Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, третя особа - КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», посилаючись на наступне. [PERSON] зареєстрований в кімнаті, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В спірній кімнаті зареєстровані відповідачі, колишні мешканці, [PERSON], [PERSON], [PERSON], які з 2001 року там не проживають без поважних причин. У зв'язку із викладеним позивач просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування кімнатою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив вирішити питання на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі. Тимчасова відсутність особи повинна бути безперервною та, згідно загального правила, яке наведено вище, не перевищувати шести місяців. Тимчасова відсутність наймодавця, членів його родини не потребує згоди з боку інших членів родини. Не має значення й причина відсутності, якщо вона продовжувалася більш шести місяців. Суд має право визнати громадянина втратившим право на житло, якщо доведено, що він не користується цим житловим приміщенням більше шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії ордеру на житлову площу в гуртожитку, виданого Сєвєродонецьким державним виробничим підприємством «Об'єднання «Азот» серія Х-О № 142 від 07.12.2001 року, кімната [ADDRESS] видана кімнатонаймачу, [PERSON] (позивач по справі) з правом зайняття зазначеної кімнати членами сім'ї наймача - [PERSON] (дружина позивача), [PERSON] (син позивача). Ордер виданий на підставі особистої заяви [PERSON] та на підставі рішення адміністрації від 27.11.2001 року. Згідно із довідкою № 1640 від 17.05.2016 року, виданої КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: [ADDRESS], проживає [PERSON], [INFO], (позивач по справі), [PERSON], [INFO], (відповідач по справі), [PERSON], [INFO], (відповідач по справі), [PERSON], [INFO], (відповідач по справі). Відповідно до копії Акту, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 26.05.2016 року, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають за місцем реєстрації в кімнаті [ADDRESS] з 2001 року. Таким чином, враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] за місцем реєстрації не проживають з 2001 року без поважних причин, тобто більше шести місяців, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування кімнатою [ADDRESS], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved