Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності, в якому вказує, що матері [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3277 га. на території Геленківської сільської ради на підставі державного акта. 01 листопада 2005 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] вказану земельну ділянку. [INFO] року [PERSON] померла. Державний акт втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3277 га., що на території Геленківської сільської ради Козівського району, належала [PERSON] на підставі державного акта. В судове засідання позивач не з'явився, подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Справу просить розглядати за його відсутності без застосування технічних засобів. Відповідач Геленківська сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати за їх відсутності. Суд, приймаючи до уваги клопотання позивача, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3277 га. на території Геленківської сільської ради на підставі державного акта серії [NUMBER] від 15 серпня 2001 року, підтверджується витягом з ДЗК №НВ-6101909842015 від 28 вересня 2015 року (а.с.8). 01 листопада 2005 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] вказану земельну ділянку (а.с.3). [INFO] року [PERSON] померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.2). Згідно довідки Геленківської сільської ради №167 від 10 червня 2016 року, з [PERSON] на час смерті постійно проживала та була зареєстрована невістка [PERSON] (а.с.5). Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 15 серпня 2001 року втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №45 від 10 червня 2016 року (а.с.7). [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №569/01-16 від 01 червня 2016 року (а.с.6). Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved