Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогами розірвати шлюб, який був зареєстрований 01.11.2016 Липовецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області, актовий запис №66. Позивач обґрунтовує свою вимогу наступними обставинами. Як зазначено у позові, від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на шлюб та сімейне життя, втратилось почуття взаєморозуміння та любові, фактично шлюбних відносин сторони не підтримують і спільне господарство не ведуть. Позивач вказує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та їх спільної дитини, що послугувало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 31.07.2020 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву, а позивачеві строк для подання відповіді на відзив. Відповідач не подав до суду своїх заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що сторони перебувають у шлюбі з 01.11.2016, який був зареєстрований Липовецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області, актовий запис №66, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Позивач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу з відповідачем. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, виходить з наступних мотивів та норм права. Як зазначено у ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що позивач не має наміру на збереження шлюбу, має стійке волевиявлення до його розірвання, наполягає на розлученні, а також те, що відповідач проти такої вимоги не заперечує, суд дійшов висновку, що шлюб сторін втратив ознаки сім`ї, тому збереження його буде суперечити інтересам сторін. Отже суд задовольняє позов про розірвання шлюбу. На вимогу позивача суд залишає для подальшого іменування прізвище набуте нею у зв`язку із реєстрацією шлюбу, оскільки це відповідає вимогам ст. 113 СК України. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами виходить з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved