Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - міськрайонне управління Держгеокадастру у Ковельському районі та м. Ковелі про визнання права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку розміром 3,27 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Облапської сільської ради Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що після смерті його матері [PERSON] він, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину в порядку ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року). До складу спадкового майна, поміж іншого, увійшла земельна частка (пай) в КСП «Облапське» на території Облапської сільської ради Ковельського району Волинської області. Позивач зазначає, що згідно довідки, виданої Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області від 29.10.2018, [PERSON] внесена в списки на земельну частку (пай), однак правовстановлюючі документи відсутні, сертифікат на земельну частку (пай) не видавався. При зверненні до нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) члена КСП «Облапське» з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на дане майно. Оскільки спадкодавець за життя розпочала процес приватизації земельної ділянки, однак її не завершила у зв'язку зі смертю, реалізація спадкових прав позивача можлива лише в судовому порядку з підстав, передбачених ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 116, 125 та п.2 розділу Х Перехідних положень Земельного Кодексу України. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської областів підготовче судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник міськрайонного управління Держгеокадастру у Ковельському районі та м. Ковелів судове засідання не з'явились, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачі визнали позов, про що подали відповідні заяви, тому у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], що [PERSON] померла [INFO] у віці 88 років. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач у справі [PERSON] є сином померлої [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження, тому у відповідності до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги. [PERSON] була включена в списки членів радгоспу «Облапське», що стверджується копією державного акту на право колективної власності на землю КСП «Облапське» на території Облапської сільської ради Ковельського району Волинської області серії [NUMBER]. Розмір земельної частки (паю) по КСП «Облапське» становить 3,27 умовних кадастрових гектар (а.с.22-26). Довідкою, виданою виконавчим комітетом Дубівської сільської ради Ковельського району доводиться та обставина, що [PERSON] дійсно є в списках на отримання земельної ділянки частки-паю в с. Облапи Ковельського району, Волинської області. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] була заведена спадкова справа приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу [PERSON] Позивач, як спадкоємець першої черги, після смерті [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) члена КСП «Облапське» с. Облапи, Ковельського району, Волинської області, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється у способи, передбачені ст. 152 ЗК України, в тому числі і шляхом визнання права. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Згідно з абзацом 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя розпочала процедуру приватизації земельної частки (паю) і на час смерті її не завершила. До спадкових правовідносин у даній справі підлягають застосуванню вищенаведені Перехідні положення Земельного кодексу України. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих роз'яснень, правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті матері, набув право на спадкування усіх прав та обов'язків, що належали останній за життя, включно й з правом на завершення приватизації земельної ділянки.

Outcome: approved