Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач-1) та [PERSON] (далі відповідач-2), за участю третіх осіб: Більмацької державної нотаріальної контори Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області, яким просить визнати недійсним заповіт, складений [PERSON] , який помер [INFO] , що посвідчений 25.11.2019 старостою Зразківського старостинського округу Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області Буць С.Ф., за яким належну йому земельну ділянку, кадастровий номер 2322780800:04:002:0033 він заповів [PERSON] , а земельну ділянку, кадастровий номер 2322783000:05:001:0100\~ [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що оспорюваний заповіт був підписаний спадкодавцем в присутності спадкоємців за заповітом, які здійснювали на заповідача психологічний тиск. Кожен із спадкоємців просив батька заповісти йому земельну ділянку. На думку позивача факт перебування спадкоємців за заповітом при його укладенні та факт прохання спадкоємців заповісти їм майно вплинуло на волевиявлення заповідача, а тому воно не може відповідати його внутрішній волі. Крім того, позивач зазначає, що на волевиявлення [PERSON] вплинула хвороба серця, від якої він помер через три дні після складання заповіту. [PERSON] був у дуже важкому стані, не міг ходити та писати. Позовні вимоги заявлені на підставі ст. ст.\~203,\~215 ЦК України. Також у позовній заяві повідомлено орієнтовний розмір понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, що складається з гонорару адвоката в сумі 5 000 грн та додатково в сумі 5\~000 грн, що можуть бути понесені в залежності від витраченого адвокатом часу. Відповідач-1 у заяві про визнання позову зазначив, що підтверджує обставини, викладені у позові. Дійсно, на момент складання заповіту та його посвідчення, яке відбулось за місцем проживання заповідача, були присутні спадкоємці, відповідачі у справі, які просили заповідача скласти заповіт на їх користь. Особисто він всупереч волі батька просив скласти заповіт не лише на своє ім`я, а ще й на ім`я [PERSON] , так як в іншому випадку, мати [PERSON] відмовлялась доглядати батька. Вона також була присутня при складенні заповіту та здійснювала тиск на нього та заповідача, який був в тяжкому фізичному стані внаслідок тяжкої хвороби. Відповідач-2 не скористався правом на подання суду письмового відзиву на позов, яке йому було роз`яснено ухвалою від 29.07.2020 року. Треті особи не скористались правом подати до суду письмові пояснення щодо позову, яке їм було роз`яснено ухвалою від 29.07.2020 року. Ухвалою від 29.07.2020 року відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі Смирновську сільську раду Більмацького району Запорізької області, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 16.09.2020 року витребувано у Більмацької державної нотаріальної контори Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) копію спадкової справи заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою від 05.10.2020 року витребувано у КЗ «Більмацька центральна районна лікарня» Більмацької районної ради Запорізької області всю медичну документацію (оригінали медичних та амбулаторних карток, історії хвороб, медичні призначення, встановлені діагнози, всі наявні результати досліджень та аналізів) на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 07.10.2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою від 17.11.2020 року призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. Ухвалою від 24.02.2021 року провадження у справі відновлено. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Також просив визнати заповіт недійсним і з тих підстав, що текст заповіту виготовлений особою, якою він посвідчувався, а його посвідчення відбулось за відсутності двох свідків. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, в тому числі й на професійну правничу допомогу, при цьому повідомив, що документи на підтвердження понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Відповідач-1, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, заяв та клопотань не подавав. Відповідач-2, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 71001 0090715 1, проте в судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не подавав. Представник відповідача-2 подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання, що пов`язана з його участю у іншій справі в іншому суді. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав : перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. На підтвердження поважності причини неявки в судове засідання до заяви додав роздруківку з сайту судової влади у якій міститься інформація про судові засідання Бердянського міськрайонного суду Запорізької області у справах №№ 310/1682/18, 2-а-7175/11, 310/14449/13-ц, що призначені на 18.02.2021, 06.06.2011 та 02.12.2015 відповідно. Вказана роздруківка не містить даних про те, що представник відповідача-2 [PERSON] є учасником вказаних справ і що розгляд такої справи призначено на 16.03.2021. Крім того участь представника у іншій справі в іншому суді не є поважною причиною неявки в судове засідання. Інших доказів поважності причин неявки в судове засідання до матеріалів справи не додано. Таким чином поважних причин неявки представника відповідача-2 в судове засідання судом не встановлено, у зв`язку з чим його заява про відкладення розгляду справи відхилена судом. Представник третьої особи Більмацької державної нотаріальної контори Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, на розсуд суду. Третьою особою Смирновською сільською радою Більмацького району Запорізької області не забезпечено явку представника в судове засідання, подано заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, висновок експерта, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів спадкової справи встановлено, що [INFO] , у віці 68 років, помер [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 11.03.2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Більмацькому та Розівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому рухоме та нерухоме майно. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 22.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 27.10.2001 року виконкомом К-Роздорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області [PERSON] є дочкою [PERSON] . Згідно заяви № 180 від 26.05.2020 року поданої до Більмацької державної нотаріальної контори Продан М.А. прийняла спадщину за законом після померлого [PERSON] . Із заповіту, посвідченого 25.11.2019 року старостою Зразківського старостинського округу Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області та зареєстрованого в реєстрі за № 1, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповідальне розпорядження: земельну ділянку кадастровий номер 2322780800:04:002:0033 заповів [PERSON] , а земельну ділянку кадастровий номер 2322783000:05:001:0100 заповів [PERSON] [PERSON] згідно заяви від 26.05.2020, поданої до Більмацької державної нотаріальної контори, прийняв спадщину за заповітом після померлого [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач-1 [PERSON] \~суду пояснив, що він є сином спадкодавця [PERSON] . Проживає у м. Києві. Його батько проживав у с. Зелений Гай разом з [PERSON] (матір`ю [PERSON] , відповідача-2) у її будинку. У минулому році йому зателефонувала [PERSON] та повідомила про необхідність приїхати, оскільки батько захворів. Приїхавши в с. Зелений Гай він проживав у будинку за адресою: [ADDRESS] неподалік від будинку, у якому проживав його батько разом з [PERSON] 25.11.2019 зранку йому зателефонував [PERSON] (відповідач-2, син [PERSON] ) та просив прийти до батька, щоб переконати його скласти заповіт. Прийшовши до батька приблизно біля 09:00, зайшов у будинок де в одній з кімнат були його батько, а в іншій кімнаті [PERSON] , яка також має захворювання через що слабко ходить. Пізніше в кімнату, де був батько, зайшла [PERSON] . При цьому [PERSON] перебував на вулиці. Батько лежав на ліжку, після хвороби був слабий. Також [PERSON] повідомив, що він дійсно в присутності [PERSON] переконував батька скласти заповіт, яким заповісти йому земельну ділянку, що розташована у с. Білоцерківка Більмацького району Запорізької області, а [PERSON] в с. [PERSON] . Батько сумнівався чи правильним буде не заповідати жодної земельної ділянки дочці [PERSON] , на що він сказав батьку: «У Маші вже є пай». Також під час розмови з батьком в адресу [PERSON] з іншої кімнати [PERSON] сказала: «Не треба мені нічого, забирай батька і няньчися з ним». Після цього батько погодився підписати заповіт. Він допоміг батькові підвестись та сісти на ліжку де він написав якусь заяву після чого щось підписував. Батько писав щось самостійно та читав надані йому [PERSON] документи в окулярах. Під час цих подій [PERSON] іноді виходив з будинку покурити. Також [PERSON] зачитала щось вголос, можливо й заповіт, але він уже точно не пам`ятає. [PERSON] батька ні про що не просив та не пам`ятає щоб він у цей час був у будинку. [PERSON] у цей час не було, оскільки вона працює за кордоном. [PERSON] у цей час був в автомобілі. Про наявність заповіту своїй сестрі [PERSON] він розповів коли вона приїхала в Україну. Відповідач-2\~ [PERSON] в якості свідка\~в судовому засіданні надав наступні показання. Він є сином [PERSON] , яка проживала у своєму будинку з [PERSON] (спадкодавцем) однією сім`єю протягом останніх 15 років. Сам він проживає в Запоріжжі та часто навідується до матері з [PERSON] допомагати по господарству. Восени минулого року його мати зателефонувала [PERSON] та повідомила про необхідність приїхати, оскільки батько потребує лікування у лікарні. 25.11.2019 [PERSON] зателефонував [PERSON] та попросив привезти до нього [PERSON] . Приїхавши до будинку після обіду та зайшовши в середину, [PERSON] попросила всіх вийти з будинку. Крім [PERSON] та [PERSON] в будинку в іншій кімнаті залишилась його мати, яка не могла вийти з будинку через хворобу. [PERSON] перебувала в будинку біля 30 хвилин. У цей час він з [PERSON] та [PERSON] розмовляли на різні теми. Щодо спадкування майна [PERSON] він ні з ким не спілкувався. Про заповіт він нічого не знав, а дізнався після смерті [PERSON] від матері, яка передала йому заповіт. Зазначив, що відносини з [PERSON] у нього дружні. З [PERSON] він не спілкувався, оскільки вона протягом останніх 10 років перебувала за кордоном. Поховання [PERSON] організовувала його ( [PERSON] ) мати. Свідок [PERSON] \~повідомила, що працює старостою Зразківського старостинського округу Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області та уповноважена вчиняти нотаріальні дії. Наприкінці минулого року за адресою:\~ [ADDRESS] , куди її привезли [PERSON] \~на своєму авто з\~ [PERSON] \~вона вчиняла дії з посвідчення заповіту\~ [PERSON] . Про бажання\~ [PERSON] \~скласти заповіт їй повідомив\~ [PERSON] \~чи [PERSON] , точно не пам`ятає, після чого вона сказала,що їй потрібно з`ясувати це безпосередньо у [PERSON] . Про неможливість\~ [PERSON] \~через стан здоров`я прибути до будівлі сільської ради їй було відомо від працівників Зразківського фельдшерсько-акушерського пункту, які займались його лікуванням. Зайшовши приблизно біля 10, 11 години у будинку до кімнати де перебував [PERSON] , вона попросила вийти всіх з будинку. У сусідній кімнаті залишилась\~ [PERSON] , яка не могла вийти з будинку через хворобу. Поспілкувавшись з \~ [PERSON] \~вона встановила його дієздатність поставивши йому декілька питань, зокрема й про встановлення його особи, та отримала на них чіткі відповіді. Потім він повідомив їй, що хоче заповісти земельну ділянку у с. Благовіщенка сину\~ [PERSON] , а ділянку у с. Зразкове [PERSON] . Вона сказала, що для цього потрібні документи на право власності на ці ділянки і покликала [PERSON] , який в свою чергу покликав [PERSON] \~і вони знайшли та передали їй два Державні акти на право власності\~ [PERSON] \~на земельні ділянки. Коли шукали документи [PERSON] \~запитав у\~ [PERSON] « [PERSON] не обідив у неї ж є пай?». На що\~ [PERSON] \~сказав «Па, ми з тобою це вчора обсудили». Після цього\~ [PERSON] \~відвіз її до сільської ради, де вона надрукувала заповіт та за 1, 2 години повернулась до будинку де перебував\~ [PERSON] , куди її привіз її чоловік.\~ [PERSON] \~вголос прочитав заповіт та підписав два його екземпляри. Через вік та стан здоров`я підписував довго. Коли підписував перший екземпляр у кімнату зазирнув [PERSON] \~та запитав, чи не потрібна допомога, на що\~ [PERSON] \~сказав, що сам справиться. Більше в кімнаті нікого не було. Потім один екземпляр вона залишила [PERSON] , а інший забрала до сільської ради.\~Після цього він запитав у\~ [PERSON] \~чи правильно він зробив, на що вона відповіла: «Як схотів так і зробив».\~Зазначила, що у її присутності питання щодо спадкування майна з [PERSON] \~ніхто не обговорював. Свідок [PERSON] \~суду пояснив, що в один із днів минулого року біля 08,09 години ранку йому зателефонував\~ [PERSON] \~та попросив привезти до нього [PERSON] . За хвилин 20 він забрав\~ [PERSON] \~та на своєму авто привіз її з с. Зразкове до с. Зелений Гай. Чи був разом з ним [PERSON] \~не пам`ятає.\~ [PERSON] \~зайшла до будинку де проживав [PERSON] \~де перебувала біля години. В цей час він з [PERSON] та [PERSON] \~перебували у дворі де спілкувались на різні теми. З якою метою до\~ [PERSON] приїздила [PERSON] йому не відомо. У його присутності питань спадкування ніхто не обговорював. Після того, як [PERSON] \~вийшла з будинку він відвіз її назад в с. Зразкове. Статтею 202\~ЦК України\~встановлено,\~що правочином\~є дія\~особи,\~спрямована на\~набуття,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків. Правочини\~можуть бути\~односторонніми та\~дво-\~чи багатосторонніми\~(договори). Одностороннім\~правочином є\~дія однієї\~сторони,\~яка може\~бути представлена\~однією або\~кількома особами. Односторонній\~правочин може\~створювати обов`язки\~лише для\~особи,\~яка його\~вчинила. Односторонній\~правочин може\~створювати обов`язки\~для інших\~осіб лише\~у випадках,\~встановлених законом,\~або за\~домовленістю з\~цими особами. Дво-\~чи багатостороннім\~правочином є\~погоджена дія\~двох або\~більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на\~заповіт має\~фізична особа\~з повною\~цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (ст. 1234 ЦК України). Згідно зі статтями\~1247,\~1248 ЦК України\~до форми заповіту встановлюються загальні вимоги, а саме заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Виходячи з наведених правових норм заповіт є одностороннім правочином до якого застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори. Відповідно до\~ст.\~16\~ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно з ч.ч. 1-5\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 215 ЦК України\~визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За позовом\~заінтересованої особи\~суд визнає\~заповіт недійсним,\~якщо буде\~встановлено,\~що волевиявлення\~заповідача не\~було вільним\~і не\~відповідало його\~волі ( ч. 2, ст. 1257 ЦК України). За вимогами ч. 1\~ст. 225 ЦК України\~правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Для визначення наявності стану, в якому громадянин не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо) на момент укладення угоди, суд призначає судово-психіатричну експертизу. Вимоги про визнання правочину недійсним з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент укладення правочину особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину необхідно робити, перш за все, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому необхідно давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи могла в конкретний момент вчинення правочину особа розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Отже, для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій ч. 1\~ст. 225 ЦК України, необхідно довести абсолютну неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях. Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постановах Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 753/15204/14, Верховного Суду України від 29.02.2012 року у справі № 6-9цс12, від 28.09.2016 року у справі № 6-1531цс16 та у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 359/3849/14-ц (провадження № 61-5896св18). У висновку посмертної судово-психіатричної експертизи № 3 від 04.01.2021 року, наданому на виконання ухвали суду від 17.11.2020 року, зазначено, що [PERSON] , 1951 року народження, під час підписання заповіту 25.11.2019 року виявляв ознаки психічного розладу у вигляді органічного емоційно-нестійкого (астенічного) розладу помірно-вираженого ступеню внаслідок органічного ураження головного мозку судинного ґенезу (гіпертонічна хвороба). В момент підписання заповіту 25.11.2019 року ступінь психічних розладів був такий, що істотно впливав (обмежував) на його здатність розуміти значення своїх дій і керувати ними. Померлий [PERSON] , який виявляв вищезазначені психічні розлади, не міг повною мірою (обмежено міг) приймати рішення, щодо заповідання свого майна, визначення в заповіті кола спадкоємців, та не міг повною мірою (обмежено міг) реалізувати його, внаслідок поведінки [PERSON] , з урахуванням обставин справи. Присутність при складанні заповіту [PERSON] , якщо він просив скласти заповіт на його користь, та знаходження в сусідній кімнаті [PERSON] , з якою померлий проживав як чоловік і дружина, з урахуванням обставин справи та психічний стан померлого [PERSON] , суттєво могли вплинути на самостійність прийняття ним рішення щодо заповідання свого майна та визначення в заповіті кола спадкоємців. Згідно статей\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється\~\~на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89\~цього Кодексу. Згідно висновку експерта від 04.01.2021 в момент підписання заповіту [INFO] ступінь психічних розладів був такий, що істотно впливав (обмежував) здатність [PERSON] розуміти значення своїх дій і керувати ними. Померлий [PERSON] , який виявляв психічні розлади, не міг повною мірою (обмежено міг) приймати рішення, щодо заповідання свого майна, визначення в заповіті кола спадкоємців, та не міг повною мірою (обмежено міг) реалізувати його, внаслідок поведінки [PERSON] , з урахуванням обставин справи. Присутність при складанні заповіту [PERSON] , якщо він просив скласти заповіт на його користь, знаходження в сусідній кімнаті [PERSON] та психічний стан померлого [PERSON] суттєво могли вплинути на самостійність прийняття ним рішення щодо заповідання свого майна та визначення в заповіті кола спадкоємців. Отже, висновок експерта у даній справі не є категоричним, а містить лише припущення про наявність обставин, які могли вплинути на самостійність прийняття [PERSON] рішення щодо заповідання свого майна та визначення в заповіті кола спадкоємців. Проведеною у справі експертизою не встановлено абсолютної неспроможності [PERSON] в момент складення ним заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними, а лише виявлено, що існуючі в той час обставини та порушення його психічної діяльності впливали на його здатність усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, що саме по собі не є підставою для визнання складеного в такому стані заповіту недійсним з підстав, передбачених ч. 1\~ст. 225 ЦК України. Крім того, відповідно до пояснень свідка [PERSON] , яка безпосередньо здійснювала посвідчення заповіту, встановлено, що нею було перевірено дієздатність [PERSON] при складанні заповіту та встановлено його волю щодо змісту заповіту, а саме бажання заповісти земельну ділянку у с. Благовіщенка сину\~ [PERSON] , а ділянку у с. Зразкове [PERSON] . При цьому [PERSON] на всі її запитання відповідав чітко та однозначно. Також з пояснень свідка [PERSON] встановлено, що його батько [PERSON] мав сумнів чи правильним буде його рішення не заповідати жодної земельної ділянки своїй дочці [PERSON] , а отже приймаючи рішення заповісти земельні ділянки саме [PERSON] та [PERSON] розумів та усвідомлював, що у такому разі позивач буде позбавлена можливості успадкувати земельну ділянку, про що зокрема свідчить його питання до відповідача-1: « [PERSON] не обідив у неї ж є пай?». Суд ураховує, що обговорення питання спадкування земельних ділянок [PERSON] (спадкодавця) з сином [PERSON] та розуміння ним того факту, що у разі заповідання земельних ділянок відповідачам, позивач буде позбавлена можливості після його смерті отримати одну з земельних ділянок у спадок, також свідчить про усвідомлення спадкодавцем своїх дій та їх значення для всіх сторін у цій справі. Виходячи із презумпції психічного здоров`я [PERSON] , суть якої полягає у тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та у порядку, передбачених\~Закону України «Про психіатричну допомогу»\~та іншими законами України, судом встановлено відсутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] у момент складання оспорюваного заповіту не усвідомлював значення свої дій. Отже матеріали справи не містять доказів абсолютної неспроможності [PERSON] в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій щодо заповідання земельних ділянок, визначення кола спадкоємців та (або) керувати такими діями. Посилання представника позивача, як на додаткові підстави для визнання заповіту недійсним, на ті обставини, що текст заповіту виготовлений особою, якою він посвідчувався, а його посвідчення відбулось за відсутності двох свідків також не може бути прийнятим судом до уваги з огляду на наступне. Згідно з правилами передбаченими встановленими у абз. 6 і 7 п. 1.4. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011\~ № 3306/5 (далі - Порядок), посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. З пояснень свідка [PERSON] (особи, що посвідчувала заповіт) встановлено, що заповіт був виготовлений нею за допомогою технічних засобів комп`ютерної техніки, прочитаний уголос [PERSON] , підписаний ним із зазначенням про це у заповіті, що також підтверджується й копією оспорюваного заповіту. Крім того, обставини щодо читання [PERSON] вголос документів, які були надані йому [PERSON] , підтвердив і допитаний в якості свідка відповідач-1. У зв`язку з тим, що [PERSON] заповіт вголос прочитав самостійно, необхідності у залученні свідків для посвідчення заповіту не було. Отже, при посвідченні заповіту порушень Порядку, на які вказує представник позивача, також не відбулось. За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] , діючи вільно та відповідно до своєї внутрішньої волі, вчинив заповіт, який було складено з дотриманням вимог щодо його форми та порядку посвідчення. Підпис на заповіті вчинений ним особисто. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову, здійсненні позивачем судові витрати покладаються на неї. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed