Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач), третя особа - ПраТ «СК «Брокбізнес» (далі по тексту - Третя особа), про відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП в сумі 9 868 грн. 29 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 серпня 2013 року по вулиці Дегтярівській в м. Києві Відповідач, керуючи автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак «[NUMBER], порушивши ПДР, не дотрималась безпечної дистанції та спричинила зіткнення з автомобілем «Фольксваген», державний номер «[NUMBER]», власником якого є Позивач, що призвело до пошкодження транспортних засобів та матеріальних збитків. Вина Відповідача у скоєнні зазначеної дорожньо - транспортної пригоди підтверджується довідкою №9240622 ВДАІ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві та постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.08.2013 року. Цивільна відповідальність Відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес». Третя особа здійснила виплату страхового відшкодування Позивачу в сумі 13 075, 31 грн., в той час як Позивач, з метою завершення ремонтних робіт змушений був додатково сплатити 9 868, 29 грн., загальна сума, витрачена на проведення відновлюваного ремонту склала 22 943 грн. 60 коп. 24.02.2014 року Позивач з метою досудового врегулювання спору надіслав на адресу Відповідача листа з пропозицію добровільного відшкодування непогашеного переплаченої за відновлюваний ремонт суми. Проте вказаний лист був залишений поза увагою Відповідачем, відповіді на нього Позивач не отримав. В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник третьої особи в судове засідання з'явився. Проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 01.08.2013 року о 17 год. 30 хв. Відповідач, керуючи автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак «[NUMBER] по вул. Дегтярівській в м. Києві не дотримався безпечної дистанції до автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак «[NUMBER]», внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх пошкодження. 27.08.2013 року постановою Шевченківського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке передбачено відповідальність відповідно до ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 5). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Транспортний засіб Відповідача - «Фольксваген», державний номерний знак «[NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «Брокбізнес». Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до Звіту № 603 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 29.08.2013 року, вартість матеріального збитку автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак «[NUMBER]», який належить Позивачу, становить 13 585 грн. 35 коп. (а.с. 45-46). Третя особа, у відповідності до укладеного договору страхування з Відповідачем, перерахувала кошти в сумі 13 075 грн. 31 коп. на рахунок ТОВ «Автомир» для проведення відновлюваного ремонту. Розмір страхового відшкодування визначався, виходячи з формули: 13 430, 05 (вартість складових частин, що підлягають заміні) * 1-0, 4647 (коефіцієнт фізичного зносу) + 4 237 грн. (вартість робіт) + 2 159, 34 грн. (вартість матеріалів) - 510 грн. (розмір франшизи) = 13 075 грн. 31 коп. Відповідно до Акту виконаних робіт № АМН0030223, наданого ТОВ «Автомир», вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Позивача склала 22 943 грн. 60 коп. А отже, Позивачем було додатково сплачено кошти в розмірі 9 868 грн. 29 коп., що підтверджується квитанцією від 16.01.2014 року. (а.с. 9). Позивач, з метою досудового врегулювання спору, надсилав Відповідачу листа з пропозицією відшкодувати переплачені ним кошти за ремонт автомобіля, разом з тим лист був проігнорований Відповідачем. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, о визначається страховиком. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» унормовано, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Третя особа, і це не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, виконала свої обов'язки за умовами договору страхування, і, а саме - здійснила виплату страхового відшкодування Позивачу на реквізити, вказані ним у заяві про страхове відшкодування. Разом з тим, вказана сума не покрила всіх витрат, пов'язаних з відновлюваним ремонтом автомобіля Позивача. Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України в разі недостатності страхової виплати, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Крім того, в правовій позиції, викладеній у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 04.06.2014 року № 6-49цс14 зазначено, що системний аналіз пункту 32.7 статті 32 указаного Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначеної Методики дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 9 868 грн. 29 коп. та сума сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього - 10 111 грн. 89 коп. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved