Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій посилаючись на укладений між сторонами договір позики та невиконання боргових зобов'язань відповідачем, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики а також втрати від інфляції та три відсотки річних від суми заборгованості, в загальному розмірі 274310,86 грн. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, жодних заяв, клопотань або заперечень не надав. Виходячи з повторної неявки у судове засідання повідомленого належним чином відповідача та наявності у матеріалах справи достатніх відомостей про права та взаємини сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та ухвалив постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до договору позики від 22 липня 2011 року, що було укладено між сторонами, та розписки про отримання коштів складеної 22 липня 2011 року від імені відповідача, [PERSON] отримав у [PERSON] у позику 239133,00 гривні, що за згодою сторін визначено еквівалентом 30000,00 дол. США. Зазначеним договором передбачено обов'язок позичальника повернути позикодавцю суму позики у строк до 31 жовтня 2011 року готівкою в гривнях, у сумі що еквівалентна 30000,00 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на день виконання зобов'язання. Згідно наданих позивачем письмових пояснень, що не були спростовані та не заперечувались відповідачем, відповідач взяті на себе зобов'язання з повернення позичених коштів не виконав. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Та на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач зобов'язаний сплатити суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з наведених обставин, та приймаючи до уваги вимоги позивача, що просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 19 травня 2014 року та надає відповідні розрахунки про наявність у відповідача заборгованості - за тілом позики - 239133,00 грн., три відсотки річних за період прострочення зобов'язання до 19 травня 2014 року - 18318,25 грн., сума компенсації втрат від інфляції - 16859,61 грн., а разом - 274310,86 грн., що не заперечуються та не спростовуються відповідачем, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність їх задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі, пропорційному до частини задоволених позовних вимог, в сумі 2745,00 грн.

Outcome: approved