Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.09.1991 року. Під час шлюбу народились спільні діти, які на цей час є повнолітніми та які проживають за різними адресами, окремо від них з відповідачкою. Шлюб між ним та відповідачкою фактично розпався, оскільки відповідачка, перебуваючи у шлюбі з ним, не проявляє до нього жодного інтересу, як до чоловіка, його проблемами вона не цікавиться, будує та організовує своє особисте життя та побут окремо від нього, не погоджуючи з ним жодного з питань, які властиві сімї, та не виконуючи у сімї жодного з обовязків дружини, що унеможливлює подальше сімейне життя з нею. Таке становище речей призвело до того, що втратив до відповідачки будь-який інтерес та позитивні почуття, включаючи почуття любові та взаємоповаги, що виключає можливість подальшого існування шлюбу між ним та відповідачкою, а можливе подальше існування шлюбу між ними не буде відповідати його особистим інтересам. На цей час кілька місяців поспіль мешкає окремо від відповідачки, подружні та інші стосунки між ними припинені, не підтримуються та поновлювати їх в майбутньому не бажає. Спір між ними щодо спільного майна на цей час відсутній, спільне господарство ним з відповідачкою на цей час не ведеться. Примирення та збереження шлюбу між ним та відповідачкою є неможливим та недоцільним з обставин, які перелічені вище. На його пропозиції добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС, відповідачка взагалі ніяк не реагує, про причини відмови узгодити питання розірвання шлюбу добровільно відповідачка йому не повідомляє, що й змушує нього звертатись до суду з позовом. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно з якими позивач позов підтримав та просив задовольнити, відповідачка позов визнала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 14.09.1991 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14.09.1991 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.1991 року, неповнолітніх дітей не мають, разом не проживають і не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити прізвище [PERSON], згідно її заяви. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. слід віднести за рахунок позивача згідно його заяви. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved