Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON], за участю зацікавленої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, у якій просила встановити факт народження нею, [PERSON] сина - [PERSON], [INFO] у пологовому відділенні «Сімферопольського клінічного пологового будинку №1» м. Сімферополя, АР Крим. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що від спільного проживання з [PERSON] у неї народився син - [PERSON], [INFO]. Пологи відбулись на тимчасово окупованій території України, у пологовому відділенні «Сімферопольського клінічного пологового будинку №1» м. Сімферополя, АР Крим. Народження дитини було зареєстровано у відділі реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, 02 вересня 2016р. У зв'язку з тим, що отримане свідоцтво про народження дитини від 02 вересня 2016р., є недійсним на території України, заявник звернулась з заявою до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з метою державної реєстрації народження на території України її сина, проте у видачі свідоцтва про народження їй було відмовлено, що й стало підставою звернення до суду з вказаною заявою. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судове зсідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Частиною першою статті 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь - якого суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника. Пунктом 7 ч.1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що у [PERSON] від спільного проживання з [PERSON], [INFO] у пологовому відділенні «Сімферопольського клінічного пологового будинку № 1» м. Сімферополя, АР Крим народився син. Факт народження дитини було зареєстровано відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, 02 вересня 2016р., про що складено актовий запис № 4114 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] З метою реєстрації факту народження дитини і отримання свідоцтва про народження, заявник [PERSON] звернулась до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини їй було відмовлено на підставі відсутності відповідного медичного свідоцтва про народження дитини встановленим вимогам законодавства України. Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014р. сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про народження, видане відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, є недійсним, у зв'язку з чим не створює правових наслідків, що позбавляє заявника, яка є громадянкою України, зареєструвати факт народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із цим. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989р, ратифікованою Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991р., дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п.2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження жінкою. Згідно ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявниця та її син, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про народження її сина, виданого державним органом України.

Outcome: approved