Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] заяву мотивує тим, що у відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу від 02.06.1973р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та з [PERSON] 11.10.2009р. [PERSON] помер. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: 43001, м. Луцьк, вул.8-го Березня 33/85. За вказаною адресою постійно проживала вона, проте була зареєстрована за адресою: 43005, м. Луцьк, вул. 8-го Березня 33/86, де фактично проживає їх дочка [PERSON] Факт спільного проживання [INFO], заявниці і померлого [PERSON] підтверджується , зокрема, правовстановлюючими документами на квартиру - свідоцтвом про право власності на житло від 05.07.2002р., та може бути підтверджено показаннями допитаних в якості свідків сусідів. В подальшому після смерті [PERSON], 29.09.2010 р. [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на спадщину чоловіка за законом, а саме: на 1/2 частки квартири за адресою: 43001, м. Луцьк, вул. 8-го Березня, 33/85 та з 13.12.2016р. зареєструвалась за вказаною адресою . На момент смерті [PERSON], [INFO], отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», розмір якої (1771,19 грн.) був значно більшим її пенсії . Вона є пенсіонером за віком (розмір пенсії 964,81 грн.) та перебувала на утриманні чоловіка [PERSON] У 2017 році заявниця звернулась до Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника за померлим чоловіком відповідно до розділу IV Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Проте, через відсутність документів, які підтверджують факт спільного проживання та перебування її на утриманні чоловіка, який на даний час помер, змушена звернутися до суду для встановлення факту її спільного проживання з ним та перебування на його утриманні на момент його смерті. Посилаючись на вищенаведене, заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт спільного проживання за адресою: 43005, м. Луцьк, вул.8-го Березня 33/85 [PERSON] та [PERSON], який помер 11.10.2009 p., а також факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON], на час його смерті 11.10.2009 р. Заявник та заінтересована особа подали суду заяви, в яких просять заяву розглянути без них , при цьому заявник заяву підтримує повністю з наведених у ній мотивів, а заінтересована особа покладається на думку суду. Суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутності заявника та заінтересованої особи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу від 02.06.1973р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який 11.10.2009р. помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №083162, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області. (а.с.6) Як встановлено судом, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: 43001, м. Луцьк, вул.8-го Березня 33/85. За вказаною адресою постійно проживала його дружина- заявницяКолос Р.П., проте була зареєстрована за адресою: 43005, м. Луцьк, вул. 8-го Березня 33/86. Факт спільного проживання заявниці і померлого [PERSON] за адресою: 43005, м. Луцьк, вул.8го Березня 33/85 підтверджується ,зокрема, правовстановлюючими документами на квартиру - свідоцтвом про право власності на житло від 05.07.2002р. Як встановлено судом, після смерті [PERSON], 29.09.2010 р. заявник [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на спадщину чоловіка за законом, на 1/2 частки квартири, за адресою: 43001, м. Луцьк, вул. 8-го Березня, 33/85 та з 13.12.2016р. була зареєструвала за вказаною адресою. На час смерті [PERSON], [INFO], отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», розмір якої (1771,19 грн.) тобто є значно більшим пенсії дружини [PERSON], [INFO], яка з 01.12.2003р. є пенсіонером за віком та перебувала на його утриманні, оскільки розмір її пенсії становив 964,81 грн. У 2017 році заявниця звернулась до Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника за померлим чоловіком відповідно до розділу IV Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», проте через відсутність підтверджуючих документів,зокрема, розбіжності в місцях реєстрації її та померлого чоловіка, їй було відмовлено. Згідно ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебувають на їх утриманні. В разі неможливості надати документи, які підтверджують факт спільного проживання та перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється в судовому порядку. Згідно ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», члени сімї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сімї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають, право перейти на нову пенсію. За таких обставин , суд прийшов до висновку про обґрунтованість заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved