Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов» і Компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В позові вказав, що він працював у відповідача електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання відділу головного енергетика. Відповідач, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим на червень 2014 року утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 18526,52 грн. 18 червня 2014 року він звільнився з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України, тобто у зв'язку з розірванням трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника, про що зазначено у його трудовій книжці та наказі про звільнення. В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з ним розрахунок та не виплатив заборгованість по заробітній платі. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі складала - 18526,52 грн. Частину зазначених грошових коштів він отримав: у першій декаді липня 2014 року сплачено заробітну плату за рудень 2013 року - 2031,00 грн. та січень 2014 року - 2565,00 грн., а також у вересні 2014 року - 500,00 грн. Отже, заборгованість по заробітній платі на сьогоднішній день складає 13430,52 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі при звільненні в розмірі 13430,52 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача компенсацію за затримку розрахунку при звільненні, з 19.06.2014 року, в розмірі середньомісячної заробітної плати, по день ухвалення рішення суду. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно, не рідше 2-х разів на місяць. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, адміністрація повинна письмово повідомити працівника перед виплатою. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини адміністрації належних звільненому працівникові сум у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Судом встановлено, що з 10.02.2011 року по 18.06.2014 року [PERSON] працював на підприємстві відповідача, що підтверджується записом в трудовій книжці [NUMBER]від 12.07.1979 року. 18.06.2014 року він звільнився з посади електромонтера з ремонту та обслуговування електрообладнання відділу головного енергетика на підставі ст. 38 КЗпП України, тобто у зв'язку з розірванням трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника, про що зазначено у його трудовій книжці та наказі про звільнення. На момент звільнення позивача заборгованість по заробітній платі складала - 18526,52 грн., однак, після його звільнення з підприємства, відповідачем були зроблені часткові виплати, а саме: у першій декаді липня 2014 року сплачено заробітну плату за рудень 2013 року - 2031,00 грн. та січень 2014 року - 2565,00 грн., а також у вересні 2014 року - 500,00 грн. Отже, заборгованість по заробітній платі на момент подачі позову до суду складала 13430,52 грн. Однак, після витребування судом довідки про доходи було встановлено, що станом на 10.11.2014 рік сума заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] складає 13084,52 грн., про що свідчить довідка про доходи № 430 від 11.11.2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості по заробітній платі становить 13084,52 грн. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України, в день звільнення позивача, адміністрація підприємства не провела з нею розрахунок та не виплатила їй зазначену заборгованість по заробітній платі. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року. Відповідно до вказаної постанови за розрахунковий період для визначення середньомісячної заробітної плати беруться виплати за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно довідки про середню заробітну плату № 429 від 11.11.2014 року в квітні 2014 року [PERSON] отримав заробітну плату в розмірі 3172,97 грн., у травні 2014 року - 3401,78 грн. Таким чином середня заробітна плата становить (3172,97+3401,78)/2 = 3287,38 грн. Кількість робочих днів у квітні-травні - 40, таким чином. середньоденна заробітна плата складає 82,19 грн. (3287,38 : 40 = 82,19). Затримка розрахунку при звільненні до розгляду справи по суті становить - 4 міс. 25 днів, з 19.06.2014 року по 13.11.2014 року. Отже, загальна сума заборгованості за час затримки розрахунку при звільненні становить 15204,27 грн. (82,19 х 4 міс. 25 днів = 15204,27). У відповідності до ст. 117 КЗпП України, відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Судом не встановлено, що на момент звільнення позивача з роботи мався спір між сторонами про розмір належних до виплати сум. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Розрахунок, наданий позивачем, проведений відповідно до вимог закону та відповідачем не спростований. Відповідач не надав суду доказів відсутності вказаної заборгованості та своєї вини в затримці розрахунку. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі при звільненні в розмірі 13084,52 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі середньомісячної заробітної плати за період з 19.06.2014 року по 13.11.2014 року в розмірі 15204,27 грн., а всього 28288,79 грн. Виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку повинні бути проведені відповідачем з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів, які проводяться на підприємстві. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у зв'язку із чим з відповідача слід стягнути 243,60 грн.

Outcome: partial