Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 жовтня 2016 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області посвідчено заповіт, складений від імені [PERSON], що проживав в [INFO]. 27 жовтня 2016 року заповідач [PERSON] помер. Після чого, він, як спадкоємець за заповітом, звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Згідно заповіту від 25 жовтня 2016 року [PERSON] заповів йому земельну ділянку, на яку був виданий Державний акт серії ЯГ № 434621 від 23.08.2006 року, кадастровий номер земельної ділянки 7321082700:01:001:0400, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Валякузьмінської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області. В цьому ж заповіті заповідач розпорядився на випадок своєї смерті іншим належним йому майном та заповів особам, що залучені в якості третіх осіб, а саме [PERSON]: житловий будинок №2 по вулиці Київській в с. Валя Кузьміна, Глибоцького району, Чернівецької області; сертифікат іменних акцій ВАСТ «Птахофабрика Зоря», серія ЕС №0816255, код випуску цінного паперу UА [NUMBER] від 21.01.2004 року; земельну ділянку - Державний акт серії ЯБ №198703 від 16.08.2006 року, кадастровий номер 7321080500:01:007:0152, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Валякузьминської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області. В цьому ж заповіті спадкодавець заповів [PERSON] наступне майно: земельну ділянку кадастровий номер 7321080500:01:007:0229, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Валякузьминської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області; житловий будинок №92 розташований по вулиці Головній в с. Валя Кузьміна, Глибоцького району, Чернівецької області. Зазначений заповіт з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину було подано приватному нотаріусу для оформлення спадкового майна на користь спадкоємців. Однак, приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину листом №654/02-14 від 11.08.2017 року, в якому нотаріус обґрунтував свою відмову тим, що заповіт не відповідає вимогам ст.207 ЦК України, а саме в тексті заповіту відсутній підпис заповідача чи уповноваженої ним особи, а також посвідчувальний напис не відповідає вимогам додатку №5 до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.201 1 року №3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року за №1298/20036. Із вказаною відмовою нотаріуса він не згідний, так як складений 25.10.2016 року заповіт [PERSON] відповідав його волі, при складанні було дотримано всі вимоги чинного законодавства. Так, 25 жовтня 2016 року заповіт був складений та підписаний свідками, секретарем виконкому сільської ради у присутності заповідача [PERSON], який був важко хворим лежачим та не міг власноручно підписати заповіт. Однак, заповідач був при повному розумі, він розумів значення своїх дій та виявив свою волю представнику сільської ради. Зазначений заповіт був посвідчений секретарем виконкому сільської ради та секретарем був роз'яснений заповідачу зміст ст.ст. 1234,1241,1254,1307 Цивільного Кодексу України. Заповіт був посвідчений при свідках: [PERSON] та [PERSON] , які зачитали заповідачу заповіт вголос та поставили свої підписи на ньому. Просить суд визнати даний заповіт дійсним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві, просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області [PERSON] підтвердив обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги визнав. В своїх поясненнях вказував, що у звязку з нетривалим періодом роботи на посаді секретаря сільради, він при складанні заповіту допустився зазначених помилок, проте вільне розпорядження майном померлого викладена в тексті заповіту і його воля відповідає змісту заповіту. Просив суд позовні вимоги задовольнити. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини викладені в позовній заяві, проти задоволення позову не заперечували. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-МИ №167510 від 27 жовтня 2016 року [PERSON] помер 27 жовтня 2016 року в с. Валя Кузьмина Глибоцького району Чернівецької області. Відповідно до заповіту від 25 жовтня 2016 року [PERSON] заповів позивачу земельну ділянку, на яку був виданий Державний акт серії ЯГ № 434621 від 23.08.2006 року, кадастровий номер земельної ділянки 7321082700:01:001:0400, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Валякузьмінської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області. В цьому ж заповіті заповідач розпорядився на випадок своєї смерті іншим належним йому майном та заповів особам, що залучені в якості третіх осіб, а саме [PERSON]: житловий будинок №2 по вулиці Київській в с. Валя Кузьміна, Глибоцького району, Чернівецької області; сертифікат іменних акцій ВАСТ «Птахофабрика Зоря», серія ЕС №0816255, код випуску цінного паперу UА [NUMBER] від 21.01.2004 року; земельну ділянку - Державний акт серії ЯБ №198703 від 16.08.2006 року, кадастровий номер 7321080500:01:007:0152, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Валякузьминської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області. В цьому ж заповіті спадкодавець заповів [PERSON] наступне майно: земельну ділянку кадастровий номер 7321080500:01:007:0229, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Валякузьминської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області; житловий будинок №92, розташований по вулиці Головній в с. Валя Кузьміна, Глибоцького району, Чернівецької області. Згідно довідки приватного нотаріуса [PERSON] №654/02-14 від 11.08.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з не вірним оформленням заповіту. Відповідно до ст. 1247 Цивільного кодексу України передбачені загальні вимоги до форми заповіту, а саме: заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання ; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 Цивільного кодексу України; заповіт має бути посвідчений посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 Цивільного кодексу України; заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а також забезпечують державну реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі відповідно до порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про нотаріат» у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: вживають заходів щодо охорони спадкового майна; посвідчують заповіти (крім секретних). Посадові особи, зазначені вище, зобов'язані негайно передати по одному примірнику посвідчених ними заповітів у державний нотаріальний архів за постійним місцем проживання заповідача. Державний нотаріус державного нотаріального архіву зобов'язаний перевірити законність заповіту, що надійшов на зберігання, та залишити у себе отриманий ним примірник заповіту з повідомленням про це заповідача та посадової особи, яка посвідчила заповіт. У разі встановлення невідповідності заповіту законові, державний нотаріус державного нотаріального архіву повідомляє про це заповідача і посадову особу, яка посвідчила заповіт. Згідно ст.ст. 1233-1234 Цивільного Кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю та здійснюється нею особисто, що даний заповіт відповідав дійсній волі спадкодавця. Заповіт є односторонньою угодою, тому на нього розповсюджуються норми цивільного законодавства, що стосуються односторонніх угод. Відповідно до ч.2 ст.219 Цивільного кодексу України в разі недодержання вимоги про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини, що викладені в заяві. Суд вважає, що заповіт був складений з вільного волевиявлення заповідача, свою волю він висловив у присутності двох свідків - [PERSON] та [PERSON], дієздатність [PERSON] була встановлена секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, проте через недосвідченість секретаря сільради він був посвідчений з порушеннями, а саме не підписаний спадкодавцем або за її дорученням іншою особою, проте заповіт відповідав волі спадкодавця, що визнається сторонами, третіми особами та підтверджено показаннями свідків. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі ст.ст.15,16, ч.2 ст.219,1233,1234,1247,1251, ЦК України, ст. 37 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved