Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» в особі директора Львівської обласної дирекції АТ «СК «АХА Страхування» Подураєва Андрія Анатолійовича про визнання недійсним договору доручення № 961-10АС від 23.09.2010 року. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що позивач отримав статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю у Львівському міському центрі зайнятості. У 2010 році звернувся в АТ «СК «АХА Страхування» з метою зареєструвати свій автомобіль, про що був складений поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згодом отримав претензію від Львівського міського центру зайнятості, з якої дізнався, що працює в АТ «СК «АХА Страхування», однак такого договору доручення з відповідачем не підписував. Просить визнати недійсним договір доручення № 961-10АС від 23.09.2010 року. Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, оскільки договір доручення укладений відповідно до вимог чинного законодавства. Просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 19.04.2010 року по 13.01.2011 року позивач отримав статус безробітного, з виплатою допомоги по безробіттю у Львівському міському центрі зайнятості. 24.09.2010 року позивач звернувся в АТ «СК «АХА Страхування» з метою зареєструвати свій автомобіль, про що був складений поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів терміном на один рік, за що було сплачено 356, 40 грн. /а.с.9/ Згідно ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» даний поліс спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Однак відповідно до пояснень [PERSON] фахівець АТ «СК «АХА Страхування» Лях М.Р. повідомила, що за місяць позивач отримає «знижку», що і було зроблено у відділенні банку «Аваль», що у м.Львові. Згодом Львівський міський центр зайнятості надіслав [PERSON] претензію за номером №5346/14 від 01.09.2011 року щодо відшкодування коштів в сумі 5513,54 року /а.с.8/, посилаючись на те, що будучи зайнятою особою позивач не міг підпадати під категорію безробітного, про що свідчать дані ДПА та матеріали надані АТ «СК «АХА Страхування», а саме договір доручення від 23.09.2010 року. /а.с. 10-12/ Відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» п.2, п.3 Статті 36 застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг та сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. За заявою [PERSON] та ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.03.2012 року була призначена почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та поставлено питання чи підписи на договорі доручення від 23 вересня 2010 року вчинені [PERSON] чи іншою особою (в тому числі посадовими особами Львівської обласної дирекції АТ «СК «АХА Страхування», а саме: фахівцем Лях М.Р., заступником головного бухгалтера Жук О.І., головним бухгалтером Майборода В.С.) За клопотанням позивача від 29.05.2012 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31.03.2012 року було зобов'язано Львівську обласну дирекцію Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» надати до 15 червня 2012 року оригінали двох примірників договору доручення від 23.09.2010 року, укладених між [PERSON] та Акціонерним товариством Страхова компанія «АХА Страхування» та вільні та експериментальні зразки почерку працівників Львівської обласної дирекції Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»Лях М.Р., Жук О.І., Майбороди В.С., де б у почерку були присутні букви «К», «у», «р», «ч», «а». «к». /а.с. 43/. Однак на клопотання експерта не було надано необхідних додаткових матеріалів, внаслідок чого в експерта не було можливості надати обгрунтований висновок почеркознавчої експертизи. Згідно п.7 ст.53 ЦПК України у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення експерт невідкладно заявляє суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за заданими питаннями. Як вбачається з пояснень сторін в судовому засіданні, матеріалами справи та тим фактом, що відповідач не виконав у повній мірі зобов'язання покладеним на нього ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2012 року, підпис у спірному договорі виконаний не самим [PERSON], а іншою особою. Відповідно до вимог ст.203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину - волевиявлення учасника правочину, додержання форми правочину визначеного законом та вчинення правочину особою, яка має необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, підпис від імені позивача вчинений не ним, а іншою особою без дотримання положень ст. 207 ЦК України, а також за відсутності належної довіреності, наданої за правилами статей 244, 245 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому позов [PERSON] слід задоволити повністю. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь [PERSON] 107,30 гривень судового збору.

Outcome: approved