Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області про визнання права власності на тракторний причіп та здійснення його державної реєстрації. Позовні вимоги мотивував тим, що він має у своєму користуванні тракторний причіп «1 ПТС-2» 2000 року випуску, заводський номер б/н, більше десяти років. З метою реєстрації за ним права власності на вказаний тракторний причіп, позивач звертався до відповідача із заявою про оформлення права власності, однак йому було відмовлено, оскільки відсутні документи, які б підтверджували правомірність придбання зазначеної техніки. У звязку з зазначеним, позивач не може законно розпоряджатися та користуватися своїм вищезазначеним майном. Тому, просить суд визнати за ним право власності на вказаний тракторний причіп та зобов'язати відповідача зареєструвати право власності на тракторний причіп і видати свідоцтво про реєстрацію. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] інспекції сільського господарства в Закарпатській області в судове засідання не з'явився. Згідно наявної у матеріалах справи довідки, не заперечує проти визнання судом права власності на тракторний причіп за громадянином [PERSON] та щодо розгляду справи без їхньої участі. Оскільки, сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у 2006 році придбав у незнайомої особи тракторний причіп «1 ПТС-2» 2000 року випуску, заводський номер б/н, та користується ним на даний час. Згідно Довідки від 08.04.2016 року № 396, виданої виконкомом Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, громадянин [PERSON], мешканець с. Кибляри, 195, Ужгородського району дійсно має в особистому селянському господарстві у користуванні причіп «1 ПТС-2» 2000 року випуску. Довідкою Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області від 10.05.2016 року № 05/473 підтверджено, що гр. [PERSON] дійсно має в користуванні та представив на огляд працівнику відділу технічного нагляду [PERSON] причіп тракторний 1 ПТС-2, 2000 року випуску, заводський номер б/н. З зазначеної довідки також встановлено, що відділ технічного нагляду Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області вищезазначений тракторний причіп не може зареєструвати, оскільки гр. [PERSON] не представив в інспекцію документи, які підтверджують правомірність придбання техніки; зазначена техніка на обліку і в розшуку не перебуває, а Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області не заперечує проти визнання права власності на даний тракторний причіп за гр. [PERSON] Статтею ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи, що позивач [PERSON] відкрито та безперервно володіє спірним рухомим майном більше пяти років, правомірно набув право власності на вищезазначений тракторний причіп, суд приходить до висновку, що в цій частині позов підлягає задоволенню. Що ж стосується частини позовних вимог про зобов'язання Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області зареєструвати вищезазначений тракторний причіп та видати свідоцтво про реєстрацію, то суд виходить з того, що, оскільки після визнання за позивачем права власності на тракторний причіп, він не звертався з вказаними вимогами до інспекції і йому не було в цьому відмовлено, зазначена позовна вимога є передчасною і не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: partial