Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , треті особи [PERSON] , Криковецька сільська рада Немирівського району про визнання заповіту недійсним, в якому просить визнати заповіт, складений 1 жовтня 2015 року [PERSON] посвідчений Криковецькою сільською радою за реєстровим №126, яким він заповів своє майно на ім`я [PERSON] та [PERSON] недійсним, так як в момент складання заповіту [PERSON] хворів та знаходився під дією ліків та не міг за станом здоров`я правильно усвідомлювати свої дії та керувати ними. Свої вимоги позивач мотивує тим, що його батько [PERSON] , помер [INFO] , у нього було двоє дітей позивач [PERSON] та його сестра [PERSON] . При своєму житті батько був власником двох земельних ділянок, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державних актів. Одну земельну ділянку переоформив на себе після смерті, своєї дружини [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті батька [PERSON] , позивач вважав що є разом із сестрою [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги, як його діти. 17.03.2016 року отримав довідку Криковецької сільської ради, про те що батько [PERSON] жив та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке [PERSON] заповів своїй цивільній дружині [PERSON] та її онуку [PERSON] . Звернувшись до приватного нотаріуса Науменко В. Немирівського нотаріального округу дізналися про відкриту спадкову справу за заявою спадкоємців за оспорюваним заповітом [PERSON] та [PERSON] Заповіт від 1 жовтня 2015 року зареєстрований в реєстрі №126 [PERSON] і секретарем виконкому Криковецької сільської ради. Позивач вказує в своїй позовній заяві на те, що він знає, що його батько [PERSON] був перед смертю дуже хворою людиною, в нього була хвороба ніг, він страждав від болю, вживав сильно діючи ліки. Десь за тиждень до своєї смерті, дружина позивача [PERSON] приїжджала до батька, його провідати, але він лежав не розмовляв. Відповідно до довідки від 11.04.2016 року, наданої Немирівської ЦРЛ на адвокатський запит, померлий батько [PERSON] хворів на вологу гангрену правої нижньої кінцівки, мав інтоксикацію. 16.08.2015 року в тяжкому стані поступив до Немирівської ЦРЛ, було рекомендовано стаціонарне та оперативне лікування, хворий та рідні від оперативного лікування відмовилися. Позивач вважає, що при складанні заповіту, відповідачі користуючись хворобливим станом здоров`я батька, який не міг правильно оцінювати та керувати своїми діями, із-за болі та інтоксикації організму, перебуваючи під дією знеболювальних препаратів, підписав заповіт, як настоювали відповідачі. Тобто при складанні заповіту не міг із-за хворобливого стану здоров`я та дії ліків на організм правильно усвідомлювати свої дії та ними керувати. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з заявою про визнання заповіту недійсним. Відповідачкою [PERSON] було подано заперечення проти позовної заяви відповідно до якого вона просять суд в позові [PERSON] до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третьої особи [PERSON] та Криковецької сільської ради «Про визнання заповіту недійсним» відмовити повністю, вказуючи в запереченнях на те, що заповідальне розпорядження [PERSON] , посвідчене 01 жовтня 2015 року секретарем виконкому Криковецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, відповідає волі заповідача та волевиявлення спадкодавця було вільним. Протягом останніх 17 років вона та покійний [PERSON] проживали в її домогосподарстві як чоловік та дружина, вели спільно господарство, були в добрих сімейних відносинах про що свідчить довготривалість їх спільного проживання. Також, відповідачка вказує, що в позовній заяві невірно зазначено, що волевиявлення заповідача [PERSON] не було вільним, а сам заповіт не відповідав його волі. Зазначене твердження позивача [PERSON] базується на припущеннях зроблених на підставі довідки Немирівської ЦРЛ від 11.04.2016 року, про те, що покійний [PERSON] хворів на вологу гангрену правої нижньої кінцівки, мав інтоксикацію та 16.08.2015 року в тяжкому стані поступив до лікарні. Нібито перебуваючи в хворобливому стані, не міг правильно оцінювати та керувати своїми діями, із-за болі та інтоксикації організму, був під дією знеболювальних препаратів, а тому підписав заповіт під впливом відповідачів. З даного приводу відповідачка зазначити, що хоча [PERSON] і перебував у хворобливому стані однак до останнього дня перебував у свідомості, будь яких лікарських засобів (психотропні, наркотичні), які б впливали на його свідомість не приймав. Таким чином, твердження позивача, що заповідач при складанні заповіту перебував у несвідомому стані, його волевиявлення було не вільним та не відповідало його волі, є безпідставним. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі просить його задовольнити. Оплачувати експертизу відмовився. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] , заперечує проти задоволення позовної заяви та просить відмовити в позові в повному обсязі. Представник третьої особи Криковецької сільської ради Дзюбенко К.І., пояснила суду, що під час складання заповіту особу [PERSON] встановлено та перевірено його дієздатність, заповіт було записано зі слів [PERSON] і власноруч підписано ним, а тому підстав для скасування заповіту, на її думку, не вбачається. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час і місце розгляду справи. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] - дружина позивача, надала суду покази, що незадовго до смерті приізджала провідати [PERSON] .. Він перебував у тяжкому стані, самостійно не міг пересуватися. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , надала суд покази, що працює оператором відділення зв`язку та особисто приносила пенсію [PERSON] в 17-18 числах щомісяця. В зазначені числа в вересні 2015 року, тобто незадовго до смерті вона також приносила йому пенсію, він особисто розписувався за отримання пенсії та вільно з нею спілкувався, перебував при здоровому розумі та пам`яті. Коли приносила пенсію 17-18 жовтня, тобто за 3-4 дні до смерті, він вже лежав в хаті та вона його не бачила, пенсію отримала [PERSON] .. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду покази, що [PERSON] , дійсно хворів трофічними виразками нижніх кінцівок, але перебував в дієздатному стані, сам пресувався, самостійно робив собі перев`язки, вільно та адекватно спілкувався, і лише за два-три дні до смерті його стан погіршився, у зв`язку з чим він вже не міг ходити. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду аналогічні покази. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду покази, що працює лікарем в Немирівській ЦРЛ, покійний [PERSON] перебував на диспансерному обліку Немирівської ЦРЛ з приводу трофічних виразок нижніх кінцівок, періодично лікувався стаціонарно. В серпні 2015 року [PERSON] був доставлений в лікарню та йому було рекомендовано стаціонарне та оперативне лікування, однак він відмовився. Будь-яких ліків які впливали б на його розумову діяльність [PERSON] не виписувалося. В ході судового засідання було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 22 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 7). Відповідно до довідки № 121 від 17.03.2016 року виданої виконавчим комітетом Криковецької сільської ради після смерті [PERSON] , померлого [INFO] залишилися спадкоємці, спадкоємцями згідно заповіту є: цивільна дружина [PERSON] , онук [PERSON] , спадкоємцями померлого згідно закону є його діти: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до заповіту залишеного [PERSON] 01 жовтня 2015 року останній заповів [PERSON] : земельну ділянку площею 2.6003 га (посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 490401 від 13.08.2008 року), яка розташована: Криковецька сільська рада Немирівського району Вінницької області та земельну ділянку площею 2.6004 га (посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 490402 від 13.08.2008 року), яка розташована: Криковецька сільська рада Немирівського району Вінницької області (а.с. 53). Відповідно до довідки № 01-11-355 від 11.04.2016 року, наданої Немирівської ЦРЛ, [PERSON] перебував на диспансерному обліку з приводу трофічних виразок нижніх кінцівок на фоні виразкової хвороби нижніх кінцівок. Хворий останні роки періодично 1-2 рази на рік лікувався стаціонарно і амбулаторно в Немирівській ЦРЛ , останній раз 16 серпня тяжкому стані поступив до Немирівської ЦРЛ, було рекомендовано стаціонарне та оперативне лікування, хворий та рідні від госпіталізації та оперативного лікування категорично відмовилися(а.с. 12). Призначена ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017 за клопотанням позивача та його представника посмертна судово-психіатрична експертиза не проводилася у зв`язку з тим, що позивачем не було проведено її оплату. Суд заслухавши пояснення сторін по справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 2 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Вимоги щодо форми та змісту заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України. Так, цією нормою Кодексу визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4. ст. 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначив позивач в свої позовній заяві, його покійний батько [PERSON] при складанні оскаржуваного заповіту не міг правильно оцінювати свої дії та керувати ними із-за болі та інтоксикації організму, оскільки перебував під дією знеболювальних препаратів. Тобто при складанні заповіту не міг із-за хворобливого стану здоров`я та дії ліків на організм правильно усвідомлювати свої дії та керувати ними. В ході розгляду даної справи дійсно встановлено, що покійний [PERSON] хворів та перебував на диспансерному обліку з привод трофічних виразок нижніх кінцівок. В той же час, в ході судового розгляду справи позивач не довів, а судом не було здобуто жодних доказів, що [PERSON] під час складання заповіту, який було складено 1 жовтня 2015 року, тобто за 21 день до своєї смерті, внаслідок хвороби не міг усвідомлювати своїми діями та керувати ними. Навпаки, допитані в ході судового засідання свідки, які спілкувались із покійним [PERSON] незадовго до його смерті, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали, що хоча він і хворів трофічними виразками нижніх кінцівок, але перебував у дієздатному стані, оскільки самостійно пересувався, самостійно робив собі перев`язки, вільно та адекватно спілкувався, і лише за два-три дні до смерті його стан погіршився внаслідок чого він вже не міг ходити. Аналогічні покази дала і відповідач по справі [PERSON] , яка показала, що покійний [PERSON] дійсно страждав виразками нижніх кінцівок і лише за 2-3 дні до його смерті вже не зміг ходити. Однак до того часу перебував в адекватному стані, вільно спілкувався, висловлював свої бажання, самостійно робив собі перев`язки ніг. Допитана по справі секретар Криковецької сільської ради Болюх Тетяна Дмитрівна, яка засвідчувала бажання та підпис покійного [PERSON] на заповіті 01 жовтня 2015 року показала, що при складанні заповіту [PERSON] перебував при здоровому розумі та ясній пам`яті, діяв добровільно. Сторонніх осіб при складанні заповіту не було. [PERSON] сам висловив бажання заповісти земельні ділянки [PERSON] . Допитаний по справі лікар [PERSON] показав, що покійний [PERSON] перебував на диспансерному обліку Немирівської ЦРЛ з приводу трофічних виразок нижніх кінцівок, періодично лікувався стаціонарно. В серпні 2015 року [PERSON] був доставлений в лікарню, було рекомендовано стаціонарне та оперативне лікування, однак він відмовився. Показав, що будь яких ліків, які б впливали б на його розумову діяльність не виписувалось. Таким чином, в ході розгляду справи позивачем не доведено обставину, що покійний [PERSON] , при складанні заповіту перебував у недієздатному стані, не міг керувати своїми діями та не розумів їх значення і зміст заповіту не відповідав волі покійного. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] безпідставні та задоволенню не підлягають На підставі викладеного,

Outcome: dismissed