Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 14.11.2014 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №27. Шлюб для обох перший. Від спільного проживання дітей немає. Сімейним життям прожили до лютого 2015 року, оскільки вони не знайшли взаємопорозуміння, так як у них різні погляди на життя, і з того часу проживають окремо. Миритись не бажає, оскільки вони не піклуються і не утримують одне одного, не вирішують спільно сімейних проблем, а тому вважає, що їх шлюб носить формальний характер і тільки створює перешкоди в їхньому особистому житті. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], який зареєстрований 14.11.2014 року виконавчим комітетом Романківецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №27. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Відповідачка у судове засідання також не зявилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги визнала, згідна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на «Босак». У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 14.11.2014 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Босак) [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14.11.2014 року виконавчим комітетом Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №27. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. На даний час сторони сімейних стосунків не підтримують, оскільки зрозуміли, що у них різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Примирення не бажають. Спору стосовно спільно нажитого майна між сторонами не має. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між сторонами.

Outcome: approved