Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

[PERSON], заінтересована особа: Тлумацька міська рада ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області, звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], з 2011 року до часу відкриття спадщини - [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в нотаріальному порядку їй було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], оскільки не підтверджено факт її проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також просила викликати свідків для допиту в судовому засіданні, а саме: [PERSON] та [PERSON], які можуть засвідчити вказаний факт. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник заявниці [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити та встановити юридичний факт про те, що [PERSON] з 2011 року до часу відкриття спадщини - [INFO], проживала разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Додатково просив допитати свідка [PERSON] замість свідка [PERSON] Представник заінтересованої особи: Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що заявлені вимоги визнає, заперечень проти їх задоволення немає та просив розгляд справи провести без його участі. Свідки: [PERSON] та [PERSON], які є жителями с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області та сусідами заявниці, в судовому засіданні засвідчили той факт, що [PERSON] з 2011 року до часу відкриття спадщини - [INFO], проживала разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], вела з нею спільне господарство та проводила її похорон. Суд, заслухавши представника заявниці та свідків, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2003 року [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Колінцівська», розміром 24,80 в ум.кад.га без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження заявниці [PERSON], [INFO], її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). 05.11.1988 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9). [INFO] [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Ще за життя [PERSON] (мати) посвідчила на ім'я доньки [PERSON] (заявниця) заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 05.11.2003 року (а.с. 6). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Заявниця [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич О.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], однак заявниця отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що не підтверджено факт її спільного проживання, як спадкоємця, із спадкодавцем [PERSON] (мати) на час відкриття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 1095/02-31 від 13.11.2018 р. (а.с. 7). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. З метою оформлення спадщини за заповітом в нотаріальному порядку заявниці необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім'єю з спадкодавцем - [PERSON] (мати) по день її смерті по [ADDRESS]. З довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 409 від 14.11.2018 року встановлено, що разом з [PERSON] (мати), за адресою: [ADDRESS], проживала без реєстрації по день смерті її донька [PERSON] (заявниця), яка вела з нею спільне господарство (а.с. 3). Також про факт спільного проживання [PERSON] (заявниця) разом з [PERSON] (мати) з 2011 року по день смерті спадкодавця в судовому засіданні ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з тим, що на час відкриття спадщини у [PERSON] (заявниця) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем - [PERSON] (мати), вона не може оформити спадкове майно на своє ім'я. Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 404/2163/16-ц, з якої вбачається, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Заслухавши представника заявниці та свідків, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем, а тому, оскільки цей факт дійсно має для заявниці юридичне значення, заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України,

Outcome: approved