Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП Міністерства Оборони України «Луцький ремонтний завод «Мотор» про безпідставне позбавлення премії за грудень 2013 року і друге півріччя 2013 року, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, вказавши на ті обставини, що він працював слюсарем-ремонтником енерго-механічного відділу на ДП Міністерства Оборони України «Луцький ремонтний завод «Мотор». При підведенні підсумків виробничо-господарської діяльності по підприємству за грудень 2013 року і друге півріччя 2013 року позивача позбавили премії на 100%, хоча на протязі другого півріччя 2013 року позивача до будь-якої дисциплінарної відповідальності не притягували. Підставою для позбавлення позивача премії було нібито порушення ним правил охорони праці. [PERSON] про обставини нещасного випадку повідомив, що 28.10.2013 року приблизно о 8:30 год. прямуючи до місця виконання робіт з візком, на якому знаходився балон, останній перекинувся і впав на ногу позивачу. [PERSON] підняв даний балон, продовжив далі працювати. Нікому не розповідав про нещасний випадок, проте перед обідньою перервою відчув біль в області великого пальця правої ноги, на яку впав балон. Згодом було встановлено діагноз: «Закритий перелом основної фаланги 1-го пальця правої ступні». 29.10.2013 року [PERSON] написав пояснюючу записку, що травму отримав дома в побуті, коли дубова табуретка впала на ногу. Однак дану пояснюючу вважає такою, що не відповідає дійсності, оскільки писав її під морально-психологічним тиском зі сторони начальника та майстра енерго-механічного відділу. Факт перебування позивача під час травми в стані алкогольного спяніння спростовано записами медичної документації, листком непрацездатності. З березня 2014 року позивач неодноразово звертався до директора підприємства з проханням вирішити трудовий спір, адже його безпідставно позбавили премії. Однак добровільно спір не вирішено, а лише надано позивачу [PERSON] № 72 про нещасний випадок невиробничого характеру від 01.11.2013 року, форми Н-5 від 06.12.2013 року, від 13.05.2014 року форми Н-5. Повідомлено [PERSON], що в результаті проведення розслідування нещасного випадку, що стався на території підприємства 28.10.2013 року з позивачем, було встановлено, що «… комісією достеменно не встановлено факт настання нещасного випадку, час його настання, відсутні свідки нещасного випадку, крім того потерпілий не повідомив негайно безпосереднього керівника робіт про нещасний випадок, позивач виконував роботи при відсутності допуску, без спеціального взуття, а також знаходився в стані алкогольного спяніння, а тому слід вважати даний нещасний випадок таким, що не повязаний з виробництвом». В результаті даних розслідувань позивача позбавили премії, яке він спорює в суді. [PERSON] зазначив, що відповідно до Положення № 11 про преміювання працівників за основні результати господарської діяльності не преміюються працівники за той розрахунковий період, в якому вони допустили порушення чи проступок (п. 2.10 Положення), а в п. 3.5 Положення зазначено, що повне або часткове зменшення премії працівникам підприємства проводиться за звітний період, в якому були допущені недоліки. Позивач вважає, що премій за друге півріччя 2013 року і за грудень 2013 року він позбавлений безпідставно, а тому просив визнати такими, що суперечать чинному законодавству та скасувати Акти № 72 про нещасний випадок невиробничого характеру від 01.11.2013 року, форми Н-5 від 06.12.2013 року, від 13.05.2014 року форми Н-5, зобовязати керівництво ДП Міністерства Оборони України «Луцький ремонтний завод «Мотор» провести нарахування та виплату премій за друге півріччя 2013 року і за грудень 2013 року, стягнути з відповідача 50\~000 грн. моральної шкоди, 3\~207 грн. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні [PERSON] і його представник підтримали вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач пояснив, що він виконував роботи при відсутності допуску, без спеціального взуття, оскільки хворіє цукровим діабетом і йому протипоказано носити спеціальне взуття, яке передбачено на виробництві. Не заперечував, що перевозити балон одному не можна, оскільки це небезпечно. Однак на той час його напарника не було і не було кому допомогти. Під час травмування він був тверезий, що стверджено медичними документами. Представники відповідача, не визнавши позов, пояснили, що дійсно 28.10.2013 року позивач травмував ногу, однак розслідування проводили тривалий час, оскільки спочатку [PERSON] пояснив, що травму отримав дома, а згодом на роботі. В результаті розслідування встановлено, що причинами настання нещасного випадку є виконання робіт з транспортування балонів порушення п. 7.2.1 «Правил будови та безпечної експлуатації посудин, що працюють під тиском» та виконання робіт без спеціального взуття порушення п. 1.6.2 «Інструкції з охорони праці для монтажника технологічного обладнання та повязаних з ним конструкцій». [PERSON] сам винен у настанні нещасного випадку, оскільки він проявив необережність і порушення правил техніки безпеки. Достовірності наведеного не заперечив в судовому засіданні і позивач. Однак вважає, що премії його позбавили незаконно, оскільки він не притягувався до дисциплінарної відповідальності за період, за підсумками якого преміювали працівників. