Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , заявник), звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , заінтересована особа), разом - сторони. Заявник просить суд видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців відносно [PERSON] . Заборонити [PERSON] знаходитись в місцях спільного перебування з заявником, заборонити [PERSON] наближатись на відстань більше ніж 500 метрів до [PERSON] , наближатись на відстань більше ніж 500 метрів до місця проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . та наближатись на відстань більше ніж 500 метрів до місця роботи [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Заборонити [PERSON] , особисто і через третіх осіб переслідувати [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватись з нею. Заборонити [PERSON] , [INFO] , вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Про видачу обмежувального припису повідомити Шевченківський ВП ГУНП в Харківській області для взяття громадянина [PERSON] на профілактичний облік, а також Адміністрацію Шевченківського району Харківської міської ради. В обґрунтування зави [PERSON] зазначила, що починаючи з 2000 року вона проживала однією сім`єю та перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Від цих стосунків вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , між тим відомості про батька до актового запису про народження дитини були внесені за її вказівкою відповідно до ч.1 ст.135 СК України, оскільки заявник вважала, що [PERSON] точно не буде займатися вихованням дитини. Ставлення [PERSON] до заявника поступово погіршувалося , він зловживав алкогольними напоями і все частіше проявляв фізичне та психологічне насильство по відношенню до [PERSON] . При цьому [PERSON] створив атмосферу страху, постійно погрожував заявнику фізичною розправою, якщо вона буде шукати допомогу або скаржитись будь-кому. У неї утворилась хвороблива залежність від [PERSON] . Тільки в кінці 2018 року сім`ї вдалося переконати її, що це має закінчитися. [PERSON] переїхала жити до батьків. [PERSON] почав ще більше зловживати спиртними напоями та вести антигромадський спосіб життя, супроводжуючи зазначене постійними погрозами вбивством її та її сім`ї. Деякі телефонні розмови та спілкування, під час яких [PERSON] говорить, що заріже [PERSON] , скалічить обличчя, обіллє кислотою, посадить до інвалідного візка . Батькам [PERSON] також постійно висловлюються погрози, щоб вони боялися виходити на вулицю. Погрози [PERSON] носять систематичний характер та сприймаються нею настільки серйозно, що 03.12.2019 року мати [PERSON] зверталась до Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про погрозу фізичною розправою від [PERSON] , а 05.12.2019 року [PERSON] звернулась до вказаного відділу з заявою про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України. В судовому засіданні заявник заяву підтримала пославшись на викладені у ній обставини та просила вимоги задовольнити. Заінтересована особа неодноразово викликалась в судове зсідання, між тим судові повістки повертались з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заслухавши заявника та дослідивши докази суд встановив такі обставини. Починаючи з 2000 року [PERSON] проживала однією сім`єю та перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] у заявника народилась дочка [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON] .(а.с.9) . Заявник зазначає, що батьком дитини є [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] зазначила, що наприкінці 2018 року вона переїхала жити до батьків за місцем своєї реєстрації за адресою [ADDRESS] . Заінтересована особа [PERSON] почав ще більше зловживати спиртними напоями та вести антигромадський спосіб життя, супроводжуючи зазначене постійними погрозами вбивством заявнику та її сім`ї. [PERSON] та її мати [PERSON] звертались до органів поліції з заявами на неправомірні дії з боку [PERSON] , проте такі заяви залишились без належного реагування. (а.с.13-14) З скріншотів переписки, наданої [PERSON] , убачається, що [PERSON] систематично в переписці погрожує [PERSON] розправою, всіляко ображає її, принижує її людську гідність. Крім того, в судовому засіданні було досліджено СД диск з записами телефонних розмов на яких чоловік представившись [PERSON] постійно погрожує [PERSON] фізичною розправою, ображає її. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що на даний час вона винаймає житло та [PERSON] не знає про її місцезнаходження, оскільки вона боїться за своє життя та своїх близьких. Також у судовому засіданні в якості свідка була допитана [PERSON] , яка пояснила суду, що знає заявника та заінтересовану особу вже майже 20 років. Коли заявник гостювала у неї, [PERSON] їй телефонував, [PERSON] включала гучний зв`язок і свідок чула як [PERSON] погрожував [PERSON] 11 лютого 2021 року вони зустрічались з [PERSON] .. [PERSON] постійно телефонував, проте вони не брали слухалку. Також [PERSON] переслідував [PERSON] на роботі. Свідок бачила, як [PERSON] сидів у машині біля роботи заявника. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що [PERSON] приходив до неї додому шукати завника, показував на свідку як він буде поводитися з заявником, коли знайде. Наприкінці 2019 року на початку 2020 року постійно забирали [PERSON] з роботи додому, оскільки остання боялась за своє життя. Зустрічала [PERSON] на вулиці , він запитував про [PERSON] та погрожував свідку . Доказів, які б спростовували вказану обставину, заінтересованою особою не надано. Більш того, оглянувши в судовому засіданні смартфон [PERSON] суд переконався, що її додаток Viber дійсно містить повідомлення, зміст яких повністю відповідає змісту повідомлень, роздруківка яких долучена до заяви. Питання видачі обмежувального припису регулюється ЦПК України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII). Відповідно до положень статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником, батьками та іншими законними представниками дитини, у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (пункти 1, 3 статті 350-2 ЦПК України). Стаття 1 Закону № 2229-VIII визначає, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Частиною другою статті 3 Закону № 2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника (пункт 2 частини 1 статті 24 Закону № 2229-VIII). Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частини 2, 3 статті 26 Закону № 2229-VIII). Оцінка змісту конкретних фраз, лексики та характеру використання мовних засобів, які [PERSON] застосовує у переписці та телефонних розмовах з колишньою цивільною дружиною, дає підстави для висновку, що його дії слід кваліфікувати як домашнє насильство у формі психологічного насильства, що небезпідставно викликає у заявника побоювання за свою безпеку та безпеку своїх рідних і завдає шкоди психічному здоров`ю заявника. Отже, за результатами оцінки наданих сторонами доказів, суд дійшов до переконання, що через тривалий і систематичний психологічний тиск, який проявляється у словесних образах, погрозах, приниженнях і залякуваннях, що чинить [PERSON] щодо [PERSON] , заявник як особа, що постраждала від домашнього насильства, потребують невідкладного захисту у порядку, передбаченому Законом № 2229-VIII, а відтак вбачає підстави для видачі обмежувального припису з покладенням на заінтересовану особу таких обов`язків: заборонити наближатись на відстань більше ніж 500 метрів до [PERSON] , заборонити наближатись на відстань більше ніж 500 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборонити наближатись на відстань більше ніж 500 метрів до місця роботи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ., заборонити особисто і через третіх осіб переслідувати [PERSON] , та в будь-який спосіб спілкуватись з нею, заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Щодо вимоги [PERSON] заборонити [PERSON] знаходитись в місцях спільного перебування з нею, суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спільно не проживають з 2018 року. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове вимог заявника. На підставі викладеного,

Outcome: partial