Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про стягнення суми авансу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.10.2013 року Позивач з метою придбання весільної сукні у весільному салоні (квартири) «Інтерстиль» за адресою - [ADDRESS], внесла Відповідачу - директору зазначеного салону в рахунок авансу 100 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 12.06.2014 року становить 1163 грн. 12 коп. на підтвердження отримання суми авансу Відповідач надала Позивачу копію замовлення. Сторони також домовились, що Відповідач відкладе обрану Позивачем весільну сукню до того дня, коли Позивач з'явиться із своїм майбутнім чоловіком та допоможе підібрати до сукні аксесуари та накидку. 21.10.2014 Позивач з'явилась до весільного салону, але обрана сукня не сподобалась її майбутньому чоловіку, крім того сукня була затісна, накидка та аксесуари не підходили до неї. Оскільки між сторонами не було укладено договір купівлі-продажу весільної сукні, кошти, що були сплачені Відповідачу Позивач вважала авансом, у зв'язку з чим звернулась до Відповідача з проханням їх повернути. Проте Відповідач відмовилась повертати кошти. Враховуючи вище викладене Позивач просить стягнути на свою користь грошові кошти, сплачені нею Відповідачу в якості авансу в розмірі 1 163 грн. 12 коп. та стягнути з Відповідача понесені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 19.10.2014 року Позивач з метою придбання весільної сукні у весільному салоні (квартири) «Інтерстиль» за адресою - [ADDRESS], внесла Відповідачу - директору зазначеного салону в рахунок авансу 100 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 12.06.2014 року становить 1163 грн. 12 коп. на підтвердження отримання суми грошових коштів Відповідач надала Позивачу копію замовленням-зобовязанням (а.с. 5). Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Як вбачається із матеріалів справи, договору купівлі-продажу між сторонами укладено не було. Грошові кошти, які були сплачені Позивачем в якості авансу, не можуть вважатись завдатком, оскільки були сплачені не з метою забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи Позивача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 1163 грн. 12 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved