Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 134. В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, стосунки між ними охололи. Подружні відносини між ними припинилися з 11.02.2020 року, з того часу спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї не можливо.. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати, дітей залишити проживати з відповідачем. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений17.10.2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 134,що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 17.10.2009 року, серії [NUMBER] (а.с.3). В шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.12.2010 року, син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.10.2016 року (а.с. 11, 12). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, в термін, наданий судом, сторони не примирилися. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. В задоволенні позовної вимоги щодо визначення місця проживання дітей слід відмовити. Позивач в позовній заяві просить після розірвання шлюбу залишити проживати дітей з відповідачем. В матеріалах справи відсутні докази про наявність між сторонами спору з приводу визначення місця проживання дітей. Отже, дана вимога позивачем заявлена передчасно. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: partial