Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про припинення права власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS]; стягнення 125 918,00 грн. грошової компенсації вартості 1/4 частки квартири [ADDRESS]; визнання за позивачем права власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS]; стягнення 1 259,18 грн. витрат по оплаті судового збору. Позовні вимоги мотивував тим, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 11.06.1993 року, зареєстрованим в Івано-Франківському ОБТІ, у реєстрову книгу за № 4803, квартира [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. 24.04.2003 р. [PERSON], [INFO] змінив своє прізвище на [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2018р., виданого державним нотаріусом Дмитрук С.Д. зареєстрованого в реєстрі за № 6-243 на 1/8 частку квартири видано [PERSON]. За договором дарування частки квартири від 24.04.2018р. 3/8 частки квартири [ADDRESS] належить [PERSON] Квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат, житловою площею 37,1 кв.м., загальною площею 62,7 кв.м. Відповідач [PERSON] змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». [PERSON] є власником будинковолодіння [ADDRESS] та зареєстрована по даній адресі. Відповідач [PERSON], не утримує свою частку квартири квартира [ADDRESS], не надає будь-яких коштів на належне її утримання, що позбавляє позивача [PERSON] можливості оформити та отримати субсидії на комунальні послуги. Ринкова вартість 1/4 частини квартири [ADDRESS], станом на час проведення дослідження, становить: 125 918 грн. А тому, просить припинити право власності [PERSON] на 1/4 частку квартири [ADDRESS] Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/4 частки квартири [ADDRESS] в розмірі 125 918,00 грн., що внесені [PERSON] на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1259,18 грн. судового збору. Позивач, представник позивача 28.03.2019 року подали до суду заяви, відповідно до яких просили позов задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без їх участі (а.с.114, 115). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.60, 72-74, 116-119). З урахуванням думки позивача, представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено. Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло від 11.06.1993 року виданого на підставі рішення МВК від 09.06.1993 року, зареєстрованого в Івано-Франківському ОБТІ та записаному у реєстрову книгу за № 4803, квартира [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON]-чоловіку, [PERSON]-сину та [PERSON]-дочці в рівних долях (а.с.45). Згідно копії довідки № 109/3-29 від 24.04.2003 р. [PERSON], [INFO] перемінив прізвище на [PERSON], про що 24.04.2003 року зроблено а.з. №109 (а.с.9) та підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 23.04.2003 року (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2018р., виданого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 6-243, 1/8 частка квартири [ADDRESS] належить [PERSON] що підтверджується також і копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51696449 від 24.04.2018 р. та копією Витягу з ДРРПНМ про реєстрацію права власності № 121807688 від 24.04.2018р (а.с.40, 41, 43, 44). Відповідно до копії Договору дарування частки квартири ННВ 831297 від 24.04.2018р. виданого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 6-244, власником 3/8 часток квартири [ADDRESS] став [PERSON] (а.с.39 ). Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру, виданого Івано- Франківським ОБТІ, квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат, житловою площею 37,1 кв.м., загальною площею 62,7кв.м. (а.с.35-38). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] виданого 19.12.2006 року [PERSON], [INFO] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» та підтверджується копіями паспорту, ідентифікаційного коду(а.с.11-15). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не випливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності виданого 28.03.2001 р. на підставі рішення сільвиконкому [PERSON] на праві приватної власності в цілому належить будинковолодіння [ADDRESS], записаному ОБТІ у реєстрову книгу №2 з реєстровим номером№249, в якому вона зареєстрована, що підтверджується інформаційною довідкою № 126150692 від 04.06.2018р., довідкою Колодіївської сільської ради № 64 від 07.05.2018р.(а.с.49-52). Позивач стверджує, що відповідачка [PERSON], не утримує свою частку квартири [ADDRESS], не надає будь-яких коштів на належне її утримання, що позбавляє позивача [PERSON] можливості оформити та отримати субсидії на комунальні послуги. Згідно висновку судового експерта № 18/з за результатами будівельно- технічної та оціночно-будівельної експертизи від 21.05.2018р., проведеного судовим експертом [PERSON] встановлено, що згідно вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва у відповідності до вимог пунктів 2.22, 2.24, 2.27 ДБН В. 2.2-15-2005 « Житлові будинки. Основні положення» та п. 8.7 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», провести виділ в натурі 1/4 частини житлової квартири [ADDRESS] технічно неможливо. Ринкова вартість 1/4 частини квартири [ADDRESS], станом на час проведення дослідження, становить: 125 918 грн.(а.с.16-48). Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Аналіз положень ст. 365 ЦК України свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини 1 вказаної статті за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. В постанові Верховного Суду України № 6-81цс11 від 16.01.2012 року зроблено правовй висновок про те, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України умов та з урахуванням того, чи таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об'єкта, який є спільним майном. Верховний Суд України у постанові від 02 липня 2014 року по справі №6- 68цс14 висловив наступну правову позицію щодо п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦПК України, а саме: право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Слід зазначити, що істотною є шкода, що виражена для особи у значних втратах як майнового, так і немайнового характеру (морального, психологічного, тощо); у значних негативних наслідках, що можуть накласти відбиток на все наступне життя людини (розрив родинних зв'язків, руйнація відчуття домівки, сімейного гнізда, втрата певних сімейних цінностей, реліквій, розрив напрацьованих на даному місці зв'язків з друзями, іншими людьми, тощо). Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про припинення права власності [PERSON] на 1/4 частку квартири [ADDRESS], стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості 1/4 частки квартири [ADDRESS] в розмірі 125 918,00 грн., що внесені [PERSON] на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS], є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до п.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, з відповідачки слід стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 259,18 грн. згідно квитанції №0.0.1050640264.1 від 01.06.2018 року (а.с.1). На підставі ст.ст. 316, 317, 321, 356, 358, 365 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77-82, 141 ЦПК України,

Outcome: approved