Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 1383754 гривень В обгрунтування позову [PERSON] посилається на те,що 11 листопада 2010 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики відповідно,до якого він передав йому грошові кошти в розмірі 13000 доларів США, які [PERSON] зобовязався повернути йому частинами ,з розстроченням не пізніше 11 листопада 2011 року. На підставі ч. 4 ст. 209 ЦК України, на вимогу обох сторін, 11 листопада 2010 року дого\-вір позики був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріа\-льного округу [PERSON] та зареєстрований нею в реєстрі за № 4122 В забезпечення виконання [PERSON] його зобовязань за договором позики, між позивачем та відповідачем [PERSON] того ж дня був укладений договір поруки, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] поручився перед ним за повернення [PERSON] пози\-чених коштів і став солідарним із ним боржником за зобовязанням повернути позивачу ці кошти, а також сплатити проценти за користування ними, інфляційне збільшення та три про\-центи річних на підставі ст. 625 ЦК України Однак, [PERSON] належним чином не виконав свої зобовязання за договором позики від 11 листопада 2010 року навіть частково, тому неповернутими залишилась вся позичена сума коштів у розмірі 13 000 доларів США. У звязку з цим він був змушений звернутися до суду з позовом за захистом своїх порушених прав кредитора. Під час розгляду даної цивільної справи зясувалося, що згідно актового запису про смерть- боржник [PERSON] помер 25 липня 2014 року. За допомогою судового запиту до приватного нотаріусу Дергачівського районного нота\-ріального округу [PERSON], було отримано інформацію про те, що після смерті [PERSON] було відкрито спадкову справу за № 6/2015. Заяву про при\-йняття спадщини за законом подала 16 січня 2015 року дружина померлого, [PERSON], [INFO], що діяла від свого імені та від імені своїх малолітніх дітей, Слі\-пух [PERSON], [INFO] та [PERSON], 21 бе\-резня [INFO]. Оскільки до спадкоємців за законом переходять всі права та обовязки спадкодавця, то позивач [PERSON] вважав за необхідне залучити спадкоємця померлого відповідача - його дружину [PERSON], звернувшись до суду із відповідною заявою. У звязку з цим, [PERSON] бажає задовольнити свої вимоги кредитора шляхом солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за договором позики від 11 листопада 2010 року в розмірі 1109000 гривень 00 копійок. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, разом з тим позивач надав суду заяву відповідно до якої просив суд розглядати справу за його відсутності,задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, разом з тим представник відповідача [PERSON]-[PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та заперечення відповідно до яких вважаючи позов таким,що не підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, разом з тим відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вважаючи позов таким,що підлягає задоволенню про що не заперечував і його представник [PERSON] Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить приходить до наступного. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики відповідно, до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 13000 доларів США, які [PERSON] зобовязався повернути йому частинами ,з розстроченням не пізніше 11 листопада 2011 року. 11 листопада 2010 року дого\-вір позики між [PERSON] та [PERSON] був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріа\-льного округу [PERSON] та зареєстрований нею в реєстрі за № 4122 В забезпечення виконання [PERSON] його зобовязань за договором позики, між позивачем та відповідачем [PERSON] того ж дня був укладений договір поруки, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] поручився перед ним за повернення [PERSON] пози\-чених коштів і став солідарним із ним боржником за зобовязанням повернути позивачу ці кошти, а також сплатити проценти за користування ними, інфляційне збільшення та три про\-центи річних на підставі ст. 625 ЦК України [PERSON], на думку позивача , належним чином не виконав свої зобовязання за договором позики від 11 листопада 2010 року навіть частково, тому неповернутими залишилась вся позичена сума коштів у розмірі 13 000 доларів США. Згідно актового запису про смерть- боржник [PERSON] помер 25 липня 2014 року. Після смерті [PERSON] було відкрито спадкову справу за № 6/2015. Заяву про при\-йняття спадщини за законом подала 16 січня 2015 року дружина померлого, [PERSON], [INFO], що діяла від свого імені та від імені своїх малолітніх дітей, Слі\-пух [PERSON], [INFO] та [PERSON], 21 бе\-резня [INFO]. Відповідно до ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від [PERSON] була залучена по справі як відповідач Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особа\-ми. Стаття 1048 ЦК України зазначає, що позикодавець має право на одержання від позичаль\-ника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і по\-рядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Інший розмір процентів у договорі сторонами не встановлений. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму по\-зики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або зако\-ном. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач [PERSON] склав позовну заяву про стягнення заборгованості за договором позики з [PERSON] 30.11.2014 року, яка була зареєстрована у спецчастині Харківського СІЗО 02.12.2014 року та отримана Дергачівським районним судом 10.12.2014 року Відповідно до договору позики від 11.11.2010 року, остаточне повернення позикодавцю грошових коштів визначено у п.1 договору вказівкою на дату - не пізніше 11 листопада 2011 року. Саме із цієї дати починається перебіг строку позовної давності, який завершується не пізніше 11.11.2014 року. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,наслідками пропушення строку позовної давності є відмова у задоволенні позову. За таких обставин, суд приходить до висновку,що в звязку з пропуском строку позовної давності позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволенню не підлягають. Згідно до ч.І ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частими позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст.ст.257,267 ЦК України,

Outcome: dismissed