Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Кредитної спілки «Християнська злагода» про стягнення з Кредитної спілки «Християнська злагода» на користь позивача матеріальних збитків, завданих внаслідок неповернення коштів у строки, передбачені договором, в розмірі 252870,57 грн., стягнення судових витрат. У позовній заяві зазначено, що 11.03.2008 року та 11.08.2008 року між [PERSON] та Івано-Франківською філією кредитної спілки «Християнська злагода» було укладено договори №164 та №440/08 про залучення внеску члена кредитної спілки терміном на 1 рік до 11.03.2009 року та 11.08.2009 року, відповідно до яких видано ощадні книжки. Сума вкладу становила 26 000 грн. за договором №164 від 11.03.2008 року та відсотки в розмірі 26% річних і 43400 та відсотки в розмірі 24% річних. Протягом 2008 та 2009 років позивач додатково до основного депозитного внеску робив додаткові внески, після чого загальний розмір внеску за договорами з урахуванням гривневого еквіваленту становить 128802,72 грн. Позивач просив позов задовольнити. Стягнути з Кредитної спілки «Християнська злагода» заборгованість за договором в розмірі 252870,57 грн., з яких: внески за договорами - 128802,72 грн.; невиплачені відсотки - 89106,13 грн., інфляційні втрати - 34961,72 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю. Представник відповідача позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.03.2008 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Християнська злагода», було укладено договір №164 про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 26000 грн., що є еквівалентом 5148,51 доларів США та виплатою відсотків в розмірі 24% річних, терміном на 1 рік до 11.03.2009 року (а.с.7). 11.03.2008р. позивачем було внесено кошти згідно договору №164 від 11.03.2008р. (а.с.9). За п.2.2. даного договору вкладник має право довнесення до внеску депозитного типу, що оформляється додатковою угодою. Позивачем додатково довнесено суми 461 грн. 07.04.2008 р., 587 грн. 11.09.2008р., 607 грн. 16.12.2008р., 607 грн. 16.12.2008 р., 947 грн. 14.07.2008 р., 461 грн. 07.04.2008 р. (а.с.11-12). Судом також встановлено, що 11.08.2008 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Християнська злагода», було укладено договір №440/08 про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 43400 грн., що є еквівалентом 8948,45 доларів США та виплатою відсотків в розмірі 26% річних, терміном на 1 рік до 11.08.2008 року (а.с.13). 11.08.2008р. позивачем було внесено кошти згідно договору №440/08 від 11.08.2008р. (а.с.15). За п.2.2. даного договору вкладник має право довнесення до внеску депозитного типу, що оформляється додатковою угодою. Позивачем додатково довнесено суми 1117 грн. 16.12.2008 р., 10 грн. 11.08.2008р., 1650 грн. 16.01.2009р., 958 грн. 11.09.2008р. 1600 грн. 13.10.2008р., 1585 грн. 13.11.2008р (а.с.17-18). У відповідності до умов договорів про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок, а саме п.2.3,3.2, кредитна спілка зобов'язувалась після закінчення дії договору повернути вкладнику суму внеску, виплату процентів здійснювати щомісячно. Як слідує з вимог Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до фінансових установ належать і кредитні спілки, а фінансовими активами є і кошти в тому числі. За вимогами ст..4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовою є послуга щодо залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення. Свої зобов'язання за договором відповідач не виконав. Згідно поданих розрахунків (а.с.26) загальна сума заборгованості основного вкладу становить 128802 грн., відсотки - 89106,13 грн., інфляційні втрати - 18929,46 грн. За змістом частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Отже, крім цивільно-правового договору, грошове зобов'язання виникає і на інших підставах, передбачених цивільним законодавством, зокрема положенням ст. 625 ЦК, згідно з яким боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: в тому числі сплата неустойки. Згідно ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. З огляду на викладене, а також часткове визнання позову представником відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 11, 15, 16, 610, 611, 625 ЦК України, ст..4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» ,

Outcome: approved