Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є його сином, разом з ним зареєстрований за цією адресою. Позивач зазначає, що [PERSON] вже понад 6 років не поживає за даною адресою, квартирою не цікавиться, його речей у будинку не має, покинув його добровільно. Не проживаючи за даною адресою, відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, і взагалі ним не цікавиться та ні на що не претендує. Ніяких перешкод у проживанні відповідача ним не чинилося, він добровільно давно поїхав з квартири. Реєстрація відповідача в будинку створює йому перешкоди в користуванні житловою площею, а саме: плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача проводить він, повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних платежів не може. Посилаючись на зазначені обставини, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 липня 2021 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, справа призначена до розгляду на 02 листопада 2021 року о 13 год. 00 хв. 02 листопада 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 06 грудня 2021 року о 14 год. 30 хв. в зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, відсутністю відомостей про його належне повідомлення. В дане судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, просить позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Зі згоди позивача, викладеній в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що з довідки Міського єдиного інформаційно-розрахункового центру від 15 червня 2021 року, що видана на ім`я [PERSON] , вбачається, що за адресою [ADDRESS] , крім [PERSON] також зареєстрований його син [PERSON] (а.с. 7). Під час судового розгляду не було встановлено обставин того, що позивач чинить відповідачу перешкоди в користуванні зазначеним житлом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України якщо особа без поважних причин не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців, ця особа за рішенням суду визнається такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Таким чином встановлено, що відповідач понад встановлений законодавством 6-місячний строк не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження 6-тимісячного строку не проживання в спірному житлі, тому відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням. Таким чином встановлено, що відповідач понад шість місяців не мешкає у житловому приміщенні без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку не проживання в житлі. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за ним права користування житлом, останній суду не надав. Суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушується та підлягає захисту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] .

Outcome: approved