Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку місця проживання. Свій позов мотивує тим, він є власником домоволодіння [ADDRESS] Вказує, що в даному житловому будинку також зареєстровані його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] Відповідачі в даному будинку не проживають з 2009 року, а саме після розірвання шлюбу з [PERSON] Остання є громадянкою іншої країни та, можливо, проживає за кордоном. Зазначає, що внаслідок реєстрації відповідачів у вказаному будинку, він змушений нести додаткові витрати щодо оплати комунальних послуг, крім того, реєстрація відповідачів в будинку, перешкоджає йому користуватись та розпоряджатись належним йому житлом. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] та зобов'язати Луцький районний сектор Державної міграційної служби у Волинській області зняти їх з реєстраційного обліку у вказаному будинку. До початку судового розгляду позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, зокрема через розміщення оголошення в пресі. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] Відповідно до довідки № 1599с, виданої Боратинською сільською радою 02 грудня 2014 року, в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Як вбачається з висновку дільничного інспектора СДІМ Луцького РВ УМВС України у Волинській області О.В. Максимчука від 18 листопада 2014 року, що в ході перевірки було встановлено, що [PERSON] та її донька - [PERSON] дійсно не проживають в будинку [ADDRESS] з 2009 року (а.с. 5). Отже, відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи членами сім'ї власника жилого приміщення, понад один рік без поважних причин не проживає в ньому. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] В задоволенні вимоги позивача щодо зобов'язання Луцького районного сектору Державної міграційної служби у Волинській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку в будинку [ADDRESS] слід відмовити, оскільки дана вимога є передчасною. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: partial