Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, який обґрунтував тим, що 17 грудня 1984 року Маничською сільської радою Зерноградського району Ростовської області було зареєстровано шлюб позивача і відповідача, актовий запис № 35. Однак спільне життя з відповідачем виявилося невдалим, на даний час фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Неповнолітніх дітей у подружжя немає, однак [PERSON] заперечує щодо розірвання шлюбу в добровільному порядку. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В даному судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити із наведених у ньому підстав. Відповідач у судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що просить розірвати шлюб між нею та позивачем. Беручи до уваги вимоги ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд даного позову у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 грудня 1984 року, який зареєстровано Маничською сільською радою Зерноградського району Ростовської області, актовий запис № 35, та видано свідоцтво про шлюб серії ІІІ-АН № 380300 (а.с. 3). Від даного шлюбу у них повнолітні діти. Спільне подружнє життя сторін не склалося, вони на даний час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 цього ж Кодексу визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Щодо поданого [PERSON] заперечення на позовну заяву, де вона, крім розірвання шлюбу, просить також: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2\~000 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду; викликати та допитати у якості свідка [PERSON]; судові витрати покласти на позивача; розірвання шлюбу за рішенням суду видати з вини [PERSON], то суд вважає доцільним зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Право на звернення до суду реалізується особою у порядку, встановленому ЦПК України. Цей порядок передбачає дотримання позивачем, насамперед, вимог щодо форми позовної заяви. Главою 2 ЦПК України, зокрема ст. ст. 119-120, встановлено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви, подання копії та доданих до неї документів, сплати судового збору. А тому, беручи до уваги вищевикладене та норми ст. 11 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, судом було розглянуто спір в межах позову [PERSON] про розірвання шлюбу, що не позбавляє в подальшому [PERSON] звернутися до суду за захистом своїх прав, дотримавшись вимог ЦПК України. На підставі статей 24, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved