Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі договору про надання правової допомоги та у інтересах позивача, 18.10.2018 року, посилаючись на положення ст.81, 125-126, 131, 158 ЗК України, ст.ст.16, 257, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1268, 1269, 1297 ЦК України, звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Ватутіна», в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері, [PERSON]. Позов обґрунтовується наступним. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина за законом, до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана земельна частка (пай), що за життя належала [PERSON], спадщину за законом після смерті якого прийняла його дружина [PERSON], однак не оформила своїх спадкових прав. У визначений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контри з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], але так як сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] було втрачено і [PERSON] не оформила своїх спадкових прав, то позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на цю земельну частку (пай) у нотаріальній конторі. Ухвалою судді від 19 жовтня 2018 року відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 15 листопада 2018 року. 15 листопада 2018 року суд закінчив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті, про що постановлено ухвалу. У судове засідання позивач не з'явилась, завчасно, через канцелярію суду представник позивача - адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. (а.с.72) Представник відповідача Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, від сільського голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. (а.с.71) Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Представник третьої особи Чернігівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, у судове засідання не з'явився, від завідуючої нотаріальною конторою надійшла заява з проханням справу розглянути без участі їх представника. (а.с.59) Представник третьої особи Чернігівської районної державної адміністрації у Чернігівській області у судове засідання не з'явився, від представника за довіреністю надійшла заява з проханням справу розглянути без участі їх представника, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. (а.с.73) Представник третьої особи Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомлені. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Так, відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії «1-ЕЛ» №162235 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 59 років у селі Глядин Чернігівського району Чернігівської області. (а.с.11) За життя [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 20.04.1964 року у виконавчому комітеті Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №7, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00018986617. (а.с.20) Згідно свідоцтва про народження серії «[NUMBER], [PERSON] народилась [INFO] і її батьком записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. (а.с.17) Повторне свідоцтво про одруження серії «[NUMBER] та свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові свідчать, що [PERSON] 07.11.1993 року уклала шлюб з [PERSON] і після одруження отримала прізвище чоловіка «[PERSON]». 27.07.2000 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» про що у книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові зроблено актовий запис №50. (а.с.18, 19) Згідно довідки виконкому Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №250 від 24.05.2018 року, [PERSON], який помер [INFO] на день смерті був зареєстрований і проживав [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON], [INFO] (а.с.12) Таким чином [PERSON] була спадкоємцем першої черги за законом до спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON], в силу приписів статті 529 ЦК УРСР, положення якої діяли на момент відкриття спадщини. Згідно інформації Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №К-303/0-0.212-231/148-18 від 27.03.2018 року, [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії «[NUMBER], на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 20.09.1996 року за №430, зареєстрований 11.11.1996 року за №405 у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «ім. Ватутіна». [PERSON] належить земельна частка (пай) у колективній власності КСП «ім. Ватутіна», розміром 2,82 га в умовних кадастрових гектарах, без визначенням меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2018 року становить 01.01.2018 грн. (а.с.22) Як убачається з викопіювання з Книги реєстрації сертифікатів, [PERSON] отримав сертифікат серії «[NUMBER], про що мається його підпис. (а.с.22- зворотній бік) Однак, як установлено в судовому засіданні згаданий вище сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім'я [PERSON], втрачено, про що було зроблено оголошення у засобах масової інформації. (а.с.23) Як убачається з копії спадкової справи №717/2003 [PERSON] прийняла спадщину після смерті [INFO] чоловіка [PERSON], подавши 17.10.2003 року відповідну заяву до Чернігівської районної державної нотаріальної контори і нотаріусом було заведено спадкову справу та видано свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями. Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) не видавалось. (а.с.37-46) Згідно приписів ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно вимог ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав в державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 20 жовтня 2017 року померла [PERSON] у віці 80 років у с. Глядин Чернігівського району Чернігівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії «[NUMBER]. (а.с.13) Згідно довідки виконавчого комітету Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №251 від 24.05.2018 року, [PERSON], яка померла [INFO] на день смерті була зареєстрована і проживала одна у [ADDRESS]. (а.с.14) Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом до спадщини, що відкрилась після смерті її матері [PERSON], в силу приписів статті 1261 ЦК України, положення якої діяли на момент відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З копії спадкової справи №164/2018 встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, подавши відповідні заяви до Чернігівської районного державної нотаріальної контори і отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, земельну ділянку площею 0,25 га та на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії «[NUMBER]. /а.с.60-69/ Згідно повідомлення Чернігівської районної державної нотаріальної контори від 08.05.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що належала [PERSON], спадкоємцем до майна якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину але не оформила своїх спадкових прав, у зв'язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на вищезазначене нерухоме майно. (а.с.21) Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як убачається із п.п.11, 12 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 20.02.1996 р. №11 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» сертифікати на право на земельну частку (пай) громадянам України видаються відповідною районною державною адміністрацією (виконавчим комітетом міської Ради). Відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад), які здійснювали їх видачу. Втрачені сертифікати (у разі, коли їх знайдено) або зіпсовані бланки сертифікатів анулюються в установленому порядку. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Судом установлено, що дійсно сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, а у відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність [PERSON] та [PERSON] припинилась у момент їх смерті і за таких обставин отримати правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця не має правової можливості. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом та інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. За таких обставин, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковану земельну частку (пай) в нотаріальній конторі. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved