Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 11.06.2014 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки по справі на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. щомісячно. Старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Біченко Л.П. відкрито виконавче провадження відповідно до виконавчого листа № 336/493/14-ц від 17.06.2014 р. Після відкриття даного провадження утворилась заборгованість перед відповідачкою [PERSON] у розмірі 4412, 85 грн. по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини. У зв'язку з наявною заборгованістю, старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Біченко Л.П. від 10.09.2014 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме належний позивачу автомобіль. На даний час заборгованість по аліментам відсутня, у зв'язку з чим він звернувся до Шевченківського відділу ДВС ЗМУЮ з заявою про зняття арешту в зв'язку з погашенням заборгованості та сплатою поточних аліментів, але у довідці № 952 за підписом начальника Усенко С.М. зазначено, що зняти арешт з автомобіля, який йому належить у компетенції суду відповідно до вимог ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». Тому на підставі вищевикладеного позивач просить суд зняти арешт з рухомого майна - автомобіля марки ЗАЗ TF 69YO, 2008 р.в., д.н. [NUMBER], який йому належить та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та позов просив задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідачка своєчасно повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, заперечень не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень або пояснень не надав. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З копії витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.4) вбачається що відповідно до винесеної старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Біченко Л.П. постанови від 10.09.2014 р. накладено арешт на все рухоме майно боржника [PERSON] в межах суми боргу 4412, 85 грн. в рамках виконавчого провадження № 43819533, в тому числі і на спірний автомобіль позивача ЗАЗ TF 69YO, 2008 р.в. д.н. [NUMBER]. На даний час, відповідно до довідки № 1026/03/7-60 наданої начальником Шевченківського ВДВС ЗМУЮ заборгованість позивача по аліментам станом на 01.12..2014 р. відсутня (а.с.5). Згідно ст. 317 ЦК України , власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства ( ч. 2 ст. 15 ЦК України).. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлений позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 317, 319, 321,391 ЦК України,

Outcome: approved