Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області та територіальної громади в особі Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. У позові вказав, що 31.10.2005 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розміром 3,000 га., розташованої на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, яку прийняв її син, а його батько [PERSON] На дану земельну ділянку було виготовлено технічну документацію, але ні державний акт, ні витяг з Державного реєстру право власності на нерухоме майно отримати він не встиг. 05.01.2014 року [PERSON] помер. Позивач вказує, що у встановлений законом термін звернувся до нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і нотаріусом була відкрита спадкова справа за №77/2014. Крім нього спадкоємців за заповітом чи за законом, або таких, що мають обовязкову частку у спадщині немає. Однак, коли він звернувся до нотконтори в заявою про надання свідоцтва про право на вищевказану спадщину за законом то отримав постанову про відмову через відсутність у нього правовстановлюючих документів про право власності спадкодавця на земельну ділянку. Враховуючи викладене, позивач прохає суд визнати за ним право власності, в порядку спадкування після смерті 05.01.2014 року [PERSON] на земельну ділянку площею 3,000 га., що знаходиться на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник, що діє на підставі довіреності від 05.06.2015 року М»якота В.В. не з»явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно. Від М»якоти В.В. до суду надійшла письмова заява з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити. Представники відповідачів - територіальної громади в особі Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області та управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області, а також представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явились, направивши до суду письмові заяви з проханням розглянути справу без їх участі. При цьому, територіальна громада в особі Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області позов визнала, а управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області та [PERSON] державна нотаріальна контора, покладаються на розсуд суду. У зв»язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, зясувавши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено, що 5 січня 2014 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Факт родинних відносин між ними підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,000 га. розташованої на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2007 року (а.с.9). Вищевказана земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №605995, виданого Вищебулатецькою сільською радою, Лубенського району Полтавської області 05.07.2003 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №103, що підтверджується його копією (а.с.15). Спадкоємцем вказаного майна, першої черги є син померлого позивач по справі [PERSON], інших спадкоємців немає. Разом з тим, згідно постанови державного нотаріуса Другої [PERSON] держнотконтори [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, на земельну ділянку, яку успадкував після смерті своєї матері [PERSON] його батько [PERSON] у зв»язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку, оформлених відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та її обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. (а.с.17). Судом встановлено, що дійсно право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 3,000 га. згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Р2 №605995, розташовану на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області було набуто ним у порядку спадкування за законом після смерті 31.10.2005 року його матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою 11.12.2007 року за реєстровим №2-3445 по спадковій справі №148/2006 (а.с.9). Однак, зареєструвати своє право власності відповідно до вимог закону та отримати державний акт про право на земельну ділянку відповідно до виданого йому свідоцтва про право на спадщину не встиг. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідачів та інших учасників по справі, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем після померлого, який бажає оформити спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved