Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON], [INFO]. За час життя [PERSON] була постійним членом ЖБК «Київський-10» та була пайщиком двокімнатної квартири, загальною площею 51,8 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Пайовий внесок за вказану квартиру [PERSON] сплатила ще у вересні 1992 року. У встановленому законом порядку, [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив йому в оформлені спадкових прав на кв. [ADDRESS], оскільки за життя [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності на цю квартиру та не зареєструвала своє право власності в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості». Тому, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON], [INFO], на кв. [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачка [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак від ЖБК «Київський-10» надійшла заява, в якій позов підтримали та просили суд справу розглядати за їх відсутністю. Вислухавши пояснення представника позивачка [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 1311 від 19 червня 1968 року, виданого міським відділом ЗАГСу Одеси. З 03 жовтня 1980 року по 24 травня 2013 року [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 97 від 27 вересня 2013 року, виданої ЖБК «Київський-10», 24 квітня 1991 року в зазначеній квартирі прописався позивач [PERSON], який продовжує там проживати й на теперішній час., що підтверджується довідкою виписки з будинкової книги про склад сім'ї та прописки за № 132 від 20 січня 2014 року, виданої ЖБК «Київський-10». У вересні 1992 року [PERSON] повністю сплатила пайовий внесок за квартиру [ADDRESS], що вбачається з довідки № 105 від 27 вересня 2013 року, виданої ЖБК «Київський-10». Крім того, з довідки № 105 від 27 вересня 2013 року, виданої ЖБК «Київський-10» також вбачається, що [PERSON] була постійним членом ЖБК «Київський-10» та є власницею квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», що діяв на момент повної сплати пайового внеску за квартиру, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває права власності на це майно. Згідно із п 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18 вересня 1987 року (із змінами від 25 травня 1998 року) «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» роз'яснено, що судам слід мати на увазі, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Виходячи з цього, особа, якій відчужена членом ЖБК квартира, має переважне право на вступ до цього кооперативу. Частиною 3 ст. 384 ЦК України передбачено, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Положеннями п. 6 1 Тимчасового положення «Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року, встановлено, що свідоцтва про право власності видаються членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об'єднання, які повністю внесли свої пайові внески. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно із ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] дійсно належала квартира [ADDRESS], оскільки вона повністю внесла свій пайовий внесок за цю квартиру та була постійним членом житлово-будівельного кооперативу. Однак, не зважаючи на те, що [PERSON] повністю сплатила пайовий внесок, вона так і не отримала правовстановлюючі документи на квартиру, через відсутність яких неможливо провести державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. Крім того, суд вважає, що у [PERSON] виникли права на квартиру під час дії законодавства, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. [INFO] [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис № 5189, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 24 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Положеннями ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] та [PERSON], як спадкоємець першої черги, звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив йому в оформлені спадщини, оскільки за життя [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності на квартиру та не зареєструвала своє право власності в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості». Відповідно до ч 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на це, суд вважає, що [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки він проживав разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до її смерті та продовжує проживати й після її смерті. Отже, з огляду на вищевказане, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом визнання за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON], [INFO].

Outcome: approved