Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в Ковельський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] міської Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно з урахуванням успадкованого за законом. Свою вимогу позивач обґрунтував тим, що квартира № 2 , яка розташована за адресою: вул. Тімірязєва, буд. З, м. Ковель Волинської області, згідно розпорядження органу приватизації від 17 травня 1993 року № 443 була передана у спільну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Свідоцтво про право власності на житло - квартиру, за адресою: [ADDRESS] було видане 20.03.1993 року на імя [PERSON], та зареєстроване в реєстровій книзі за № 6585. 16 січня 2006 року помер [PERSON], що стверджуються свідоцтвом про смерть серії І - ЕГ № 160493, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби [PERSON] МРУЮ Волинської області (повторно) 09.09.2014 року, актовий запис № 46. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на належну останньому 1/3 частку у праві власності на квартиру № 2 по вул.Тімірязєва м. Ковель. Спадщину, відкриту 16.01.2006 року після смерті [PERSON] прийняли у рівних частках спадкоємці першої черги за законом: [PERSON], як дружина, та позивач, [PERSON], як син, у спосіб передбачений ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявляли про відмову від неї. Таким чином, належна [PERSON] 1/3 частка у праві власності на квартиру перейшла до двох інших співвласників квартири, та з урахуванням належних часток також по 1/3 кожному, їм стало належати по 1/2 частки. Спадкові документи не оформлялися. 18 квітня 2014 року померла [PERSON], факт і дата смерті стверджуються свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби [PERSON] МРУЮ Волинської області 19.04.2014 року, актовий запис № 212. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на належну останній 1/2 частку у праві власності на квартиру № 2 по вул. Тімірязєва м. Ковель. Він прийняв спадщину, відкриту 19.04.2014 року після смерті своєї матері [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявляв про відмову від неї. За отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: вул. Тімірязєва, 3/2 м. Ковель після смерті [PERSON] він звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] Проаналізувавши представлені документи, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки попередньо видане органом приватизації свідоцтво про право власності на житло не містило запису про всіх співвласників квартири, та у зв язку із тим, що не оформлено спадкових документів після смерті [PERSON] ( відповідь від 17.09.2014 року № 230/02 - 143). Підставою заявленого ним позову є відсутність іншого, окрім судового, порядку вирішення спору про право власності в порядку успадкування за законом. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -[PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, відкриту 16.01.2006 року після смерті [PERSON] та на спадщину, відкриту 19.04.2014 року після смерті [PERSON], як син, однак спадщину не приймав, що є його правом та узгоджується з вимогами ст. 1268 ЦК України. Згідно висновку № 414 - Н про оцінку нерухомого майна, складеного 22.09.2014 року, ринкова вартість квартири за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул.. Тімірязєва. З, кв. 2 становить 198 078,00 ( сто дев'яносто вісім тисяч сімдесят вісім грн. 00 коп.) грн. Ця сума є ціною позову. Позивач просить визнати за ним , з урахуванням належної йому частки , переданої внаслідок приватизації, а також успадкованої за законом спадщини, відкритої 16 січня 2006 року внаслідок смерті [PERSON] та 18 квітня 2014 року внаслідок смерті [PERSON], право власності на цілу квартиру, розташовану за адресою: вул. Тімірязєва, буд. З, кв. 2 у м. Ковелі Волинської області. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву в якій зазначив , що позов він підтримує повністю , просить його задовольнити і розглядати справу за його відсутності , не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] міської Ради в судове засідання не зявився, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника [PERSON] міської Ради на підставі наявних доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання [PERSON] не зявилась на жодне судове засідання, хоча належним чином повідомлявся про кожне засідання у цій справі, подавав клопотання про відкладення справи, в судове засідання на 1.07.2015 року не отримав судової повістки, і в звязку з цим 14.07.2015 було поміщено судове оголошення в газеті «Волинь Нова» про судовий розгляд справи 21.07.2015 року о 9 год.30 хвилин в приміщенні Ковельського міськрайонного суду, а тому є належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справу, але в судове засідання зявився. Суд дослідивши письмові докази у цивільній справі приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Із свідоцтва про право власності на жило від 20.05.1993 року вбачається, Фонд комунального майна [PERSON] міської Ради посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON]. Із заяви [PERSON] на приватизацію квартири [ADDRESS] вбачається, що зазначену заяву підписали повнолітні члені сімї , які мешкали у цій квартирі [PERSON] та [PERSON] приватизацію квартири. З копії свідоцтва про народження слідує, що [PERSON] народився 08.09.1963 року, батьками якого у свідоцтві про народження записані [PERSON] і [PERSON]. З копії свідоцтва про смерть серії 1 ЕГ № 160093 слідує, що [PERSON] помер 16 січня 2006 року. З копії свідоцтва про смерть серії 1 ЕГ № 152396 слідує, що [PERSON] померла 19 квітня 2014 року. Із ксерокопії будинкової книжки вбачається, що у квартирі [ADDRESS] разом із [PERSON] і [PERSON] на день їхньої смерті був зареєстрований і проживав [PERSON]. Та обставина, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно підтверджується копією листа [PERSON] державної нотаріальної контори, зі змісту якого слідує, що позивачем невірно подані правовстановлюючі документи, і тому рекомендується звернутися в суд про визнання права власності в порядку спадкування, після померлої 18.04.2014 року [PERSON]. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] і [PERSON] в [PERSON] і [PERSON] виникло право на спадщину. Позивач [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцями, а тому відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України він вважається таким що прийняла спадщину, оскільки вищезазначена стаття встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] із спадкодавцями не проживав і у встановлений ст.1270 ч.1 ЦК України шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття ним спадщини, а тому вважається таким, що не прийняв спадщини. Під час розгляду даної справи [PERSON] подав в Ковельський міськрайонний суд про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На клопотання [PERSON] [PERSON] міськрайонний суд ухвалою від 17.12.2014 року зупинив провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] міської Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно з урахуванням успадкованого за законом до вирішення справи за позовом [PERSON] до [PERSON] міської Ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 06.2015 року у позові [PERSON] відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області від 05.05.2015 року рішення Ковельського міськрайонного суду від 06.02.2015 року залишено без змін, а ухвала апеляційного суду набрала законної сили з моменту проголошення. Отже, судовими рішеннями встановлено, що [PERSON] не прийняв спадщини після смерті [PERSON], і тому не може претендувати на частку у спадковому майні. В той же час суд вважає, що позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємицем, який вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON], а тому позов [PERSON] до [PERSON] міської Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно з урахуванням успадкованого за законом підлягає до задоволення повністю. Судові витрати по сплаті судового збору встановлять 1980,00 грн., які слід віднести на рахунок позивача на підставі поданої ним заяви. На підставі наведеного,

Outcome: approved