Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що в жовтня 2009 року відповідач взяв в борг у позивача суму 3 500 доларів США без зазначення терміну повернення з нарахуванням 10 % в місяць за користування позичкою. В грудні 2010 року відповідач визнав наявність несплаченого позивачу боргу та взяв зобов'язання до 31.12.2010 року повернути позивачу борг в сумі 3 500 доларів США та 4 900 доларів США відсотків за користування позичкою. Таким чином відповідач повинен повернути позивачу на загальну суму 8 400 доларів США. Вказана угода була оформлення в письмовій формі шляхом видачі розписки від 22 грудня 2010 року. Однак відповідач свого зобов'язання не виконав та суму боргу позивачу не повернув. Позивач неодноразово особисто звертався до відповідача про повернення суми боргу. На усні вимоги відповідач заявив, що грошей для повернення розрахунку за даним договором не має і суму боргу поверне при наявності коштів. Неповернення відповідачем боргу перешкоджає в задоволенні потреб позивача. Сума заборгованості на час подачі позову становить 67 141,20 гривень. Таким чином крім суми заборгованості 68 141,20 гривень. Відповідач зобов'язаний сплатити позивачу три проценти річних від простроченої суми становить 3 роки, сума заборгованості 67 141,20 гривень, 3 % річних від суми заборгованості за 1 рік становить 2 014,24 гривень, за 3 роки 6 042,72 гривень. Отже загальна сума боргу - 73 183,92 гривень. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив, позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Щодо позовної вимоги про стягнення боргу за договором позики, то вона підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом при розгляді справи встановлено, що 18.10.2009 року [PERSON] отримав грошові кошти від [PERSON] в сумі 3 500 доларів США, з процентами в розмірі 10 %. Зобов'язувався повернути грошові кошти до 31 грудня 2010 року. Факт отримання грошових коштів підтверджується власноручно написаною письмовою розпискою [PERSON] (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] належних чином взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів [PERSON] не виконав. В результаті чого в нього мається заборгованість перед [PERSON] в сумі 67 141,20 гривень. Оскільки договір є обов'язковим до виконання, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] виниклої заборгованості. Щодо позовної вимоги про стягнення трьох відсотків річних, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] в обумовлений між сторонами строк до 31.12.2010 року не сплатив [PERSON] грошові кошти. Таким чином [PERSON] прострочив виконання грошового зобов'язання перед [PERSON] А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, що становить 6 042,72 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 243,60 - 3 654 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 731,84 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в сумі 731,84 гривень . Приймаючи до уваги викладене та враховуюч, що 18.10.2009 року між сторонами по справі було досягнуто згоди щодо позики грошових коштів, що підтверджується розпискою, яка власнурочно написана відповідачем. При цьому відповідач взятих на себе зобов'язань з повернення грошових коштів позивачу не виконав взагалі. В результаті чого в нього мається заборгованість перед позивачем в сумі 73 183,92 гривень, з яких 67 141,20 гривень основного боргу та 6 042,72 гривень три відсотки річних. А також враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 73 183,92 гривень заборгованості та 731,84 гривень судового збору.

Outcome: approved