Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача в його користь 432162 грн. Позов мотивовано тим, що 14 серпня 2019 року [PERSON] дав в борг [PERSON] грошові кошти в сумі 207803 гривень та 8279 доларів США що еквівалентно 224359 грн. на дату подачі позову, що підтверджується розписками. Відповідач зобов`язався повернути кошти до 31.10.2019 року, однак до теперішнього часу відповідач не повернув борг, тому позивач просить стягнути суму боргу в судовому порядку. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених в ньому. Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, за відсутності заперечень представника позивача суд постановив проводити заочний розгляд справи. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 14 серпня 2019 року [PERSON] позичив в [PERSON] 207803 грн., 8279 доларів США, зобов`язувався повернути до 31.10.2019 року. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Верховний Суд України, у постанові від 18 вересня 2013 року, справа № 6-63цс13, виклав правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Дослідивши надану позивачем розписку, суд доходить переконання, що вона підтверджує факт укладення договору позики, відповідно до умов якого [PERSON] позичив в [PERSON] грошові кошти сумі 207803 грн. та 8279 доларів США з строком повернення до 31.10.2019 року. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із змісту статті 12, 13 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи те, що [PERSON] не надав будь яких доказів виконання своїх зобов`язань за договором позики - повернення позичених грошей в сумі 207803 гривень та 8279 доларів США, тому права позивача підлягають судовому захисту, шляхом стягнення вказаних грошових кошів з відповідача. Станом на день подачі позову 21 липня 2020 року відповідно до архіву курсу НБУ долара США, 1 долар США = 27.6011 грн., тому 8279 доларів США на момент подачі позову становило 228509,5 грн. Сума заборгованості за договором позики становить 228509,5 + 207803 = 436312,50 грн. Позивач просить стягнути 432162 грн. Виходячи принципу дизпозитивності, до стягнення підлягає сума боргу, яку просить стягнути позивач - 432162 грн. Також, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути сплачені позивачем 4321,62 грн. судового збору. Доказів понесенні інших судових витрат суду не надано.

Outcome: approved