Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON]Є,Ю в особі представника [PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що з відповідачем з 30.07.1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбу. У них народилося двоє дітей, донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Буського районного суду від 30.06.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Після розлучення, діти проживають з матір»ю та перебувають на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дітей не надає, у часті у вихованні не бере, домовленості про матеріальне утримання дітей між ними не досягнуто, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, до їх повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, забезпечила явку представника згідно договору від 23.08.2016 року [PERSON], який позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, забезпечив явку представника згідно довіреності від 25.10.2016 року [PERSON]. Останній позов визнав частково, просить зменшити розмір аліментів та стягувати з відповідача 1000,00 гривень таких на утримання дітей, так як його довіритель офіційно не працює, має мінливий дохід. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено що сторони з 30.07.1999 року перебували у зареєстрованому в Утішківській сільській раді Буського району Львівської області, шлюбі. Рішенням Буського районного суду від 30.06.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення не оскаржувало ся та набрало законної сили. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO] (Свідоцтво серії І-СГ № 051633, видане Утішківською сільською радою 23.03.2001 року, актовий запис № 03) та [PERSON], [INFO] (Свідоцтво серії І-СГ № 325185, видане Утішківською сільською радою 08.06.2004 року, актовий запис № 06). Згідно довідки Утішківської сільської ради № 480 від 10.10.2016 року, позивач проживає в [INFO], разом з батьком [PERSON], [INFO], та дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач працює, отримує незначні кошти, яких не вистачає для утримання та забезпечення дітей. Відповідач офіційно не працює, зі слів представника позивача, періодично їздить на заробітки за межі України, постійного доходу не має. Враховуючи вище наведене, та відповідно до ст. 182 СК України, з врахуванням всіх обставин, матеріального становища сторін, того, що позивачці важко самій утримувати дітей, законодавчо закріпленим обовязком відповідача щодо утримання таких, тому останньому слід встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень, які він повинен сплачувати щомісячно на утримання двох дітей, починаючи з 05.10.2016 року, до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка, згідно Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вище викладене, вважаю за необхідне сплату судових витрат покласти на відповідача.

Outcome: partial