Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 4 грудня 2020 року. Спільних дітей у них з відповідачкою не має. Сімейне життя з відповідачкою не склалося одразу як він дізнався про її брехню відносно вагітності, що продовжувалося декілька разів. У зв`язку з цією причиною між ними і було укладено шлюб, але так як відповідачка не вагітна і ніколи вагітна не була, то з такою людиною, яка вирішила побудувати сімейне життя на брехні, він жити не хоче. Кожен із них має зовсім протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідачка нехтувала сімейними цінностями і між ними часто виникали сварки. Любові та поваги відповідачка до нього не відчуває та не проявляє. Також жодної підтримки з її сторони він не має. Він переконаний, що сенсу і можливості підтримувати сімейні відносини не має, адже проживати з людиною, яка маніпулює для того, щоб вийти заміж, для нього є аморальним і неможливим. У зв`язку з наведеними аргументами. він прийшов до висновку, що розлучення це єдиний вихід побудувати нове щасливе життя. За наведених обставин їхній з відповідачкою шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження їхньої сім`ї є неможливим. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 4 грудня 2020 року і від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved