Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох повнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] навчається у Київському університеті економіки і права, на платній основі, закінчує перший курс. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює у Польщі, але розмір доходів їй невідомий. Вона отримує невелику заробітну плату, оскільки працює в Управлінні соціального захисту населення Глухівської районної державної адміністрації, тому їй дуже важко забезпечити сина матеріально, а відтак, посилаючись на норми матеріального права, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати с дня пред`явлення позову до суду і по липень 2022 року. Ухвалою суду від 19.06.2019 відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно поштового повідомлення №4140005945705 відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 22 червня 2019 року. Від відповідача відзиву не надійшло, а позивачем не надано суду згоди на проведення заочного розгляду справи, тому суд розглядає справу без винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини і приходить до наступного. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Глухівського міського управління юстиції Сумської області від 02.02.2001 серії [NUMBER] , батьками останнього є [PERSON] і [PERSON] (а.с.6). Згідно рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06.03.2018, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с. 8). З довідки виданої Університетом «КРОК» № 84 від 15.03.2019 вбачається, що [PERSON] , 2001 року народження, у 2018 році вступив до Вищого навчального закладу «Університет економіки та права «КРОК», IV рівень акредитації, навчається на 1 курсі денної форми навчання, факультет юридичний. Термін закінчення навчального закладу липень 2022 р. (а.с. 9). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Відділом «Центру надання адміністративних послуг» Глухівської міської ради за № 365 від 07.06.2019, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має наступний склад сім`ї (зареєстрованих): син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с.10). З довідки про доходи № 02-01/1016, виданої Управлінням соціального захисту населення Глухівської районної державної адміністрації від 04.04.2019, вбачається, що загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.10.2018 по 31.03.2019 без урахування аліментів складає 28901 грн. 12 коп. (а.с. 11). Відповідно до статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини третьої статті 199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В частині першій статті 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що син сторін [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі. Враховуючи, що відповідач є батьком дитини, яка навчається і потребує матеріальної допомоги, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач, дійсно, має можливість надавати певну матеріальну допомогу на утримання сина. Тому позовні вимоги слід задовольнити частково, оскільки в позивача та відповідача є спільна малолітня дитина та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/5 частини від його заробітку, щомісячно, до закінчення навчання сином [PERSON] , але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 07 червня 2019, який буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, та платоспроможності самого відповідача. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141\~ЦПК\~України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial