Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Головного Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Харківській області, треті особи: [PERSON], Головне управління ДФС у Харківській області, Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якій, просить суд скасувати арешт нерухомого майна, належного на праві власності [PERSON] автотранспортного засобу «ВАЗ 21-07», державний номер [NUMBER] , накладений згідно Постанови старшого слідчого з ОВС відділу розслідувань ДТП СУ Головного управління МВС України у Харківській області в рамках кримінальної справи відповідно до норм ч.1 ст. 286 Кримінального кодексу України. В своєму позові [PERSON] вказує, що він є власником автотранспортного засобу ВАЗ 2107, державний номер [NUMBER]. 19 липня 2011 року Фрунзенським районним судом [PERSON] було засуджено за ч. 1 ст.286 ККУ та призначено покарання у вигляді 2 ( двох) років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортним засобом , на підставі положень ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання [PERSON] звільнено, якщо він протягом 1 ( одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов'язки., проте ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15 грудня 2011 року вирок скасований та кримінальну справу припинено та на підставі Закону України «Про амністію в 2011 році» від 08 червня 2011 року та позивач звільнений від кримінальної відповідальності. В рамках кримінальної справи був накладений арешт на автомобіль ВАЗ 2107, державний номер [NUMBER]. Також у Фрунзенському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 32858085, яке було відкрито 30.05.20012 р. на підставі виконавчого листа № 2033\\703\\12, виданого Фрунзенським райсудом м.Харкова 29.05.2012 р. щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 1373,57 грн.,яке було закінчено 31.07.2012 р, та виконавче провадження № 32854811, виданого Фрунзенським райсудом м.Харкова 29.05.2012 р. щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 6000,00 грн.,яке було закінчено 25.12,2013 р. В даний час, позивач бажає продати свій автомобіль, проте, цього зробити не має можливості , оскільки не знято арешт, що і стало підставою для звернення до суду. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просив суд позов задовольнити, розглянути справу в його відсутності. Представник Відповідача Головне Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Харківській області в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без участі представника, просив розглянути позовні вимоги згідно чинного законодавства. Третя особа: [PERSON],в судове засідання не зявилась , належним чином повідомлена про дату та час судового засідання. Третя особа: Представник Головного управління ДФС у Харківській області, в судове засідання не зявилась , належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, надала письмові пояснення по справі та просила справу розглядати без участі представника. Третя особа: Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявилась , належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, надала письмові пояснення по справі та просила справу розглядати без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19 липня 2011 року Фрунзенським районним судом [PERSON] було засуджено за ч. 1 ст.286 ККУ та призначено покарання у вигляді 2 ( двох) років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортним засобом , на підставі положень ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання [PERSON] звільнено, якщо він протягом 1 ( одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов'язки., проте ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15 грудня 2011 року вирок скасований та кримінальну справу припинено на підставі Закону України «Про амністію в 2011 році» від 08 червня 2011 року та звільнений від кримінальної відповідальності. В рамках кримінальної справи був накладений арешт на автомобіль ВАЗ 2107, державний номер [NUMBER] згідно Постанови старшого слідчого з ОВС відділу розслідувань ДТП СУ Головного управління МВС України у Харківській області в рамках кримінальної справи відповідно до норм ч.1 ст. 286 Кримінального кодексу України. Як вбачається з відповіді Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області виконавче провадження № 32858085, яке було відкрито 30.05.20012 р. на підставі виконавчого листа № 2033\\703\\12, виданого Фрунзенським райсудом м.Харкова 29.05.2012 р. щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 1373,57 грн., було закінчено 31.07.2012 р. відповідно до п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» ( за письмовою заявою стягувана ). Виконавче провадження № 32854811, яке було відкрито 31.05.20012 р. на підставі виконавчого листа № 2033\\703\\12, виданого Фрунзенським райсудом м.Харкова 29.05.2012 р. щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 6000,00 грн., було закінчено 25.12,2013 р. відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» ( відсутність у боржника майна). До Фрунзенського ВДВС ХМУЮ зазначений виконавчий документ вдруге для виконання не повертався. Крім того , згідно даних Державного реєстру обтяжень рухомого майна, записи щодо обтяження майна [PERSON] або транспортного засобу з номером державної реєстрації АХ8126АО в зазначеному реєстрі відсутні. Аналіз досліджених в ході судового розгляду справи документів, дозволяє суду зробити висновок, що в межах розслідування кримінальної справи накладався арешт на автомобіль позивача , проте Головне Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Харківській області взагалі не надала письмових пояснень стосовно накладення арешту згідно Постанови старшого слідчого з ОВС відділу розслідувань ДТП СУ Головного управління МВС України у Харківській області в рамках кримінальної справи відповідно до норм ч.1 ст. 286 Кримінального кодексу України. та як вбачається з відповіді Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області виконавчі провадження було закінчено 31.07.2012 року та 25.12.2013 року. Відповідно до ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону. Нормами ч.ч.1.2 ст. 321 ЦК Українирегламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника. Таким чином, з огляду на наведені доводи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані ,оскільки порушене право позивача стосовно обтяження, накладеного на майно, яке є власністю позивача, перешкоджають йому у здійсненні права власності та підлягають судовому захисту. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved