Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 27 січня 2014 року з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 жовтня 2012 року її зять [PERSON] та її донька [PERSON] отримали від неї в борг грошові кошти в сумі 9000,00 доларів США, що на той час відповідно до курсу долара США встановленому Національним банком України (100 доларів США - 799,30 гривень), було еквівалентно 71937,00 грн. На підтвердження своїх зобов'язань відповідачі надали їй розписку, підписану свідками, які були присутні при передачі зазначених грошових коштів. На той час у неї була можливість надати відповідачам в борг зазначені кошти, оскільки нею був проданий будинок [ADDRESS], що належав їй на праві приватної власності. Зазначені кошти відповідачі отримали від неї для купівлі однокімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідачі запевнили її, що повернуть боргу до 01 жовтня 2013 року за рахунок продажу ними спадкової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], про що було зазначено в розписці. Однак до теперішнього часу відповідачі не повернули борг, на її усні звернення відповідачі пояснили, що гроші передані продавцю квартири [ADDRESS], яка купувалася для сестри [PERSON] - [PERSON] в якості компенсації за її частку в спадковій квартирі [ADDRESS], що залишилась після смерті матері. При цьому право власності, за проханням сестри, оформлено на її дочку [PERSON] з тієї причини, що сестра перебуває в шлюбі з чоловіком, якому не довіряє, а тому побоюється, що він буде ділити її квартиру. Згідно домовленості між [PERSON] та [PERSON], остання взамін цього повинна була відмовитися від належної їй частки в спадковому майні, однак не виконала домовленості та не відмовилася від ? частки спадкової квартири [ADDRESS], тому відповідачі не мають змоги повернути їй, позивачу, позичені кошти. В зв'язку з тим, що позивач після продажу будинку [ADDRESS] розпочала будівництво житлового будинку в АРК, аби мати намір там проживати разом з сином - інвалідом першої групи, зараз же змушена через брак коштів проживати з сином-інвалідом в антисанітарній квартирі [ADDRESS], тому просить суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь суму боргу в розмірі 71937,00 грн. та судові витрати в розмірі 719,37 грн. В ході розгляду справи позивач свої вимоги уточнила, просила суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно на її користь суму боргу в розмірі 71937,00 грн. та судові витрати в розмірі 719,37 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала первісні позовні вимоги, просила стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 71937,00 грн. та судові витрати в розмірі 719,37 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, на вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали повністю, відповідач [PERSON] суду пояснив, дійсно брав вказаний борг у позивачки, однак із-за невиконання домовленостей з приводу спадкової квартири його сестрою [PERSON] він не має зараз можливості повернути позивачу борг, оскільки за вказані кошти була придбана квартира для сестри в обмін на її відмову від частки спадщини. Однак сестра домовленостей не виконала, отримавши квартиру, але не відмовившись від своєї частки, тому позичені гроші він позивачу зараз повернути не може. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON], представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 18 жовтня 2012 року взяли у [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 9 000,00 доларів США для купівлі квартири [ADDRESS], які зобов'язувалась повернути до 01 жовтня 2013 р. від продажу спадкової квартири [ADDRESS] (а.с. 22 -розписка), однак гроші в обумовлений строк не повернули. Розписка засвідчена підписами свідків [PERSON] та [PERSON], в присутності яких передані вказані грошові кошти. Згідно зі ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. У листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали позивачу розписку про отримання в борг грошей, а отже сторони дотримались письмової форми договору. Спірні правовідносини регулюються статтями 1046-1049 ЦК України відповідно до положень яких за договором позики позикодавець передає позичальнику у власність гроші, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму. За змістом ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідност. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до статті 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачем [PERSON] в судовому засіданні зроблено усну заяву про визнання позову в повному обсязі, відповідачкою [PERSON] зроблено письмову заяву про визнання позову в повному обсязі, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність прийняття зазначених заяв про визнання позову, що в свою чергу є підставою для задоволення вимог позивача. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] понесла і документально підтвердила витрати по сплаті судового збору в сумі 719,37 грн. (а.с. 1), які підлягають стягненню солідарно з відповідачів.

Outcome: approved