Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання їхньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її дитини, яка проживає разом з нею. При цьому відповідач проживає окремо і може сплачувати аліменти на утримання їхньої спільної дитини для забезпечення останній необхідних умов проживання та розвитку. Відповідач подав відзив на позов з якого вбачається, що позовні вимоги він визнає частково і згоден сплачувати аліменти на утримання їхньої спільної з позивачкою дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення їхнім сином повноліття. Свою позицію мотивує тим, що він ніде не працює і не здійснює підприємницької діяльності, при цьому рухомого чи нерухомого майна не має. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх повністю, зазначила, що їхня спільна з відповідачем дитини проживає разом з нею, відповідач проживає окремо, він іноді надає для дитини продукти харчування, при цьому вона б хотіла отримувати аліменти регулярно у грошовому вираженні, у розмірі, вказаному у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він проживає окремо від позивачки та їхньої спільної дитини, також він не проти сплачувати аліменти у розмірі, вказаному у його відзиві на позов, зазначив, що на даний час він не працює і не має доходів з яких могли б стягуватися аліменти, при цьому періодично він надає позивачці продукти харчування та гроші для утримання їхньої дитини. Заяви та клопотання учасників справи Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, позивачка та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). З довідки Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 04 лютого 2020 року та акту обстеження житлово-побутових умов від 28 січня 2020 року вбачається, що спільна дитини позивачки та відповідача проживає разом з позивачкою, при цьому відповідач проживає окремо, що також визнано сторонами у справі в ході судового розгляду. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки відповідач проживає окремо від позивачки та їхньої спільної дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їхньої дитини. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина. Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки позивачкою заявлено про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої спільної дитини у частці від доходів відповідача, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Частиною другою статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує відсутність у відповідача офіційних доходів та постійного місця роботи, відсутність відомостей про наявність на утриманні останнього інших осіб, а також відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань, які потребували б додаткових витрат. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для утримання дитини позивачки та відповідача, тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів на утримання дитини необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 19 лютого 2020 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сум платежу за один місяць, за період з 19 лютого 2020 року по 18 березня 2020 року. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивачку було звільнено від сплати судового збору за подання позову, відповідно до частин першої та шостої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved