Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі відповідач), треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області [PERSON], в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №8933 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №253442-CRED від 30 вересня 2008 року та витрат пов'язаних з вчиненням виконавчого напису в загальному розмірі 20 783 грн. 49 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що їй надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження №55431388 від 21 грудня 2017 року державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області [PERSON] Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис №8933, виданий 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] Вказаний виконавчий напис приватного нотаріуса та будь-яких інших письмових повідомлень щодо його вчинення вона не отримувала. Також не отримувала письмової вимоги банку із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Окрім того, із виконавчого напису приватного нотаріуса вбачається, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягує з неї заборгованість за кредитним договором №253442-CRED від 30 вересня 2008 року за період з 30 вересня 2008 року по 14 серпня 2017 року, тобто за 8 років 10 місяців 15 днів. Таким чином, нотаріус при видачі виконавчого напису не врахував пропуск банком строку позовної давності, що спростовує обґрунтування даного напису, що вказана заборгованість є безспірна. Також, на час звернення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором вже існував спір, щодо кредитної заборгованості, яка за позовною заявою відповідача була стягнута з неї рішенням Рівненського міського судом Рівненської області від 20 липня 2010 року у цивільній справі №2-1841/2010 року. В подальшому дана кредитна заборгованість була нею погашена. Таким чином, відповідач після стягнення заборгованості судом, повторно та безпідставно намагається стягнути з неї ту саму заборгованість за виконавчим написом нотаріуса. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, з підстав у ньому наведених. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 17 квітня 2018 року представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча був належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 30 березня 2018 року подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі. Третя особа державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 березня 2018 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] документи, які стали підставою для вчинення виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №8933 від 12 вересня 2017 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №253442-CRED від 30 вересня 2008 року та витрат нотаріуса в сумі 20783,49 грн., які були суду надані. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 30 вересня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір №253442-CRED, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2\~100 дол. США строком до 22 вересня 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановлених договором. 11 вересня 2017 року представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору №253442-CRED від 30 вересня 2008 року для стягнення боргу частинами за вищевказаним кредитним договором, а саме 692,08 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 серпня 2017 року складає еквівалент 17\~783 грн. 49 коп., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 169,41 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 серпня 2017 року складає еквівалент 4 353 грн. 11 коп.; заборгованість за процентами у розмірі 489,71 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 серпня 2017 року складає еквівалент 12 583 грн. 45 коп.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 32,96 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 серпня 2017 року складає еквівалент 846 грн. 93 коп.; а також витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису 3\~000 грн. Строк, за який провадиться стягнення 8 років 10 місяців 15 днів, а саме з 30 вересня 2008 року по 14 серпня 2017 року. До заяви було додано кредитний договір, засвідчена виписка з особового рахунку боржника, вимога про усунення порушень за кредитним договором, розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв'язку, опис вкладення в цінний лист, установчі документи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», довіреність представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», паспорт представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8933 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 20\~783 грн. 49 коп. 21 грудня 2017 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області [PERSON] було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №8933 від 12 вересня 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 20 783 грн. 49 коп. Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. В обґрунтування позову [PERSON] не погоджувалася з розміром заборгованості за кредитом, який зазначений у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість, також зазначала, що за кредитним договором вже існував спір, щодо кредитної заборгованості, яка за позовною заявою відповідача була стягнута з неї рішенням Рівненського міського судом Рівненської області від 20 липня 2010 року у цивільній справі №2-1841/2010 року. В подальшому дана кредитна заборгованість була нею погашена. Позивач також зазначала, що в порушення статті 87 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Так, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм суд приходить до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису\~це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису\~надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника\~це обовязкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками\~наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 5 липня 2017 р. у справі № 6-887цс17. З нотаріального напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] 12 вересня 2017 року вбачається стягнення заборгованості за кредитним договором №253442-CRED від 30 вересня 2008 року станом на 14 серпня 2017 року, за період з 30 вересня 2008 року по 14 серпня 2017 року, у розмірі 17\~783 грн. 49 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 169,41 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 серпня 2017 року складає еквівалент 4 353 грн. 11 коп., заборгованість за процентами у розмірі 489,71 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 серпня 2017 року складає еквівалент 12 583 грн. 45 коп., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 32,96 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14 серпня 2017 року складає еквівалент 846 грн. 93 коп. Суд погоджується з позицією позивача та враховуючи правові висновки, розяснення у постановах Верховного Суду України від 23 листопада 2016року у справі № 6-2104цс16 та від 14.12.2016 року у справі за № 6-2462цс16 вважає, що нотаріус не перевірив строк позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості, враховуючи і збільшену позовну давність за домовленістю сторін до 5 років. Крім того, відповідачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надано належних та допустимих доказів того, що позивач отримав вимогу про усунення порушень по кредитному договору від 05 вересня 2017 року, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору. Суд вважає, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Окрім того, як слідує з рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2010 року в справі №2-1841/2010 року з [PERSON] було стягнуто на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договору №253442-CRED від 30 вересня 2008 року в сумі 546,33 дол. США. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції [PERSON] від 31 серпня 2011 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1841 від 22 грудня 2010 року, виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості по договору в сумі 546,33 дол. США, а також судових витрат по справі та витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 197,95 грн. закінчено, в звязку з фактичним повним виконанням виконавчого документа. З огляду на викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, позов задовольнити та визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Пунктом 3 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У зв'язку з тим, що позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 2 000 грн. суд враховує, що на підтвердження вказаних витрат позивачем надано лише договір-доручення про надання правової допомоги та представництво інтересів від 29 січня 2018 року та угода про оплату роботи адвоката від 29 січня 2018 року. Зі змісту статей 137, 141 ЦПК України вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу мають бути документального підтвердженні та доведені. Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Той факт, що суду не було надано жодного доказу сплати позивачем та отримання представником позивача коштів за надання професійної правничої допомоги, свідчить про відсутність належного документального підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Outcome: partial