Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, в якому просила, визнати [PERSON] , [INFO] , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS] . Мотивуючи позов тим, що вона є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . Право власності на квартиру підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 17.08.2020 року посвідченого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Науменко В.В., зареєстрованого в реєстрі за №732 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.08.2020 року (індексний номер витягу: 220550755). Згідно довідки №3025 про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] . Відповідач по справі, зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає у вказаній квартирі з 2013 року і по теперішній час. Факт відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання підтверджується актом обстеження по факту проживання/не проживання особи на території Немирівської міської ОТГ від 30истопада 2020 року. Відповідач не є членом сім`ї позивача. Реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача як власника квартири. В зв`язку з такими обставинами позивачка змушена за вирішенням вказаного питання звернутись до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка до зали судового засідання повторно не з`явилася про причини неявки суду не повідомила, хоча вчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Суд заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. [PERSON] , належить на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS] , відповідно до довідки № 3025 про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , відповідно до акту обстеження по факту проживання/не проживання особи на території Немирівської міської ОТГ від 30.11.2020, [PERSON] , не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2013 року і по день складення акуту. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадянин, який має у приватній власності будинок (квартиру), має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд та має право звернутися в суд про виселення. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК УРСР, суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає більше шести місяців, вказаний житловий будинок, належить позивачці на праві приватної власності набутого на підставі договору купівлі-продажу, суд приходить до переконання, що вимоги позовної заяви підлягають до задоволення. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: approved