Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON], зазначивши третьою особою Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області, звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], по якому просить виселити відповідачів з домоволодіння по [ADDRESS], що належить позивачу на праві приватної власності; зобов»язати відповідачів передати позивачу домову книгу, ключі від домоволодіння по [ADDRESS] та книжки по оплаті житлово-комунальних послуг; зняти відповідачів з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25 січня 2012 року придбав з прилюдних торгів житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS]. Проте вселитись у вказаний будинок позивач не має можливості, так як відповідачі відмовляються в добровільному порядку виселитися з будинку та знятися з реєстрації місця проживання. Також відповідачі відмовляються передати домову книгу та книжки по оплаті комунальних послуг. За вказаного позивач змушений звернутися до суду з позовом для захисту свого порушеного права. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда до участі у справі в якості третьої особи залучено орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Інші відповідачі в судове засідання не з»явились, повідомлені судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не відомі. Представники третіх осіб Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області та органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради в судове засідання не з»явилися, повідомлялися судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача [PERSON], приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 25 січня 2012 року державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Піскун В.В. видано акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме: будинок [ADDRESS], згідно якого переможцем прилюдних торгів є [PERSON], акт затверджено начальником Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського /а.с. 6/. 25 січня 2012 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки посвідчено право власності [PERSON] на будинок за адресою: [ADDRESS], про що свідчить копія свідоцтва та витяг про державну реєстрацію прав /а.с. 5/. Відповідно до довідки №455 квартального комітету №26 від 30 квітня 2014 року у домоволодінні [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказані особи зареєстровані за адресою: [ADDRESS] до набуття права власності позивачем на будинок та не є членами сім'ї власника, а тому не мають права користування спірним жилим приміщенням. Позивач звертався до відповідачів з вимогою виселитись із займаного будинку, проте вказана вимога була проігнорована. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не звільняють будинок позивача, чим чинять йому перешкоди у користуванні своєю власністю, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині виселення відповідачів з займаної квартири, яка належить позивачу є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо зобов»язання відповідачів передати [PERSON] домову книгу, ключі від домоволодіння та книжки по оплаті житлово-комунальних послуг задоволенню не підлягають, так як позивачем не надано суду жодних належних чи допустимих доказів тощо, що відповідачі відмовляють йому у таких вимогах. З приводу позовних вимог, щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], з суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на наступне. Згідно ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», де вказано, що реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В силу наведеної норми позивач повинен звертатися до органу реєстрації з вимогою про зняття з реєстрації місця проживання відповідачів, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення. Суд не вправі підміняти функції державних органів (органів реєстрації), на які покладені обов'язки з реєстрації місця проживання громадян. Таким чином, права позивача щодо відмови у знятті відповідачів з реєстрації не є порушеними, у в'язку з чим відновленню не підлягають. За вказаного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial