Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовними вимогами до [PERSON], в яких просить визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS], визнати частково недійсним договір купівлі-продажу від 13 липня 2005 року, а саме в 1/6 частині житлового будинку [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] за період шлюбу побудували будинок [ADDRESS]. [INFO] померла його мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з ? частини житлового будинку, яку прийняв він, його брат [PERSON] та їх батько [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном. Свідоцтво про право на спадщину за законом він не отримував. В 2005 році йому стало відомо, що його батько [PERSON] уклав з відповідачем [PERSON] договір купівлі-продажу спірного житлового будинку, про що йому стало відомо лише в 2008 році. Зазначає, що ним було пропущений строк позовної давності з поважних причин, просить його поновити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що при укладенні договору купівлі-продажу його батько не мав права розпоряджатися всім будинком, оскільки у ньому була його частка, яку він успадкував після смерті матері. В 2009 році він звернувся з позовними вимогами до свого батька та брата про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу а також наявність у нього права на обов'язкову частку у спадщині матері, однак, після смерті батька в березні 2009 року залишив позов без розгляду. В судовому засіданні відповідач позовні вимог не визнав та пояснив, що дійсно 13 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. З цього моменту і до моменту звернення позивача з цим позовом пройшло більше 7 років. Навіть приймаючи до уваги пояснення самого позивача, що про існування оспорюваного договору йому стало відомо в 2008 році, вважає, що позивач пропустив 3-річний строк позовної давності і просить з цих підстав відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними братами. Їх батьками є [PERSON] та [PERSON], які знаходились в зареєстрованому шлюбі з 13.11.1960. У 1965 році [PERSON] було отримано планувальне завдання для будівництва житлового будинку [ADDRESS]. В подальшому житловий будинок за зазначеною адресою побудовано, про що свідчить акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом житлового будинку від 28.09.2003. На підставі рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 28.08.2003 №217/1 [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.05.2005. Позивач зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Наполягає, що спірний будинок на той час вже був збудований. На момент смерті матері разом з нею мешкали він, його брат відповідач по справі [PERSON] та їх батько [PERSON] На час відкриття спадщини після смерті матері він був неповнолітнім та прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління майном. Як зазначив позивач, досягнувши повноліття, він до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину не звертався. Позивач зазначає, що про те, що його право на спадщину було порушено він дізнався лише в 2008 році з позовної заяви [PERSON] до доньки позивача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування. Зі змісту позовних вимог йому стало відомо, що 13 липня 2005 року його батько [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] Наполягає, що пропустив строк позовної давності, так як дізнався про порушення свого права лише у 2008 році, в 2009 році подав позов до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку частково недійсним, [INFO] його батько [PERSON] помер і він подав до суду заяву про залишення позову без розгляду. У зв'язку з тим, що відповідач по справі [PERSON] знаходився в місцях позбавлення волі до березня 2011 року, чекав його звільнення для можливості мирного врегулювання спору і лише у зв'язку з недосягненням домовленості був вимушений звернутись до суду. Просить поновити строк позовної давності для визнання частково недійсним договору купівлі-продажу. Вказані твердження позивача про поважність пропуску строку позовної давності спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Судом було витребувано та досліджено матеріали справи №2-2833/08 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу та визнання права власності на спадкове майно, який надійшов до суду 07.04.2008. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 07.07.2008 позов було залишено без розгляду. Судом було витребувано та досліджено матеріали справи №2-70/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на 1/6 частину спадкового майна та визнання недійсним договору купівлі-продажу, який надійшов до суду 28.01.2009. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 02.03.2010 за заявою [PERSON] позовну заяву було залишено без розгляду. Судом було витребувано та досліджено матеріали справи №815/11343/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/6 частину спадкового майна та визнання недійсним договору купівлі-продажу, який надійшов до суду 30.07.2012. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 10.08.2012 позовна заява була повернута за заявою позивача. Судом було витребувано та досліджено матеріали справи №815/13541/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/6 частину спадкового майна та визнання недійсним договору купівлі-продажу, який надійшов до суду 18.09.2012. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 07.11.2012 позовна заява була повернута позивачу. Окрім того, сам позивач посилається, що ще в 2003 році його батько [PERSON] звертався до суду з позовом до нього про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком. 30.05.2003 зазначений позов був задоволений. Таким чином, судом достовірно встановлено, що не пізніше 2008 року позивачу стало відомо, що право власності на весь спірний будинок належало його батьку [PERSON] з 2003, а з 2005 року перейшло до відповідача [PERSON] Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив строк позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення Позивач не представив суду жодного доказу поважності причин пропуску строку позовної давності. Доводи позивача про те, що раніше він не звертався до суду, так як бажав вирішити спірне питання зі своїм братом [PERSON] після звільнення його з місць позбавлення волі спростовуються доказами його неодноразового звернення до суду в період з 2008 по 2012 роки з позовами аналогічного змісту. Оскільки у суду немає підстав для поновлення строку позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності без поважних на те причин. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed