Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловою квартирою [ADDRESS], та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позову зазначено, що вказана квартира належить позивачу на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2017, посвідченого Красноармійським приватним нотаріусом Коваленко О.В.,в ній, окрім позивача, зареєстрована відповідач, яка є дочкою позивача та яка не проживає в означеній квартирі з 2015 року. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. [PERSON] (далі - відповідач) в судове засідання не з'явилась, відзив на позов не надала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення на адресу її місця реєстрації повістки про виклик, а також з урахуванням приписів п.19 перехідних положень ЦПК України, а саме, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень). З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до повістки про виклик, яка повернута на адресу суду, [PERSON] не проживає за адресою - [ADDRESS] з 2015 року. Третя особа правом участі в судовому засіданні не скористалась, до суду свого представника не направила, клопотання про перенесення засідання до суду не надала. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України у справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.03.2017 підтверджується, що квартира, правом користування якою позивач просить позбавити відповідача, за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності позивачу (а.с.4), згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 23.03.2017 здійснено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру (а.с.6). За актом від 03.07.2018, підписаним головою та секретарем ОСББ «Будинок Шахтарської слави-40» м.Родинське, відповідач не проживає в квартирі з 2015 року (а.с.3). Свідоцтвом про народження [NUMBER], з урахуванням свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] підтверджується, що відповідач є донькою позивача (а.с.6а, 7а). Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сім'ї без поважної причини понад один рік. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5 передбачено, що відповідно до положень ст.391 та ст.396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме, від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Положеннями ч.1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених законодавчих приписів дозволяє дійти висновку, що у разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За змістом абз.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідач з 2015 року не проживає в квартирі, належній на праві приватної власності позивачу, та нею не надано доказів на підтвердження поважності причини, за якою вона не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, позов в частині визнання відповідача, такою, що втратила право користування спірною квартирою підлягає задоволенню. Позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою задоволенню не підлягають як такі, що заявлені передчасно, оскільки зняття осіб з реєстрації, враховуючи приписи Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: partial