Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач, [PERSON]) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач, [PERSON]), в якому просила стягнути з з [PERSON] аліменти на корить сина [PERSON] в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, починаючи з 13 червня 2016 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.04.1996 року між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2003 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який навчається на денній формі в Київському коледжі комп'ютерних технологій та економіки за контрактом. На сьогоднішній день син навчається на четвертому курсі, фактично позивачем було внесено оплату за три роки навчання, що в сумі складає 21 150 грн. [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, однак коштів позивача не вистачає. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, проте має матеріальну можливість утримувати сина. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, додатково зазначила, що не в змозі платити сама за навчання сина, який проживає з нею та навчається за контрактом на денній формі навчання, оплата за навчання становить 7 050 грн. за рік, а всього оплата складає 28 200 грн. Крім того, син потребує витрат на одяг, продукти харчування. Відповідач [PERSON] в судовому засідання заявлені вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову та пояснив, що з 29.10.2015 року є інвалідом 2 групи, отримує пенсію в розмірі 2 004 грн. Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда за № 1900 зазначено перелік заборон щодо виконання певних видів фізичних загрузок, у нього є необхідність періодичного лікування для підтримання стану здоров'я. Крім того, вважає, що в такому віці син сам повинен заробляти кошти. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.04.1996 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2003 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки форми №3, виданої 16.11.2016 року КК «Центр комунального сервісу», в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON]. Факт проживання позивача з [PERSON] не заперечується відповідачем. Згідно довідки, виданої Київським коледжем комп'ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету № 784 від 24.10.2016 року [PERSON] в 2013 році вступив до Київського коледжу комп'ютерних технологій та економіки НАУ І рівень акредитації після закінчення 9 класів і в даний час навчається на 4 курсі денного відділення. Термін закінчення коледжу 30.06.2017 року. Відповідно до договору про навчання №130126 від 15.08.2013 року, укладеного між Київський радіомеханічний коледж Національного авіаційного університету та [PERSON], виконавець бере на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання, далі - освітня послуга, а саме навчання на денному відділенні [PERSON] за спеціальністю обслуговування комп'ютерних систем і мереж. Період навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 рік. Загальна вартість освітньої послуги становить 28 200 грн. Відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2 004 грн. Доказів перебування на утриманні відповідача його батьків матеріали справи не містять. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми сином, дочкою. Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз'яснено судам, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, коли повнолітній син сторін - [PERSON] проживає разом з матір'ю, яка утримує сина, навчається на денній формі навчання, на платній основі, не працює, потребує коштів на продукти харчування, приладдя для навчання, засоби першої необхідності та одяг, щоденний проїзд до навчального закладу, враховуючи як матеріальне становище позивача так і відповідача, який є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню - з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти у розмірі 1/8 частки усіх видів його заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина [PERSON], щомісячно, починаючи з 29.11.2016 року (тобто від дня пред'явлення позову до суду) і до закінчення ним навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує можливість відповідача надавати допомогу сину в зазначеному розмірі. На підставі викладеного, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, а відповідач є інвалідом другої групи, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави. Враховуючи викладене вище,

Outcome: partial