Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В позові зазначив, що з 13.01.2010 року працює в КТ «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов» і компанія», зам. начальника відділа ремонтів на підставі безстрокового трудового договору. Відповідач здійснює неповну виплату нарахованої заробітної плати, внаслідок чого за період з березня 2017р. по день звернення до суду з позовом утворилась заборгованість по зарплаті в сумі 11752,59 грн. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 11752,59 грн. (одинадцять тисяч сімсот пятдесят дві грн. 59 коп.) Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, із заявою про розгляд справи у його відсутність не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст..115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що [PERSON] працює в Командитному товаристві «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія». На підприємстві виплата заробітної плати відбувалася з затримкою, і відповідно до довідки про заборгованість з заробітної плати від 13.07.2017 р. № 728 виданої позивачу, Командитне товариство «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» має заборгованість з заробітної плати перед [PERSON] за період з березня 2017 по червень 2017 у сумі 11752,59 грн. Відповідно до ч. 2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, тому з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 11752,59 грн. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved