Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,94 га, що розташована на території Гораймівської сільської ради Маневицького району. Від імені спадкодавця 5 квітня 2019 року було посвідчено заповіт на ім`я [PERSON] . Іншими спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] , проте у встановленому законом порядку спадщину не прийняли. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом строк. Коли [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,94 га, яка складається з: земельної ділянки № 1, площею 0,2915 га, кадастровий номер 0723681900:03:001:0660; земельної ділянки № 2, площею 0,2039 га, кадастровий номер 0723681900:03:002:0401; земельної ділянки № 3, площею 0,1007 га, кадастровий номер 0723681900:03:003:0270, земельної ділянки № 4, площею 0,0865 га, кадастровий номер 0723681900:03:001:0661, земельної ділянки № 5, площею 0,0865 га, кадастровий номер 0723681900:03:002:0402, земельної ділянки № 6, площею 0,1655 га, кадастровий номер 0723681900:03:001:0662, яка знаходиться на території Гораймівської сільської ради Маневицького району Волинської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 550200 від 13 травня 2009 року, виданого на ім`я [PERSON] , як на спадкове майно по смерті [PERSON] 3 серпня 2020 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в які просив визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,94 га, яка складається з: земельної ділянки № 1, площею 0,29 га, кадастровий номер 0723681900:03:001:0660; земельної ділянки № 2, площею 0,20 га, кадастровий номер 0723681900:03:002:0401; земельної ділянки № 3, площею 0,10 га, кадастровий номер 0723681900:03:003:0270, земельної ділянки № 4, площею 0,09 га, кадастровий номер 0723681900:03:001:0661, земельної ділянки № 5, площею 0,09 га, кадастровий номер 0723681900:03:002:0402, земельної ділянки № 6, площею 0,17 га, кадастровий номер 0723681900:03:001:0662, яка знаходиться на території Гораймівської сільської ради Маневицького району Волинської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 550200 від 13 травня 2009 року, виданого на ім`я [PERSON] , як на спадкове майно по смерті [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] , кожного зокрема, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Відповідачі Гораймівська сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. Згідно з ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка ще за життя, а саме - [INFO] посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 6-8). Із довідки Гораймівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 933 від 6 липня 2020 року вбачається, що згідно запису погосподарської книги № 2 за 2016-2020 року за [PERSON] , яка померла [INFO] , значиться земельний пай для ведення особистого селянського господарства, площею 0,94 га. 15 квітня 2019 року від імені спадкодавця був посвідчений заповіт на ім`я [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Іншими спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 550200 від 13 травня 2009 року [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,94 га, що знаходиться на території Гораймівської сільської ради Маневицького району Волинської області (а.с. 10). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 331/02-31 від 23 квітня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме земельні ділянки, площею 0,29 га, 0,20 га, 0,10 га, 0,09 га, 0,09 га та 0,17 га, які розташовані на території Гораймівської сільської ради Маневицького району Волинської області (а.с. 18). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 590/01-16 від 16 липня 2020 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа № 361 за 2019 рік. 12 вересня 2019 року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (а.с. 27-29). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, а також визнання позову відповідачами, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно та задоволення позову.

Outcome: approved