Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства «Бар»єр», про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.04.2013 року його було прийнято на роботу на посаду заступника головного інженера до Державного підприємства «Бар»єр» та 10.02.2014 року на підставі наказу №13/ос переведено на посаду заступника директора - начальника відділу інноваційної діяльності. Позивач зазначає, що 19.05.2014 року він звільнився з займаної посади за угодою сторін, відповідно до ч.1 ст. 36 КЗпП України, проте розрахунку щодо виплати заробітної плати та нарахованих сум, належних працівникові при звільненні, відповідачем проведено не було. Зважаючи на викладене вище. позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 12 458, 98 грн, середній заробіток за весь час затримки у розмірі 10 321, 75 грн, моральну шкоду -1000, 0 грн, всього: 23 780, 73 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, відповідач направив заперечення проти позову, просив розглядати справу у відсутності свого представника. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 02.04.2013 року позивача було прийнято на роботу на посаду заступника головного інженера до Державного підприємства «Бар»єр» та 10.02.2014 року на підставі наказу №13/ос переведено на посаду заступника директора - начальника відділу інноваційної діяльності. 19.05.2014 року відповідач звільнив позивача з займаної посади за угодою сторін, відповідно до ч.1 ст. 36 КЗпП України. Судом встановлено, що в день звільнення позивач працював, проте розрахунку з ним по виплаті заробітної плати та нарахованих сум, належних працівникові при звільненні, відповідач не провів. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки про день фактичного розрахунку. Так, як у червні місяці 2014 року позивачу було частково сплачено суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 983, 28 грн суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути решту заборгованості по заробітній платі у розмірі 9 023, 07грн. Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 р № 100 передбачено, що у випадку нарахування середнього заробітку на час затримки розрахунку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що при визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку судам необхідно врахувати розмір спірної суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, вини роботодавця у порушенні строків її виплати та інших конкретних обставин справи. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе в цьому відсутності своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. заборгованості по заробітній платі. За час затримки розрахунку по день постановлення рішення, за період з 19.05.14 р по 20.08.14 р розмір заборгованості по заробітній платі у відповідача перед позивачем становить: 68 днів х 251, 75 грн = 17 119, 0 грн . Крім того, з відповідача на користь позивача стягненню підлягають кошти на відрядження у розмірі 1 935, 81 грн, які у відповідності до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» входять до заробітної плати та не були йому виплачені. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України. моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Так, як невиплата заробітної плати сталася з вини відповідача, проте відповідач частково сплатив заборгованість по заробітній платі, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 500, 0 грн.

Outcome: partial