Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 16.12.2013 року. [PERSON] позов обґрунтовує тим, що [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що розташований на вул. Садова, 21 в с. Тур Ратнівського району Волинської області. [PERSON], при житті, за посвідченим Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області 16.03.2002 року заповітом все належне їй майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами заповіла позивачу. За твердженням позивача, він з поважних причин пропустив строк для подання заяви на прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки доглядав за житловим будинком, обробляв присадибну земельну ділянку, проводив поточний і косметичний ремонт, зберігав свідоцтво про смерть спадкодавця і у зв'язку із недостатньою обізнаністю в законодавстві оскільки тривалий час проживає на території [PERSON] Білорусь, вважав, що прийняв спадщину. Крім того, йому не було відомо про наявність заповіту, спадкоємцем за законом він є, що підтверджується відміткою в заповіті. Відповідачем скеровано до суду письмову заяву, в якому просить справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ч. 5 вказаної статті. З досліджених письмових доказів встановлено, що [PERSON] померла 16.12.2013 року. Яка при житті, за посвідченим Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області заповітом від 16.03.2002 року, все своє майно, в тому числі житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, заповіла позивачу та відповідачу. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців - ч. 2 ст. 1270 ЦК України. З довідки Ратнівської державної нотаріальної контори слідує, що позивач в установлені законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Достовірність доводів позивача, що він з поважних причин пропустив строк для подання заяви на прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] підтверджується довідками виданими Турською сільською радою та паспортом громадянина [PERSON] Білорусь [PERSON] Оцінивши зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що наведені позивачем причини по несвоєчасній подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, є поважними, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved