Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON], в якому просив позбавити відповідачку батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування позову вказано, що позивач з травня 2005 року проживав разом з відповідачкою, яка мала двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 04.02.2016 було встановлено батьківство позивача стосовно цих дітей. У 2011 році [PERSON] виїхала у невідомому напрямку і до теперішнього часу не телефонувала, не приїздила і жодним чином не цікавилася життям та вихованням цих дітей. За весь цей час відповідачка не надавала жодної матеріальної допомоги на їх утримання, тому вихованням і забезпеченням цих дітей позивач займався одноособово. Діти з моменту народження і по нинішній час проживають разом з позивачем, який належним чином виконує свої батьківські обов'язки, зокрема створює необхідні умови для їх морального та духовного розвитку, матеріально забезпечує їх. Діти навчаються у НВК «Кремінська ЗОШ № 3-ДНЗ» і мають гарні характеристики за місцем навчання. У зв'язку з цим [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно цих дітей. Цю позицію також підтримує Кремінська районна державна адміністрація, яка надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явилися, надали заяви, в яких вказали, що підтримують позовні вимоги у повному обсязі та просять розглянути справу за їх відсутності, а також зазначили, що проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник третьої особи Черкашина Т.П. в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти позовних вимог, а також просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала, заперечень проти позову також не надала. У зв'язку із повторною неявкою в судове засідання відповідачки, яка була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, та від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, причини неявки нею не повідомлялися, а також оскільки позивач та його представник не заперечували проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена відповідна ухвала. Дослідивши матеріали справи, розглянувши цивільну справу в межах позовних вимог, всебічно та об'єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] у м. Кремінна Луганської області народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Крім того, [INFO] у м. Кремінна Луганської області народився [PERSON], батьками якого також записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Так, 28 грудня 2015 року рішенням Кремінського районного суду Луганської області у цивільній справі № 414/2127/15-ц (провадження № 2/414/816/2015) у повному обсязі були задоволені позовні вимоги [PERSON] до Кремінського районного управління юстиції у Луганській області та [PERSON] про визнання його батьківства стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яких народила відповідачка [PERSON] Також зазначеним рішенням було зобов'язано Кремінське районне управління юстиції у Луганській області внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей та у відомостях про батьківство вказати батьком дітей [PERSON] (а.с. 7). Також додатковим рішенням Кремінського районного суду Луганської області у цивільній справі № 414/2127/15-ц (провадження № 2-др/414/2/16) були змінені прізвища зазначених малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 21). Як вбачається з довідки № 2088 від 06.04.2017, виданої Кремінською міською радою Луганської області, позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Актом обстеження умов проживання 07.04.2017 та актом обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] встановлено, що за цією адресою проживає та зареєстрований [PERSON] разом зі своїми малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Також з ними проживають та зареєстровані дядько [PERSON], бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] Мати дітей [PERSON] проживала за вказаною адресою разом з [PERSON] до 2011 року, наразі її місцезнаходження невідоме. Власником будинку є батько позивача [PERSON], що також підтверджується відповідним договором купівлі-продажу будинку від 26.10.1990. Будинок знаходиться у задовільному стані, наявні енергопостачання та водопостачання, а також газове та твердопаливне опалення. При будинку є присадибна ділянка. У дітей є своя кімната, вони забезпечені необхідними речами: сезонним одягом та взуттям, іграшками, діти повноцінно харчуються. Стосунки у сім'ї доброзичливі, [PERSON] приділяє достатнього уваги своїм дітям та турбується про них, займається їх вихованням (а.с. 11, 12, 20). Згідно з довідками №№ 83, 84 від 12.04.2017, виданих Навчально-виховним комплексом «Кремінська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів № 3 - дошкільний навчальний заклад», малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], навчаються у третьому та другому класах зазначеного навчального закладу відповідно. З інформації щодо цих учнів № 79 від 07.04.2017 вбачається, що вони систематично відвідують школу, не запізнюються на уроки, мають необхідне навчальне приладдя та спортивну форму, приходять до школи охайними та дотримуються санітарно-гігієнічних норм, при цьому мають хороший фізичний та розумовий розвиток. Вихованням дітей займаються батько та бабуся, які приділяють дітям належну увагу та постійно підтримують тісний зв'язок із вчителем. При цьому мати не займається вихованням дітей, у школі жодного разу за час навчання не з'являлася (а.с. 14, 15, 16). Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Кремінської районної державної адміністрації № 3.1 від 21.06.2017 та висновку органу опіки та піклування - Кремінської райдержадміністрації № 36-1/1931 від 05.07.2017 [PERSON], яка має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], виїхала у невідомому напрямку у 2011 році. За весь цей час вона не телефонувала, не приїжджала та не цікавилася життям дітей. Вихованням та матеріальним забезпеченням дітей займається їх батько [PERSON] На підставі цього орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно цих дітей (а.с. 17, 18-19). Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2011 батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 11 Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З урахуванням встановлених судом обставин справи суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], забезпеченню їх всебічного розвитку. Зокрема, про це свідчать ті обставини, що у 2011 році вона виїхала з місця проживання, залишивши своїх дітей, і з того часу не відвідує дітей і взагалі не цікавиться станом їх здоров'я, успіхами у навчанні, не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання, більше того, навіть не повідомляє про своє місцезнаходження, що свідчить про абсолютну байдужість [PERSON] до долі своїх малолітніх дітей. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких обставин, оскільки судом достовірно встановлено, що [PERSON] свідомо, злісно та систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки жодним чином не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітніх синів [PERSON] та [PERSON], не спілкується з ними та не виявляє будь-якого інтересу до їх внутрішнього світу, не дбає про стан їх здоров'я та навіть не цікавиться ним, так само як і успіхами у навчанні дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне повністю задовольнити позов та позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачену ним при зверненні з позовом до суду суму судового збору в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved