Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління Активами», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенко Дмитра Степановича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що 24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічем Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі за № 4437, яким стягнено з [PERSON] (далі за текстом - Позивач) на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № 001-01544-180114 від 18.01.2014 року укладеного Позивачем з ПАТ «Дельта Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого з 09.02.2018 року на підставі Договору відступлення прав вимоги № 194/к є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», з 20.01.2020 року правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1 є ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (далі за текстом - Відповідач або Стягувач), в загальній сумі 59017,04 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту 42812,06 грн.; - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 16054,98 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5248,75 грн.; Стягнення заборгованості провадиться за період з 08.02.2018 року по 23.01.2020 року. Незважаючи на те, що Позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (3), (остання відома стягувачу адреса Позивача: [ADDRESS] ) 28.10.2020 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» пред`явив до виконання виконавчий напис до приватного виконавця Оніщенко Дмитра Степановича виконавчого округу м. Києва. 28.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенко Д.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63431235. 12.01.2021 року приватним виконавцем Оніщенко Д.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 63431235 відповідно до якої здійснюються відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків відрахування із заробітної плати, та інших доходів боржника, суму боргу у розмірі 59017,04 грн. та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 5901,70 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 600,00 грн. Загальна сума яка підлягає стягненню із Боржника складає 65518,74 грн. У виконавчому написі від 04.01.2020 р. за реєстр. № 4437 Нотаріус зазначає, що строк платежу за Кредитним договором № 001-01544-180114 від 18.01.2014 року настав, при цьому нотаріус не вказав конкретну дату настання строку платежу, чим порушив ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Відповідно до умов кредитного договору № 001-01544-180114 від 18.01.2014 року, на підставі якого звернуто стягнення за оскаржуваним виконавчим написом, строк повернення кредиту закінчується 18.01.2015 р., а отже і право вимоги у банку виникло 18.01.2015 року. При цьому, за оскаржуваним написом стягнуто заборгованість яка виникла після закінчення строку кредитування через 5 років. Із копії виконавчого напису, вбачається, що нотаріусом здійснено виконавчий напис на підставі наданого не повного розрахунку боргу, який в свою чергу не може вважатись документом, що підтверджує безспірність вимог банку до боржника, тому з цього випливає, що при вчиненні нотаріальних дій нотаріус не переконався щодо безспірності існуючої заборгованості. Зокрема, при вчиненні виконавчого напису Нотаріус повинен впевнитися у безспірності заборгованості, але надати належну оцінку розрахункам може особа, яка володіє спеціальними бухгалтерськими знаннями. У Нотаріуса відсутні спеціальні бухгалтерські знання, тому це доводить, що він не міг перевірити безспірність заборгованості Позивача перед Відповідачем. Викладене підтверджується тим, що Банк і після завершення терміну кредитування продовжував нараховувати відсотки, тоді як у відповідності до кредитного договору борг підлягав поверненню до 18.01.2015 р. При цьому не зрозуміла вказана у виконавчому написі сума тіла кредиту 42812,06 грн., оскільки відповідно до умов кредитного договору № 001-01544-180114 від 18.01.2014 року сума одержаного Позивачем кредиту становить 20 000 грн. Отже, у цій справі кредитор, після завершення строку кредитування, мав право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК, а не у вигляді стягнення відсотків, однак таких вимог банк не заявляв, у зв`язку із чим стягнення штрафів та пені, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, а саме після 18.01.2015 року, є незаконним. 15 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 761/13715/13-ц, провадження № 61- 11145св18 (ЄДРСРУ № 75970017) в черговий раз підтвердив позицію викладену у пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц по якій зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Просить визнати виконавчий напис від 24.01.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічем Олегом Миколайовичем та зареєстрований в реєстрі за № 4437, яким стягнено з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» борг за кредитним договором № 001-01544-180114 від 18.01.2014 року укладеного з ПАТ «Дельта Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого з 09.02.2018 року на підставі Договору відступлення прав вимоги № 194/к є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», з 20.01.2020 року правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1 є ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в загальній сумі 59017,04 грн., таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 09.03.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засідання представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, згідно наданої заяви позов визнав. Треті особи в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічем Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі за № 4437, яким стягнено з [PERSON] (далі за текстом - Позивач) на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № 001-01544-180114 від 18.01.2014 року укладеного Позивачем з ПАТ «Дельта Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого з 09.02.2018 року на підставі Договору відступлення прав вимоги № 194/к є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», з 20.01.2020 року правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1 є ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (далі за текстом - Відповідач або Стягувач), в загальній сумі 59017,04 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту 42812,06 грн.; - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 16054,98 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5248,75 грн. Стягнення заборгованості провадиться за період з 08.02.2018 року по 23.01.2020 року. 28.10.2020 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» пред`явив до виконання виконавчий напис до приватного виконавця Оніщенко Дмитра Степановича виконавчого округу м. Києва. 28.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенко Д.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63431235. 12.01.2021 року приватним виконавцем Оніщенко Д.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 63431235 відповідно до якої здійснюються відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків відрахування із заробітної плати, та інших доходів боржника, суму боргу у розмірі 59017,04 грн. та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 5901,70 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 600,00 грн. Загальна сума яка підлягає стягненню із Боржника складає 65518,74 грн. У виконавчому написі від 04.01.2020 р. за реєстр. № 4437 Нотаріус зазначає, що строк платежу за Кредитним договором № 001-01544-180114 від 18.01.2014 року настав, при цьому нотаріус не вказав конкретну дату настання строку платежу, чим порушив ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Відповідно до умов кредитного договору № 001-01544-180114 від 18.01.2014 року, на підставі якого звернуто стягнення за оскаржуваним виконавчим написом, строк повернення кредиту закінчується 18.01.2015 р., а отже і право вимоги у банку виникло 18.01.2015 року. При цьому, за оскаржуваним написом стягнуто заборгованість яка виникла після закінчення строку кредитування через 5 років. Із копії виконавчого напису, вбачається, що нотаріусом здійснено виконавчий напис на підставі наданого не повного розрахунку боргу, який в свою чергу не може вважатись документом, що підтверджує безспірність вимог банку до боржника, тому з цього випливає, що при вчиненні нотаріальних дій нотаріус не переконався щодо безспірності існуючої заборгованості. Зокрема, при вчиненні виконавчого напису Нотаріус повинен впевнитися у безспірності заборгованості, але надати належну оцінку розрахункам може особа, яка володіє спеціальними бухгалтерськими знаннями. У Нотаріуса відсутні спеціальні бухгалтерські знання, тому це доводить, що він не міг перевірити безспірність заборгованості Позивача перед Відповідачем. Викладене підтверджується тим, що Банк і після завершення терміну кредитування продовжував нараховувати відсотки, тоді як у відповідності до кредитного договору борг підлягав поверненню до 18.01.2015 р. При цьому не зрозуміла вказана у виконавчому написі сума тіла кредиту 42812,06 грн., оскільки відповідно до умов кредитного договору № 001-01544-180114 від 18.01.2014 року сума одержаного Позивачем кредиту становить 20 000 грн. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Отже, приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні, та не врахував що у сторін є спір щодо розміру заборгованості та те, що стягувачем не дотримано вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління Активами» на користь позивача 1362,00грн. судового збору.

Outcome: approved