Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Йому на підставі державного акту на право власності на землю від 23 вересня 1997 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 2069 належить земельна ділянка площею 0,0828 га по вул. Суворова, 41 в місті Нікополі, передана для обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка була передана у власність на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області № 590 від 17.09.1997 р. Для реєстрації свого права власності на вказану земельну ділянку по вул. Суворова, 41, він звернувся до Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції. Листом № 343/05-02/353 від 06.05.2015 р. Реєстраційною службою йому було відмовлено у реєстрації права власності на земельну ділянку в звязку із відсутністю кадастрового номеру. Для отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) він звернувся до ПП «НІКА-ЛЕНД». [PERSON] матеріалами кадастрової зйомки встановлено, що фактична площа земельної ділянки складає 0,0807 га, що менше за площу, вказану в земельному акті та рішенні виконавчого комітету Нікопольської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області № 590 від 17.09.1997 р. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в м. Нікополь Дніпропетровської області на вул. Суворова, 41 відображає фактичну площу та конфігурацію земельної ділянки та виготовлена з метою внесення відповідних відомостей (змін) до Державного земельного кадастру. Для належного оформлення технічної документації із землеустрою землевпорядна організація просила надати завірену копію державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. [PERSON] копією державного акту він звернувся до Відділу Держземагенства у м. Нікополі де повинен зберігатися другий примірник державного акту та Книга записів державних актів на право приватної власності на землю. Але листом № 31-426-0.5-961/2-15 від 02.06.2015 р. йому було повідомлено, що у місцевому фонді документації із землеустрою в м. Нікополь Відділу Держземагенства у м. Нікополі Дніпропетровської області відсутній правоустановчий документ на земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Нікополь, вул. Сувороваа, 41. У прийнятті в архів наявного у позивача оригіналу державного акту на право приватної власності на землю від 23.09.1997 р. та реєстрації земельної ділянки у Національній кадастровій системі відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), підготовленої ПП «НІКА-ЛЕНД», відповідачем відмовлено. Таким чином, відповідачем поставлено під сумнів та не визнається право власності на земельну ділянку. Тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача суду пояснив, що по суті позовних вимог вони не заперечують, оскільки дійсно [PERSON] є власником зазначеної земельної ділянки. Однак в силу відсутності другого примірнику Державного акту на право приватної власності на землю вони не мають можливості провести реєстрацію земельної ділянки у відповідності до норм чинного законодавства. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області № 590 від 17.09.1997 р. була передана у власність земельна ділянка площею 0,0824 га по вул. Суворова, 41 в місті Нікополі. (а.с. 6) [PERSON] встановлення меж земельної ділянки що передається у приватну власність [PERSON] від 10.09.1997 р. цільове призначення земельної ділянки зазначено, як для обслуговування житлового будинку за адресою м. Нікополь, вул. Суворова, 41. Ділянка що відводиться у приватну власність має площу 0,0828 Га. (а.с. 31-33) 23.09.1997 р. [PERSON] отримав [PERSON] на право власності на землю який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 2069, цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку. (а.с. 5) Зазначений Державний акт не містить відміток про його реєстрацію в Національній кадастровій системі. Відповідно до акту визначення меж земельної ділянки в натурі від 27.11.2014 р. за технічною документацією із землеустрою, виготовленого ПП «Ніка-Ленд» загальна площа земельної ділянки становить 0,0807 Га. (а.с. 7-20) Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами представника позивача про неможливість довести [PERSON] право власності на земельну ділянку по вул. Суворова, 41 в місті Нікополі не інакше як за рішенням суду, оскільки відсутність реєстрації зазначеного акту у відділі Держземагенства у м. Нікополі унеможливлює реєстрацію свого права в Національній кадастровій системі. Тому суд приходить до думки про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] У відповідності до ст. 88 ЦПК України позовні вимоги оплачені судовим збором. На підставі викладеного,

Outcome: approved