Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

\~[PERSON] (далі-позивачка) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання. 20 вересня 2014 року позивачка та відповідач уклали шлюб, який на даний час не розірвано, однак позивач та відповідач разом не проживають. Від шлюбу позивачка та відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка у позовній заяві зазначила, що на [PERSON] постійної стабільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття та додатково стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 600 гривень щомісячно з дня предявлення позову і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач надав до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що від утримання дитини не ухилявся, надавав її матеріальну допомогу у натуральній формі, але так як вони з позивачкою не можуть дійти згоди щодо утримання дитини, він згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого доходу, але не менше ніж 30% для дитини відповідного віку. Також відповідач зазначив, що не згоден виплачувати матеріальну дорогу на утримання позивачку, у звязку з тим, що після утримання аліментів з його заробітку та сум податків, йому на прожиття залишиться сума, яка є недостатньою для задоволення його потреб та потреб його батьків, з якими він на даний час проживає, тому що його мати є пенсіонеркою, а батько зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак його дохід є незначним. Позивачка у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, додатково зазначила, що на даний час вона перебуває у декретній відпустці, доглядає дитину, якій ще не виповнилося 3 роки, отримує виплату на дитину у розмірі 850 гривень, що є меншим за прожитковий мінімум для працездатної людини, у звязку з цим просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Відповідач у судовому засідання позов визнав частково, в частині, зазначеної в заперечені на позовну заяву, пояснив що не може виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, вказаному у позовній заяві та аліменти на утримання жінки, оскільки після утримання відповідних сум аліментів з його заробітку, сума яка залишиться є недостатньою для забезпечення його потреб, на даний час він проживає з батьками, рівень доходу яких невеликий, отже він матеріально допомагає також батькам, потребує коштів на лікування, оскільки з 2013 року потребує періодичного амбулаторного, стаціонарного та санітарно-курортного лікування, просив суд при винесені рішення враховувати доводи, наведенні в запереченні на позовну заяву. Суд,\~\~дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, вислухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачка та відповідач уклали шлюб 20 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. На даний час дитина проживає разом з матірю, [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області від 26.05.2016 року. Позивачка на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягненню нею трьохрічного віку. Відповідач, [PERSON] проживає разом з своїми батьками, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області, офіційно працює в УДПтСУ в Одеській області,середній заробіток у місяць без утримання податків становить приблизно 3700 грн., що підтверджується довідкою, виданою з місця роботи. Суд вирішуючи справу по суті, застосовуючи норми матеріального права виходить з такого. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини,\~\~відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей,\~\~ на утриманні позивачки інших осіб і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України\~обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Виходячи з наведено та з принципу рівності обовязку утримання батьками своїх дітей, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитиною повноліття. Частиною 2\~ст. 84 Сімейного Кодексу України\~встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до заперечення відповідача, який зазначив, що проживає з батьками та надає їм матеріальну допомогу, так як мати є пенсіонеркою, а батько зареєстрований як фізична особа підприємець, проте має незначний дохід, однак відповідно до довідки, що видана управлінням ПФУ в Іванівському районі Одеської області мати відповідача отримує пенсію в розмірі 1298 грн. щомісячно,а довідки про доходи батька суду надані не були, враховуючи те, що батько відповідача є фізичною особою підприємцем, суд не може констатувати той факт, що батьки відповідача потребують матеріальної допомоги від сина. Враховуючи покази сторін, матеріальний стан позивачки, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, матеріальний стан відповідача та обставини викладенні у його заперечені на позовну заяву, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивачки в частині стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~\~ На підставі п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч.3\~ст.88 ЦПК України\~вбачається, що якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.\~\~ Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial