Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Городенківської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Стуса, 24 в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що зазначений будинок та господарські будівлі і споруди належали на праві приватної власності його матері [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.11.1998 року, реєстровий номер 443. 01.05.2012 року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть І-НМ № 150420 від 04.05.2012 року, актовий запис № 61. Оскільки смерть матері сталася раптово, то заповітного розпорядження вона не залишила. Спадкоємцями І черги за законом після смерті [PERSON] є позивач та його батько [PERSON]. Останній у межах передбаченого Законом 6-місячного строку подав у нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини. Вказана заява прийнята нотаріусом Городенківського РНО [PERSON] 17.10.2012 року та зареєстрована за № 2 у спадковій справі № 73/12. 17.10.2012 року позивач звернувся до нотаріуса Городенківського РНО із заявою про прийняття спадщини за законом та подав необхідні документи. Проте, нотаріус відмовила йому в оформленні спадщини через відсутність свідоцтва про право власності на будинок у спадкодавця, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.05.2015 року. А тому [PERSON] змушений звернутися з позовною заявою до суду. В судове засідання позивач не зявився. Подав до суду заяву, в якій просить завершувати судовий розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Городенківська міська рада подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їхнього представника, в задоволенні позовних вимог не заперечують. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 443 спадкоємцем майна гр. [PERSON], який помер 03.05.1998 року являється його дочка [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з цілого житлового будинку з приналежними господарськими прибудовами, які розміщені в місті Городенка по вул. Стуса, № 24, Івано-Франківської області. Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 7194 від 05.02.2015 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 178 зареєстровано, що власником майна, розташованого в м. Городенка Городенківського р-ну по вул. Стуса, 24 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.11.1998 р. за № 443 є [PERSON]. Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в м. Городенка по вул. Стуса, 24 Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 128,4 м кв., житловою площею 60,3 м кв., сараю, вбиральні, огорожі та водяної колонки, інвентаризаційна вартість становить 99939 грн. Довідкою виконавчого комітету Городенківської міської ради № 2055 від 12.05.2015 р. доводиться, що вул. Менжинського за № 20 перейменовано на вул. Менжинського за № 24, вул. Менжинського за № 24 перейменовано на вул. В. Стуса № 24. Площа присадибної земельної ділянки будинку № 24 по вул. Стуса в м. Городенка становить 0,1445 га, що стверджено довідкою виконавчого комітету Городенківської міської ради № 2049 від 12.05.2015 р. Згідно свідоцтва про народження позивача серії ІІ-НМ № 295366 його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Останні одружилися 3 вересня 1966 р., що підтверджено копією свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК № 0041039. Мати позивача [PERSON] померла 01.05.2012 року, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 150420, виданим 04.05.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Померла [PERSON] заповіту не вчиняла. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її син (позивач) [PERSON] та чоловік [PERSON]. Сестра позивача Беспалова (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] на частку у спадковому майні не претендує, в органи нотаріату та до суду з приводу прийняття спадщини не зверталася та не буде звертатися, не заперечує щодо оформлення права власності на обумовлене житлове господарство за її братом, що слідує з поданої до суду заяви від 19.06.2015 року. Згідно ч. 2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Батько позивача [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за законом після померлої дружини і не заперечує проти видачі Свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю, який прийме спадщину, від видачі Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя відмовляється також, що стверджено копією його заяви приватному нотаріусу Городенківського РНО [PERSON] від 17.10.2012 року (спадкова справа № 73/12). [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері на житловий будинок № 24 по вул. В.Стуса в місті Городенка Івано-Франківської області, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Документи, які посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок відсутні. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Стуса, 24 в м. Городенка Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1275 ЦК України,

Outcome: approved