Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], ПрАТ СК «Юнісон страхування», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з [PERSON] матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП, недоплачена сума яких становить 8 587,84 грн.; стягнути з ПрАТ СК «Юнісон страхування» матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП, недоплачена сума яких становить 19373,35 грн.; стягнути з [PERSON] на користь позивача 10000,00 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги мотивовано тим, що, внаслідок вчинення ДТП, вину [PERSON] в якій доведено судовим рішенням, яке набрало законної сили, автомобілю позивача було завдано ушкоджень, оцінена у встановленому порядку вартість яких становить 54942,08 грн. Діючи з порушенням закону, ПрАТ СК «Юнісон страхування», як зазначено представником позивача, було виплачено [PERSON] лише 29626,65 грн. (суму матеріального збитку, визначену згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, з урахуванням встановленої суми франшизи), тоді коли відшкодуванню підлягає вартість матеріального збитку, визначена без урахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. Крім того, посилаючись на завдання йому в результаті ДТП моральної шкоди, позивачем заявлено вимогу про її відшкодування в розмірі 10 000,00 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог частково заперечили, посилаючись на те, що недоплачена позивачу в результаті ДТП сума матеріального збитку покривається лімітом страхового відшкодування, а, відповідно, саме страхова компанія зобовязана сплатити недоплачену [PERSON] суму страхового відшкодування. В частині виплати на користь позивача суми франшизи в розмірі 500,00 грн. відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідач ПрАТ СК «Юнісон страхування» явку уповноваженого представника до суду не забезпечило, про дату та час судового засідання повідомлене належним чином, подало заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника та письмові заперечення на позов. Зокрема, в письмових запереченнях на позов відповідач 2 покликається на те, що виплата відшкодування внаслідок ДТП відбувається у відповідності до положень Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до вимог якого у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Враховуючи зазначене, страховою компанією було замовлено звіт про оцінку колісного транспортного засобу, метою якого було визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, за результатами якого вартість такого відновлювального ремонту становить 30126,65 грн., суму якого (за різницею франшизи в розмірі 500,00 грн.) було виплачено на користь позивача. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача [PERSON] та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 липня 2016 року у справі №344/7787/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. Відповідно до частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як випливає зі змісту Постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 липня 2016 року у справі №344/7787/16-п (набрала законної сили 19 липня 2016 року), [PERSON] 08 червня 2016 року близько 19-55 год. в м. Івано-Франківську по вул. Набережна, 18 керуючи транспортним засобом марки «MAN», д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив вимоги п.2.3. б), п.12.1, п.13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Ford», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], після чого виїхав на смугу зустрічного руху, та зіткнувся з транспортним засобом марки «Renault», АТ 4935 ВО під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Статтею 22 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») передбачено, що особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Відповідно до частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Посилаючись на наявність внаслідок винних дій [PERSON] механічних ушкоджень належного йому на праві власності транспортного засобу, що становить матеріальні збитки, позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом. Відповідно до наданого Приватною виробничо-комерційною фірмою «В.С.К.» рахунку на оплату №0000000577 від 16.06.2016 р. (а.с.9) загальна сума запасних деталей та ремонтних робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу марки «Renault», АТ 4935 ВО становить 54 942,08 грн. У липня 2016 року [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «Юнісон страхування», в якому було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] (поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9081726 (а.с.35) із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 54 942,08 грн. 25 листопада 2016 року ПрАТ СК «Юнісон страхування» було здійснено на користь позивача виплату суми страхового відшкодування у розмірі 29 626,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4095 від 25.11.2016 р. (а.с.62). Так, згідно отриманого на замовлення страхової компанії Звіту №59591 про оцінку колісного транспортного засобу від 23 червня 2016 року (а.с.36-58) вартість відновлювального ремонту КТЗ «Renault», д.н.з. [NUMBER] становить 57 587,84 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 30 126,65 грн. Відтак, згідно здійсненого страховою компанією Розрахунку суми страхового відшкодування (а.с. 59) та Страхового акту №СА17.006186.0005 від 24.11.2016 р. (а.с.60) сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті [PERSON], становить 29 626,65 грн. (30 126,65 грн. 500,00 грн. (франшиза) = 29 626,65 грн.), і вказану суму було виплачено на рахунок позивача. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу, врегульовано статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, суд звертає увагу на те, що спеціальним законодавчим актом (стаття 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), який регулює порядок розрахунку та виплати суми страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу, передбачено врахування фізичного зносу транспортного засобу при розрахунку страхового відшкодування. Відтак, суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає закону, здійснений ПрАТ СК «Юнісон страхування» розрахунок суми страхового відшкодування, яка підлягала виплаті на користь позивача (на підставі Звіту №59591 про оцінку колісного транспортного засобу від 23 червня 2016 року (а.с.36-58) в розмірі 29 626,65 грн. В той же час, відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В письмових запереченнях на позов та в судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник не заперечували обґрунтованості визначеної та підтвердженої позивачем відповідним доказом (рахунок на оплату №0000000577 від 16.06.2016 р. (а.с.9) вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача в сумі 54 942,08 грн. Сума виплаченого на користь позивача страхового відшкодування становить 29 626,65 грн. Відтак, враховуючи вищевикладене, а також вимоги статті 1194 Цивільного кодексу України, саме [PERSON], як особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зважаючи на недостатність страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої ним шкоди автомобілю позивача, зобовязаний виплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивачем предявлено позовну вимогу про стягнення з [PERSON] на його користь матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, в сумі 8587,84 грн. Згідно з частинами 1-2 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відтак, враховуючи закріплений цивільним процесуальним законодавством принцип диспозитивності цивільного судочинства, зважаючи на те, що заявлений позивачем розмір відшкодування, яке він просить стягнути з [PERSON] (винної особи) у 8 587,84 грн. не перевищує суми різниці між фактичним розміром шкоди, завданої автомобілю позивача, і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка здійснена страховою компанією на його користь, Суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, в розмірі 8587,84 грн., тобто задоволення позовних вимог в цій частині. В частині стягнення з ПрАТ СК «Юнісон страхування» на користь позивача суми матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, в розмірі 19 373,35 грн., Суд вважає за необхідне відмовити, оскільки, як вже було зазначено вище, при розрахунку та здійсненні на користь позивача виплати страхового відшкодування, страхова компанія діяла у відповідності до закону, виплативши на користь позивача вірно розраховану суму страхового відшкодування. Стосовно позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши доводи позивача щодо завданої йому моральної шкоди, форм її прояву, розміру завданої моральної шкоди у 10 000,00 грн., Суд звертає увагу на те, що належних доказів на підтвердження як самого факту завдання моральної шкоди, так і саме такого її розміру у 10 000,00 грн. позивачем суду не надано. Отже, в задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. слід відмовити. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підставі наведеного, відповідно до ст. 22, 23, 1194 ЦК України, ст. ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», пунктів 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ч. 4 ст. 61 ЦПК України,

Outcome: partial