Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 липня 2008 року між ним та відповідачем укладено шлюб. Від спільного подружнього проживання у них народилося п`ятеро дітей, дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Впродовж багатьох років відповідач веде аморальний спосіб життя, її не цікавить життя дітей, не піклується про їх розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного лікування, не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Відповідач систематично залишає дітей, сім`ю. Неодноразово [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей. З нею неодноразово проводилася профілактична робота, однак своєї поведінки відносно дітей не змінює. Їхня сім`я перебуває під постійним соціальним супроводом. У 2019 році Іваничівським районним судом розглядалася справа про позбавлення відповідача батьківських прав, в задоволенні позову відмовлено, однак відповідача попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей. Однак [PERSON] не зробила належних висновків і вже з листопада 2019 року ухилилась від виконання батьківських обов`язків, не проживає за місцем реєстрації, місце перебування її невідоме. Кошти соціальної допомоги, які призначені для дітей використовує на власні потреби. З кінця листопада 2019 року він самостійно займається вихованням та утриманням дітей. Єдиним джерелом доходу є його тимчасові заробітки. За клопотанням Іванчиівської селищної ради, Управлінням соціального захисту населення Іваничівської РДА припинено виплату соціальної допомоги на дітей, які отримувала відповідач до часу вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. На підставі викладеного просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей, дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково позивач пояснив, що з листопада 2019 року місце проживання відповідача йому невідоме, вона залишила сім`ю і дітей, останніми зовсім не цікавиться. Зі слів людей знає, що відповідач проживає у м. Нововолинськ. Також відповідача неодноразово бачили у смт. Іваничі, однак до дітей вона не приходила. Телефонувала йому лише тоді, коли їй на картку перестали поступати кошти, які виділялися на дітей та висловлювала своє незадоволення, оскільки кошти вона витрачала на власні потреби. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Іваничівської селищної ради Маковська М.Ф. в судовому засіданні пояснила суду, що займає посаду з березня 2020 року та з цього часу вона не бачила відповідача за місцем її проживання. Діти ходять у садочок та в школу. Батько старається для дітей, тримає домашнє господрство, дбає про сім`ю. Кошти, які були передбачені для дітей, відповідач використовувала у власних потребах. З липня 2020 року припинено виплату коштів до вирішення позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Діти повідомляли, що мати до них не телефонує. На підставі зібраних доказів складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника третої особи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 164 СК України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно копії свідоцтва про шлюб, сторони проживають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2008 року (а.с.7). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.8-12). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 11 червня 2020 року, сім`я сторін по справі проживає в [ADDRESS] . Будинок належить [PERSON] . Сім`я користується земельною ділянкою в розмірір 0,75 га., в господарстві утримують корову, домашню птицю. [PERSON] не працює, однак доглядає дітей, варить їсти, пере одяг, веде особисте селянське господарство, обробляє город. Умови проживання задовільні. Дружина [PERSON] не проживає із сім`єю з листопада 2019 року. За час проживання із сім`єю не займалась вихованням та доглядом дітей. Постійно втікала з будинку, залишаючи дітей на чоловіка та батька. В будинку не було належного порядку, відповідач їсти не варила, не обробляла город. Кошти, які отримувала на дітей витрачала не за призначенням (а.с.13). Згідно характеристики на [PERSON] від 10 червня 2020 року виконавчого комітету Іваничівської селищної ради, [PERSON] на даний час ніде не працює. Доглядає дітей, оскільки дружина [PERSON] вже сім місяців не проживає вдома. Веде особисте селянське господарство, обробляє город. В господарстві утримує корову, домашню птицю. Дану сім`ю неодноразово відвідує служба у справах дітей Іваничівської селищної ради. (а.с.14). Згідно характеристики на [PERSON] від 10 червня 2020 року виконавчого комітету Іваничівської селищної ради, [PERSON] за час проживання в с. Мишів здійснювала в сім`ї сварки, зовсім не займалась вихованням дітей. Втікала з дому, залишаючи своїх дітей на чоловіка та батька. Не було належного порядку у будинку, не надавала допомоги в обробітку городу. На даний час за місцем реєстрації в с. Мишів не проживає уже сім місяців. Місце проживання [PERSON] невідоме. Кошти (соціальну допомогу), яку отримує на дітей витрачає не за призначенням. За час проживання її у селі Мишів сім`ю неодноразово відвідувала служба у справах дітей Іваничівської РДА . З [PERSON] проводилася роз`яснювальна робота, на зауваження не реагувала. (а.с.15). Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 21 листопада 2019 року в задоволені позову Органу опіки та піклування Іваничівської РДА в інтересах малолітніх дітей про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відмовлено. Попереджено [PERSON] та [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Покладено на орган опіки та піклування Іваничівської РДА контроль за виконанням [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей. (а.с.17-20). Судом належно встановлено, що позивач офіційно ніде не працює, а обходиться тимчасовими заробітками, веде домашнє господарство, оскільки здійснює належний догляд за п`ятьма дітьми, піклується про них та в міру своїх можливостей дбає про матеріальне забезпечення дітей. Діти відвідують дошкільний та шкільний навчальні заклади. Згідно повідомлення Іваничівської селищної ради від 27 жовтня 2020 року, [PERSON] дійсно зареєстрована в [ADDRESS] , однак за місцем реєстрації не проживає з листопада 2019 року (а.с.40). Згідно висновку органу опіки та піклування Іваничівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей, [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляється від їх виконання, чим порушує ст. ст.. 141, 150, 152 СК України. Таке відношення негативно позначається на становленні та самоствердженні дітей, як особистостей. [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей (а.с.51-53). Судом встановлено, що відповідач за час розгляду справи судом та після ухвалення рішення Іваничівським районним судом 21 листопада 2019 року своєї поведінки по відношенню до дітей не змінила, на розгляд справи не з`являлася, життям дітей не цікавилася, а навпаки, такими діями проявила свою байдужість до дітей взагалі. Вказані обставини стверджують, що [PERSON] самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків, незважаючи на те, що є фізично здоровою, працездатною особою. Своєї поведінки змінювати не бажає. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] життям дітей не цікавиться, участі у вихованні не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного лікування, що негативно пливає на фізичний розвиток дітей, як складову виховання; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання дітьми належного виховання, з листопада 2019 року, часу ухвалення рішення суду Іваничівським районним судом покинула сім`ю, що свідчить про ухилення нею від виконання своїх батьківських обов`язків. Вказані обставини, виходячи із положень статтей 164-167 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній так і в приватній сфері. В судовому засіданні встановлено, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків та розлучилася із дітьми за власним бажанням, жодним чином не продемонструвала суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дітьми. За таких обставин, без бажання відповідача, держава позбавлена можливості посприяти їй у виконанні нею своїх батьківських обов`язків. Також суд звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дітей від матері, оскільки вони з нею не проживають протягом тривалого часу, а також вказаний захід не виключає можливість побачення матері із своїми дітьми. Таким чином, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між нею та дітьми. Разом з тим, застосований захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України. Відповідно до п.2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом даної норми закону, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. При цьому зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування своїми обов`язками. Разом з тим, відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини 1 Статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитини не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають, відповідно до закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли проживають роздільно і необхідно прийняти рішення про місця проживання дитини. Таким чином, судом встановлено, що відповідач самоухилилася від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей, не проявляє про них щонайменшої батьківської турботи, вихованням дітей не займається і така її винна поведінка свідчить про наявність законних підстав для позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав як спосіб впливу на батьків, не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про достатність підстав для позбавлення батьківських прав відповідача стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 03 липня 2020 року [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved