Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі договору про надання правової допомоги та в інтересах [PERSON], 4.12.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити позивачу додатковий строк терміном у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його матері, [PERSON], яка померла 22.11.2013 року та встановити факт родинних відносин між померлими 18.04.2011 року [PERSON], як батьком і померлою 22.11.2013 року [PERSON], як матірю по відношенню до [PERSON], [INFO]. По суті позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 10.07.1994 року померла [PERSON], бабуся по лінії батька позивача, спадщину після смерті якої фактично прийняв її син [PERSON], оскільки був зареєстрований та проживав з нею по вул. Лугова,13 у с. Золотинка Чернігівського району Чернігівської області і вступив у фактичне управління та розпорядження її майном. 18.04.2011 року помер [PERSON] спадщину після смерті якого фактично прийняла [PERSON], мати позивача, яка була зареєстрована та проживала разом з чоловіком на день його смерті. Матір позивача [PERSON] померла 22.11.2013 року і після смерті останньої відкрилась спадщина до складу якої увійшов вище зазначений житловий будинок, який відносився до майна колгоспного двору і належав на праві власності в рівних долях [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У встановлений законодавством шестимісячний строк позивач у звязку з тим, що є особою похилого віку, будучи юридично необізнаним щодо встановленого законодавством порядку та строків прийняття спадщини, достеменно не знаючи про належність даного будинку його матері, з обєктивних причин не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини матері. Проте, коли він у листопаді 2017 року, як спадкоємець першої черги за законом звернувся до нотаріальної контори, то не зміг документально довести перебування у родинних відносинах з померлими батьками, адже у його свідоцтві про народження батьками вказані [PERSON] та [PERSON] замість [PERSON] та [PERSON], як зазначено в свідоцтвах про їх смерть. До судового засідання від представника позивача надійшла заява з клопотанням про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без участі сторони позивача. Представник відповідача Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, сільський голова подав до суду клопотання від 29.12.2017р., згідно якого просить справу розглянути без участі їх представника. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно розяснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії «ЯР» №851293 позивач [PERSON] народився 23.05.1948 року у с. Золотинка і його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. /а.с.14/ Посвідка про народження серії «УЕ» №693050 свідчить, що [PERSON] народився 22.01.1928 року і його батьками записані російською мовою «Ребенок Єфим Яковлевич» і «Ребенок Мария Гавриловна». /а.с.17/ З посвідки про народження серії «А» №2243309 та свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON] народилася 24.06.1924 року та 21 листопада 1990 року уклала шлюб з [PERSON] і отримала прізвище чоловіка «Ребенок». /а.с.15, 16/ Відповідно до свідоцтва про смерть серії «І-ЕЛ» №159249 та серії «І-ЕЛ» №219031 [PERSON] помер 18.04.2011 року у віці 83 років у с. Золотинка Чернігівського району Чернігівської області, а [PERSON] померла 22.11.2013 року у віці 89 років у с. Красне Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.12, 13/ Окрім того, родинні відносини між позивачем, як сином та померлими [PERSON] і [PERSON], як батьками, обєктивно підтверджуються письмовими поясненнями свідка [PERSON]. /а.с.48/ З наведеного виходить, що розбіжності в написанні по-батькові померлого батька позивач «Єфимович Юхимович» та імені померлої матері «[PERSON] Пріся» у посвідках про народження, свідоцтвах про смерть, свідоцтві про укладення шлюбу, зі свідоцтвом про народження позивача, обумовлене порушенням правил правопису при перекладі по-батькові батька і імені матері з російської мови на державну - українську мову. Провівши аналіз вищевказаних документів у їх сукупності, зіставивши їх дані між собою, суд дійшов однозначного висновку, що [PERSON] є сином померлих [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 8.06.1989 року домогосподарство по вул. Лугова,13 у с. Золотинка, Чернігівського району, Чернігівської області належить на праві власності [PERSON]. /а.с.18-21/ Згідно довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №211 від 28.11.2017 року, житловий будинок по вул. Лугова,13 у с. Золотинка Чернігівського району, Чернігівської області за даними погосподарської книги сільської ради №8 за 1986-1990 роки відноситься до суспільної групи господарства «колгоспний двір» і станом на 01.07.1990 та 15.04.1991 року в будинку були зареєстровані та проживали [PERSON] голова господарства, [PERSON] син, [PERSON] невістка. /а.с.21/ Довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №№212 - 215 від 28.11.2017 року свідчать, що [PERSON], яка померла 10.07.1994 року на день смерті була постійно зареєстрована і проживала у [INFO] разом з сином [PERSON] та невісткою [PERSON] [PERSON], який помер 18.04.2011 року на день смерті був зареєстрований і проживав за вище зазначеною адресою разом з дружиною [PERSON], а [PERSON] на день своєї смерті 22.11.2013 була зареєстрована і проживала за цією ж адресою одна. /а.с.22-23/ Таким чином, в силу приписів ст.ст.529, 549 ЦК УРСР [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], який фактично прийняв спадщину матері, а в силу приписів ст.ст.1261, 1268 УК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], яка фактично прийняла спадщину чоловіка. Отже згідно положень ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом до майна [PERSON] Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За інформацією Чернігівської районної державної нотаріальної контори №8/01-16 від 05.01.2018 року спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. /а.с.46/ З довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №7531 від 15.11.2017 року та довідки Чернігівського обєднаного управління ПФУ №1950 від 15.11.2017 року встановлено, що [PERSON] є зареєстрованим у [INFO] разом з дружиною [PERSON], [INFO] і донькою [PERSON], [INFO] та отримує пенсію за віком за списком №2, яка за період з листопада 2013 по квітень 2014 року склала 6850,88 грн. /а.с.24, 25/ Вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог, суд досліджує поважність причини пропуску встановленого Законом строку. Суд виходить з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення встановлених Законом дій. Обговорюючи причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд, враховуючи факт відсутності доказів, що спростовують твердження [PERSON], приймаючи до уваги відсутність у сторони відповідача заперечень щодо позову, прийшов до висновку, що дійсно пропуск строку допущений з поважної причини, а тому інтереси позивача підлягають судовому захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved