Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON], за участю заінтересованих осіб - [PERSON], Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М.В. звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що за договором дарування від 03 червня 1965 року [PERSON] набула у власність будинок з надвірними будовами розташованими на земельній ділянці площею 1425 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Вказаний договір дарування посвідчений заступником старшого нотаріуса Ужгородської державної нотаріальної контори Алексеєнко М.А та зареєстрований у реєстрі за №12.040. З метою укладення договору дарування вищевказаного майна з [PERSON] заявниця звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М.В. Однак, заявниці було відмовлено у зв'язку із розбіжністю відомостей про прізвище у Договорі дарування, а саме: у договорі вказано прізвище «Філіп», в той час як прізвищем заявниці є «Філеп». У зв'язку з опискою допущеною в Договорі дарування щодо прізвища, заявниця не має можливості оформити право власності на належний їй будинок та подарувати його [PERSON]. Зазначає, що різниця у написанні прізвища у одну літеру, є наслідком довільного перекладу її прізвища з російської мови, якою було складено усі документи за часів СРСР, на українську мову. У зв'язку з цим, просить суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу Договору дарування будинку з надвірними будовами розташованими на земельній ділянці площею 1425 кв.м. за адресою [ADDRESS], укладеного 03 червня 1965 року та посвідченого заступником старшого нотаріуса Ужгородської державної нотаріальної контори Алексеєнко М.А і зареєстрованого у реєстрі за №12.040. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Однак, представник заявниці надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Заінтересовані особи [PERSON] та Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М.В.в судове засідання не з'явилися. Однак, надали письмові заяви, згідно яких не заперечують проти задоволення даної заяви, та просять суд розглянути справу за їх відсутгості. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого 23.10.1998р. Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, заявник зазначена, як «[PERSON]», дата і місце народження 06 жовтня 1928р. с. Доборуска Словаччина. Згідно наявної в матеріалах копії картки фізичної особи - платника податків [NUMBER], заявник вказана, як [PERSON]. Проте, з копії Договору дарування будинку з надвірними будовами розташованими на земельній ділянці площею 1425 кв.м. за адресою [ADDRESS], укладеного 03 червня 1965 року та посвідченого заступником старшого нотаріуса Ужгородської державної нотаріальної контори Алексеєнко М.А і зареєстрованого у реєстрі за №12.040, слідує, що власником нерухомого майна є [PERSON] Заявником до заяви надано докази вжиття заходів щодо виправлення даної описки у договорі дарування нотаріусом, який його посвідчував. З наданих суду доказів, а саме Інформаційної довідки №3-ЗК та №4-ЗК з Єдиного реєстру нотаріусів України та листа Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області №5009/05-15/18 від 04.07.2018р, вбачається що нотаріус Авдеєнко М.А. нотаріальну діяльність не здійснює. Таким чином, суд констатує неможливість одержання або відновлення (виправлення) заявником правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у пункті 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Із заяви вбачається, що вказані розбіжності виникли внаслідок перекладу імені з російської мови, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР на українську мову, хоча з численних документів, які надані заявником суду, вбачається, що її прізвище зазначене вірно, як «Філеп». Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності Договору дарування є волевиявлення заявниці у розпорядженні своїм майном, а саме намір укласти договір дарування вищевказаного майна з [PERSON] Однак, розбіжність в написанні її прізвища унеможливлює здійснення заявницею свого права щодо володіння, користування та розпорядження власним майном. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності Договору дарування будинку з надвірними будовами, розташованими на земельній ділянці площею 1425 кв.м. за адресою: м. Ужгород, вул. Готвальда, 13а, суд приходить до висновку, що представник заявника обґрунтовано звернувся до суду з метою встановлення юридичного факту, а тому його заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved