Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаним позовом, в якому, з усіма уточненнями, просить: забезпечити право приватної власності [PERSON] згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 травня 2017 року і винести рішення суду, яким зняти з розшуку, зняти заборону на відчуження та зняти з арешту автомобіль «Nissan Primera», реєстраційний номерний знак « [NUMBER] », тип - легковий седан, 1993 року випуску, номер кузова - [NUMBER] , згідно постанов, винесених МВ ДВС Ужгородського МРУЮ, а саме: АЕ 113518 від 18.05.2006, ВП 997283 від 20.05.2009, ВП 997283 від 27.05.2017 та всіх інших постанов, що стосуються розшуку та арешту зазначеного автомобіля. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2017 по справі № 308/2296/16-ц задоволено позов [PERSON] до Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції та [PERSON] , з третіми особами Ужгородська місцева прокуратура , ЗКС «Бескид» про визнання права власності на транспортний засіб «Nissan Primera», реєстраційний номерний знак « [NUMBER] », тип - легковий седан, 1993 року випуску, номер кузова - [NUMBER] та звільнення його з-під арешту. Вказане рішення набрало законної сили та було пред`явлено до виконання. Відділом ДВС на виконання вказаного судового рішення винесено Постанову про зняття арешту з майна від 11.07.2017 ВП 16831897 та Постанову про зняття арешту з майна від 28.08.2017 ВП 16675810. При зверненні до Територіального сервісного центру 2141 Регіонального сервісного центру в Закарпатській області МВС України отримано відповідь, що рішення суду не може бути виконане, оскільки згідно наявного регіонального інформаційного масиву та бази даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС та АІС «Арешт» на а/м «Nissan Primera 1.6», 1993 року випуску, номер кузова - [NUMBER] , реєстраційний номерний знак « [NUMBER] », згідно постанов, винесених МВ ДВС Ужгородського МРУЮ накладено заборону на відчуження, а саме постанови: АЕ 113518 від 18.05.2006, ВП 9972823 від 20.05.2009 та ВП 997283 від 27.05.2017 заявлено в розшук даний транспортний засіб. Таким чином, позивач [PERSON] , на даний час, не може зняти з обліку та зареєструвати на себе зазначений легковий автомобіль. 06.10.2017 - Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області (далі - судом) відкрито провадження по справі. 27.04.2018 - відповідно до розпорядження керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 211 було призначено повторний автоматичний розподіл справи - головуючим суддею визначено Данко В.Й. 22.08.2018 - судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 08.10.2018 - судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду. 22.12.2018 - Закарпатським апеляційним судом (далі - апеляційним судом) залишено апеляційну скаргу [PERSON] без руху. 17.01.2019 - апеляційним судом продовжено [PERSON] строк для виконання вимог ухвали Закарпатського апеляційного суду від 22.12.2018. 31.01.2019 - апеляційним судом апеляційну скаргу [PERSON] в частині оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2018 - повернено. 31.01.2019 - апеляційним судом апеляційну скаргу [PERSON] в частині оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.10.2018 - залишено без руху. 18.02.2018 - апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] в частині оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.10.2018. 27.02.2019 - апеляційним судом постановлено ухвалу про закінчення підготовчих дій по справі; справу призначено до розгляду. 22.04.2019 - відповідно до розпорядження № 162 від 22.04.2019 було призначено повторний автоматичний розподіл справи - склад колегії суддів: Джуга С.Д., Кожух О.А., Собослой Г.Г. 16.05.2019 - апеляційним судом постановлено ухвалу про визнання заяви [PERSON] про відвід судді Джуги С.Д. у даній справі - необґрунтованою. Провадження по справі зупинено до вирішення питання про відвід. 20.05.2019 - апеляційним судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Джуги С.Д. 23.05.2019 - апеляційним судом поновлено провадження по справі. 25.06.2019 - апеляційним судом прийнято постанову, якою апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено частково, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.10.2018 - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 03.07.2019 - протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду - судова справа розподілена судді Данку В.Й. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Через канцелярію суду представником позивача подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити. У судове засідання відповідачі не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи наявна заява Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про розгляд справи без їхньої участі за наявними у справі документами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2017 по справі № 308/2296/16-ц за позовом [PERSON] до Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції та [PERSON] , з третіми особами Ужгородська місцева прокуратура , ЗКС «Бескид» про визнання права власності на транспортний засіб та звільнення його з-під арешту - ухвалено визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «NISSAN Primera», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , тип - легковий седан, 1993 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; зняти арешт з автомобіля марки «NISSAN Primera», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , тип - легковий седан, 1993 року випуску, номер кузова [NUMBER] , накладений: 01.09.2010 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 20115997 з примусового виконання постанови ВДАІ та АТІ з обслуговування м. Ужгорода УДАІ від 06.07.2010 року № АО 050413; 10.06.2010 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 19191290 з примусового виконання постанови ВДАІ та АТІ з обслуговування м. Ужгорода УДАІ від 02.03.2010 року № АО 065448; 10.12.2010 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 17847220 з примусового виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду від 18.06.2008 року № 3-15042; 15.02.2010 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 17847220 з примусового виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду від 16.12.2008 року № 3-3219; 10.12.2010 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 17847421 з примусового виконання постанови ВДАІ та АТІ з обслуговування м. Ужгорода УДАІ від 08.04.2009 року № АО 033913; 15.02.2010 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 17847421 з примусового виконання постанови ВДАІ та АТІ з обслуговування м. Ужгорода УДАІ від 29.04.2009 року № АО 042834 21.08.2009 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 15385385 з примусового виконання постанови ВДАІ та АТІ з обслуговування м. Ужгорода УДАІ від 29.04.2009 року № АО 042834; 21.08.2009 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 15385385 з примусового виконання постанови ВДАІ та АТІ з обслуговування м. Ужгорода УДАІ від 08.04.2009 року № АО 033913; 23.04.2009 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 15385385 з примусового виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду від 16.12.2008 року № 3-33219; 22.12.2008 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 15385385 з примусового виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду від 18.06.2008 року № 3-15042; 07.08.2008 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 8314975 з примусового виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2006 року № 2-1393/06; 02.03.2010 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 16831897 з примусового виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2006 року № 2-1393/06; 22.11.2012 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 34596582 з примусового виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2006 року № 2-1393/06. Рішення набрало законної сили, не оскаржувалося та, на даний час, є чинним. Судом також встановлено та не оспорюється, що на виконання вказаного судового рішення: -11.07.2017 заступником начальника відділу Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Лукеча О.В. прийнято Постанову про зняття арешту з майна ВП № 16831897 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1393/06, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 02.03.2006. -28.08.2017 головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Плиска А.С. прийнято Постанову про зняття арешту з майна ВП № 16675810 при примусовому виконанні постанови № 3-33219, виданої Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 16.12.2008. Разом з тим, зазначене майно (автомобіль «Nissan Primera 1.6», 1993 року випуску, номер кузова - [NUMBER] , реєстраційний номерний знак « [NUMBER] ») обтяжене арештами на підставі інших постанов, про які вказує у позові позивач. Така інформація підтверджується також листом Територіального сервісного центру 2141 Регіонального сервісного центру в Закарпатській області МВС України за вих. № 31/7/1-1126 від 14.09.2017 в якому вказується, що: «Згідно наявного регіонального інформаційного масиву та бази даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС та АІС «Арешт» на а/м «Nissan Primera 1.6», 1993 року випуску, номер кузова - [NUMBER] , реєстраційний номерний знак « [NUMBER] », власник якого [PERSON] згідно постанов, винесених МВ ДВС Ужгородського МРУЮ накладено заборону на відчуження, а саме постанови: АЕ 113518 від 18.05.2006, ВП 9972823 від 20.05.2009 та ВП 997283 від 27.05.2017 заявлено в розшук даний транспортний засіб». В той же час, позивачем зазначених постанов суду надано не було. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі розділу ІІ «Загальні положення про договір» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України та постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1988 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» як спеціального нормативно-правового акту, що визначає певні особливості укладення, виконання та невиконання відповідних договорів. За змістом пунктів 2, 7, 8 вищезазначеного Порядку, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Згідно з п. 11 вищезазначеного Порядку, державна реєстрація конфіскованих транспортних засобів або транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (далі - свідоцтво про реєстрацію) або технічного паспорта (у разі їх наявності) з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. До реєстраційних документів додається договір купівлі-продажу, інший документ, що встановлює право власності, або рішення Кабінету Міністрів України чи комісії, утвореної відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985 (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1371), про передачу цих транспортних засобів у разі конфіскації у власність держави. Таким чином, позаяк позивачем не проведено державну реєстрацію спірного автомобіля, на даний час, власником такого значиться [PERSON] , що не заперечується сторонами. Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як випливає з норм чинного законодавства, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Разом з тим, як зазначалося вище, власність на рухоме майно набувається з моменту його реєстрації, а відтак за даним позовом [PERSON] не може виступати в якості позивача. Також, пред`явлення позивачем вимог про зняття майна з-під арешту до Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області та Територіального сервісного центру 2141 Регіонального сервісного центру в Закарпатській області МВС України, як до відповідачів, то суд зазначає наступне. Згідно усталеної судової практики, відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Така позиція підтверджується Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі № 521/17712/15-ц. В той же час, як випливає з матеріалів справи, протягом розгляду справи позивачем не заявлялося клопотань про залучення до участі у справі співвідповідачів та/або заміни неналежних відповідачів. Таким чином, ані боржника, ані особу, в інтересах якої накладено арешт на майно не було залучено до справи в якості відповідачів. В той же час, в силу ст. 51 ЦПК України суд позбавлений права самостійно залучати або заміняти таких. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed