Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 23 березня 2003 року померла його тітка [PERSON] в с. Кордишівка, Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мрія» с. Побережне, Вінницького району Вінницької області розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0455288, зареєстрованого під № 122 від 12.06.1997 року. Вказує, що оригінал даного сертифікату під час оформлення документів ним було втрачено. В звязку з цим він не має можливості оформити свої спадкові права після смерті тітки в нотаріальній конторі. Зазначає, що він є спадкоємцем по праву представлення після смерті 23 березня 2003 року тітки [PERSON], так як його батько, єдиний рідний брат спадкодавця [PERSON] помер ще 17 серпня 1988 року. Однак, свідоцтво про народження його батька [PERSON], [INFO], не збереглося. Позивач вказує, що спадщину після смерті 23 березня 2003 року [PERSON] він фактично прийняв, так як на протязі шести місяців з моменту смерті тітки вступив у володіння спадковим майном, а саме: періодично проживав в спадковому будинку № 40 по вул. Гагаріна в с. Кордишівка, Вінницького району Вінницької області, розпорядився особистими речами померлої [PERSON] після її смерті, а також здійснив поховання тітки. Інші спадкоємці першої та другої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті 23 березня 2003 року [PERSON] відсутні. За вказаних обставин позивач просить суд: 1) встановити факт, що [PERSON], [INFO], який помер 17 серпня 1988 року був рідним братом [PERSON], [INFO], яка померла 23 березня 2003 року; 2) визнати за ним, [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом після смерті 23 березня 2003 року тітки [PERSON], право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мрія» с. Побережне, Вінницького району Вінницької області розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В підготовче засідання учасники справи не зявились. Позивач [PERSON] та його представник згідно ордеру [PERSON] попередньо подали до суду спільну письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі, в поданій заяві зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, судові витрати просять залишити за позивачем. Представник відповідача сільський голова Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, в поданій заяві також зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що\~\~кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, що 23 березня 2003 року померла [PERSON] в с. Кордишівка, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 195335 від 24.03.2003 року (а.с. 8). Відповідно до довідки № 105, виданої Побережненською сільською радою Вінницького району Вінницької області від 19.02.2018 року, на момент смерті [PERSON] 23.03.2003 року була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO] (а.с. 26). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мрія» с. Побережне, Вінницького району Вінницької області розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавиці згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0455288, зареєстрованого під № 122 від 12.06.1997 року. З довідки № 132, виданої Побережненською сільською радою Вінницького району Вінницької області 01.03.2018 року вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 23.03.2003 року, згідно записів по господарських книг спадкоємцями за законом є її племінник [PERSON], [INFO], та онук [PERSON], [INFO] (а.с. 27). Зазначене також підтверджується випискою з домової книги № 3 с. Кордишівка, вул. Гагаріна, 40, Вінницького району Вінницької області (а.с. 32-33) та випискою з по господарських книг за вказаною адресою (а.с. 34-41). Відповідно до акта від 15.03.2018 року, затвердженого Побережненською сільською радою Вінницького району Вінницької області, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є сусідами померлої 23.03.2003 року [PERSON], вказали, що [PERSON], [INFO], постійно не проживає з 1991 року в будинку № 40 по вул. Гагаріна в с. Кордишівка, Вінницького району Вінницької області. На момент смерті [PERSON] він не проживав з нею за однією адресою. Після смерті бабусі [PERSON] [PERSON] також не проживав в даному будинку, не робив у ньому ремонт, не цікавився спадковим майном та не розпоряджався ним (а.с. 24). Даний факт також підтверджується довідкою № 177, виданою Побережненською сільською радою Вінницького району Вінницької області від 15.03.2018 року (а.с. 29). Позивач по справі [PERSON] є спадкоємцем по праву представлення після смерті 23 березня 2003 року тітки [PERSON], так як його батько, єдиний рідний брат спадкодавця [PERSON] помер ще 17 серпня 1988 року, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-АМ № 400995, виданого повторно 13.02.2018 року (а.с. 9) та копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії ІІ-АВ № 188400, виданого повторно 23.12.1970 року (а.с. 10). Той факт, що батько позивача по справі [PERSON], [INFO], який помер 17 серпня 1988 року був рідним братом [PERSON], [INFO], яка померла 23 березня 2003 року підтверджується наступними письмовими доказами: копією свідоцтва про народження [PERSON] серії VІ-УР № 010413, поновленого та виданого 03 жовтня 1966 року (а.с. 10); архівною довідкою Державного архіву Вінницької області від 15.02.2018 року за № 07-536/7, в якій зазначено, що книг актових записів про народження громадян по Степанівській с/р, до складу якої входило с. Кордишівка, Вінницького району Вінницької області за 1926 рік в архіві на зберіганні немає, у звязку з чим немає можливості видати довідку про народження [PERSON] (а.с. 11); актом, складеним в присутності сусідів та затвердженим Побережненською сільською радою від 01 березня 2018 року, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вказали, що дійсно [PERSON], [INFO], яка померла 23.03.2003 року була рідною сестрою [PERSON], [INFO], який помер 17.08.1988 року, що вони народилися та проживали в [INFO], їхніми батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23) та довідкою № 133, виданою Побережненською сільською радою Вінницького району Вінницької області від 01.03.2018 року, в якій зазначається, що дійсно [PERSON], [INFO], яка померла 23.03.2003 року, згідно записів по господарських книг була рідною сестрою [PERSON], [INFO], який помер 17.08.1988 року (а.с. 28). Згідно листа Вінницької районної державної нотаріальної контори № 721/01-16 від 19.04.2018 року, відповідно до Спадкового реєстру спадкоємці померлої 23 березня 2003 року [PERSON] до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась (а.с. 51). Позивач [PERSON] спадщину після смерті 23 березня 2003 року [PERSON] фактично прийняв, так як на протязі шести місяців з моменту смерті тітки вступив у володіння спадковим майном, а саме: періодично проживав в спадковому будинку № 40 по вул. Гагаріна в с. Кордишівка, Вінницького району Вінницької області, розпорядився особистими речами померлої [PERSON] після її смерті, а також здійснив поховання тітки. Цей факт підтверджується довідкою Побережненської сільської ради від 19.02.2018 року за № 104 (а.с. 26). Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно позивач не має можливості через відсутність доказів родинних відносин зі спадкодавцем, а також відсутність оригіналу документу, який посвідчує право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай), що підтверджується постановою Вінницької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 595/02-31 від 29.03.2018 року (а.с. 42). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], який помер 17.08.1988 року був рідним братом [PERSON], [INFO], яка померла 23.03.2003 року має для позивача [PERSON] юридичне значення, оскільки породжує виникнення його спадкових прав після смерті тітки [PERSON] За вказаних обставин вимога позивача про встановлення юридичного факту підлягає до задоволення. Встановлено, що ще однією підставою, яка перешкоджає позивачу в оформлені його спадкових прав після смерті тітки [PERSON] є відсутність оригіналу документу, який посвідчує право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай), спадщина на яку відкрилась після її смерті. Так, згідно друкованого оголошення в газеті «Подільська Зоря» від 15 березня 2018 року за № 11 (8693), сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0455288, виданий Вінницькою районною державною адміністрацією по Побережненській сільській раді за № 122 від 12.06.1997 року на імя [PERSON], втрачено, що підтверджується його копією (а.с. 14). Той факт, що за життя спадкодавець [PERSON] дійсно набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мрія» с. Побережне, Вінницького району Вінницької області розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) підтверджується наступними письмовими доказами: листом Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 28.02.2018 року за № 0-2-0.20-35/105-18 про те, що громадянка [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), що видаються райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Побережненській сільській раді за № 122 від 12.06.1997 року, серії ВН № 0455288 (а.с. 13); довідкою-випискою № 257, виданою виконавчим комітетом Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16.04.2018 року, з якої вбачається, що [PERSON] відповідно до сертифіката серії ВН 0455288, порядковий номер 122, яка проживала в с. Кордишівка по вул. Гагаріна, Вінницького району Вінницької області, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ТОВ СОП «Мрія» розміром 2,40 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 49); викопіюванням земельно-кадастрового плану Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 17); довідкою Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 14.02.2018 року за № 99 (а.с. 25); витягом з протоколу зборів власників сертифікатів від 12.10.2004 року (а.с. 18); копією рішення Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області 19 сесії 3 скликання від 04.02.2002 року про затвердження списків власників сертифікатів, що мають право на земельну частку (пай) для виготовлення державних актів (а.с. 19); копією розпорядження Вінницької РДА за № 104 від 19.11.2004 року (а.с. 20); витягом зі списку власників земельних сертифікатів ТОВ СОП «Мрія» с. Побережне для виготовлення державних актів від 04.02.2002 року, в якому під № 122 значиться [PERSON] (а.с. 21-22). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї тітки згідно норм статті 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), оскільки фактично вступив у володіння спадковим майно. Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст. 392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно розяснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у звязку з чим, виникає цивільно-правовій спір. Встановлено, що постановою Вінницької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 595/02-31 від 29.03.2018 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно. Отже, іншого способу, окрім судового, для захисту своїх спадкових прав у позивача немає. Аналізуючи вищевикладене, судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах належало право на земельну частку (пай), спадщина на яку відкрилась після її смерті, а позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після неї, що дає суду законні підстави для задоволення також позовної вимоги про визнання за [PERSON] права на спадкову земельну частку (пай). Крім того, за заявою позивача, суд вважає необхідним залишити за ним судові витрати по справі.

Outcome: approved