Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 17 липня 2014р. з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування майнової та моральної шкоди, вказавши, що 01.06.2013р. приблизно о 04:45 год. на перехресті вулиць Башкірська та Серафимовича в м. Кривому Розі [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес Бенц» реєстраційний номер [NUMBER], проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції залежно від дорожньої обстановки та при виникненні небезпеки для руху не зміг уникнути зіткнення шляхом зменшення швидкості руху аж до зупинки або обїзду, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням позивача, який є власником цього автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) позивачеві було завдано майнової та моральної шкоди. Вина [PERSON] в порушенні Правил дорожнього руху (далі ПДР) підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, висновком автотехнічної експертизи, постановою Довгинцівського районного суду міста [PERSON] від 18.07.2014р., згідно якої [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України та накладено штраф. Відсутність порушення ПДР зі сторони позивача підтверджується постановою Довгинцівського районного суду міста [PERSON] від 18.07.2014 р. по справі № 211/3751/13-п. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон» (далі - СК «Еталон») на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ 0141238. 17.06.2013 р. позивач звернувся до СК «Еталон» з повідомленням про настання страхового випадку. 05.08.2014р. за попередньою домовленістю з СК «Еталон» в присутності її представника автомобіль позивача було оглянуто судовим експертом [PERSON], який у висновку визначив розмір майнової шкоди в сумі 14581,91 грн., суму відновлювального ремонту 20971,47 грн. За проведення експертного дослідження позивачем сплачено 450 грн. 17.09.2013р. позивач звернувся до СК «Еталон» з заявою про страхове відшкодування в сумі 14581,91 грн. та 450 грн. за проведену експертизу, які йому СК «Еталон» повинна була виплатити протягом 90 днів, але не пізніше 17.12.2013 р. Станом на 17.07.2014 р. страхове відшкодування не сплачено, тому СК «Еталон» повинна сплатити позивачеві пеню, яка за період з 18.12.2013 р. по 17.06.2014 р. складає 1098,64 грн. На підставі ст. 625 ЦК України позивач вважає, що страхова компаній повинна сплатити йому за період з 18.12.2013 р. по 17.07.2014 р. три процента річних в сумі 254,08 грн., індекс інфляції в сумі 1686,69 грн. Так як [PERSON] звинувачував позивача в порушенні ПДР, той звернувся до експертного бюро ТОВ «Крок» для проведення автотехнічної експертизи обставин ДТП, сплативши за проведення експертизи 1300 грн. Був даний висновок згідно якому ДТП сталася внаслідок порушення ПДР водієм [PERSON] Позивач вважає, що [PERSON] повинен відшкодувати йому вартість відновлювального ремонту в частині, яка перевищує ліміт відповідальності СК «Еталон», що складає 6389,56 грн. (20971,47 - 14581,91 = 6389,56 грн.) Крім цього позивач вважає, що неправомірними діями [PERSON] йому було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у суттєвих душевних стражданнях, які він відчуває внаслідок протиправної поведінки відповідача, створення аварійної ситуації та ДТП. Під час ДТП позивача охопив страх, який він продовжує відчувати, коли перебуває за кермом. Після ДТП він взагалі деякий час не міг користуватись своїм автомобілем, так як той був дуже пошкоджений і до того ж він втратив впевненість у собі, був постійно схвильований, почав часто розмірковувати на цю тему, побоюючись повторення подібного ДТП. Були порушені його нормальні життєві звязки. Позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь вартість відновлювального ремонту в сумі 6389,56 грн., моральну шкоду в сумі 7000 грн., вартість автотехнічної експертизи в сумі 1300 грн., з СК «Еталон» страхове відшкодування в сумі 14581,91 грн., пеню в сумі 1098,64 грн., інфляційні виплати в сумі 1686,69 грн., 3 відсотки річних в сумі 254,08 грн., вартість експертного дослідження в сумі 450 грн. 12.03.2015р. позивач уточнив позовні вимоги і в звязку з виплатою СК «Еталон» 13.08.2014р. частини заборгованості в сумі 11542,59 грн. просив стягнути з [PERSON] на його користь вартість відновлювального ремонту в сумі 6389,56 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн., вартість автотехнічної експертизи в сумі 1300 грн., франшизу в сумі 1000 грн., з СК «Еталон» пеню в сумі 840,19 грн., інфляційні виплати в сумі 1339,67 грн., 3 відсотки річних в сумі 218,14 грн. (т.1 а.с.190). Ухвалою суду від 29.01.2015р. залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] як власника транспортного засобу «Мерседес Бенц» реєстраційний номер [NUMBER] (т.1 а.с.167). 28.05.2015р. позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути з [PERSON] на його користь вартість відновлювального ремонту в сумі 6389,56 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн., вартість автотехнічної експертизи в сумі 1300 грн., франшизу в сумі 1000 грн., з СК «Еталон» пеню в сумі 840,19 грн., інфляційні виплати в сумі 1339,67 грн., 3 відсотки річних в сумі 218,14 грн. (т.1 а.с.206). 29.03.2016р. позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути з [PERSON] на його користь вартість відновлювального ремонту в сумі 6389,56 грн., моральну шкоду в сумі 2756 грн., франшизу в сумі 1000 грн., з СК «Еталон» пеню в сумі 840,19 грн. (т.2 а.с.123-128). В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позов підтримали з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги, предявлені до нього, не визнав та пояснив, що він працював водієм по найму у [PERSON] і в той день, 01.06.2013р., він виконував свої обовязки водія. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов визнав частково. Не заперечує проти відшкодуванні по сплаті франшизи. В іншій частині з позовом не згоден. Моральну шкоду повинен відшкодовувати позивачеві [PERSON], який є виним у ДТП. Майнова шкода відшкодована страховою компанією. Відповідач [PERSON], представники третіх осіб в судове засідання не зявилися. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 01.06.2013р. приблизно о 04:45 год. на перехресті вулиць Башкірська та Серафимовича в м. Кривому Розі [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес Бенц» реєстраційний номер [NUMBER], проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції залежно від дорожньої обстановки та при виникненні небезпеки для руху не зміг уникнути зіткнення шляхом зменшення швидкості руху аж до зупинки або обїзду, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вказані обставини встановлені постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу суду від 18 липня 2013 року, якою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, внаслідок якого сталося ДТП (т.1 а.с.51 копія постанови). Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Щодо [PERSON] також був складений протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за порушення ПДР, внаслідок чого сталася вказана ДТП. Постановою суду від 18.07.2013р. адміністративна справа щодо [PERSON] закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (т.1 а.с.16). Таким чином, суд вважає встановленим, що [PERSON] є винним у скоєні ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль позивача. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно висновку експерта майнова шкода, завдана власнику пошкодженням автомобіля [NUMBER] складає 14581,91 грн., вартість відновлювального ремонту 20971,47 грн. (т.1 а.с.21-44). Власником автомобіля [NUMBER] є позивач (т.1 а.с.8 копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ). Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. В абзаці 3 пункту 6 постанови від 01.03.2013р № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» Пленум Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. В справі за № 6-108цс13 від 06.11.2013р. Верховний Суд України висловив правову позицію, згідно якої: аналіз норм ст. ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Положення ст. ст. 1187, 1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст.ст. 1166 1167 ЦК України, у звязку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам. За змістом ч. 2 ст. 1188 ЦК України, обовязок по відшкодуванню шкоди, завданої іншим особам (які не є власниками або володільцями транспортного засобу, наприклад, пасажир транспортного засобу) покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного із них ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Майнова шкода завдана позивачеві відповідачем [PERSON] під час виконання ним трудових обовязків. Працював він у [PERSON], який є власником автомобіля «Мерседес Бенц» реєстраційний номер [NUMBER] (т.1 а.с.93 копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ), що не заперечував в судовому засіданні представник [PERSON] і що підтверджується шляховими листами, договором обовязкового страхування (т.1 а.с.94,96,178,238). Розмір майнової шкоди судом визначається з висновку експерта - 14581,91 грн. Суд не приймає до уваги визначену експертом суму відновлювального ремонту, яку просить врахувати позивач, так як позивачем не надано доказів фактичних витрат, понесених ним на ремонт автомобіля. З вказаної суми судом відраховується сума, сплачена позивачеві страховою компанією 11601,60 грн. (т.1 а.с.76 копія платіжного доручення) і майнова шкода судом відшкодовується з відповідача [PERSON] на користь позивача в сумі 3430,31 грн. Суд вважає, що винними діями відповідача [PERSON] позивачеві заподіяно моральну шкоду, так як він переніс стрес внаслідок ДТП, внаслідок пошкодження його майна автомобіля, був порушений звичайний розпорядок його життя, позивачеві для поновлення звичного укладу життя необхідно було витрачати додаткові зусилля, час для вирішення питань по відшкодуванню шкоди. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи обставини справи, тривалість моральних страждань, їх ступінь, сума моральної шкоди судом визначається в 2756 грн., яку відповідно до ст.1172 ЦК України повинен відшкодовувати [PERSON] Відповідальність власника транспортного засобу «Мерседес Бенц» реєстраційний номер [NUMBER] на час, коли відбулася ДТП, була застрахована в СК «Еталон» (т.1 а.с.17 витяг з реєстру). З повідомленням про настання страхового випадку позивач звернувся до СК «Еталон» 17.06.2013р. (т.1 а.с.19 копія повідомлення). Але страхове відшкодування йому було виплачене лише 13.08.2014р. (т.1 а.с.76 копія платіжного доручення). Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до частини 5 статті 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки [PERSON] банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивач просив стягнути пеню за прострочення з 18.12.2013р. по 17.06.2014р., тобто за 182 днів, в сумі 840,19 грн. з суми боргу 11151,60 грн. (т.1 а.с.191 розрахунок). Суд погоджується з розрахунком позивача. Але в останній редакції позову (т.2 а.с.123-128) позивач просив стягнути пеню в сумі 838,35 грн. Зменьшення суми є правом позивача. Так як позов підлягає частковому задоволенню, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати судовий збір. Позивачем судовий збір сплачено в сумі 327,63 грн. (т.1 а.с.1 - квитанція). При подані позову позивач повинен був сплатити 243,60 грн. за майновою вимогою та 243,60 грн. за немайновою, всього 487,20. Сплачено 327,63 грн. недоплата 159,57. За немайнову вимогу (моральну шкоду) витрати в сумі 243,60 грн. стягуються судом на користь позивача з [PERSON] За майнову залишається сплаченою позивачем сума 84,03 грн. (327,63 243,60=84,03). Ця сума стягується на користь позивача порівну з [PERSON] та СК «Еталон» - по 42,02 грн. Не доплачена сума за майнову вимогу 159,97 грн. (243,60 84,03 = 159,57) стягується судом порівну з [PERSON] та СК «Еталон» по 79,79 на користь держави.

Outcome: partial