Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON].) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON].) про повернення безпідставно набутих коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON], позиціонуючи себе як досвідчений інвестор, в своїх публікаціях запропонував віддати йому кошти під процент 240 % річних (0,8% в день) з виплатою винагороди кожного тижня. Відповідач позиціонував себе як «хранитель» Взаємного Фонду «Меркурій», зловживаючи довірою та вводячи позивача в оману про надійність інвестицій, розповідав про високі доходи, покупки автомобілів, квартир та можливість часто подорожувати за кордон на відпочинок, завдяки доходам у Фонді, таким чином спокушаючи стати його членом і робити постійні грошові внески та не попереджаючи про ризики. Так, позивачем, було перераховано на карту Приватбанка відповідача кошти у розмірі 250 000 грн. Потім позивачу стало відомо, що на сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг було опубліковано інформаційне повідомлення - про сумнівну діяльність групи осіб з брендом «Меркурій - Взаємний Фонд». У листі зазначено, що діяльність Фонду свідчить про противоправні дії з метою заволодіння коштами громадян України шляхом введення їх в оману, яка здійснюється групою осіб з брендом «Меркурій - Взаємний фонд». Також відповідно до листа розміщеного на офіційному сайті Приватбанка - останній заблокував фінансову піраміду «Меркурій». Зокрема, ПриватБанк заблокував можливість використання своїх фінансових інструментів для фонду «Меркурій» діяльність якого має всі ознаки фінансової піраміди та підпадає під норми закону про протидію шахрайству. Таким чином, карта Приватбанку [PERSON] була заблокована банком, як «хранителя» офіційно визнаної державою у особі Нацкомфінпослуг фінансової піраміди Взаємний Фонд «Меркурій». Позивач звернувся до відповідача щодо повернення йому коштів, але [PERSON] на дзвінки та на повідомлення не відповідає, в зв'язку з чим, [PERSON] просить стягнути безпідставно набуті кошти у розмірі 250 000 грн. Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. В судове засідання позивач не з'явився, однак його представник надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідач [PERSON], позиціонуючи себе як досвідчений інвестор, в своїх публікаціях запропонував віддати йому кошти під процент 240 % річних (0,8% в день) з виплатою винагороди кожного тижня. Відповідач позиціонував себе як «хранитель» Взаємного Фонду «Меркурій», зловживаючи довірою та вводячи позивача в оману про надійність інвестицій, розповідав про високі доходи, покупки автомобілів, квартир та можливість часто подорожувати за кордон на відпочинок, завдяки доходам у Фонді, таким чином спокушаючи стати його членом і робити постійні грошові внески та не попереджаючи про ризики. Так, [PERSON] було перераховано на карту Приватбанка відповідача кошти загальною сумою 250 000 грн., а саме: 100 000 грн. відповідно до квитанції №Р23А119517255550594 від 19 лютого 2015 року, 100 000 грн. відповідно до квитанції №Р23А365027093626009 від 25 лютого 2015 року та 50 000 грн. відповідно до квитанції №Р23А621962575179227 від 04 березня 2015 року. В подальшому, позивачу стало відомо, що 9 червня 2015 року о 09:06 год. на сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг було опубліковано інформаційне повідомлення - про сумнівну діяльність групи осіб з брендом «Меркурій - Взаємний Фонд». У листі зазначено, що діяльність Фонду свідчить про противоправні дії з метою заволодіння коштами громадян України шляхом введення їх в оману, яка здійснюється групою осіб з брендом «Меркурій - Взаємний фонд». Фонд не має реєстрації як фінансової установи. Інформація про «Меркурій - Взаємний фонд» не внесена до Державного реєстру фінансових установ та до Реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, які веде Нацкомфінпослуг. Крім того, діяльність «Меркурій - Взаємний фонд» має ознаки порушення Закону України «Про захист прав споживачів» щодо заборони нечесної підприємницької практики, що вводить споживача в оману або є агресивною і спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він би не погодився. Так, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману, зокрема, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Також відповідно до листа від 03 липня 2015 року на офіційному сайті Приватбанка - Приватбанк заблокував фінансову піраміду «Меркурій». Зокрема, ПриватБанк заблокував можливість використання своїх фінансових інструментів для фонду «Меркурій» діяльність якого має всі ознаки фінансової піраміди та підпадає під норми закону про протидію шахрайству. Як зазначають у ПриватБанку, блокування операцій функціонерів фінансової піраміди здійснюється згідно з вимогами законодавства про запобігання відмиванню коштів, отриманих незаконним шляхом, а також вимогам обов'язкового фінансового моніторингу операцій приватних осіб у великих розмірах. Приміром, щоденний обіг за картками й рахунками функціонерів «Меркурія» перевищує 1 млн грн. Окрім того, діяльність «Меркурія» порушує норми закону про роботу фінансових установ. Таким чином, карта Приватбанку [PERSON] була заблокована банком, як «хранителя» офіційно визнаної державою у особі Нацкомфінпослуг фінансової піраміди Взаємний Фонд «Меркурій». Позивач звернувся до відповідача щодо повернення йому коштів, але [PERSON] на дзвінки та на повідомлення [PERSON] не відповідає, а відтак відповідач утримує у себе грошові кошти без достатньої для цього правової підстави. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За підсумовуючим аналізом наведеної правової норми, зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності таких умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Водночас, під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. У відповідності до статті 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, оскільки позивач довів той факт, що за його рахунок, без будь-якої правової підстави, відповідачем було набуте майно у вигляді грошових коштів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у зв'язку з чим стягує з відповідача на користь позивача безпідставно утримані ним грошові кошти у розмірі 250 000 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 762 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved