Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позов мотивований тим, що 20.06.2011 року Ленінським районним судом в місті Вінниці було винесено рішення по справі № 2-1876/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів Вінницького третейського суду при товарній біржі «Всеукраїнська» про визнання права власності на 41/100 частку домоволодіння в порядку спадкування, визнання частково недійсним правочину. Факт наявності в позивача [PERSON] 41/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (адреса: [ADDRESS] ) у спільній частковій власності підтверджується також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - житловий будинок). Підстава виникнення права власності рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 20.06.2011 року в справі №2-1876/11. Вищезазначений житловий будинок знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,1 га. Земельна ділянка під житловим будинком була закріплена за домоволодіннями [PERSON] та [PERSON] в користування на підставі рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради депутатів трудящих від 07.01.1954 р. №1/35 та рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 24.11.1988 року №362. 17.01.1989 року батько позивача [PERSON] придбав у власність у [PERSON] її частку - 41/100 житлового будинку, що підтверджується договором купівлі- продажу від 17.01.1989 року. Дану частку житлового будинку позивач [PERSON] отримав у власність в порядку спадкування в 2011 році, що було визнано відповідним рішенням суду. Сторони разом спільно користуються закріпленою за будинком земельною ділянкою, проте кожен з них окремо користується своєю частиною будинку і веде окреме господарство. В подальшому сторони мають намір розподілити земельну ділянку по [ADDRESS] в натурі та приватизувати належну кожному з них частку. Позивач просить встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , між Бабаєвим [PERSON] та [PERSON] , як співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву зх. врахуванням його заяви про уточнення позовних вимог та просить встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , між Бабаєвим [PERSON] та [PERSON] , як співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (адреса : [ADDRESS] ). згідно з кадастровим планом земельної ділянки, виготовленим у жовтні 2018 р. інженером-землевпорядником [PERSON] , відповідно до якого : [PERSON] користується земельною ділянкою № [NUMBER] і №2 загальною площею 0,0396 га; [PERSON] користується земельною ділянкою №3 і №4 загальною площею 0,0604 га. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Вінницької міської ради подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при прийнятті рішення покладається на думку суду. Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши письмові докази в справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову. 20.06.2011 року Ленінським районним судом в місті Вінниці ухвалено рішення по справі № 2-1876/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів Вінницького третейського суду при товарній біржі «Всеукраїнська» про визнання права власності на 41/100 частку домоволодіння в порядку спадкування, визнання частково недійсним правочину. Зазначеним судовим рішенням було визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 41/100 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на 59/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; скасовано рішення Вінницького третейського суду при товарній біржі «Всеукраїнська» від 30.08.2007 року в справі № 0128/07 про визнання договору купівлі-продажу від 15.08.2007 р. % часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 20,7 кв.м, загальною площею 37 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладеним між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] дійсним, про визнання права власності на 3/4 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами загальною площею 37 кв.м, а саме коридор 2-1, житлові кімнати 2-2, 2-3, житловою площею 20,7 кв.м, кухня 2-4, тамбура 1, гараж Б, убиральня Г, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Судове рішення набрало законної сили 01.07. 2011 року. Факт наявності в позивача [PERSON] 41/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (адреса: [ADDRESS] ) у спільній частковій власності підтверджується також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - житловий будинок). Підстава виникнення права власності рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 20.06.2011 року в справі №2-1876/11. Вищезазначений житловий будинок знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,1 га. Земельна ділянка під житловим будинком була закріплена за домоволодіннями [PERSON] та [PERSON] площею 875 кв.м на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих від 07.01.1954 р. №1/35 та в тимчасове користування площею 20 кв.м на підставі рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 24.11.1988 року №362. Згідно з довідкою Комунального підприємства «Вінницьке міське БТІ» від 02.04.2019 р. №3074 нумерація будинку по [ADDRESS] змінювалась : в [ADDRESS] , в [ADDRESS] [ADDRESS] , в [ADDRESS] , а згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №200 від 04.06.1987 р. житловому будинку з існуючим [ADDRESS] . 17.01.1989 року батько позивача [PERSON] придбав у власність у [PERSON] її частку - 41/100 житлового будинку, що підтверджується договором купівлі- продажу від 17.01.1989 року. Дану частку житлового будинку позивач [PERSON] отримав у власність в порядку спадкування в 2011 році, що було визнано відповідним рішенням суду. Сторони разом спільно користуються закріпленою за будинком земельною ділянкою, проте кожен з них окремо користується своєю частиною будинку і веде окреме господарство. В подальшому сторони мають намір розподілити земельну ділянку по [ADDRESS] в натурі та приватизувати належну кожному з них частку. Фізичною особою підприємцем [PERSON] складено кадастровий план (схему розподілу земельної ділянки за адресою : [ADDRESS] , яким запропоновано варіант порядку користування земельною ділянкою між [PERSON] та [PERSON] , який ними погоджений. Відповідно до схеми розподілу, земельна ділянка, на якій перебуває належна позивачу [PERSON] частка житлового будинку, має загальну площу 0,0396 га, а земельна ділянка відповідача [PERSON] має площу 0,0604 га. Згідно з п. «в» ч.2 ст.89 Земельного кодексу України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Кожна із сторін окремо користується своєю частиною будинку і веде окреме господарство. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з ч.2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Оскільки первісному власнику частки житлового будинку в розмірі 41/100 [PERSON] земельна ділянка була закріплена на правах тимчасового користування, то і наступний власник [PERSON] , а потім і позивач [PERSON] є законним користувачем земельної ділянки, на якій розміщена належна позивачу частка житлового будинку. Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю та споруди, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. Відтак, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості. Така правова\~позиція викладена\~у постанові\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2017\~в справі\~№6-841цс16. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивач просив судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved