Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Борівської селищної ради міста Сєвєродонецька про встановлення факту вступу в управління і володіння спадковим майном та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на наступне. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права власності на житловий будинок з надвірним побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем майна померлої за заповітом є позивач - [PERSON]. 08 червня 2017 року позивач звернувся до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Чиркіною Т.Д. йому було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини щодо майна померлої з причини пропуску ним строку прийняття спадщини. Проте, позивач постійно проживав із своєю матір'ю до дня її смерті та доглядав за нею, з дитинства та до теперішнього часу проживає у будинку за адресою: [ADDRESS], тобто вступив в управління спадковим майном, а отже прийняв спадщину після матері, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутися до суду із цим позовом. В судовому засіданні представник позивача та позивач уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, які викладені у позові та в заяві про уточнення позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та визнала позовні вимоги у повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що він все життя з часу свого народження проживає в [ADDRESS]. Йому відомо, що позивач [PERSON] проживав та проживає по [ADDRESS], при цьому позивач тривалий час доглядав за своєю матір'ю до часу її смерті. Після смерті матері позивача, [PERSON] продовжив проживати в будинку по [ADDRESS] до теперішнього часу, провів в будинок газ. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що він все життя з часу свого народження проживає в [ADDRESS], з 1980 року він проживає по [ADDRESS]. Йому відомо, що позивач [PERSON] проживав та проживає по [ADDRESS], при цьому позивач тривалий час доглядав за своєю матір'ю до часу її смерті. Після смерті матері позивача, [PERSON] продовжив проживати в будинку по [ADDRESS] до теперішнього часу, провів в будинок газ. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 20 травня 1975 року, виданого виконкомом Борівської ради депутатів трудящих Лисичанського району Луганської (Ворошиловградської на момент видачі свідоцтва) області на підставі рішення Виконкому № 9 від 16 травня 1975 року, [PERSON] є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Борівської ради депутатів трудящих Лисичанського району Луганської (Ворошиловградської на момент видачі свідоцтва) області № 121 від [INFO] року, [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], все її майно, де б воно не знаходилось та й з чого воно б не складалося й взагалі все, що буде належати на день її смерті і на що вона буде мати законне право, заповіла сину - [PERSON]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 06 листопада 1969 року Борівською селищною радою Лисичанського району Луганської області вбачається, що [PERSON] (російською) народився [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 157. Батьком записаний [PERSON] (російською), матір'ю - [PERSON] (російською). Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 15 січня 1986 року Борівською селищною радою Попаснянського району Луганської (Ворошиловградської на момент видачі свідоцтва) області, [PERSON] (російською) померла [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 09.06.1999 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 06.03.1986 року за адресою: Україна, [ADDRESS]. З копії Акту обстеження житлово-побутових умов, наданого Борівською селищною радою міста Сєвєродонецька від 23 травня 2017 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрований в місті Сєвєродонецьку, але за фактом з моменту народження по даний час мешкає в домоволодінні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Дане домоволодіння належало матері [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO] року. Згідно із копією спадкової справи, яка заведена в Другій Сєвєродонецькій державній нотаріальній конторі під № 170/2017 щодо майна померлої [INFO] року [PERSON], 25 грудня 1918 року, [PERSON] звернувся до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 08.06.2017 року державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Чиркіною Т.Д., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON]. Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що заявник пропустив строк прийняття спадщини, встановлений ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до статті 128 ЦК УРСР від 18.07.1963 року (тут і далі - в редакції, яка була чинною станом на час смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] року) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов'язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно із ст. 525 ЦК УРСР від 18.07.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР від 18.07.1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Суд зауважує, що станом на час отримання свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 20 травня 1975 року, виданого виконкомом Борівської ради депутатів трудящих Лисичанського району Луганської (Ворошиловградської на момент видачі свідоцтва) області на підставі рішення Виконкому № 9 від 16 травня 1975 року, де [PERSON] стала власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації цього права і перехід права власності на нерухоме майно у зв'язку із прийняттям спадщини спадкоємцем станом на час смерті [PERSON] також не залежав від державної реєстрації цього права. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок з надвірним побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS], станом на час смерті [PERSON] - [INFO] року, на законних підставах належали [PERSON], а після її смерті право власності на вказані будівлі перейшло до її сина - [PERSON] шляхом прийняття спадщини через вступ в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про встановлення факту вступу позивача в управління і володіння спадковим майном, а також про визнання за [PERSON], [INFO], у порядку спадкування за заповітом, складеним [PERSON] [INFO] року, права власності на житловий будинок з надвірними побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач та його представник не просили стягувати судові витрати з відповідача, в той час як цей спір виник не з вини відповідача а виключно внаслідок бездіяльності самого позивача. Отже, справедливим буде не стягувати судові витрати з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved