Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 га. Від імені [PERSON] 22 березня 2005 року був посвідчений заповіт, яким все своє майно заповіла синам [PERSON] та [PERSON] , а належний автомобіль - чоловіку [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] , проте не встиг оформити своїх спадкових прав і [INFO] помер. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Після смерті спадкодавця спадкоємцем за законом є [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк. Однак, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду подав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідач Колківська селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, подали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , а [INFO] - батько [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-8). Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 15 березня 1957 року уклали шлюб, актовий запис № 33. Після укладення шлюбу прізвище дружини - « [PERSON] » (а.с. 12). Ще за життя, а саме 22 березня 2005 року, спадкодавець [PERSON] посвідчила заповіт, згідно якого житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Годомичі Маневицького району та все належне майно на праві приватної власності заповіла в рівних частках синам - [PERSON] та [PERSON] , а належний на праві власності автомобіль марки «ВАЗ-2101» - чоловіку [PERSON] (а.с. 9). Із витягу з погосподарської книги № 1 за 2016-2020 роки № 67/11-09/2-21 від 05 липня 2021 року та довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 2 Годомичівського старостинського округу № 190 від 05 липня 2021 року вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкодавець до дня смерті була зареєстрована та проживала в житловому будинку по [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] , який прийняв спадщину, проте не оформив належним чином своїх спадкових прав та [INFO] помер. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадщину прийняв [PERSON] шляхом подання до Маневицької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк після відкриття спадщини. Іншим спадкоємцем є [PERSON] (а.с. 10, 11). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 02 липня 2021 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 17). Із витягу з рішення Годомичівської сільської ради Волинської області № 18/7 від 26 січня 1994 року вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 га та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га (а.с. 13). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 Цивільного кодексу України унормовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За вимогами ч. ч. 1-3 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 418/02-31 від 13 травня 2021 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; земельні ділянки, площею 0,2500 га, 0,600 га, що розташовані на території Годомичівської сільської ради та належали дружині спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 18). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 682/01-16 від 27 липня 2021 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 420 за 2011 рік. 12 грудня 2011 року з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась (а.с. 27-29). Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, а також визнання позову відповідачами, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved