Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - перший відповідач) та [PERSON] (далі - другий відповідач) про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позову позивач вказує, що 23.01.2021 року о 12.30 годині в Київській області на автодорозі М-06 Київ-Чоп 42 км+800м водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Toyota державний номерний знак [NUMBER] під час перестроювання з крайньої правої смуги не переконався, що це буде безпечно та не витримав безпечного інтервалу з транспортним засобом Audi Q7 державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в крайній лівій смузі під керуванням [PERSON] , в результаті чого трапилося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, чим порушив вимоги п.10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. 12.02.2021 р. постановою Макарівського районного суду Київської області у справі №370/233/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №ЕР-201272100 від 17.09.2020 року. У подальшому ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» сплатив [PERSON] страхове відшкодування у сумі 82 900,66 грн. Вважаючи, що страхове відшкодування їй сплачено у меншому розмірі, просила суд стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 47099,34 грн., а оскільки сума відшкодування шкоди більша, ніж зазначена у страховому полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за заподіяну життю і здоров`ю шкоду, просила суд стягнути з [PERSON] , як особи яка винна у ДТП різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у сумі 12 159,97 грн.. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 27.07.2021 року через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області Позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог в якій позивач уточнивши вимоги просить: Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь [PERSON] кошти у сумі 37 011,63 грн. (тридцять сім тисяч одинадцять гривень 63 коп.) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти у сумі 22 247,68 грн. (двадцять дві тисячі двісті сорок сум гривень 68 коп.) 09.09.2021 року через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області Позивачем подано заяву, у якій вона повідомляє, що між нею та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було врегульовано спір, у зв`язку з чим остання відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», просила у цій частині закрити провадження. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України). Суд встановив, що заява про відмову від позову підписана позивачем, наслідки закриття провадження у справі позивачу відомі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про відмову від позову та закриття провадження у частині позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група». Також через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про проведення розгляду справи без участі позивача. Дане клопотання задоволено судом. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. [PERSON] є власником автомобіля Audi Q7 державний номерний знак [NUMBER] . 23.01.2021 року о 12.30 годині в Київській області на автодорозі М-06 Київ-Чоп 42 км+800м водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Toyota державний номерний знак [NUMBER] під час перестроювання з крайньої правої смуги не переконався, що це буде безпечно та не витримав безпечного інтервалу з транспортним засобом Audi Q7 державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в крайній лівій смузі під керуванням [PERSON] , в результаті чого трапилося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, чим порушив вимоги п.10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 12.02.2021 р. постановою Макарівського районного суду Київської області у справі №370/233/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №ЕР-201272100 від 17.09.2020 року. Згідно даного полісу страховою сумою на одного потерпілого за шкоду завдану майну становить 130 000 грн. З відповіді на адвокатський запит від 08.04.2021 року начальника Управління врегулювання збитків Офрім Н.І. вбачається, що розрахунок розміру страхового відшкодування проводився на підставі Звіту №SOS_-210125-214782 від 09.03.2021 року, згідно з якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу AUDI Q7 д.н.з. [NUMBER] складає 95595,79 з ПДА та 82900,66 грн. без ПДВ. 11.02.2021 року судовим експертом Стасюком О.В. надано Висновок № 183 експертного автотоварознавчого дослідження, згідно з яким вартість відновлювального ремонту AUDI Q7 д.н.з. [NUMBER] складає - 119912,29 грн., а розмір завданого [PERSON] матеріального збитку становить - 142159,97 грн. Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із положеннями пункту другого частини першої ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, як і не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Положеннями ч. 1 ст. 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно із положеннями ст. 16 даного закону Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком, відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування; якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору, у першу чергу, становлять його умови, визначені на розсуд сторін. При цьому, загальні умови виконання зобов`язання визначені у ст. 526 ЦК України, відповідно до яких належним виконанням зобов`язання є таке, що здійснене відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. При визначенні вартості заподіяної шкоди експертам слід керуватись положеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до пункту 8.3 якої «вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.» Передчасне погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу, яке відбулось внаслідок ДТП, є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). В інших випадках, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу, визначення втрати товарної вартості КТЗ обов`язкове. Відповідно до постанови Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі №489/2170/17, якщо сума відшкодування шкоди більша, ніж зазначена у страховому полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за заподіяну життю і здоров`ю шкоду, страховик сплачує суму, зазначену в договорі, а винна у ДТП особа (володілець авто) сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З системного аналізу п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.22, абз.3 п. 3 ч. 1 ст. 988, ст.ст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики випливає, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Згідно з Висновку № 183 розмір завданого [PERSON] матеріального збитку становить - 142 159,97 грн., з яких 22 247,68 грн. це втрата товарної вартості. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 22 247,68 грн. відшкодування матеріальної шкоди підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто з другого відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved