позивачем виконано умови укладеного між сторонами договору та сплачено на користь відповідача 24500 грн. для оплати вартості робіт, але відповідач не виконав своїх зобовязань та не виготовив комплект кухонних меблів. Доказів на спростування цього висновку суду не надано. За ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Відповідно до ст.849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її в строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Згідно зі ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. За ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що позивач протягом 2016 року не одноразово звертався до відповідача із вимогою про виконання умов договору та виготовлення кухонних меблів або повернення грошових коштів, що підтверджується копією висновку дільничного офіцера поліції сектора превенції [PERSON] по результатах перевірки звернення гр. [PERSON] від 06.12.2016 року. По даний час зобовязання відповідачем не виконано, кошти не повернуто. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться /ст.526 ЦК України/. В ст.610 ЦК передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін в разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Відповідно до ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у звязку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Таким чином, організаційно-правові наслідки повної відмови від договору загалом є аналогічними наслідкам його розірвання, включно з розірванням за рішенням суду адже за правилами, викладеними у ч. 2 ст. 653 ЦК (безвідносно до підстави застосування відповідного засобу цивільно-правового захисту), у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. Оскільки відповідач не виготовив замовлений позивачем обєкт по даний час, то суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення вартості оплачених робіт в сумі 24500 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи вище викладене, суд, зясувавши всі обставини справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача і стягнути з відповідача на його користь 24500 грн. 00 коп. та на підставі положень ст. 88 ЦПК України судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved