Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначається, що 21.10.2015 року о 17 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи належним йому автомобілем [NUMBER], скоїв ДТП та спричинив шкоду належному позивачу на праві власності автомобілю [NUMBER]. Автомобіль «OPEL VECTRA» під керуванням відповідача виїжджаючи з другорядної дороги на головну в районі супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 145, не надав перевагу в русі автомобілю марки «RENAULT KENGOO», під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі. Внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 10.2 ПДР України. В результаті зазначеного ДТП автомобілю «RENAULT KENGOO», були спричинені технічні пошкодження. Згідно автотоварознавчого дослідження № 440 від 02.12.2015 р. розмір спричиненої шкоди становить 67728,86 грн. Страховою компанією «Арсенал», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами (страхова сума за шкоду спричинену в розмірі 50000,00 грн. з франшизою 1000,00 грн.), була частково відшкодована матеріальна шкода за вирахуванням суми франшизи і за зняття з рахунку (48755,00грн). Зазначену різницю в сумі 18973,86 грн. між відшкодованою позивачу шкодою та розміром матеріальної шкоди відповідач повинен виплати позивачу. Крім того позивачу довелося сплатити витрати за проведення автотоварознавчого дослідження експерта, поштові послуги за виклик заінтересованих сторін (відповідач на експертизу не зявився, незважаючи на відправлену йому телеграму). Зазначені витрати склали 771 грн. Також позивач зазначає, що він поніс прямий матеріальний збиток, пов'язаний з витратами на пересування з метою відновлення своїх прав, неодноразові поїздки до ДАЇ з метою привести, відвести документи, забрати довідку про ДТП, відвезти її в страхову компанію, здійснити поїздки до експерта, в банк, в медичний заклад, на що він витратив багато часу, нервів та коштів. Вважає що з вини відповідача йому спричинена моральна шкода, яка виразилась в тому що був порушений його нормальний життєвий ритм, що завдало йому моральні страждання, на цьому ґрунті виникали сварки з близькими, знайомим, родичами. Внаслідок таких страждань, викликаних пошкодженням та необхідним ремонтом автомобіля, був порушений його сон, загострились хронічні хвороби. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 10000, 00 грн. Спричинену шкоду відповідач відмовляється сплачувати в добровільному порядку, а тому позивач звернувся в суд з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 18973,86 грн., витрати понесені за оплату експертизи та поштові послуги в розмірі 771 грн., та моральну шкоду у розмірі у сумі 10000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, погодились сплатити суму матеріальних збитків та витрати понесені на проведення експертизи та поштових послуг. Проти стягнення моральної шкоди заперечували, оскільки вважали вимоги позивача в цій частині безпідставними та необгрунтованими. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Ч. 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Факт скоєння ДТП відповідачем, підтверджується безпосередньо копією постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2015 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.53). Сума спричиненої позивачу матеріальної шкоди внаслідок ДТП становить 67728,86 грн., що підтверджується звітом № 440 про проведення оцінки колісного транспортного засобу «RENAULT KENGOO», д.н. [NUMBER] (а.с.8-48). Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК Арсенал Страхування», остання виплатила частково страхове відшкодування позивачу у сумі 48755,00 грн., що підтверджено довідкою від 22.01.2016 р. виданою ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.50). З матеріалів справи, а саме квитанції до прибуткового касового ордеру № 440/15 від 02.12.2015 р. вбачається, що позивач сплатив 600 грн. за послуги експерта у звязку з проведенням автотоварознавчого дослідження автомобілю, та квитанції № 28061 від 27.11.2015 р. 171 грн. за поштові послуги ПАТ «Укртелеком» у звязку з викликом відповідача на експертизу шляхом направлення на його адресу телеграми (а.с.55-56). З огляду на вищевикладене суд вважає позовні вимоги стосовно стягнення матеріальної шкоди у розмірі 18973, 86 грн., витрат понесених позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження та поштові послуги законними, обґрунтованими та доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В Постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст.137 ЦПК ( 1502-06 ) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. На думку суду, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки в цій частині позов не обгрунтовано належним чином та не підтверджено жодними доказами. Неправомірності в діях відповідача суд не вбачає, оскільки останній не намагався уникнути цивільної відповідальності по відшкодуванню завданих позивачу збитків але не був згоден з розміром відшкодування, що призвело до необхідності розгляду спору в суді. Доказів того, що дії або бездіяльність відповідача призвели до ушкодження здоров'я позивача, порушення його права власності або інших цивільних прав, порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми суду надано не було. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.п. 8, 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджено матеріалами справи, суд на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягує судовий збір з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial