Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 8 грудня 2016 року помер його дядько [PERSON], по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Старосілля Маневицького району Волинської області, по вул. Волі, 30; земельна частка (пай), розміром 2,387 в умовних кадастрових гектарах. Ще за життя, 25 лютого 2016 року [PERSON] посвідчив заповіт на імя свого племінника [PERSON], який прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, йому було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON], його представник [PERSON], кожен зокрема, не зявилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] селищна рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідач [PERSON] районна державна адміністрація Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 8 грудня 2016 року помер дядько позивача [PERSON], однак ще за життя 25 лютого 2016 року посвідчив заповіт, яким все належно йому майно де б воно не було та з чого б воно не складалося та яке буде належати йому на день смерті, заповів [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6, 10). Із витягу з погосподарської книги № 3 за 2016-2020 роки та довідки Старосільської сільської ради Маневицького району № 931 від 16 березня 2017 року вбачається, що власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Волі, 30, в с. Старосілля Маневицького району Волинської області є [PERSON], який був зареєстрований за вищевказаною адресою та проживав один. Заповіт на вищевказане майно в Старосільській сільській раді Маневицького району Волинської області посвідчувався 25 лютого 2016 року на імя племінника [PERSON], який прийняв спадщину шляхом догляду за спадковим майном та обробітком присадибної ділянки(а.с. 8-9). Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0229816 від 9 листопада 2001 року, право на земельну частку (пай), розміром 2,49 в умовних кадастрових гектарах передано [PERSON] (а.с. 12). Із повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 22 січня 2018 року вбачається, що грошова оцінка земельної ділянки частки (пай) по колишньому КСП «Волинь», яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0229816 становить (з врахуванням коефіцієнтів індексації станом на 1 січня 2017 року) 43248,50 гривень, розмір земельної ділянки (паю) відповідно до розпорядження [PERSON] РДА № 148 від 17 квітня 2009 року по КСП «Волинь», становить 2,387 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 13). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 грудня 2017 року, державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 14). Відповідно до повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори Волинської області № 154/1-16 від 15 лютого 2018 року, після смерті [PERSON], який помер 8 грудня 2016 року була заведена спадкова справа № 142 за 2017 рік. 28 квітня 2017 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (а.с. 27). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства 4 січня 2018 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Старосілля Маневицького району Волинської області по вул. Волі, 30, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 17). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України,

Outcome: approved