Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщення шляхом вселення. Позов обґрунтовує тим, що йому на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 13.02.2017 року та постанови державного виконавця Центрального ВДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 13.02.2017 року, було передано 1/3 частки в праві власності на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 травня 2018 року. раніше право власності на вказану частку належало [PERSON] 2/3 частки на праві власності належить відповідачу [PERSON] Відповідачка [PERSON] створила перешкоди в користуванні квартирою. Лист-вимога, надіслана позивачкем на адресу відповідача, була проігнорована. Просить суд зобов`язати відповідача не чинити перешкод у користуванні житлом. Вселити позивача у вищезазначену квартиру та стягнути з відповідача на його користь понесенні судові витрати. Провадження у справі відкрите на підставі ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси від 13 листопада 2018 року та призначене у загальному позовному провадженні. У зв`язку з неоднаразовою неявкою позивача в судові засідання ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2018 року позов залишено без розгляду. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2019 року ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 грудня 2017 року скасованою а справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 28 січня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача до початку розгляду справи подав заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просили задовольнити їх повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, хоча була належно повідомлена про день та час слухання справи. Судом 21\~березня 2019\~року повторно\~направлений запит\~до Відділ реєстрації місця проживання управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради про отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача. 04 квітня 2019 року отримана відповідь, що місце реєстрації відповідача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано з 23 січня 1991 року. У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. . Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому\~засіданні встановлено,\~що згідно\~з свідоцтвом\~від 03\~травня 2018\~року посвідченого\~приватним нотаріусом\~Черкаського міського\~нотаріального округу\~Довгань О.Я. на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 13.02.2017 року та постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Гайдай Т.О. від 13.02.2017 року, [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . РНОКПП [NUMBER] , валежить на праві власності майно, що складається з: 1/3 частки в праві власності на квартиру під номером [ADDRESS] , що раніше належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 24.03.1999 року, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому, зареєстрованого в КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 34786839. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на праві власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] . Отже, квартира [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності позивачу 1/3 частина, відповідачу 2/3 частини.. 16 серпня 2018 року позивач направив на адресу відповідача лист вимогу про усунення перешкод в користуванні 1/3 частиною вищевказаної квартири, але даний лист проігнорований відповідачем. Крім того, 28 серпня 2018 року позивач намагався увійти до квартири, але відповідачем доступ був заблокований, внаслідок чого позивачем була подана заява до Черкаського відділу поліції ГУПН в Черкаській області, яка зареєстрована за № 48189, проте, що співвласник перешкоджає у доступі до спільної квартири. 27 вересня 2018 року Черкаським відділом поліції ГУНП в Черкаській області дільничним Богдановою О.В. винесено висновок про результати розгляду звернення [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ч.3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317ЦК). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків встановлених законодавством (ст.155 ЖК). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 156 ЖК з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. \~ \~ \~ \~Таким чином, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що відповідачем порушені права позивача, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити, а саме: зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] та вселити його до вказаного помешкання. Відповідно до ст.. 141 ЦПУ Країни з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн.80 коп. На підставі наведеного

Outcome: approved