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання свідків, проаналізувавши документи справи, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.10.2013 року приблизно о 8:30 год. прямуючи до місця виконання робіт з візком, на якому знаходився балон, останній перекинувся і впав на ногу позивачу. [PERSON] підняв даний балон, продовжив далі працювати. Нікому не розповідав про нещасний випадок, проте перед обідньою перервою відчув біль в області великого пальця правої ноги, на яку впав балон. Згодом було встановлено діагноз: «Закритий перелом основної фаланги 1-го пальця правої ступні». 29.10.2013 року [PERSON] написав пояснюючу записку, що травму отримав дома в побуті, коли дубова табуретка впала на ногу. Достовірність наведеного підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідки заперечили будь-який тиск на позивача при написанні ним пояснюючої записки 29.10.2013 року. Що стосується вказівки в актах рослідування нещасного випадку про перебування [PERSON] у стані алкогольного спяніння, то в матеріалах справи містяться різні довідки медичних установ, як про наявність алкоголю в крові потерпілого (довідка, видана травмпунктом Луцької міської клінічної лікарні, № 11476 від 28.10.2013 року, аналіз № 1796 від 29.10.2013 року проведений Волинським обласним наркологічним диспансером), так і про його відсутність (лист заступника головного лікаря Луцької міської клінічної лікарні № 2822/2.8.13 від 23.12.2013 року). Суд приймає до уваги офіційні довідки медичних установ, що видані зразу ж після травми, а не листи, які видані набагато пізніше після травмування позивача. Проаналізувавши вищенаведене в сукупності суд прийшов до висновку, що розслідування нещасного випадку, що трапився з позивачем 28.10.2013 року, проведено адміністрацією ДП Міністерства Оборони України «Луцький ремонтний завод «Мотор» відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою КМ України від 25.08.2004 року № 1112, Стандартом підприємства СТП 984.03.002-07 «Комплексна система управління якістю праці та продукції (КСУЯПіП). Відповідно до п.19 даного Порядку визнаються повязаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обовязків, а також у період перебування на робочому місці та території підприємства або в іншому місці, повязаному з виконанням робіт. Пунктом 18 вказаного порядку передбачено випадки нещасних випадків, які не визнаються повязаними з виробництвом. Перелік цих випадків є вичерпним і довільному тлумаченню не підлягає. Встановлений висновком комісії факт порушення [PERSON] законодавства про охорону праці, а саме: виконання робіт з транспортування балонів порушення п. 7.2.1 «Правил будови та безпечної експлуатації посудин, що працюють під тиском» та виконання робіт без спеціального взуття порушення п. 1.6.2 «Інструкції з охорони праці для монтажника технологічного обладнання та повязаних з ним конструкцій» дає суду підстави вважати, що [PERSON] сам винен у настанні нещасного випадку, оскільки проявив необережність і порушення правил техніки безпеки. Отже, [PERSON] № 72 про нещасний випадок невиробничого характеру від 01.11.2013 року, форми Н-5 від 06.12.2013 року, від 13.05.2014 року форми Н-5 чинному законодавству не суперечать, а тому підстав для їх скасування суд не вбачає. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Відповідно до ст. 60 ч. 4 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 61 ч. 3 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ц і обставини. Правомірність рішення керівництва ДП Міністерства Оборони України «Луцький ремонтний завод «Мотор» щодо невиплати [PERSON] премії за грудень 2013 року та за друге півріччя 2013 року була підтверджена під час повного, всебічного та обєктивного розгляду викладених обставин у Волинському окружному адміністративному суді та Луцькому міськрайонному суді за результатами звернення [PERSON] до Територіальної державної інспекції з питань праці у Волинській області щодо невиплати зазначених премій. Достовірність наведеного стверджено наданими суду постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10.07.2014 року (справа № 803/1110/14) та постановою Луцького міськрайонного суду від 26.08.2014 року (справа № 161/12239/14-ц провадження № 3/161/2721/14). Оскільки при складанні Актів № 72 про нещасний випадок невиробничого характеру від 01.11.2013 року, форми Н-5 від 06.12.2013 року, від 13.05.2014 року форми Н-5, відповідач діяв правомірно, відповідно до вимог законодавства, правомірність рішення керівництва ДП Міністерства Оборони України «Луцький ремонтний завод «Мотор» щодо невиплати [PERSON] премії за грудень 2013 року та за друге півріччя 2013 року підтверджена постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10.07.2014 року (справа № 803/1110/14) та постановою Луцького міськрайонного суду від 26.08.2014 року (справа № 161/12239/14-ц провадження № 3/161/2721/14), то у позові [PERSON] про визнання такими, що суперечать чинному законодавству та скасування Актів № 72 про нещасний випадок невиробничого характеру від 01.11.2013 року, форми Н-5 від 06.12.2013 року, від 13.05.2014 року форми Н-5 та зобовязання керівництва ДП Міністерства Оборони України «Луцький ремонтний завод «Мотор» провести нарахування та виплату премій за друге півріччя 2013 року і за грудень 2013 року, стягнення з відповідача 50\~000 грн. моральної шкоди, 3\~207 грн. витрат на правову допомогу слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed