Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Черевахівської сільської ради Маневицького району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що його бабуся [PERSON], яка померла [INFO] року, ще за свого життя 26.11.1988 року склала заповіт, який було посвідчено Черевахівською сільською радою Маневицького району, згідно якого все належне їй майно заповіла йому - позивачу [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. Інших спадкоємців за заповітом на вказане майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], які належали [PERSON] Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Черевахівської сільської ради Маневицького району в судове засідання не з'явилася, хоча завчасно у встановленому законом порядку повідомлялася судом про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову сільська рада не заперечує. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідача - Черевахівської сільської ради Маневицького району. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ст.ст. 534, 535 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO] року. Ще за свого життя 26.11.1988 року остання склала заповіт, який було посвідчено Черевахівською сільською радою Маневицького району, згідно якого все належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців за заповітом на вказане майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 26.11.1988 року, посвідченого Черевахівською сільською радою Маневицького району та зареєстрованого в реєстрі за № 10, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.07.1993 року, довідки Черевахівської сільської ради Маневицького району № 467 від 29.05.2014 року, висновку про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 17.06.2014 року, витягу з погосподарської книги № 3 за 2014 рік Черевахівської сільської ради Маневицького району, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 483/02-31 від 26.06.2014 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 507/01-16 від 3.07.2014 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], які належали [PERSON], фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це майно за [PERSON]

Outcome: approved