Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності від 02.06.2016 року в інтересах позивачки, звернувся до суду з позовною заявою до Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просив визнати за позивачкою право власності на земельні ділянки: площею 3,4522 га, склад угідь рілля, кадастровий номер 7421486000:02:000:0063, площею 0,8846 га, склад угідь сіножать, кадастровий номер 7421486000:02:000:0064, площею 0,2745 га, склад угідь пасовище, кадастровий номер 7421486000:02:000:0065, які розташовані на території Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 17 липня 2007 року [PERSON]. З позовної заяви виходить, що 17 липня 2007 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким він заповів позивачці все належне йому майно, в т.ч. земельні ділянки, розташовані на території Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. 19 жовня 2007 року [PERSON] подала заяву до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Переживша спадкодавця дружина [PERSON], яка має право на обов'язкову частку у спадщині, подала заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини. До складу спадщини входять земельні ділянки, розташовані на території Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, цільовим призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спірні земельні ділянки належали [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 006147 від 01 квітня 2004 року. В червні 2016 року позивачка звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області за оформленням спадщини. При огляді представлених позивачкою документів нотаріус роз'яснила, що видати свідоцтва про право на спадщину на підставі вищезазначеного державного акту не є можливим, оскільки державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 006147, виданий [PERSON], суперечить чинному законодавству, т.я. підписаний одноосібно сільським головою. В листопаді 2016 року позивачка одержала письмове роз'яснення від Городнянської районної державної нотаріальної контори про неможливість видати їй свідоцтва про право на спадщину на підставі наданого державного акту. Зазначені обставини є перешкодою в оформленні спадкових прав позивачки на спірні земельні ділянки в нотаріальному порядку. Ухвалою судді від 03 січня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином. Представник позивачки надав до суду письмову заяву від 04 січня 2017 року з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с.38). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач по справі Макишинська сільська рада Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Сільський голова Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 10.01.2017 року № 37 з проханням розглянути справу за їх відсутності, проти позову не заперечують(а.с.42). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділу Держгеокадастру у Городнянському районі Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Начальник відділу Держгеокадастру у Городнянському районі Чернігівської області надала суду письмову заяву від 05.01.2017 9-28-99.4-40/2-17 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без участі представника відділу Держгеокадастру у Городнянському районі Чернігівської області ( а.с. 39 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено. ( а.с. 34,46). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі( а.с.31,44 ). Неявка в судове засідання представника належним чином повідомленої про судовий розгляд третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зясувавши позицію відповідача та третіх осіб по суті заявлених позивачем позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] помер 17 липня 2007 року у с. Макишин Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 076885( а.с. 8 ). Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне йому майно. З дослідженого в судовому засіданні дублікату заповіту від 27.12.1999 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він по закону буде мати право, [PERSON]. Заповіт складений та посвідчений 27.12.1999 року секретарем виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 149 ( а.с. 9). Згідно довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 07 листопада 2007 року № 1269 встановлено, що в будинку №30 по вул. Леніна в с.Макишин Городнянського району Чернігівської області були постійно зареєстровані та постійно проживали [PERSON] з 12.01.1963 року по день смерті 17.07.2007 року, [PERSON] з 12.01.1963 року по даний час. ( а.с. 11 ). З наданої Городнянською державною нотаріальною конторою Чернігівської області копії спадкової справи № 267 до майна померлого 17 липня 2007 року [PERSON], встановлено, що позивачка [PERSON] 19 жовтня 2007 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. (а.с.53-60). [PERSON], яка є пережившим подружжям спадкодавця, відмовилась від належної їй обовязкової частки спадкового майна. Відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, позивачка 11.11.2016 року зверталась до нотаріуса за видачею їй свідоцтв про право на спадщину на спірні земельні ділянки, але отримала письмову відмову нотаріуса вчинити цю нотаріальну дію. У письмовому розясненні від 14.11.2016 року № 1803/02-14, адресованому [PERSON], завідувач Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області [PERSON] вказала, що видати свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки не є можливим, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно не відповідає вимогам закону ( а.с. 23-24). В позовній заяві позивачка зазначила, що з роз'ясненням нотаріуса про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину на спірні земельні ділянки вона згодна, оскаржувати дії нотаріуса намірів не має. З дослідженого в судовому засіданні державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ЧН № 006147 від 01 квітня 2004 року встановлено, що [PERSON], який мешкає в с. Макишин вул. Леніна,30, на підставі рішення № 40 виконкому Макишинської сільської ради народних депутатів від 25 грудня 2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,61 гектарів в межах згідно плану, яка розташована на території Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до плану меж земельної ділянки встановлено, що вона складається з трьох земельних ділянок : площею 3,45 га; площею 0,89 га; площею 0,27 га. Державний акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №37. ( а.с. 12). Вказаний державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 006147 підписаний одноосібно головою Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 01 квітня 2004 року. Суд погоджується з роз'ясненням, наданим нотаріусом в частині того, що вказаний документ не може бути підставою для видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки він суперечить діючому на момент його видачі законодавству. Так, державні акти на право власності на земельну ділянку, оформлені після 29 грудня 2003 року, в силу Постанови КМУ від 02.04.2002 року №449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку…» та «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю…» від 04.05.1999 року (з відповідними змінами) повинні були містити підписи двох посадових осіб голови відповідної ради або державної адміністрації та начальника відповідного державного органу земельних ресурсів. З витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 7403882092016, № НВ 7403930252016, № НВ 7403930152016, виданих 23.12.2016 року відділом Держгеокадастру у Городнянському районі Чернігівської області вбачається, що земельні ділянки площею 3,4522 га, 0,2745 га, 0,8846 га, розташовані на території Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області мають кадастрові номери: 7421486000:02:000:0063, 7421486000:02:000:0065,\~ 7421486000:02:000:0064. Власником цих земельних ділянок вказаний [PERSON] ( а.с. 13-21 ). Згідно витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки від 06.06.2016 року за № 29-28-99.1-417/72-16 вартість спірних земельних ділянок становить: рілля 8794,30 грн., сіножать 425,71 грн., пасовище 405,01 грн. ( а.с. 22). Відповідно до ст. 373 ЦК України право власності на землю ( земельну ділянку ) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно приписів ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 81 ЗК України передбачає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки в тому числі на підставі прийняття спадщини. Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивачка не отримала свідоцтв про право на спадщину на спірні земельні ділянки, тому що належний [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 006147 оформлений з порушенням вимог законодавства. В той же час судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на спірні земельні ділянки. Вказане право в силу ст. 1218 ЦК України переходить в порядку спадкування до спадкоємців [PERSON] Оскільки право власності [PERSON] на спірні земельні ділянки підтверджено документально, а також підтверджений факт відмови нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки, право позивачки в силу ст. 392 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спірні земельні ділянки за позивачкою. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Враховуючи наведене,

Outcome: approved