Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: директор департаменту з персоналу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» [PERSON], про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з розпорядженням № 42 від 18.01.2001 його прийнято на роботу в кисневе виробництво Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» на посаду слюсаря-ремонтника. Як вбачається з трудової книжки позивача (а.с. 10-13), відповідно до наказу Міністерства промислової політики України № 166 від 07.04.2004, Криворізький державний гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь» з 08.04.2004 перетворено на Відкрите акціонерне товариство «Криворізький гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь». На підставі рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Криворіжсталь» № 2 від 12.01.2006, ВАТ «Криворізький гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь» перетворено на ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг». На підставі рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг» № 4 від 14.06.2007, ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг» перетворено на ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Згідно рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (протокол № 10 від 21.04.2011), ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» перетворено на Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг». До того ж, протягом трудової діяльності на підприємстві позивач неодноразово переводився, останньою посадою, яку позивач займав на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», була посада «старший майстер дільниці поділу повітря (БР-2М, АКАр-40/35) та виробництва інертних газів (технологія)». Позивач зазначає, що протягом січня-травня 2016 року представниками відповідача неодноразово проводились бесіди з позивачем, під час яких йому повідомляли про втрату довіри до нього з боку керівництва підприємства та вимагали написати заяву про звільнення за згодою сторін. При цьому позивачу повідомили, що його буде звільнено у звязку з наданням ним свідчень представникам департаменту з безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про причини аварії на блоці поділу повітря № 2 у серпні 2015 року. Позивач стверджує, що його неодноразово попереджали, що у разі його відмови від подання заяви про звільнення за згодою сторін, його відсторонять від виконання службових обовязків та винайдуть спосіб звільнення. [PERSON] зазначає, що через зазначені протиправні дії відповідача він зазнав значного психо-емоційного стресу, стан його здоровя різко погіршився, у звязку з чим позивач у період з 28.02.2016 по 05.03.2016 та з 23.05.2016 по 14.06.2016 перебував на лікарняному з діагнозом хронічний панкреатит. 18 травня 2016 року було видано розпорядження № 391 «Про перезакріплення зон обслуговування в кисневому виробництві», згідно якого позивача було усунуто від виконання службових обовязків, так як вони були передані старшому майстру поділу повітря Кар-30 та виробництва аргону кисневого виробництва [PERSON] 19 травня 2016 року на підприємстві відповідача було видано наказ № 606 «Про внесення змін в організаційну структуру управління кисневого виробництва». Як вказує позивач, відповідно до п. 1.6. зазначеного наказу та додатку № 3 до нього, з 19.05.2016 з організаційної структури управління та штатного розпису виробництва виведено штатну одиницю старший майстер дільниці поділу повітря БР-2М, АКАр-40/35 та виробництва інертних газів кисневого виробництва, яку займав позивач. Посада старшого майстра дільниці поділу повітря Кар-30 та виробництва аргону суміщалася з раніше займаною позивачем посадою. Крім того, відповідно до наказу № 606, штатні одиниці, які підпорядковувались позивачу, були перепідпорядковані старшому майстру дільниці поділу повітря Кар-30 та виробництва аргону [PERSON] Даний наказ на думку позивача було видано після того, як відповідач зрозумів, що не має можливості звільнити позивача відповідно до умов трудового договору та у звязку з тим, що позивач відмовився від звільнення за згодою сторін, тому позивач вважає, що скорочення займаної ним посади було штучним, а не фактичним. [PERSON] вказує, що 15.06.2016, після виходу на роботу з лікарняного, його було ознайомлено зі змістом наказу № 606 від 19.05.2016 і одночасно йому надали попередження № 1 про наступне звільнення з запропонуванням іншої роботи, в якому зазначалось про можливість звільнення позивача з займаної посади не раніше 20.08.2016. Вирішуючи питання про звільнення позивача, відповідачем було запропоновано [PERSON] вакантні посади у кількості 10 одиниць, які перелічені в списку вакантних посад на підприємстві. Того ж дня, 15.06.2016 було складено [PERSON] № 1 про відмову від переведення (а.с. 111). В подальшому, як зазначає позивач, його було вдруге ознайомлено зі списком вакантних посад на підприємстві відповідача, які пропонувалися йому для переведення. Від переведення позивач відмовився, мотивуючи це відсутністю в переліку вакансій роботи за його кваліфікацією та спеціалізацією. До того ж, позивач вказує на упереджене ставлення до нього відповідача, про яке свідчить факт поверхневого та явно субєктивного розгляду поданої позивачем до комісії по трудовим спорам заяви, а також проведення 15.08.2016 засідання Первинної профспілкової організації ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» щодо скорочення займаної позивачем посади за його відсутності. Відповідно до наказу № 927/л від 22.08.2016 «Про звільнення з підприємства за скороченням штату [PERSON]О.», позивача було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.47). Позивач вважає наказ № 927/л від 22.08.2016 таким, що протирічить вимогам трудового законодавства не тільки з вищезазначених причин, а також з урахуванням того, що відповідачем не було застосовано правила ст. 42 КЗпП України, яка передбачає переважне право працівників на залишення на роботі. Позивач припускає, що свої дії відповідач може пояснювати тим, що займана позивачем посада була єдиною і тому відсутня можливість порівнювати кваліфікацію позивача з будь-якими іншими працівниками. Таким чином, позивач вважає, що вирішуючи питання скорочення його посади та під час видання наказу про його звільнення, відповідачем не було дотримано вимог трудового законодавства щодо підстав та порядку звільнення, а тому наказ № 927/л від 22.08.2016 є незаконним та підлягає скасуванню. До того ж, [PERSON] стверджує, що йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що він безпідставно позбавлений права на отримання заробітку, внаслідок чого тепер змушений прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. Звільнення відбулось без будь-яких законних підстав, що спричинило значні моральні страждання. Крім того, на думку позивача, вже після його звільнення посадовими особами відповідача створюються перешкоди для працевлаштування позивача в підрядних організаціях відповідача. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, при цьому посилались на обставини, вказані в позовній заяві та просили задовольнити позов повністю. Представники відповідача в судовому засіданні, кожен окремо, пояснили, що з позовними вимогами не згодні в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях проти позову від 21.10.2016 (а.с. 62-64) та додаткових поясненнях по справі від 05.01.2017 (а.с. 100-108), вважають їх необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню. Від третьої особи будь-яких заяв не надходило. Допитаний судом в якості свідка [PERSON] пояснив, що на даний час ніде не працює, а до цього з 1999 по серпень 2016 року працював заступником начальника на кисневому виробництві у ПАТ «АМКР». Керівником [PERSON] він не був. У 2015 році [PERSON] працював на блоці №2, де влітку вийшла позаштатна ситуація, про яку [PERSON] повідомив керівництво. Заступник начальника директора заборонив зупиняти блок, а через 4 дні блок перестав працювати і зупинив роботу на 2 роки тому що потербував ремонту. В цьому звинуватили [PERSON], але правових підстав для його звільнення не було. Єдиний вихід прибрати посаду через скороченя. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали до суду письмові пояснення (а.с. 129, 137, 148-149, 157-158), які досліджено судом як письмові докази у відповідності до абз. 2 п. 27 Постанови пленуму ВСУ від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції». В своїх поясненнях зазначили, що підставою звільнення [PERSON] була зміна в організаційній структурі кисневого виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», на підставі наказу генерального директора ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» [PERSON] №606 «Про внесення змін в організаційну структуру кисневого виробництва» від 19.05.2016, таким чином вважають що [PERSON] було звільнено саме на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП, з чітким дотриманням процедури вивільнення працівників. Окрім того, з наданих письмових пояснень вбачається, що [PERSON] неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обовязків згідно посадової інструкції. Розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, суд, повно та всебічно зясувавши всі обставини цієї справи, вислухавши пояснення учасників процесу, із дотриманням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Судом встановлено, що згідно з розпорядженням № 42 від 18.01.2001 позивач був прийнятий на роботу в кисневе виробництво Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» на посаду слюсаря-ремонтника (а.с. 10). Відповідно до наказу № 1141/л від 07.10.2014 позивача було переведено на посаду старшого майстра дільниці поділу повітря БР-2М, АКАр-40/35 та виробництва інертних газів кисневої станції кисневого виробництва (а.с. 12). Як вбачається з трудової книжки позивача (а.с.10-13), розпорядженням № 17 від 26.01.2015 займана [PERSON] посада була перейменована на «старший майстер дільниці поділу повітря БР-2М, АКАр-40/35 та виробництва інертних газів кисневого виробництва (технологія)» (а.с. 12). Відповідно до наказу № 927/л від 22.08.2016р. «Про звільнення з підприємства за скороченням штату [PERSON]О.», позивача було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 47). Передумовою звільнення позивача слугував наказ відповідача за підписом генерального директора ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» [PERSON] № 606 «Про внесення змін в організаційну структуру кисневого виробництва» від 19.05.2016 (а.с. 21-31). Відповідно до ст. 64 ГК України підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Функції, права та обов'язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. За приписами ч. 2 ст. 65 ГК України власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Пунктом 8.4.1 Статуту Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (а.с. 192) передбачено, що одноосібним виконавчим органом товариства, який здійснює управління його поточною діяльністю, є Генеральний директор. Генеральний директор одноосібно, на свій розсуд та під власну відповідальність ухвалює всі рішення щодо питань, які складають його компетенцію. До компетенції генерального директора належить вирішення всіх питань, повязаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, окрім тих, що згідно з чинним законодавством та цим Статутом віднесені виключно до компетенції Загальних зборів та Наглядової ради (п. 8.4.2 Статуту). З огляду на приписи ст. ст. 64, 65 ГК України та наведених положень Статуту Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» суд дійшов висновку, що рішення стосовно внесення змін до організаційної структури підприємства приймає одноособово генеральний директор. Таким чином, наказ відповідача № 606 «Про внесення змін в організаційну структуру кисневого виробництва» від 19.05.2016 є законним та прийнятий в межах повноважень, передбачених чинним законодавством України та Статутом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг». Так, згідно наказу генерального директора ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» [PERSON] № 606 «Про внесення змін в організаційну структуру кисневого виробництва» від 19.05.2016, було внесено наступні зміни в організаціну структуру управління та штатний розпис кисневого виробництва: - пунктом 1.6. наказу передбачено виключення штатних одиниць згідно Додатку 3 до наказу (з 20.08.2016р.); - в п. 3.3. наказу передбачено попередження працівників, що займають посади які підлягають виключенню, згідно Додатку 3 до наказу, про майбутнє вивільнення, шляхом персонального попередження з одночасною пропозицією зайняти інші посади, з числа наявних вакансій на підприємстві (в строк до 20.06.2016р.); - згідно п. 4.2. наказу, у випадку відсутності вакансій, або відмови робітників що вивільняються від інших запропонованих вакантних посад, провести звільнення таких працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (строк 21.08.2016р., але не раніше двох місяців з дати персонального повідомлення працівників, посади яких виключаються зі штатного розпису) (а.с. 21-31). Відповідно до «[PERSON] ознайомлення з наказом по підприємству від 19.05.2016 №606 «Про внесення змін в організаційну структуру кисневого виробництва», [PERSON] був ознайомлений з даним наказом під особистий підпис 15.06.2016 (а.с. 114). Згідно Додатку 3 до наказу №606 «Про внесення змін в організаційну структуру кисневого виробництва» (а.с. 31), було виключено в тому числі і посаду, яку займав позивач «старший майстер дільниці поділу повітря (БР-2М, АКАр-40/35) та виробництва інертних газів». Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці . При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Пунктом 19 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992 передбачено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Судом встановлено, що на виконання п. 3.3. наказу № 606 «Про внесення змін в організаційну структуру кисневого виробництва», положень ст. 49-2 КЗпП України, п. 19 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992, 15.06.2016 в день виходу [PERSON] на роботу після лікарняного ([PERSON] перебував на лікарняному з 23.05.2016 по 14.06.2016, що підтверджується копією епікризу «Криворізької міської лікарні № 16 (а.с. 17), його під особистий підпис було ознайомлено з Попередженням від 15.06.2016 № 1 про наступне вивільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 33), з пропозицією іншої роботи, та надано перелік вакантних посад на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (а.с. 110). Проте, [PERSON] відмовився від переведення на будь яку з запропонованих йому посад, про що було складено [PERSON] № 1 про відмову від переведення від 15.06.2016 (а.с. 111). До того ж, Попередженням від 15.06.2016 № 1 [PERSON] було надано право до вказаної дати вивільнення відвідувати структурні підрозділи ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», переведення які буде його влаштовувати, з метою проходження співбесіди з керівниками структурних підрозділів та ознайомлення з умовами праці (а.с. 33). Також, на виконання умов п. 4.5. Колективного договору на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», [PERSON] 28.07.2016, 29.08.2016, 08.08.2016, 09.08.2016 було надано вихідні дні, з метою реалізації права позивача самостійного пошуку вакантних місць з метою переводу (а.с. 120, 121). Додатково, вищезазначеним попередженням [PERSON] було розяснено його право на отримання вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку, в порядку передбаченому ст. 44 КЗпП України, а також повідомлено, що у випадку виникнення бажання самостійного працевлаштуватись після звільнення, [PERSON] може звернутись до Криворізького міського центру зайнятості для подальшого працевлаштування. Листом від 15.06.2016р. вих. № 05-1423 (а.с. 109) ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було повідомлено Криворізький міський центр зайнятості про заплановане вивільнення [PERSON] Запланована дата вивільнення 20.08.2016. В подальшому, 01.08.2016 [PERSON] було повторно надано перелік вакантних на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» посад у кількості 52 одиниці (а.с. 112-113), проте [PERSON] знову відмовився від переведення, що підтверджується доводами позивача в позовній заяві та поясненнями представника відповідача. Відтак, твердження позивача, про те що відповідач не намагався працевлаштувати його на підприємстві, як того вимагають норми КЗпП України спростовуються наведеними обставинами та наявними у матеріалах справи доказами. Таким чином, позивача було своєчасно повідомлено про наступне вивільнення, як того вимагають приписи ст. 492 КЗпП України, позивачу неодноразово пропонувались інші вакантні посади за його спеціальністю, в тому числі з можливістю навчання або перепідготовки за рахунок коштів відповідача. Однак, позивач неодноразово відмовлявся від переводу. Як зазначається позивачем, вважаючи наказ № 606 «Про внесення змін в організаційну структуру кисневого виробництва» від 19.05.2016 незаконним він звернувся до комісії з трудових спорів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з заявою від 27.05.2016 (вх. від 09.06.2016), про визнання незаконними дії керівництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», які спрямовані на примус до звільнення з вимогами визнати незаконним наказ № 606 «Про внесення змін в організаційну структуру кисневого виробництва» від 19.05.2016 (а.с. 34-36). Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 224, ч. 1 ст. 226 КЗпП України, комісія по трудових спорах є обов'язковим первинним органом по розгляду трудових спорів, що виникають на підприємствах, в установах, організаціях, за винятком спорів, зазначених у статтях 222, 232 цього Кодексу. Трудовий спір підлягає розглядові в комісії по трудових спорах, якщо працівник самостійно або з участю профспілкової організації, що представляє його інтереси, не врегулював розбіжності при безпосередніх переговорах з власником або уповноваженим ним органом. Комісія по трудових спорах зобов'язана розглянути трудовий спір у десятиденний строк з дня подання заяви. Спори повинні розглядатися у присутності працівника, який подав заяву, представників власника або уповноваженого ним органу.

Outcome: dismissed