Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2000 є власником двокімнатної квартири, розташованої на восьмому поверсі дев`ятиповерхового будинку [ADDRESS] , в якій він мешкаю разом зі своєю сім`єю. Відповідач [PERSON] мешкає за зазначеною вище адресою в квартирі, яка розташована безпосередньо над квартирою позивача, на поверх вище, тобто на останньому, дев`ятому поверсі. 27.11.2019, приблизно о 15.30 год., дружина позивача [PERSON] , повернувшись з роботи та зайшовши до квартири, виявила, що вся квартира майже повністю залита гарячою водою, яка лилася зі стелі у коридорі, кухні, залі, туалеті та ванній кімнаті. Не лилася вода зі стелі лише у спальній кімнаті. Тобто фактично все майно (побутова техніка, одяг, взуття та інші речі звичайної домашньої обстановки), яке знаходилось у квартирі (крім спальної кімнати) було залите гарячою водою. Комісією КП «Житлосервіс «Світанок» було встановлено, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок несанкціонованого втручання власника квартири [ADDRESS] , тобто відповідача, в систему опалення. Внаслідок зазначеного вище залиття квартири позивача та майна, яке знаходилося у квартирі, була завдана матеріальна шкода, розмір якої згідно з висновком оцінювача ТОВ «Агентство по нерухомості «Дисконт», який викладено у Звіті про оцінку вартості збитків завданих внаслідок залиття квартири складає 28 415 грн. Крім того, за виконання роботи по проведенню незалежної оцінки матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок затоплення квартири, ним ТОВ «Агентство по нерухомості «Дисконт» було сплачено 5000 грн. Відтак, внаслідок неправомірних дій відповідача майну позивача завдана матеріальна шкода на загальну суму 33 415 грн. Також позивач вважає, що у зв`язку із залиттям його квартири та майна, а також безпідставною відмовою й небажанням відповідача в добровільному порядку відшкодувати завдану матеріальну шкоду, йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 5 000 грн. Так в результаті пошкодження квартири в цілому, майна, зокрема, меблів, одягу, взуття, речей звичайної домашньої обстановки, що привело до необхідності їх ремонту та відновлення, позивач зазнав душевних страждань, був змушений замість звичайних для себе справ займатися питаннями відновлення та ремонту квартири і майна, а також пошуками необхідних для цього коштів. Позивач певний час не міг користуватися, зокрема, одягом, взуттям, а також іншими речами, які внаслідок затоплення квартири намокли та деякі зіпсувалися, а квартира, в якій він тільки влітку минулого року зробив ремонт, певний час знаходилась у занедбаному стані (мокрі та вологі стіни, стеля, підлога; шпалери набрякли та відстали від стін (облізли); сирість та неприємний запах тощо). Позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь: в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням майна - 28 415 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої у зв`язку з оплатою ТОВ Агентство по нерухомості «Дисконт» робіт щодо незалежної оцінки матеріального збитку - 5000 грн., а всього 33 415 грн.; в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5 000 грн.; понесені ним судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] . Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією договору купівлі-продажу квартири серії АВК № 101032 від 28.03.2000, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Сердюк Н.І., зареєстрованого у реєстрі за № 1013, [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією акту від 29.11.2019 року, складеного комісією КП «Житлосервіс «Світанок», затвердженого генеральним директором КП «Житлосервіс «Світанок», за наслідками обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] , в квартирі були виявлені наслідки залиття гарячою водою. В даній квартирі залиття мало місце у коридорі, залі, кухні. Висновки і рекомендації комісії: залиття квартири [ADDRESS] трапилось з вини власників квартири [ADDRESS] , які неналежним чином доглядають за квартирою. Згідно з копією акту від 16.12.2019 року про відмову від підписання акту залиття від 29.11.2019, складеного комісією КП «Житлосервіс «Світанок», мешканець квартири [ADDRESS] [PERSON] не з`явився в КПЖ «Світанок» для підписання акту залиття. По телефону неодноразово обіцяв з`явитися і підписати акт, а потім на телефонні дзвінки не відповідав. Як вбачається із звіту «Про оцінку вартості збитків завданих внаслідок залиття квартири [ADDRESS] », виконаного ТОВ Агентство по нерухомості «Дісконт» станом на 27.01.2020, вартість збитків спричинених [PERSON] внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , визначена витратним підходом з округленням до гривні, складає: 28 415,00 гривень з урахуванням ПДВ, в тому числі: ремонтно-будівельних робіт - 26 789, 00 грн., ремонт меблів - 1 626, 43 грн. Згідно з актом прийому-передачі послуг з незалежної оцінки № 164 від 30.12.2019 [PERSON] прийняв від суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ Агентство по нерухомості «Дісконт» виконаний на підставі договору № 164 від 30.12.2019 звіт незалежної оцінки матеріального збитку, завданого громадянину України [PERSON] внаслідок затоплення квартири. Вартість послуг за незалежну оцінку складає 5000,00 грн. Згідно з копіями квитанцій № 1851-6855-8532-6924 від 26.01.2020 та № 0.0.1605351523.1 від 04.02.2020, [PERSON] сплатив вартість послуг по договору № 164 від 30.12.2019 на користь ТОВ Агенства по нерухомості «Дісконт» у розмірі 5000,00 грн. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради № 2819 від 06.03.2020, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою КП «Житлосервіс «Світанок» № 1913 від 29.04.2020, квартира [ADDRESS] приватизована. Робітниками КП «Житлосервіс «Світанок» 22.04.2020 було проведено обстеження квартири [ADDRESS] . В результаті обстеження було виявлено порушення на системі холодного водопостачання в ванній кімнаті. Звернень від мешканців кв. [ADDRESS] до КП «Житлосервіс «Світанок» стосовно протікання системи холодного водопостачання не надходило. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування завданих позивачу відповідачем матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.12.2019 у справі № 686/11256/16-ц. Факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідача підтверджується актом про залиття від 29 листопада 2019 року, затвердженого генеральним директором КП «Житлосервіс «Світанок», яким встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось з вини власників квартини [ADDRESS] , які неналежним чином доглядають за квартирою. Зазначений акт є належним і допустимим доказом. Отже, відповідно до ст. 22 ЦК України позивач має право на відшкодування втрат, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням квартири та витрат для відновлення свого порушеного права, тобто на відшкодування реальних збитків, а тому суд вважає, що позивач [PERSON] має право на стягнення з відповідача на його користь реальних збитків, які згідно із звітом про оцінку вартості збитків завданих внаслідок залиття квартири складають 28 415,00 грн. та 5 000,00 грн. вартість робіт щодо незалежної оцінки. Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктами 3, 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами та доповненнями, передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із порушенням наданих прав, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з п. 5 вказаної вище постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. На думку суду, позивач поза всяким розумним сумнівом зазнав моральних та душевних страждань у зв`язку з пошкодженням його майна на значну суму та неможливість його використання у звичному режимі. Вказані прояви душевних страждань є типовими для будь-якої звичайної людини, майно якої було пошкоджено на значну суму та яка має змінити свій нормальний уклад життя для здійснення заходів з приводу відновлення пошкодженого майна та здоров`я. Наявність у позивача цих душевних страждань є очевидною. На думку суду, справедливим та розумним розміром відшкодування моральної шкоди на користь позивача в даному випадку буде сума в розмірі 5 000 грн., що враховує глибину та тривалість душевних страждань позивача і відповідає принципу співмірності. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 42783 від 27.02.2020 про сплату судового збору у загальній сумі 840, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved