Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] завернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Первозванівської сільської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту з місця проживання відповідач [PERSON] за вищезгаданою адресою не проживає з 2007 року. Даний факт підтверджується свідченнями свідків. [PERSON] не проживає за вищезгаданою адресою, але зареєстрований. Відповідач не надає кошти на оплату комунальних послуг, не несе витрат на утримання будинкової та прибудинкової території, його особистих речей у будинку немає. Місце проживання відповідача, [PERSON] невідомо, у зв`язку з цим немає можливості врегулювати спір в досудовому порядку. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте представник позивача надала суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, заперечень чи відзиву на позовну заяву не подано. Третя особа у судове засідання не з`явилася, проте її представник надала суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився у судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.10.2006 року, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] житловий будинок з господарьсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» [PERSON] належить будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 10.08.2020 року, свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON] за адресо.: [ADDRESS] з 2007 року. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, враховуючи, що відповідач, відсутній без поважних причин понад дванадцять років, інше не встановлено домовленістю між сторонами або законом, що підтверджено достатніми, належними та допустимими доказами, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати позивача підлягають стягненню з відповідача, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved