Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Олицької селищної ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина, а саме: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,15 га, Державний акт серії І-ВЛ №035726, кадастровий номер 0721855400:01:001:1596; земельна ділянка, площею 0,2370 га для ведення особистого селянського господарства, Державний акт серії І-ВЛ №035726, кадастровий номер 0721855400:01:001:1597. Спадкоємцем майна померлої - [PERSON] , яка померла [INFO] , є позивач по справі - [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] 29.11.2005 року склала заповіт, відповідно до якого усе належне на день смерті майно заповіла позивачу по справі - [PERSON] . Позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця на спадкове нерухоме майно. Просить суд визнати за ним право власності на вищевказані земельні ділянки, в порядку спадкування за заповітом після смерті - [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Олицької селищної ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву та заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи. Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Олицької селищної ради Ківерцівського району Волинської області від 14.03.2016 року, актовий запис № 17, [PERSON] померла [INFO] /а.с.6/. Згідно довідки Олицької селищної ради Ківерцівського району Волинської області №789 від 14.05.2018 року, за [PERSON] , яка померла [INFO] , значиться: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; грошові заощадження з належними відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються у філії Ощадного банку в смт Олика, Ківерцівського району Волинської області №915517151; земельна ділянка згідно Державного акту серії І-ВЛ №035726 від 11.02.1997 року /а.с. 7/. З витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0708543492019 від 15.11.2019 року та №НВ-0708574612019 від 20.11.2019 року, вбачається, що право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,15 га, Державний акт серії І-ВЛ №035726, кадастровий номер 0721855400:01:001:1596 та право власності на цілу земельну ділянку, площею 0,2370 га для ведення особистого селянського господарства, Державний акт серії І-ВЛ №035726, кадастровий номер 0721855400:01:001:1597 відповідно, зареєстровано за [PERSON] . Також судом встановлено, що секретарем Олицької селищної ради Ківерцівського району Волинської області Кіпрухою І.В. 29.11.2005 року посвідчено заповіт згідно якого, [PERSON] заповіла усе належне на день смерті майно позивачу по справі - [PERSON] /а.с. 8/. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В силу ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Разом з тим, постановою № 2323/02-31 від 06.11.2019 року державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області відмовив Петровському В.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця /а.с. 19/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, з представлених в судове засідання письмових доказів, судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину і не відмовився від неї, а тому вважається таким, що набув право спадкоємця. Враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов з наведених вище підстав слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Outcome: approved