overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує позовні вимоги тим, що шлюб з відповідачем уклали 11.12.2003 року, зареєструвавши у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області під актовим записом № 206. У сторін в шлюбі народилося два сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Основною причиною, яка послужила зверненню позивача в суд, це те, що сумісне життя з відповідачем в них не склалося через відсутність почуття любові, поваги, дружби взаємодопомоги між ними. Шлюбні відносини між ними припинилися з 2014 року. Позивач прийшов до переконання, що надалі їх спільне проживання і збереження сім'ї є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила причини своєї неявки, хоча її належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від неї не поступало клопотання про слухання справи у її відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без її участі. У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, зі згоди позивача суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як збереження сім'ї сторін і їх подальше спільне проживання як подружжя є неможливим, оскільки подібне суперечило б інтересам одному із них. Вказана позиція суду грунтується на письмових доказах, та тому, що сторони шлюб уклали 11.12.2003 року, зареєструвавши у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області під актовим записом № 206, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, яке наявне в матеріалах справи. У сторін в шлюбі народилося два сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], підтвердженням чого є свідоцтва про народження, копія яких наявна в матеріалах справи. Сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, спору про поділ майна у них не виникає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та в обґрунтування своїх вимог вказує на те, що сімейні стосунки у них не склались, оскільки вони люди різного характеру та мають різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто виникали суперечки та непорозуміння, на даний час не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити їх інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає та просить шлюб розірвати. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №146021 виданого відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом зясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, наданий судом термін на примирення бажаного результату не дав, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та в обґрунтування своїх вимог вказує на те, що сімейні стосунки у них не склались, оскільки вони люди різного характеру та мають різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто виникали суперечки та непорозуміння, на даний час не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити їх інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає та просить шлюб розірвати. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №146021 виданого відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом зясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, наданий судом термін на примирення бажаного результату не дав, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та в обґрунтування своїх вимог вказує на те, що сімейні стосунки у них не склались, оскільки вони люди різного характеру та мають різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто виникали суперечки та непорозуміння, на даний час не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити їх інтересам. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає не заперечує проти його задоволення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 травня 1989 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №087387 виданого відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом зясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання його втратившим право користування жилим приміщенням. Мотивує тим, що він являється власником ? частини будинку №1 по вул. Братів Петриченко в с.Звенігородка в м.Олександрії Кіровоградської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 січня 1989 року. В будинку зареєстрований, але не проживає з 01.12.2011 року відповідач [PERSON] Він вимушений сплачувати комунальні послуги і за відповідача , як за додаткового члена сім ї , не може належним чином розпорядитись своєю власністю, оформити субсидію. В судове засідання позивач не з» явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність , позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з» явився , про час розгляду справи повідомлений належним чином.Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником ? частини будинку №1 по вул.. Братів Петриченко в с.Звенігородка в м.Олександрії Кіровоградської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 січня 1989 року. В будинку зареєстрований, але не проживає з 01.12.2011 року відповідач [PERSON]., що підтверджується актом 26.11.2015 року, складеним за участю голови вуличного комітету [PERSON] та сусідів [PERSON] та [PERSON], завіреного секретарем Звенігородської сільської ради . Наявність факту реєстрації відповідача в даному будинку змушує позивача сплачувати комунальні послуги і за відповідача як за додаткового члена своєї сімї., перешкоджає належним чином користуватися належним йому будинком , оформити субсидію. Тому суд вважає за можливе визнати відповідача втратившим право користування будинком №1 по вул.. Братів Петриченко в с.Звенігородка в м.Олександрії Кіровоградської області .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у якому зареєстрований. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.08.2008 року за договором купівлі-продажу, посвідченим нотаріально, придбав у відповідача та його дружини [PERSON] квартиру [ADDRESS]. За умовами договору, згідно п.3.1.5 відповідач зобов'язався не пізніше 14.09.2008 року знятись з реєстрації за вказаною адресою. Однак умови договору в цій частині не виконав, хоча фактично з моменту укладення договору відповідач не проживає у квартирі і не користується цим житлом, а разом з сім'єю з 2008 року постійно проживає у Сполучених Штатах Америки. До цього часу факт реєстрації відповідача не створював для нього жодних проблем, але на даний час виникла потреба продати чи обміняти це житло, а реєстрація у ньому відповідача створює додаткові труднощі у можливості безперешкодно реалізувати свої права, як власника майна. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав з викладених в позовній заяві підстав. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву у якій позов визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки [PERSON] погодився з заявленими вимогами про втрату ним права на користування житлом у квартирі, яка належить на праві власності позивачу, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. На підставі викладеного, ст.391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу № 424кз від 13.09.2019 року по Львівському національному медичному університеті імені Данила Галицького; зобов`язання Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького поновити позивача на посаді завідувача відділу бібліотеки; визнання незаконним запис у трудовій книжці про звільнення з посади провідного інженера бібліотеки за сумісництвом; зобов`язання Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького поновити позивача на посаді провідного інженера бібліотеки за сумісництвом. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на строк десять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло. У квартирі зареєстрований відповідач, його син [PERSON], який не проживає у вказаної квартирі з 2006 року, що порушує його права власника. Він змушений за нього оплачувати комунальні послуги, не може оформити субсидію на житлово-комунальні послуги. Просить позбавити відповідача користування житловим приміщенням квартирою № 3 будинку № 19 по вул. А.Рубльова в м. Краматорську Донецькій області. В судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяви з яких вбачається, що він просить справу розглянути за його відсутності та наполягає на задоволенні заявлених вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, повідомлень про причини неявки від відповідача не надійшло, згідно ст. 224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.03.1994 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], зареєстроване 21.03.1994 року в БТІ м. Краматорська. Згідно довідки виконавчого комітету Ясногірської селищної ради, в квартирі [ADDRESS] зареєстрованим відповідач по справі [PERSON]. Згідно акту про не проживання від 15.07.2017р., відповідач в квартирі [ADDRESS] не мешкає з 2006 року по теперішній час. При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити вимоги, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 3 будинку № 19 по вул. А.Рубльова в м. Краматорську Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.02.2010 року. В вищевказаної квартирі зареєстрована його колишня дружина відповідачка [PERSON], шлюб з якою був розірваний 23.04.2013 року. З березня 2012 року відповідачка за вказаною адресою не проживає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак порушуючи його право у квартирі залишається зареєстрованою. Він змушений за неї оплачувати комунальні послуги, не може повною мірою розпоряджатися квартирою. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву з якої вбачається, що він просить справу розглянути за його відсутності та наполягає на задоволенні заявлених вимогах, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, повідомлень про причини неявки від відповідача не надійшло, згідно ст. 224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.02.2010 року , спадкоємцем квартири [ADDRESS] є [PERSON], спадкова справа № 16/09, зареєстровано в реєстрі за № 449. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації [PERSON], зареєстрована з 09.08.2011 року за адресою [ADDRESS]. Згідно акту про не проживання від 08.10.2014р., відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкає з березня 2012 року. При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. В вищевказаної квартирі зареєстрована його донька , відповідачка [PERSON], [INFO]. З січня 2012 року відповідачка за вказаною адресою не проживає, її особистих речей у квартирі не має, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак у квартирі залишається зареєстрованою. Він змушений за неї оплачувати комунальні послуги, хоча його заробітна плата складає 2300 грн., що ставить його на грань виживання. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 127 будинку № 16 по вул. Н. Курченко в м. Краматорську Донецькій області. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, але надала суду заяву з якої вбачається, що вона просить справу розглянути за її відсутності та наполягає на задоволенні заявлених вимогах, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, повідомлень про причини неявки від відповідача не надійшло, згідно ст. 224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Згідно довідки КО «ЖБК» від 03.04.2015 року про склад сімї та реєстрації [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою [INFO]Н. Курченко б.16 кв. 127. Згідно акту про не проживання від 02.04.2015р., відповідачка в квартирі [ADDRESS]. Курченко в м. Краматорську Донецької області не мешкає з січня 2012 року. При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 127 в будинку № 16 по вул. Н. Курченко в м. Краматорську Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належить будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Краматорської Державної нотаріальної контори Фареник О.О. та зареєстрованому в БТІ м. Краматорська 11.12.2003 року. В вищевказаному будинку зареєстрований його племінник [PERSON],однак 05.11.2003 року він забрав свої речі та виїхав у невідомому напрямку та з цього часу в будинку не проживає, однак порушуючи його право у будинку залишається зареєстрованим. Він змушений за нього оплачувати додаткові витрати по комунальним послугам, не може повною мірою розпоряджатися будинком. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав суду заяву з якій вбачається, що він просить справу розглянути за його відсутності та наполягає на задоволенні заявлених вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, повідомлень про причини неявки від відповідача не надійшло, згідно ст. 224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно копії договору купівлі-продажу від 05.11.2003 року [PERSON] купив житловий будинок в [ADDRESS] , цей договір посвідчений державним нотаріусом Першої Державної нотаріальної контори та зареєстрований в БТІ м. Краматорська 11.12.2003 року. Згідно копії домової книги в будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO] Згідно акту про не проживання № 01-29/1944 від 28.05.2015р., відповідач в будинку [ADDRESS] не мешкає з 05.11.2003 року. При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити вимоги, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved