Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

[PERSON], за представництвом адвоката [PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. Ухвалою суду від 14.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні суд з»ясував відношення сторін до позову. При вивченні матеріалів справи встановлено, що відповідачка [PERSON] позов визнала, проти розірвання договору довічного утримання не заперечує. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Обгрунтовуючи позов вказує, що [PERSON] був власником житлового будинку № 68 та земельної ділянки для будівництва та бслуговання житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1537 га, що знаходяться по вул. Шкільній в с.Кам»янка Камянець-Подільського району Хмельницької області. 29 вересня 2004 року він уклав з [PERSON] договір довічного утримання. Даний договір нотаріально посвідчений. За умов спірного договору він передав свої будинок та земельну ділянку у власність [PERSON], а остання взяла на себе зобовязання надавати йому, відчужувачу, довічне матеріальне забазпечення, а саме: зберегти право безоплатного довічного проживання у відчужуваному будинку , забезпечувати його харчуванням, одягом, взуттям, належними лікувальними засобами, здійснювати догляд, надавати необхідну допомогу і побутові послуги. Грошова оцінка матеріального забезпечення сторонами визначена в розмірі одної мінімальної заробітної плати в місяць. Однак, відповідачка взяті на себе зобов»язання, по даному договору, належним чином не виконувала, а в останні роки, взагалі перестала опікуватись ним, перестала купувати продукти харчування, медичні препарати, не купувала одяг та взуття, перестала здійснювати за ним догляд. Оскільки відповідачка протягом тривалого часу не виконує свої обов»язки по договору довічного утримання і не має бажання їх виконувати надалі та в добровільному порядку розірвати договір відмовляється, він вимушений звертатись до суду, тому вважає, що даний договір підлягає розірванню і просить його розірвати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в суді позов визнала, не заперечила щодо його задоволення, оскільки у неї з»явилися онуки і часу та коштів не вистачає на догляд і утримання позивача [PERSON] Заслухав представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи , суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України - правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною 1\~статті \~ 744\~ЦК \~України передбачено,\~що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ст. 745 ЦК України - договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до вимог\~ч.\~1\~ст.\~749\~ЦК України\~у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. \~ \~ \~Згідно ст. 748 Цивільного кодексу України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу. Частиною 4 статті 334 даної норми права передбачено, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 29 вересня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено договір довічного утримання, згідно умов якого [PERSON], відчужувач, передав житловий будинок № 68 та земельну ділянку для будівництва та обслуговання житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1537 га, що знаходяться по вул. Шкільній в с.Кам»янка Камянець-Подільського району Хмельницької області, власником яких він являється, у власність набувачу, [PERSON], а остання взяла на себе зобовязання надавати йому, відчужувачу, довічне матеріальне забезпечення, а саме: зберегти право безоплатного довічного проживання у відчужуваному будинку , забезпечувати його харчуванням, одягом, взуттям, належними лікувальними засобами, здійснювати догляд, надавати необхідну допомогу і побутові послуги, грошова оцінка матеріального забезпечення сторонами визначена в розмірі одної мінімальної заробітної плати в місяць, що підтверджується копією Договору довічного утримання від 29.09.2004 року., зареєстрованого в реєстрі за № 2-3109. Як вбачається із матеріалів справи, в обгрунтування вимог позивач вказує, що є особою похилого віку та потребує стороннього догляду і укладення договору довічного утримання між ним та відповідачкою передбачало його довічне проживання в вищевказаному будинку та догляд за ним зі сторони [PERSON] Встановлено також, що після укладення оспорюваного договору відповідачка гарантувала, що буде позивача доглядати, проте виконувати свої обовязки на протязі останніх кілька років відмовилась, мотивуючи тим, що у неї народились онуки і вона не взмозі обходити його, слідкувати за будинковолодінням та надавати позивачу матеріальну допомогу. Дані обставини справи , згідно із ст.82 ч.1 ЦПК України - доказуванню не підлягають, оскільки визнаються сторонами і тому суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільного їх визнання відповідачкою. Відповідно до ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду : на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов»язків, незалежно від його вини або на вимогу набувача. Тому, на думку суду, оскільки наведені обставини об»єктивно вказують на те, що відповідачка взяті на себе зобов»язання, по договору довічного утримання, належним чином не виконує, а [PERSON], за своїм станом, потребує належного догляду, тому на вимогу позивача, вказаний договір підлягає розірванню, а позов задоволенню.

Outcome: approved