Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просив виключити відомості із актового запису №12 від 5 квітня 2018 року про народження [PERSON] , [INFO] , зробленого виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, про те, що її батьком є [PERSON] , змінити розмір аліментів, стягуваних судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області від 04.07.2019 р. з 1/2 частини заробітку (доходу) на 1/3 частину заробітку (доходу) на утримання малолітніх дітей. В подальшому [PERSON] уточнив свої позовні вимоги, та в остаточній редакції позову просив прийняти відмову від позовної вимоги про виключення відомостей із актового запису №12 від 5 квітня 2018 року про народження [PERSON] , [INFO] , зробленого виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, про те, що її батьком є [PERSON] , та провадження по справі в цій частині закрити; вимогу про стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] задовольнити частково, стягнувши аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; змінити розмір аліментів, що стягуються відповідно судового наказу Дергачівського районного суду Харківської області від 04.07.2019 р., з 1/2 частини на 3/8 частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання трьох дітей по 1/8 частки на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , після чого стягувати з 1/2 частину усіх видів заробітку (доходу) на трьох дітей до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , після чого стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , а після цього стягувати з аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку доходу до досягнення нею повноліття. [PERSON] в свою чергу звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах головного управління юстиції у Харківській області про встановлення батьківства, внесення змін до актового запису та стягнення аліментів, згідно якої просила визнати [PERSON] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису №23 від 25 травня 2006 року про народження [PERSON] вказавши батьком дитини [PERSON] ; стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу) але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць та вирішити питання про розподіл та стягнення судових витрат. Ухвалою від 17.10.2019 об`єднані в одне провадження зустрічний позов [PERSON] про встановлення батьківства, внесення змін до актового запису та стягнення аліментів з первісним позовом [PERSON] про виключення відомостей з графи батьківства та зменшення розміру аліментів. В обґрунтування первісного позову [PERSON] посилається на те, що 06 липня 2007 року він уклав шлюб з [PERSON] , який згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 8 травня 2019 року було розірвано. В березні 2018 року [PERSON] дізнався, що [PERSON] народила дитину, [PERSON] , батьком якої було записано [PERSON] . Судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області від 04 липня 2019 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх доходів [PERSON]. [PERSON]. вказав, що визнає позовні вимоги в частині визнання його батьком дитини [PERSON] та не заперечує проти утримання дитини, оскільки приймає участь в її утриманні і на теперішній час. Проте заявлений до стягнення розмір аліментів на утримання [PERSON] є завеликим і з урахуванням вже стягуваних з аліментів на користь [PERSON] на утримання трьох дітей, вважає за можливе стягнути з нього 1/8 частину його заробітку (доходу). Також вважає за можливе зменшити розмір аліментів стягуваних судовим наказом на трьох молодших дітей до 3/8 частини його заробітку (доходу), тобто по 1/8 частки на кожну дитину. В обґрунтування зустрічної позовної заяви [PERSON] посилається на те, що 06 липня 2007 року вона уклала шлюб з [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №19. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 травня 2019 року шлюб було розірвано, однак фактично шлюбно-сімейні відносини розпочались в 2005 році, тобто до офіційної реєстрації шлюбу. Від цих стосунків у 2006 році народилася донька - [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 25 травня 2006 року було зроблено відповідний актовий запис №23. У зв`язку з тим, що в день реєстрації народження дитини відповідач не мав бажання зареєструвати доньку на своє ім`я, відповідно, запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 Сімейного кодексу України. В свідоцтві про народження дитини прізвищем доньки зазначено дівоче прізвище [PERSON] - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, а батька доньки було записано зі слів неправильно - « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Відповідач так і не подав в органи реєстрації цивільного стану заяви про реєстрацію свого батьківства. В шлюбі народилося ще троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . До вересня 2017 року [PERSON] з [PERSON] та дітьми проживали однією сім`єю. Оскільки [PERSON] не заперечував факт батьківства, спільно проживав з [PERSON] і вів сумісне господарство, яке не припинилось до зачаття доньки, [PERSON] просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису №23 від 25.05.2006 року вказавши батьком дитини [PERSON] . З вересня 2017 року [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. Неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини більше не надає та більше не бере особистої участі у її вихованні. Також зазначила, що на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за їх молодшою донькою [PERSON] , [INFO] . В зв?язку з чим просила стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх доходів [PERSON] . Представником позивача за первісним позовом [PERSON] надано до суду заяву з проханням розглянути справи без його участі та участі позивача [PERSON] з урахуванням уточнених позовних вимог, які підтримали в повному обсязі. Представником відповідача за зустрічним позовом [PERSON] надано до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі [PERSON] . Вимоги зустрічної позовної заяви просила задовольнити в повному обсязі, в задоволенні первісної позовної заяви [PERSON] просила відмовити та вирішити питання про розподіл судових витрат. Начальником Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах головного управління юстиції у Харківській області надано до суду заяву з проханням розглянути справу за відсутності їх представника відповідно до вимог чинного законодавства. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 06 липня 2007 року було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 06 липня 2007 року. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 травня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. До офіційної реєстрації шлюбу, під час сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] у 2006 році у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації народжень 25 травня 2006 року було зроблено відповідний актовий запис №23, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Також під час перебування в шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 жовтня 2009 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 листопада 2010 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 квітня 2018 року. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2019 року за клопотанням представника позивача [PERSON] - [PERSON] призначено судово-біологічну експертизу, проведення якої доручено Харківському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, та на вирішення експертів було поставлено питання чи є [PERSON] батьком [PERSON] . Згідно висновку експерта від 05.12.2019 №9/913СЕ-19 виконаного Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, [PERSON] може бути біологічним батьком дитини, [PERSON] , [INFO] , ймовірність даної події складає 99,999999999993%. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 28.04.2020 провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах головного управління юстиції у Харківській області про виключення відомостей з графи батьківства та зменшення розміру аліментів, в частині виключення відомостей з графи батьківства закрито, у зв`язку із відмовою від позову. Що стосується вимоги [PERSON] за первісним позовом про стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд зазначає наступне. Так, неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з [PERSON] , що підтверджується довідкою №1147 від 17.05.2019 року, виданою Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області та актами обстеження житлово-побутових умов від 09.04.2019 року та 13.05.2019 року. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, вимога [PERSON] щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки право на звернення до суду з даною вимогою має право той з батьків з ким вона проживає. Також, судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області від 04 липня 2019 року стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягнення з 14.06.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] просив суд змінити розмір аліментів, що стягуються з нього відповідно вказаного судового наказу з 1/2 частини на 3/8 частини, тобто стягнути з нього аліменти по 1/8 частині на утримання дітей, а саме на [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказуючи на те, що розмір вже стягнутих з нього аліментів є для нього завеликим. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею неповноліття. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків , з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 « Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку погіршення матеріального стану платника аліментів, якщо у нього зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або з`явився додатковий обов`язок сплати аліментів на утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), змінився сімейний стан, тощо. Так, зустрічна позовна заява [PERSON] містить вимогу про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка на думку суду є такою, що підлягає частковому задоволенню. Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного та матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Таким чином, з урахуванням вимоги зустрічної позовної заяви [PERSON] про стягнення аліментів та вказаних обставин, наявні підстави для задоволення вимоги [PERSON] за первісним позовом щодо зміни розміру аліментів, встановлених судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області від 04 липня 2019 року, а саме на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , змінити розмір аліментів з 1/2 частини на 3/8 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Що стосується вимог [PERSON] за зустрічною позовною заявою про визнання [PERSON] батьком [PERSON] , внесення змін до актового запису про народження дитини, та стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від доходів [PERSON] , суд зазначає наступне. Так, як зазначила [PERSON] та не спростовувалося поясненнями [PERSON] фактично шлюбно-сімейні відносини розпочались в 2005 році, тобто до офіційної реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання у 2006 році у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації народжень 25 травня 2006 року було зроблено відповідний актовий запис №23, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 травня 2006 року. В свідоцтві про народження дитини прізвищем їх доньки [PERSON] зазначено дівоче прізвище матері « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, а батька доньки було записано з слів матері неправильно - « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Зі сторони [PERSON] заперечень стосовно визнання його батьком доньки [PERSON] та внесення змін до актового про її народження не надходило. Крім того [PERSON] не заперечував і проти стягнення з нього аліментів на користь доньки, проте вважав його завеликим, зазначивши, що не проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частини від всіх його доходів. Тим самим беззаперечно визнав себе батьком дитини. Статтею 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.126 Сімейного Кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.128 Сімейного Кодексу України за відсутності заяви право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу , батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Як передбачено ч.2 ст.128 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Захист державою сім`ї, дитинства, материнства і батьківства закріплені у ст. 51 Конституції України. За положеннями п. 3 ч. 2 ст. 125 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначаються на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини, а походження дитини від батька визначається за спільною заявою матері та батька дитини, за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини чи за рішенням суду. Відповідно до п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про: визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] слід визнати батьком [PERSON] , [INFO] , та слід внести зміни до актового запису №23 від 25 травня 2006 року про народження, вказавши, що її батьком є [PERSON] . Вимогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх доходів, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] суд вважає такою, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Так, від сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з [PERSON] , що підтверджується довідкою №1147 від 17.05.2019 року, виданою Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області та актами обстеження житлово-побутових умов від 09.04.2019 року та 13.05.2019 року. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при призначенні аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від покладеного обов`язку утримувати дитину, матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] добровільно не надає. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали [PERSON] наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої доньки є обґрунтованими, а тому заявлена вимогу зустрічної позовної заяви підлягає частковому задоволенню. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Так, згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Що стосується судових витрат, які згідно зустрічної позовної заяви [PERSON] просила розподілити та стягнути на її користь, суд також зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В даному випадку [PERSON] надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та їх вартість, в зв`язку з чим дана вимог підлягає задоволенню. Крім того, у зв`язку із задоволенням зустрічного позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з [PERSON] на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору. Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: partial