Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки в порядку спадкування. Свою вимогу позивач мотивує тим, що його діду [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями, а також земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,0127 га, кадастровий номер [NUMBER] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовані в [ADDRESS], які останній заповів йому та [PERSON] Після смерті діда, відкрилася спадщина у вигляді зазначеного вище житлового будинку з господарськими будівлями та земельних ділянок. [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. Являючись єдиним спадкоємцем, що претендує на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадку, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не представилося можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. З урахуванням права, передбаченого ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Вивчивши матеріали справи судом встановлено, наступне. Згідно витягу з по господарської книги № 1 Пасатської сільської ради Балтського району Одеської області на 2011-2015 роки, особовий рахунок [NUMBER], [PERSON], [INFO], належить житловий будинок з господарськими будівлями, земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,0127 га, що знаходяться в [ADDRESS]. Дана обставина також підтверджується копією технічного паспорту на домоволодіння від 09.06.2017 року, копією державного акта на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 06.01.2010 року на підставі рішення Пасатської сільської ради Балтського району Одеської області від 18.12.1993 року № 13, та копією державного акта на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 06.01.2010 року на підставі рішення Пасатської сільської ради Балтського району Одеської області від 18.12.1993 року № 13. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 04.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до заповіту, зареєстрованого у реєстрі за № 18 від 26.10.2012 року, посвідченого секретарем Пасатської сільської ради Балтського району Одеської області, [PERSON] будинок і все майно, яке в ньому знаходиться заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. У зв'язку зі смертю [PERSON], [INFO] року відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та земельні ділянки. [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за заповітом свого діда [PERSON], 24.05.2016 року звернулися до нотаріальної контори, [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] із заявою про відмову від його частки на спадок, відповідно до чого заведено спадкову справу № 155/2016. Разом з тим, документально оформити спадкове майно не представилося можливим по відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. за № 1468/02-14 від 18.09.2017 року. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За правилами ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за законом мають особи, визначені у заповіті. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved