Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.02.2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно умов якого він передав останньому кошти в розмірі 385000,00 грн., що на день укладення договору відповідало еквіваленту 35000 доларів США. При цьому, п. 2 договору вони погодили, що позика є оплатною і розмір відсотків за користування коштами становить 7% щомісяця від суми позики. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором позики між ним та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким відповідач надав в іпотеку квартиру [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Вказує, що додатковою угодою №1 від 05.05.2014 року до договору позики від 28.02.2014 року, п. 1 та п.2 викладено в іншій редакції, відповідно до яких продовжено термін повернення позики до 28 червня 2014 року та продовжено термін нарахування відсотків за користування коштами. Однак, відповідач свої зобовязання за договором позики не виконує і у нього утворилась заборгованість в розмірі 1365259 грн. В звязку з чим, просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором позики в розмірі 1365259 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру144 по вул. Рівненській, 127 в м. Луцьку шляхом передачі її у його власність, а також визнати за ним право власності на вказану квартиру. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у заяві та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через судове оголошення в пресі. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 28.02.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно умов якого позикодавець передав позичальнику кошти в розмірі 385000,00 грн., що на день укладення договору відповідало еквіваленту 35000 доларів США (а.с. 5). При цьому, п. 2 договору сторони погодили, що позика є оплатною і розмір відсотків за користування коштами становить 7% щомісяця від суми позики (а.с. 5). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті [PERSON] в порушення вимог ст. 1046 Цивільного кодексу України кошти за договором позики не повернув. Згідно представленого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача станом на 06.03.2015 року за договором позики складає 1365259 грн. (а.с. 3). З метою забезпечення виконання зобовязань за договором позики між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким відповідач надав в іпотеку квартиру [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем термінів виконання якого-небудь із зобовязань по кредитному договору. Згідно з ч. І ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є підставна і підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3654,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved