Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. В звязку з чим, він вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить його інтересам, тому просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив слухати справу за його відсутності, позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча викликалася неодноразово, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до ч.7,8 ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи, а також відзив на позовну заяву до суду не надходили. У зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 18 жовтня 2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що складено відповідний запис № 2970, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають спільну доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Донька за погодженням сторін проживає із відповідачем. По причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, сімейне життя не склалося. Позивач та відповідач шлюбні відносини не підтримують, наміру поновити шлюбних відносин не мають та вважають можливість збереження сімї остаточно втраченою. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберегти шлюб у звязку з чим, відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу згідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з наведеного, враховуючи, що сторони не бажають підтримувати сімейні стосунки, оцінивши їх шлюбні взаємовідносини, суд вважає, що між сторонами склалися стосунки, при яких збереження сім'ї неможливе, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved