Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що між ним та [PERSON] було укладено шлюб 18 червня 2005 р., зареєстрований виконкомом [PERSON] сільської ради сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (свідоцтво про одруження 1 - ФМ №085666). Зазначає, що у шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO], (свідоцтво про народження І-ФМ № 021198). Пояснює, що причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з дружиною не можуть влаштувати спільне життя. Про побудову сімейних відносин дружина не піклувалася. У зв'язку з цим він вирішив проживати окремо, починаючи з 2012 року. За час окремого проживання він познайомився з іншою жінкою, з якою у них фактичні сімейні стосунки. 20.03.2013 року у них народилася дочка [PERSON]. Вказує, що починаючи з часу окремого проживання він бере участь в утриманні та вихованні спільної дитини [PERSON]. Наразі він не вбачає можливості для подальшого перебування у шлюбі. Фактичні шлюбні стосунки між ними припинилися більше, ніж три роки тому. Станом на сьогодні ні він, ні дружина не бажають перебувати у шлюбі. Дитина [PERSON], [INFO] проживає разом із дружиною. Примирення між ними не можливо. Також зазначає, що він бажає укласти шлюб із іншою жінкою, з якою у них спільна дочка. За таких обставин збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, що є підставою для задоволення позову в силу вимог ст. 112 СК України. Пояснює, що жінка не бажає подавати спільну заяву про розірвання шлюбу. За таких обставин він має право пред'явити позов в порядку ст. 110 СК України. Виходячи з вищевказаного позивач просить суд розірвати укладений між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], шлюб від 18 червня 2005 р., зареєстрований виконкомом [PERSON] сільської ради сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав 13.03.2017 року через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його присутності в порядку ст. 158 ЦПК України, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала 13.03.2017 року через канцелярію суду заяву про розгляд справи відповідно до ст. 158 ЦПК України без її участі, позовні вимоги визнала на підставі ст. 174 ЦПК України, просила шлюб розірвати та не надавати строк для примирення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 18.06.2005 року у виконкомі Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 18.06.2005 року зроблено запис за № 09, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1 - ФМ №085666, виданим 18.06.2005 року виконкомом [PERSON] с/радою Ужгородського району Закарпатської області. У позивача з відповідачем є спільний син: [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 021198, виданого 05.12.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент шлюб між ними є лише формальним, з 2012 року позивач з відповідачем разом не проживають, відносини між ними вже тривалий час носять негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування, про що свідчить зміст позовної заяви. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved