Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Другої [PERSON] державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 0,0976 га для ведення садівництва за межами населеного пункту на території Великоберезовицької селищної ради, після смерті батька [PERSON], який помер 17.11.2014року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що право власності на земельну ділянку не було зареєстровано за померлим [PERSON], тому він не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім'я. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, зіславшись на мотиви викладенні в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні відносно позовних вимог не заперечила. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, на попередніх судових засіданнях відносно задоволення позовних вимог не заперечували. Представник Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. 17.11.2014 року помер [PERSON], про що Відділом ДРАГС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції видано Свідоцтво про смерть серії 1-ИД №164698. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1261 ЦК України, визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями покійного [PERSON] є його дружина [PERSON] та його діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до наведеного за заявою [PERSON] від 15.05.2014 року Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №31/2014, щодо спадкового майна [PERSON] Діти померлого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від спадкування спадкового майна покійного [PERSON] відмовилися, написавши 15.05.2014року у [PERSON] державну нотаріальну контору відповідні заяви. 15.08.2014року Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, спадщина складається з 1/6 квартири № 26 в будинку №1, що знаходиться по вул.І.Підкови в м.Тернополі, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 30.08.2007 року. Крім того, Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2014 року № 495/02-31, згідно якої [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Як встановлено судом, померлий [PERSON] отримав на підставі розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0976 га для ведення садівництва яка розташована за межами населеного пункту Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (далі Проект). Померлим було замовлено розробку Проекту у суб'єкта господарської діяльності ТОВ «Геоземсервіс». На підставі розробленого та погодженого відповідно до чинного законодавства Проекту землеустрою Державним кадастровим реєстратором Відділу Держземагентства у Тернопільському районі 27.10.2013 року було проведено державну реєстрацію земельної ділянки та присвоєно їй кадастровий номер 6125255200:01:001:2643. Проект землеустрою був затверджений наказом Головного управління Держземагентства у Тернопільській області (наказ від 19.06.2014 року № 19-156/14-14СГ), але у зв'язку із смертю [PERSON], розпоряджень голови [PERSON] РДА про передачу [PERSON] спірної земельної ділянки у власність не виносилося. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі - продажу, оренди, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки ( паю). Відповідно до норм Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», підтвердженням права власності на земельну ділянку є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. У відповідності до ч.3. ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ст.125 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст. 126 ЗК). Відповідно суд констатує, що за час свого життя померлий [PERSON] не встиг на законних підставах отримати у власність та здійснити державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, а тому суд не може стверджувати, що дане майно перебувало у власності спадкодавця на дату відкриття спадщини та входило до складу спадкового майна. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до задоволення не підлягають, так як спірне майно не входило до складу спадщини, саму спадщину після померлого [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], а позивач [PERSON] відмовився від спадщини склавши нотаріусу заяву про відмову від спадкування від належної йому частки спадкового майна після смерті батька, [PERSON]

Outcome: dismissed