Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з цивільним позовом до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, в якому просить зняти арешти та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири № 107, що знаходиться у будинку № 63 по пр.Гвардійському у місті Сєвєродонецьку Луганської області, що належить йому не праві власності. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що йому 27 серпня 1997 року була подарована квартира [ADDRESS], що підтверджується договором дарування квартири НА № 0836806, посвідчений приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 2823 від 27 серпня 1997 року. В серпні 2015 року позивач вирішив продати вказану квартиру. У нотаріуса він отримав відмову у здійсненні угоди так як в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис від 20 січня 1995 року, реєстр № 23 про накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Гвардійський, б. 63, кв. 107 власник [PERSON], реєстраційний номер обтяження № 2670377, та на цю ж квартиру, власник [PERSON], реєстраційний номер обтяження № 2670388. Дані факти підтверджуються Відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 17 серпня 2015 року. Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою. Згідно вказаних відомостей арешт на належну позивачу квартиру накладено згідно Ухвали Сєвєродонецького міського суду без номеру та дати, в додаткових даних вказано, що датою виникнення обтяження 20 січня 1995 року, та власниками квартири вказані дві особи [PERSON] та [PERSON]. В Сєвєродонецькому міському суді було зясовано, що існує цивільна справа 2-612/1995 року, по якій сторонами як раз є [PERSON] та [PERSON]. Між даними особами дійсно існував спір відносно визнання договору дарування недійсним та рішенням від 09 березня 1995 року договір дарування був визнаний недійсним, що підтверджується копією рішення від 09.03.1995 року. Але у звязку з давниною часу матеріали справи в Сєвєродонецькому міському суді не збереглися, а залишилося лише одне рішення, ухвала про накладення арешту відсутня. Такої копії ухвали не збереглося ні в Першій Сєвєродонецькій нотаріальній конторі, ні в Сєвєродонецькому МБТІ. Згідно відміток у домовій книзі на спірну квартиру видно, що власницею квартири з 1994 року була [PERSON], у 1995 році Сєвєродонецький міський суд залишив за нею право власності на цю квартиру, потім вона помирає та квартира переходить у спадщину [PERSON], який потім продає дану квартиру [PERSON], яка в свою чергу подарувала позивачу вказану квартиру. Всі ці угоди були посвідчені нотаріально і відповідно арешту на спірну квартиру в реєстрі обтяжень не було, але на даний час згідно пояснень нотаріуса відбулося якесь обновлення бази і даний арешт зявився. Звернутися до Сєвєродонецького міського суду з заявою про зняття арешту в порядку ст.154 Цивільного процесуального кодексу України позивач не має можливості так як він не являється стороною спору, а звертатись до суду з такою заявою мають право лише учасники судового процесу. Таким чином на даний час на належне позивачу майно, а саме квартиру [ADDRESS] безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю, і саме тому позивач звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявився, до суду надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Представник Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в корінці розписки про отримання повістки про виклик до суду зазначив, що, просить справу розглядати без участі представника держнотконтори. Представник Реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в корінці розписки про отримання повістки про виклик до суду зазначив, що, просить справу розглядати без участі представника реєстраційної служби, з позовними вимогами згоден. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених вимог з наступних підстав. З доданих матеріалів вбачається, що квартира [ADDRESS] з 27 серпня 1997 року належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири НА № 0836806, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 2823 від 27 серпня 1997 року та зареєстрованого у Сєвєродонецькому БТІ за № 389 від 01 вересня 1997 року. З домової книги на квартиру № 107 у буд. № 63 по пр-кту Гвардійському у м.Сєвєродонецьку слідує, що: 25 липня 1994 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло. 20 червня 1996 року право власності на дану квартиру зареєстровано на [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. 29 серпня 1996 року право власності на дану квартиру зареєстровано на [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. 01 вересня 1997 року право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування квартири. З цього слідкує, що власницею квартири з 1994 року була [PERSON], після смерті власника квартира з 20.08.1996 року переходить у спадщину [PERSON], який потім продав квартиру [PERSON], яка в свою чергу подарувала вказану квартиру позивачу по справі - [PERSON] Всі ці угоди були посвідчені нотаріально та зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 43883452 від 15 вересня 2015 року, на квартиру [ADDRESS] накладений: 1) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний № 2670377, зареєстровано 07 грудня 2005 року 16:26:48 Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: ухвала б/н Сєвєродонецького міського суду, власник [PERSON], додаткові данні: дата виникнення 20 січня 1995 року, реєстр № 23, та 2) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний № 2670388, зареєстровано 07 грудня 2005 року 16:27:49 Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: ухвала б/н Сєвєродонецького міського суду, власник [PERSON], додаткові данні: дата виникнення 20 січня 1995 року, реєстр № 23. Відповідно до ст.317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За п.2 ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі рішень суддів, що набрали законної сили. Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. В звязку з тим, що Ухвали Сєвєродонецького міського суду без номера та дати відносно власників [PERSON] та [PERSON] за 20 січня 1995 року не збереглися ні в судовому архіві, а ні в справах Першої Сєвєродонецького державної нотаріальної контори, слід дійти висновку про безпідставність накладення арешту на належне позивачу та порушення права позивача вільно розпоряджатися своєю власністю, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог про зняття арешту та заборони відчуження. На підставі викладеного,

Outcome: approved