Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої входить 53/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за вищевказаною адресою. За життя [PERSON] було складено заповіт, яким останній усе своє майно заповів своїй дружині (матері позивача) [PERSON] . Разом з тим, мати позивача - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь сина позивача [PERSON] . На звернення [PERSON] до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Харченко О.С. йому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0680 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Водночас на звернення позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Харченко О.С. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 53/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , йому було відмовлено, оскільки за вказаною адресою виявлено самочинно збудовані споруди, а [PERSON] не надано дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт відповідно до вимог законодавства і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с.36). Представник відповідача Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області Шопін І.В. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.31). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.07.2008 року (а.с.10). На момент смерті [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 12.05.1968 року (а.с.9) його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої входить: - 53/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , право власності [PERSON] на які підтверджується копією договору купівлі продажу житлового будинку від 27.12.1991 року (а.с.13), копією реєстраційного посвідчення від 10.01.1992 року (а.с.14), копією виписки з рішення засідання ради трудового колективу Новоайдарського ремонтно транспортного підприємства від 13.02.1990 року (а.с.16), копією довідки-характеристики на об`єкт нерухомого майна з матеріалів інвентаризаційної справи Новоайдарського РКПТІ №319 від 04.12.2019 року (а.с.23). - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за вищевказаною адресою. Згідно розпорядження виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради №16 від 16.02.2016 року вулицю Пролетарська в смт Новоайдар перейменовано на вулицю Незалежності. За життя [PERSON] було складено заповіт, яким останній усе своє майно заповів своїй дружині (матері позивача) [PERSON] (а.с.12). Разом з тим, мати позивача - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь сина позивача [PERSON] , що підтверджується копією відповідної заяви, посвідченої 11.12.2008 року державним нотаріусом Новоайдарської державної нотаріальної контори Кузьменко М.С. (а.с.11). На звернення [PERSON] до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Харченко О.С. йому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0680 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.25,26). Водночас на звернення позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Харченко О.С. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 53/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , йому було відмовлено, оскільки за вказаною адресою виявлено самочинно збудовані споруди, а [PERSON] не надано дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт відповідно до вимог законодавства і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (а.с.27). Згідно довідки-характеристики на об`єкт нерухомого майна з матеріалів інвентаризаційної справи Новоайдарського РКПТІ №319 від 04.12.2019 року (а.с.23) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної власності на підставі Договору купівлі продажу, посвідченого Новоайдарською ДНК від 27.12.1991 року, в розмірі 53/100 частки за [PERSON] , зареєстровано на праві приватної власності на підставі Договору дарування, посвідченого Новоайдарською ДНК від 10.10.1996 року в розмірі 47/100 частки за [PERSON] . Частині житлового будинку яка складає 53/100 частки належить: «А1Ж» - 1958 рік побудови, «а1»- прибудова, 1958 рік побудови, «а2»- прибудова, 1958 рік побудови, «а3»- ганок, 1958 рік побудови, «а4» - тамбур, 1997 рік побудови, «а5» - ганок, 1997 рік побудови, загальною площею - 71,2м2, житловою площею - 31,0 м2, допоміжною площею - 37,3 м2, площею літніх приміщень - 2,9 м2, матеріал зовнішніх стін цегла. «Г» - сарай, 1958 рік побудови, «Д»- сарай, 1998 рік побудови, «Е» - сарай, 1998 рік побудови, «П1»- погріб, 1970 рік побудови, «Ж» - сарай, 1997 рік побудови, «З» - навіс, 1997 рік побудови, «У1»- вбиральня, 1998 рік побудови, №3 - ворота, 2012 рік побудови, №4 - огорожа, 2012 рік побудови, №5 - огорожа, 2000 рік побудови, №6 - колодязь, 1998 рік побудови, №7- зливна яма, 1999 рік побудови. Згідно примітки: на «а4»- тамбур, «а5»- ганок, «Д» - сарай, «Е» - сарай, «Ж» - сарай, «З»- навіс дозвільні документи не надані. Відповідно до\~ст.\~375\~ЦК України\~власник земельної\~ділянки має\~право зводити\~на ній\~будівлі та\~споруди,\~створювати закриті\~водойми,\~здійснювати перебудову,\~а також\~дозволяти будівництво\~на своїй\~ділянці іншим\~особам. Власник\~земельної ділянки\~набуває право\~власності на\~зведені ним\~будівлі,\~споруди та\~інше нерухоме\~майно. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Відповідно ч. 5 до ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповіднодо ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved