Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області та просить постановити рішення про тлумачення заповіту у якому зазначити, що [PERSON] у своєму заповіті від 07.03.1995 року, посвідченому 07 березня 1995 року секретарем виконкому Кузницької сільської ради Городнянського району Чернігівської області Лазаренко Л.П., реєстраційний номер № 27 , заповіла [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку площею 3,65 га, розташовану на території Кузничівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 818227, виданого Городнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області 14.06.2007 року. Позов обґрунтовується тим, що [INFO] у віці 91 року померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яка складалась з права власності на земельну ділянку, площею 3,65 га, посвідченого державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 818227. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Неволько В.А. із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус оглянула представлені позивачем документи та виявила, що при складанні заповіту спадкодавець [PERSON] зробила розпорядження та заповіла позивачу належний їй земельний та майновий паї, які знаходяться в КСП «Більшовик». Разом з тим, ще за життя [PERSON] реалізувала своє право на виділ земельної частки ( паю ) в натурі та після оформлення технічної документації отримала у власність земельну ділянку площею 3,65 га, розташовану на території Кузничівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Право власності [PERSON] на цю земельну ділянку було засвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 818227. Однак за життя [PERSON] свого заповіту на користь позивача не змінила та іншого заповіту не склала. Отже, визначене спадкодавцем у заповіті розпорядження за яким вона заповіла позивачу земельний пай, який у послідуючому трансформувався у право власності [PERSON] на земельну ділянку, продовжувало діяти і після її смерті, позивач як спадкоємець за заповітом має право на спадкування належної померлій на праві власності земельної ділянки. Однак вищевказані невідповідності та неточності в частині об`єкту спадкування, визначеного в заповіті, є перепоною для оформлення спадкових прав позивача. У зв`язку з цим, позивачу було запропоновано звернутися до суду із заявою про тлумачення заповіту. Ухвалою судді від 19 листопада 2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останнійя повідомлявся належним чином, у поданій до суду позовній заяві заявлено клопотання з проханням розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги ( а.с. 2-3 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач по справі - Городнянська міська рада Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не з`явився. Повноважний представник Городнянської міської ради Чернігівської області Яценко Д.В. надав до суду письмове клопотання від 20.12.2019 року за вих. № 03-09/1043 з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, проти позовних вимог [PERSON] не заперечують ( а.с. 42-43 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 21.11.2019 року з проханням провести судове засідання за наявними матеріалами справи за її відсутності ( а.с. 29 ). Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлялась належним чином. Повноважний представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Будлянський В. надав до суду письмове клопотання від 26.11.2019 року за № 9-25-0.6-6298/2-19 з проханням розглянути справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду ( а.с. 26-27 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло письмових пояснень щодо позову. Неявка в судове засідання третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 25 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Частина 4 ст. 200 ЦПК України передбачає, що ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позицію відповідача та третіх осіб по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 91 рік у с. Кузничі, Городнянського району, Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації смертей виконкомом Кузницької сільської ради Городнянського району Чернігівської області 14.11.2007 року було зроблено відповідний актовий запис за № 66 ( а.с. 9 ). Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] , є день її смерті - [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, яке зазначено в заповіті. Відповідно до заповіту від 07 березня 1995 року, посвідченого секретарем виконкому Кузницької сільської ради Городнянського району Чернігівської області Лазаренко Л.П., зареєстрованого в реєстрі за № 27, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла земельний та майновий паї, які знаходяться в КСП «Більшовик», [PERSON] ( а.с. 8 ). Частина 2 статті 1236 ЦК України передбачає, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем за заповітом від 07 березня 1995 року щодо майна померлої [PERSON] , а саме земельного та майнового паїв, які знаходяться в КСП «Більшовик», являється [PERSON] . З матеріалів спадкової справи № 236/2018 встановлено, що [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . За заявою позивача була відкрита спадкова справа [INFO] року після смерті [PERSON] .. Інших спадкоємців у померлої немає ( а.с. 45-53 ). Стаття 1256 ЦК України передбачає, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 2 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При цьому ч. 3 ст. 213 ЦК України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Частина 4 ст. 213 ЦК України передбачає, що якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 818227 від 14 червня 2007 року встановлено, що [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , на підставі розпорядження голови Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 22.11.2006 року № 332 є власником земельної ділянки площею 3,65 га. Земельна ділянка розташована на території Кузничівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010784000012 ( а.с. 10 ). Той факт, що [PERSON] включена до списку членів КСП «Більшовик» підтверджується дослідженим в судовому засіданні державним актом на право колективної власності на землю серії ЧН № 7, виданим 11.10.1995 року головою Кузницької сільської Ради народних депутатів, та доданим до нього списком членів КСП в якому під № 45 значиться [PERSON] ( а.с. 31-36 ). Дослідженням в судовому засіданні технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів із земель колишнього КСП «Більшовик» на території Кузничівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області встановлено, що до списку громадян-власників сертифікатів КСП «Більшовик» включено [PERSON] , якій було видано сертифікат на земельну частку ( пай ) у землях цього підприємства ( а.с. 37-41 ). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] належало право на земельну частку ( пай ) у загальному фонді КСП «Більшовик» ( с. Кузничі, Городнянського району, Чернігівської області ), що підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів із земель колишнього КСП «Більшовик», с. Кузничі, Городнянського району, Чернігівської області. При цьому [PERSON] за життя отримала право на земельну частку (пай) та їй був виданий сертифікат на право на земельну частку ( пай ) на території Кузнецької сільської ради серії [NUMBER] . У послідуючому на підставі відповідного сертифікату [PERSON] отримала державний акт на право власності на землю серії ЯГ № 818227 від 14.06.2007 року. Здійснюючи особисте розпорядження, [PERSON] у заповіті визначила, яке саме майно заповідає [PERSON] , та заповіла належні їй земельний та майновий паї, які знаходяться в КСП «Більшовик». Але у подальшому [PERSON] переоформила своє право на земельну частку ( пай ) та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 818227 від 14.06.2007 року, що підтверджується відповідними документами, які досліджені в судовому засіданні. Метою вчинення [PERSON] правочину було розпорядитись частиною своєї спадщини і насамперед правом на земельну ділянку на яку їй спочатку було видано земельний сертифікат на право на земельну частку ( пай ), а в послідуючому на підставі цього сертифікату видано державний акт на право власності на землю. Враховуючи вищевикладене, відповідно до встановлених в судовому засіданні обставин справи, виходячи зі змісту заповіту та визначених заповідачем об`єктів своїх майнових прав, щодо яких вона зробила розпорядження, слід розтлумачити заповіт та встановити, що в ньому [PERSON] мала на увазі, що вона заповідає [PERSON] належне їй право на земельну ділянку площею 3,65 га, розташовану на території Кузничівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 818227, виданого Городнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області 14.06.2007 року, і це відповідало її справжній волі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved