Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] (довіреність від 16.07.2013 року, посвідчена приватним нотаріусом Царичанського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрована в реєстрі за №228) в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 22.04.2013 року виконкомом Топільницької сільської ради Старосамбірського району Львівської області), з яким [PERSON], в інтересах якої подано позов, проживала в незареєстрованому шлюбі з 1998 року в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - земельна ділянка, площею 4,480 га, розташована на території Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №114749 від 13.02.2003 р. За життя 04 лютого 2013 року [PERSON] склав заповіт, яким вказану земельну ділянку заповів [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконкому Топільницької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за №3. В установлений законом шестимісячний строк [PERSON] подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з тим, що у заповіті дата видачі Державного акта помилково зазначена - 04.07.2002 року, а в самому Державному акті - 13 лютого 2003 року. В зв'язку з вищевикладеним та посилаючись на норми ст.1216, 1223, 1225, 1233, 1268 ЦК України, прохає суд визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач [PERSON] (довіреність від 16.07.2013 року, посвідчена приватним нотаріусом Царичанського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрована в реєстрі за №228) в інтересах [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Прядівської сільської ради Царичанського району, в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 22.04.2013 року виконкомом Топільницької сільської ради Старосамбірського району Львівської області), з яким [PERSON], в інтересах якої подано позов, проживала в незареєстрованому шлюбі з 1998 року в [ADDRESS] (довідка Топільницької сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 21.06.2013 року №924; довідка Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 11.07.2013 року №24). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - земельна ділянка, площею 4,480 га, розташована на території Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №114749 від 13.02.2003 р. (а.с.12). За життя 04 лютого 2013 року [PERSON] склав заповіт, яким вказану земельну ділянку заповів [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконкому Топільницької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за №3 (а.с.8). В установлений законом шестимісячний строк [PERSON] подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з тим, що у заповіті дата видачі Державного акта помилково зазначена - 04.07.2002 року, а в самому Державному акті - 13 лютого 2003 року (а.с.14). Спадщину [PERSON] прийняла, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не має можливості. Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині не має. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Відповідно до вимог ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Оскільки, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], фактично прийняла спадкове майно, інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні не має, за викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved