Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він є власником житлового будинку в с. Прилуцьке по вул. Садова, 23 Ківерцівського району Волинської області. У даному будинку також зареєстрований колишній чоловік його рідної сестри [PERSON] відповідач [PERSON], який з 1998 року не проживає за місцем реєстрації. Посилаючись на те, що [PERSON] відсутній за місцем реєстрації близько 17-ти років та не виконує обовязків по утриманню житла, просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим будинком в с. Прилуцьке по вул. Садова, 23 Ківерцівського району Волинської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, від його представника [PERSON] до суду подана заява, згідно якої позовні вимоги вона підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності та щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та заперечень на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 08.06.1990 року, власником житлового будинку в с. Прилуцьке по вул. Садова, 23 Ківерцівського району Волинської області є позивач [PERSON] /а.с. 11/. Згідно довідки про склад сімї № 1542 від 21.09.2015 року, у вищевказаному житловому будинку зареєстровані: голова домогосподарства [PERSON], сестра [PERSON], сестра [PERSON], зять [PERSON], племінник [PERSON]В, племінник [PERSON] /а.с. 6/. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ № 018092, актовий запис № 16, виданого 06.02.2008 року Відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с. 7/. Як вбачається з Актів комісії від 10.04.2015 року, 12.08.2015 року, 26.08.2015 року, 15.09.2015 року, затверджених Прилуцькою сільською радою Ківерцівського району, колишній зять голови домогосподарства [PERSON] [PERSON] з 1998 року по даний час не проживає за місцем реєстрації: в с. Прилуцьке по вул. Садова, 23 Ківерцівського району Волинської області /а.с. 3-5/. В силу ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Також, згідно ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статею 156 ЖК України визначено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) обов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до змісту ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] понад 6 місяців відсутній за місцем реєстрації, а саме в будинку по вул. Садова, 23 в с. Прилуцьке Ківерцівського району Волинської області, між сторонами не було укладеного угоди про користування спірним житловим приміщенням, і відповідно його реєстрація в будинку позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, тому [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування даним жилим приміщенням. Відтак, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 71, 72, 150, 156 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved