Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів за утримання майна, що є у спільній сумісній власності. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1998 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності йому та членам його сімї: дружині [PERSON](померла 30.08.2008 року), синові [PERSON], невістці [PERSON], онуці [PERSON]. Даний факт підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 303658 комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації». Згідно будинкової книги та довідки ЖКП -7 від 10.01.2017 року №34 у вищевказаній квартирі вони зареєстровані та проживають. З лютого 2012 року по даний час він особисто сплачує кошти за утримання спільного майна квартири, яка з січня 1998 року перебуває у їхній з відповідачами спільній сумісній власності. В утримання квартири входить: утримання будинку, вивіз сміття, опалення, гаряча вода, стоки гарячої води, газ, вода, електроенергія, плата за землю. 21.05.2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON], [PERSON] в користь [PERSON] кошти за утримання квартири, в розмірі 6531,74 грн. та 1358,80 грн. відповідно, та судові витрати по справі в сумі по 121,80 грн. з кожної. Однак, відповідачі рішення суду не виконали та продовжують не приймати участь у витратах на утримання спільного майна. Так, ним особисто були сплаченні кошти за утримання квартири [ADDRESS] за період 11.06.2015 року - 09.02.2017 року в сумі 10\~740,12 грн. Покликаючись на викладені обставини, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] на його користь по 2685,03 грн. з кожної за утримання спільної квартири та судові витрати у справі. Ухвалою суду від 07.03.2017 року до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні позивача залучено співвласника квартири [ADDRESS] В.В.. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав із підстав, зазначених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідачі проти задоволення позову заперечили. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З пояснень сторін, матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1998 року встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та членам його сімї: дружині [PERSON](померла 30.08.2008 року), синові [PERSON], невістці [PERSON], онуці [PERSON](а.с.8). 30.08.2008 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №065303 (а.с. 9). Згідно матеріалів справи 1/5 частку квартири після смерті матері [PERSON] успадкував син [PERSON]В.(а.с.8). Згідно будинкової книги та довідки ЖКП -7 від 10.01.2017 року №34 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані і проживають: позивач [PERSON], його син [PERSON] колишня невістка [PERSON] та онука [PERSON]В.(а.с.10-12). Судом встановлено також, що в зазначеній квартирі без реєстрації проживають дружина позивача, чоловік та малолітня дитина онуки позивача [PERSON] Відповідно до ч.1\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Враховуючи те, що зазначена квартира перебуває у спільній сумісній власності, тому, як слідує із змісту ч. 2\~ст. 370 ЦК України,\~частки позивача та відповідачів у даній квартирі є рівними. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобовязує. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні квитанцій про оплату комунальних послуг, уточненого розрахунку позивача [PERSON], останнім були сплаченні кошти за утримання квартири № 6, яка знаходиться за адресою: пр. Відродження, 39 у м. Луцьку на суму 10740,12 грн. за період з червня 2015 року по лютий 2017 року(а.с.13-32,43,44). Згідно ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] проживають у вказаній квартирі, однак не не виконують своїх обовязків по утриманню квартири та не приймають участі у витратах, повязаних з утриманням майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства, відповідачам слід відшкодувати позивачу понесені ним витрати на утримання спільного майна в розмірі по 1/4 частки від сплачених ним за період з червня 2015 року по лютий 2017 року коштів на суму 10740,12 грн., а саме: з [PERSON] та [PERSON] в користь позивача слід стягнути по 2685,03 грн. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід стягнути по 320 грн. сплаченого ним судового збору з кожного. Позовні вимоги до співвласника квартири [PERSON] позивач не заявляє. На підставі ст.ст. 319, 322, 355, ст. 368, ст.ст. 64, 67,68 ЖК України,

Outcome: approved