Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 03.08.2006 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №104. Від шлюбу вони дітей не мають. Вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося через зміну подружньої вірності, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час вони не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. Спільне господарство не ведеться. Вважає подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливим. А тому, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, направивши відзив на позовну заяву, в якому просить розглядати справу у її відсутність, шлюб між нею та позивачем розірвати. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК, один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 03.08.2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №104. Від шлюбу сторони дітей не мають. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Майновий спір відсутній. В письмовому відзиві на позовну заяву відповідачка [PERSON] погодилася на розірвання шлюбу, вказуючи подружжі відносини з позивачем не підтримуються близько двох років і подальшого сенсу їх підтримувати немає. Строк на примирення просила не надавати. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. А тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін.

Outcome: approved