Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. У позові вказував, що 11.05.2012 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб Старокутською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №6. У шлюбі народилося двоє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Посилався на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Спору про поділ майна немає. Підстав для примирення не вбачає. Подальше спільне життя з відповідачкою та забезпечення шлюбу неможливі. Щодо утримання та виховання дітей вважає за необхідне залишити їх для проживання та виховання біля матері. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , що зареєстрований Старокутською сільською радою Косівського району Івано-Франківської, актовий запис №6 та залишити для проживання та виховання біля матері [PERSON] дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті. В адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи по суті надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов визнає. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачкою, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 11.05.2012 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у Старокутській сільській раді Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №6, що підтверджується оригіналом повторного свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 15.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON] . У шлюбі у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 18.07.2012 року та серії [NUMBER] від 23.10.2013 року, виданих Старокутською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз`яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З безпосередньо досліджених та наданих позивачем доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач довів, а відповідачка визнала, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сім`я розпалась остаточно, а тому позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо залишення неповнолітніх дітей на проживання та виховання відповідачки суд роз`яснює, що спори щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, вирішуються судом у разі, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ст.159 СК України). З позову вбачається, що спору про участь батьків у вихованні малолітніх дітей між сторонами немає і органом опіки та піклування не вирішувався. Позовна вимога щодо визначення місця проживання малолітніх дітей перед судом не ставилася, позивачем не обґрунтовувалася і судовим збором не оплачувалася, тому підстав для її вирішення у суду немає. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved