Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що за рішенням суду він із відповідачем набули по 1/2 частці у житловій квартирі [ADDRESS] . З часу встановлення цих часток він не може користуватись квартирою, оскільки позивач чинить йому перешкоди. Як вбачається із технічної характеристики житлової квартири [ADDRESS] , під №2, знаходиться житлова кімната площею 17,2 кв.м. з виходом на балкон розміром 0,8кв.м. , а інша кімната під №3 має розмір 11,7 кв. м. Вказані житлові кімнати № 2 та №3 в цій квартирі є ізольовані та розташовані окремо одна від одної. Сім`я позивача [PERSON] складається із трьох членів: його, його дружини і малолітньої дитини, іншого житла він та його дружина не мають. Він має намір проживати у спірній квартирі разом із сім`єю, відповідач проживає у спірній квартирі одна. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд виділити йому в користування житлову кімнату №2- розміром 17,2 кв.м. разом із балконом розміром 0,8кв.м., яка знаходиться у житловій квартирі [ADDRESS] , а кухню розміром -6,9кв.м, вбиральню розміром - 0,9кв.м., ванну кімнату розміром-2,6 кв.м., коридор 5.5 та 2.1 технічного паспорту, вбудовану шафу розміром - 0,3кв.м, залишити в спільному користуванні із відповідачем. Від відповідача надійшов відзив, який остання обґрунтовує тим, що звернення [PERSON] до суду з вищевказаним позовом свідчить про те, що між ними виникли довготривалі неприязні стосунки, за яких спільне проживання з позивачем в одній квартирі є неможливим.Вона пропонувала [PERSON] вирішити спір шляхом сплати грошової компенсації за належну частку [PERSON] , або отримати грошову компенсацію від [PERSON] за її частку у квартирі. Проте, позивач відмовився вирішити спір у добровільному порядку. Їх спільне користування спірною квартирою призведе до конфліктів , оскільки вони не пов`язані ні родинними, ні дружніми стосунками, є людьми різного покоління та різних поглядів на життя. Її стан здоров`я не дозволяє проживати з [PERSON] в одній квартирі, у зв`язку з хворобою вона не взмозі проживати у напруженій домашній атмосфері, яка буде виникати через недоброзичливе ставлення їх один до одного. У відзиві [PERSON] зазначила, що позову не визнає, у зв`язку з його безпідставністю. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив його задовольнити . Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що вона протягом довгого часу проживає у вищевказаній квартирі, займає кімнату площею 17,2 кв.м, є людиною похилого віку, на придбання цієї квартири вкладала особисті кошти, а тому просила виділити позивачу у користування кімнату площею 11 кв.м., а їй кімнату площею 17,2 кв.м Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог і заперечень, установив таке. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 05.10.2017р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на спадкове майно за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою відповідача за первісним позовом [PERSON] на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2017 року, визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS] , за кожним, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У позові [PERSON] про визнання квартири [ADDRESS] спільною сумісною власністю її та померлого [PERSON] відмовлено. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 104444167 від 21.11.2017року власником 1/2 частки спірної квартири [ADDRESS] , є [PERSON] на підставі рішення апеляційного суду Волинської області від 05.10.2017р. , справа №161/14413/16-ц(а.с. 9). Судом встановлено, що власником іншої 1/2 частки спірної квартири [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2019 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю вселено [PERSON] у житлову квартиру [ADDRESS] . Як випливає із змісту статей 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із статтею 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Отже, порядок користування житловими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у квартирі. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в користування частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 17 лютого 2016 року (справа № 6-1500цс15). Судом встановлено, що сторони у справі є суб`єктами спільної часткової власності квартири [ADDRESS] , загальна площа якої становить 48кв.м, а житлова - 28,9кв.м . Як слідує з технічної характеристики житлової квартири [ADDRESS] , вона складається із двох окремих ізольованих кімнат, у зв`язку з чим, є можливість для встановлення судом порядку, щодо користування цією житловою квартирою її співвласниками. Встановлений судом порядок користування спільною частковою власністю буде найбільш враховувати лише баланс інтересів та не буде порушувати прав сторін, як співвласників цієї житлової квартири. Як випливає із технічної характеристики житлової квартири [ADDRESS] , під №2, знаходиться житлова кімната, яка має житлову площу 17,2 кв.м. з виходом на балкон розміром 0,8кв.м. , а інша кімната під №3 має площу 11,7 кв. м. Вказані житлові кімнати №2 та №3 у цій квартирі є ізольовані та розташовані окремо одна від одної. Судом встановлено, що сім`я позивача складається із трьох членів: його, дружини [PERSON] і малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відповідач проживає у спірній квартирі одна. Площа кімнати, яку [PERSON] просить виділити йому в користування, складає 17,2 кв. м, що є більшою за площу іншої кімнати, яка становить 11 кв.м. Зважаючи на те, що між співвласниками тривають неприязні стосунки, [PERSON] створювала перешкоди [PERSON] у здійсненні ним права власності на належну йому 1/2 частки зазначеної квартири, що було встановлено рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2019 року, та неможливість у добровільному порядку встановити порядок володіння і користування спільним майном, беручи до уваги зміст статей 358, 391 ЦК України, а також з урахуванням того, що позивач перебуває у шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, іншим житлом не забезпечений, та має намір проживати у спірній квартирі з сім`єю, суд дійшов висновку про встановлення наступного порядку користування квартирою [ADDRESS] , який не порушує право власності інших співвласників, а саме: виділити [PERSON] в користування житлову кімнату №2- розміром 17,2 кв.м. разом із балконом розміром 0,8кв.м., яка знаходиться у житловій квартирі [ADDRESS] , [PERSON] виділити кімнату площею, 11, 7 кв.м, а кухню розміром -6,9кв.м, вбиральню розміром - 0,9кв.м., ванну кімнату розміром-2,6 кв.м., коридор 5,5, вбудовану шафу розміром - 0,3кв.м, залишити у спільному користуванні. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. (а.с. 28), рішення ухвалено на користь позивача, а тому вказані витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Outcome: approved