Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що 10 квітня 2018 року близько 1 год. 00. хв. в приміщенні народного дому по вул. Шкільна, 45, в с. Чуква Самбірського району Львівської області, відповідач, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс йому декілька ударів кулаками рук по обличчі та тулубу, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалості розладу здоров`я. Покликаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду в розмірі 1500 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області прийнято до розгляду, відкрито провадження у дані справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також даною ухвалою було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Представник позивача адвокат Бобак О.Б. подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. [PERSON] , який належним повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши подані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із копії вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2018 року вбачається, що судом визнано доведеним, що [PERSON] , 10 квітня 2018 року, близько о 1 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні Народного дому в с. Чуква Самбірського району Львівської області по вул. Шкільній, 45, маючи умисел на спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень, наніс останньому декілька ударів кулаками рук по обличчі та тулубу, чим згідно висновку судово-медичної експертизи спричинив перелом суглобового паростка нижньої щелепи зліва, перелом кісток носа, осаднення шкіри в лобній ділянці справа на межі з волосяною частиною, синець фіолетового кольору в правій орбітальній ділянці, який займає верхню і нижні повіки, яскраво червоний крововилив в білковій оболонці правого ока біля зовнішнього кута очної щілини, синець синюшно-фіолетового кольору в правій виличній ділянці, синець зеленого кольору в ділянці нижньої щелепи справа, синець синюшно-фіолетового кольору на спинці носа, на фоні якого вертикальне садно, синець зеленого кольору в правій підключичній ділянці ближче до ключового суглобу, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою довготривалості розладу здоров`я. Таким чином, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Вирок суду набрав законної сили. Цивільний позов у кримінальній справі заявлявся, однак ухвалою Колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2018 року щодо [PERSON] в частині цивільного позову скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції. У відповідності до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. У результаті вчиненого відповідачем кримінального правопорушення, [PERSON] була завдана майнова шкода, яка полягає у витратах понесених у зв`язку з лікуванням та відновленням здоров`я. З приводу лікування травм, які позивач отримав внаслідок безпричинного побиття відповідачем, [PERSON] звертався до Самбірської ЦРЛ, Приватного підприємства «Д-Люкс», де проходив консультацію лікарів та лікування, на що було витрачено кошти, що підтверджується чеками на суму 1500 грн. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Із абзацу 1 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абзацу 1 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. Пленум роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 440, 450 ЦК України (ст. ст. 1166, 1187 ЦК України 2004 року) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-куротного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як встановлено судом, крім матеріальної шкоди, відповідачем заподіяно позивачу і моральну (немайнову) шкоду, яка полягає у моральних та фізичних стражданнях, які він переніс внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а саме: терпів фізичний біль як в момент безпричинного нанесення тілесних ушкоджень так і при проходженні лікування. У період лікування позивач потребував зовнішньої допомоги, з приводу чого почувався як джерело клопоту для близьких людей. Внаслідок отриманих травм [PERSON] довший час був обмежений у можливості вільно спілкуватись, внаслідок травми щелепи та носа. Внаслідок травми щелепи і носа, а саме перелому щелепи і кісток носа, ніс і обличчя зазнали деформації, що за прогнозами лікарів після загоєння ран прогнозується хірургічне втручання для виправлення викривлень носа і щелепи. Отже, наслідки перенесених травм існують і на даний час і ще будуть спричиняти мені додаткове лікування. Крім перенесених фізичних страждань я переніс психологічний стрес внаслідок безпричинного жорстокого побиття відповідачем. Внаслідок отриманих травм позивач не мав можливості працювати, і втратив заробіток за місяць. Після заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] і до теперішнього часу відповідач не відшкодував коштів, понесених на лікування. Виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, слід компенсувати заподіяну відповідачем моральну (немайнову) шкоду в сумі 15000 грн. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved