Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Далешівської сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивував тим, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Городенківської районної ради народних депутатів 08.06.1990, житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] на праві власності в цілому належав колишньому колгоспному двору, головою якого був батько позивача [PERSON] . Майно двору не ділилось, частки членів двору не виділялись. Станом на 15.04.1991 (час, до якого існували колишні колгоспні двори) у даному житловому будинку проживали та були членами колгоспного двору: батько позивача [PERSON] , 1927 року народження, мама позивача [PERSON] , 1930 року народження, позивач, його дружина [PERSON] , 1964 року народження, їх діти: [PERSON] , 1987 року народження, [PERSON] та брат позивача [PERSON] , 1970 року народження, який вибув з двору в 1993 році. Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці розміром 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями. Ринкова вартість вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями на даний час становить 234819 грн. Мама позивача [PERSON] померла [INFO] , не залишивши заповіту на належне їй майно. Батько позивача [PERSON] [INFO] на випадок смерті склав заповіт, яким все належне йому майно заповів позивачу. [PERSON] помер [INFO] . Після смерті батька позивач прийняв спадщину, нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Однак, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку з господарськими будівлями, так як спадковий житловий будинок належав колишньому колгоспному двору, де частки майна членів двору на виділялись. Відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні підтримав позов з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають повністю. Представник Далешівської сільської ради в судове засідання не з`явився. Далешівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, не заперечує щодо задоволення позову. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів. Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. З копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 08 червня 1990 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 184 від 11 жовтня 1989 р., слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 252, виданою 05.03.2019 виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району. Станом на 15.04.1991 в житловому будинку в [ADDRESS] ) були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору [PERSON] , 1927 року народження, [PERSON] , 1930 року народження, [PERSON] , 1964 року народження, [PERSON] , 1964 року народження, [PERSON] , 1987 року народження, [PERSON] , 1988 року народження, [PERSON] , 1970 року народження, що стверджується довідкою № 248, виданою 05.03.2019 виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району. [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років в с. Колінки Городенківського району, актовий запис № 17 від 20 травня 2011 р, про що свідчить копія повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 листопада 2017 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована по [ADDRESS] , разом з нею були зареєстровані та проживали: чоловік [PERSON] , 1927 року народження, син [PERSON] , 1964 року народження, невістка [PERSON] , 1964 року народження, внуки [PERSON] , 1987 року народження, [PERSON] , 1988 року народження, що стверджується довідкою № 249, виданою 05.03.2019 виконкомом Далешівської сільської ради. Про те, що [PERSON] , 1927 року народження, та [PERSON] , 1930 року народження, були подружжям, свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Далешівською сільською радою Городенківського району, запис за № 5 від 18 квітня 1970 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження. Копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 серпня 1970 року рай бюро ЗАГС м. Городенка Івано-Франківської області, свідчить про те, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , запис за № 21 від 26 травня 1964 в книзі записів актів громадянського стану про народження. Отже, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак документи про спадкування не оформили. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори № 627/0116 від 02.05.2019 та Інформаційною довідкою № 56000842 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою 26.04.2019 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. Дочка позивача [PERSON] зв`язку з одруженням змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29 травня 2012 р. Далешівською сільською радою Городенківського району, актовий запис за № 5 від 29 травня 2012 р., За заповітом, посвідченим 26 листопада 2012 р. секретарем виконавчого комітету Далешівської сільської ради, зареєстрованим в реєстратурі за № 32, [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і на що він за законом матиме право, - заповів [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 53953466 (номер в реєстрі нотаріальних дій 32), що доводиться копією Інформаційної довідки № 50055777 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 28.11.2017 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] помер [INFO] у віці 90 років в с. Колінки Городенківського району, актовий запис № 25 від 22 серпня 2017 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 серпня 2017 року Далешівською сільською радою. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. На час смерті (22.08.2017) [PERSON] , 1927 року народження, був зареєстрований по [ADDRESS] ; разом з ним були зареєстровані та проживали: син [PERSON] , 1964 року народження, невістка [PERSON] , 1964 року народження, внук [PERSON] , 1987 року народження, внучка [PERSON] , 1988 року народження, правнучка [PERSON] , 2013 року народження, що підтверджується довідкою № 250, виданою 05.03.2019 виконкомом Далешівської сільської ради. Наведене свідчить, що спадкоємець померлого [PERSON] за заповітом його син - позивач [PERSON] прийняв спадщину. Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] - судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 494/2017, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом (28.11.2017). Йому 25 березня 2019 р. видано шість свідоцтв про право на спадщину за заповітом, зареєстрованих в реєстрі за № № 144, 145, 146, 147, 148, 149, на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Далешівської сільської ради, площами: 0,0681 га, кадастровий номер 2621680800:03:003:0119; 0,2391 га, кадастровий номер 2621680800:03:001:0112; 1,0605 га, кадастровий номер 2621680800:03:001:0038, що належали померлому на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії: ЯЖ № 624907, ЯЖ № 621186, ЯЖ № 621212, та площами: 1,0589 га, кадастровий номер 2621680800:03:001:0039; 0,0690 га, кадастровий номер 2621680800:03:003:0127; 0,2395 га, кадастровий номер 2621680800:03:001:0011, що належали [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії: ЯЖ № 621213, ЯЖ № 624915, ЯЖ № 621185, спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. До складу спадщини [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 227/02-31 від 07 березня 2019 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 20.08.2018, встановлено, що житловий будинок збудований в 1964 р., його реконструкцію проведено в 1991 р., господарські будівлі та споруди побудовані в 1964, 1991 роках. Площа житлового будинку літ. А збільшилась на 97,6 м.кв., житлова площа збільшилась на 19,8 м.кв. за рахунок реконструкції, побудовано: стодолу літ. Е, вбиральню літ. Є, гараж літ. Й, навіс літ. К; дані види робіт здійснені до 1992 р., не потребують дозвільної документації, що стверджується довідкою про об`єкт нерухомого майна № 47, виданою 20.08.2018 ФОП « [PERSON] ». Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 29.10.2018 становить 234 819 грн., що стверджується звітом про оцінку житлового будинку № 29102018_00413, складеного ФОП « [PERSON] ». За житловим будинком в [ADDRESS] числиться земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства біля житлового будинку - 0,01 га, що підтверджується довідкою № 247, виданою 05.03.2019 виконкомом Далешівської сільської ради. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті матері [PERSON] та як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON] , фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, відповідачі - колишні члени колгоспного двору та Далешівська сільська рада не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1258, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved