Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на неповнолітню дитин, а також стягнення аліментів на дружину зайняту вихованням дитини до досягнення нею трирічного віку. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 18.12.2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. На даний час відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітньої дитини яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину та стягнути аліменти в розмірі 500 грн. на її як на дружину яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, оскільки відповідач працює, а тому має матеріальну можливість. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав зазначених в заяві. Відповідач надав заперечення в якому він зазначив, що аліменти на неповнолітню дитину він визнає, а що стосується аліментів на дружину то він заперечує оскільки не має матеріальної можливості. Судом встановлено, що сторони 18.12.2013 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті сільської ради Усолусівської сільської ради, Ємільчинського району Житомирської області за актовим записом №4 що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ( а.с.3). Від спільного проживання сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження дитини (а.с.2) яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину, домовленість про спільне утримання дитини між сторонами не досягнута. Відповідач не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання однак ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином дослідивши та оцінивши докази по справі та дотримуючись норм закону які передбачають, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд дійшов висновку, що в цій частині позову слід задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на дитину в частці від доходу, так як відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину чим ставить її у складне матеріальне становище. Крім того [PERSON] просить суд стягнути аліменти на її користь, як дружину яка зайнята вихованням дитини до досягнення нею трирічного віку в розмірі 500 грн.. Положеннями ч.4 ст..84 СК України встановлено, що дружина з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що на даний час відповідач безробітний, що стверджується трудовою книжкою (а.с.20-21) та має ще двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується записом в паспорті та свідоцтвом про народження (а.с.17-19). Таким чином враховуючи вище наведене та те, що позивач не надала суду доказів стосовно того, що відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу, суд дотримуючись ч.4 ст.84 СК України вважає, що в частині позову про стягнення аліментів на дружину зайняту вихованням дитини до досягнення нею трирічного віку, слід відмовити у зв'язку з тим, що відповідач не має матеріальної можливості надавати таку допомогу.

Outcome: approved