Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник 1), [PERSON] (далі по тексту - заявник 2) звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва із спільною заявою, відповідно до якої просили розірвати шлюб між ними, зареєстрований 17.04.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 103, Свідоцтво про одруження [NUMBER] . Заява обґрунтована тим, що між заявниками було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 184) та [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 532). Разом з тим, сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть, у зв`язку з чим сторони вирішили шлюб припинити, а тому звернулись до суду з вказаною заявою. Крім того, між сторонами досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дітей, участі у забезпеченні умов їх життя, виховання. 07.10.2021 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. 03.11.2021 від заявника 1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 03.11.2021 від заявника 2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання заявник 1 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої заяву підтримав, справу розглянути за його відсутності. В судове засідання заявник 2 не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої заяву підтримала, справу розглянути за її відсутності. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. 17.04.2004 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 103, Свідоцтво про одруження [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 184) та [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 532). В своїй спільній заяві заявники пояснили, що сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини фактично припинені. При цьому, між заявниками 06.09.2021 укладено Договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Забавською Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 1679. Так, Договором врегульовано питання щодо визначення місця проживання спільних дітей після розірвання шлюбу, порядок сплати аліментів на їх утримання, порядок участі обох з батьків у вихованні дітей. Так, статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. З врахуванням наведеного, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Крім того, судом також встановлено, що права спільних дітей заявників внаслідок розірвання шлюбу між ними порушені не будуть. Відповідно до ч. 3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 2 ст. 115 СК України). З врахуванням наведеного, суд приходить, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved