Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області, Управління Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області, комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» про виділення частини жилого будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування від 21.04.1998 року [PERSON] набув право власності на 1/4 частину жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даний договір був посвідчений державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Сподіним І.Л., реєстровий № 4-1743, та зареєстрований виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області 11.09.1998 року за № 135. Іншими співвласниками цього будинку (сусідами [PERSON]) є [PERSON] [PERSON], яким належать відповідно 1/4 та 1/2 частини зазначеного будинку. Право власності [PERSON] на її частину будинку підтверджується договором дарування від 05.11.2002 року, посвідченим державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Сподіним І.Л., реєстровий № 4-4706, та зареєстрованим виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області 22.10.2003 року № 622. Вищезазначеними договорами дарування зафіксовано лише факт передачі в дар [PERSON] та [PERSON] частини жилого будинку, проте про конкретні приміщення, які підлягають відчуженню, а також земельну ділянку та її розмір жодної інформації в них не зазначено. В зв'язку з тим, що межі земельної ділянки співвласників будинку не були встановлені на місцевості (в натурі), сторони почали користуватися тими земельними ділянками, які були зайняті їх частинами жилого будинку та були необхідні для їх обслуговування. Згідно з поверховим планом до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що виготовлений БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області станом на 08.01.2011 року жилий будинок має загальну площу 173,2 м2 і складається з трьох окремих квартир. [PERSON] фактично користується квартирою [ADDRESS], загальною площею 59,4 м2, яка складається з таких приміщень: № 2-1 коридор (площею 5,6 м2), № 2-2 кухня (площею 20,3 м2 ), № 2-3 житлова кімната (площею 18,3 м2 ), № 2-4 житлова кімната (площею 11,2 м2 ), № 2- 5 санвузол (площею 4,0 м2). В користуванні [PERSON] знаходиться квартира [ADDRESS], загальною площею 47,3 м2. у складі таких приміщень: № 1-1 тамбур (площею 1,5 м2), № 1-2 веранда (площею 11,7 м2), 1-3 житлова кімната (площею 9,9 м2), № 1-4 житлова кімната (площею 13,9 м2), № 1-5 санвузол (площею 3,3 м2), № 1-6 кухня (площею 7,0 м2). [PERSON] належить квартира [ADDRESS], загальною площею 66,5 м2, у складі таких приміщень: № 3-1 веранда (площею 5.5 м2), № 3-2 передпокій (площею 5,2 м2), № 3-3 житлова кімната (площею 13,8 м2), № 3-4 житлова кімната (площею 18,6 м2), № 3-5 санвузол (площею 4,0 м2 ), № 3-6 кладова (площею 0,4 м2 ), № 3-7 кухня (площею 11,1 м2 ), № 3-8 житлова кімната (площею 7,9 м2). В нумерації квартир співвласників, яка зазначена в Технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, існують деякі розбіжності, а саме: квартира [PERSON] зазначена під [ADDRESS], а квартирі [PERSON] присвоєний [ADDRESS]. Рішенням Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області № 249 від 22.12.1999 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.015 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS]. Відповідно до рішення № 128 від 06.11.2003 року Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] було надано у приватну власність земельну ділянку площею 0.015 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS]. З метою приватизації земельної ділянки, в 2003 році кожному співвласнику Чабанівською селищною радою Києво-Святошинського району Київської області без проведення попередньої інвентаризації були видані довідки. Відповідно до цих довідок частки співвласників становили: [PERSON] - 0,035 га, [PERSON] - 0,015 га. [PERSON] - 0,015 га, а залишок в розмірі 0.011 га запропоновано розділити між ними по угоді при складанні схеми меж земельної ділянки. Тим самим Чабанівська селищна рада Києво- Святошинського району Київської області самоусунулась при складанні меж, затвердивши лише угоду про встановлення меж між співвласниками будинку. При проведенні :нвентаризації земельної ділянки і проведенні її перемірювання землевпорядною організацією ТОВ «Екер» виявилось, що насправді розміри земельної ділянки наступні: [PERSON] - 0,043 га; [PERSON] - 0,0199 га; [PERSON] - 0,0139 га. У зв'язку з цим. розглянувши заяву [PERSON] про надання йому у власність земельної ділянки, Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області ухвалила рішення № 48 від 25.02.2005 року. Цим рішенням було передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0199 га за адресою: [ADDRESS] по фактичному користуванню. Однак, [PERSON] оскаржила в Києво-Святошинському районному суді Київської області вищезазначене рішення. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.10.2009 року по справі № 2-1186/09 позов [PERSON] було задоволено. Вищезазначене рішення Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області визнано незаконним, а державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 380944 від 20.06.2005 року, виданий на ім'я [PERSON], визнано недійсним. Як вбачається із згаданої схеми земельні ділянки згідно земельно-шнурової книги мають розміри [PERSON] - 0,035 га, [PERSON] - 0,015 га, [PERSON] - 0,015 га. Фактичні площі користування кожним із мешканців в цій угоді не вказано, розміри земельних ділянок визначені в схемі не відповідають розмірам, встановленим землевпорядними організаціями в подальшому шляхом перемірювання по фактичному користуванню. Розмір і площу земельних ділянок та умови користування між співвласниками будинку визначено не було, тому вказані документи не можна визнати доказами, які б свідчили, що між сторонами, зокрема між [PERSON] та [PERSON] не існує земельного спору». До моменту звернення з заявою про надання земельної ділянки до Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області необхідно визначити ідеальну частку кожного співвласника у будинку. З цією метою [PERSON] вирішив звернутися безпосередньо до БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області для визначення його ідеальної частки у будинковолодінні. Проте, в БТІ [PERSON] повідомили, що проведення обстеження будинку щодо визначення часток кожного співвласника буде можливим лише при наявності на це згоди решти співвласників, яка має бути виражена у вигляді відповідних письмових заяв. Оскільки інші співвласники будинку відмовляються подавати такі заяви, незважаючи на вищезазначене рішення суду, це в свою чергу перешкоджає визначенню ідеальних часток всіх співвласників у будинку і відповідно виділення їм земельних ділянок пропорційно часткам нерухомого майна. У зв'язку з цим лише в судовому порядку виявляється можливим розподілити будинок між всіма його співвласниками, виділити їм в натурі частини будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій він розташований. Тому позивач просив суд, поділити жилий будинок [ADDRESS], в натурі між його співвласниками: [PERSON], [PERSON]. [PERSON]. Виділити в натурі [PERSON] в будинку [ADDRESS], загальною площею 47,3 м2, у складі таких приміщень: № 1-1 тамбур (площею 1,5м2), № 1-2 веранда (площею 11,7 м2 ), № 1-3 житлова кімната (площею 9,9 м2 ), № 1-4 житлова кімната (площею 13,9 м2), № 1-5 санвузол (площею 3,3 м2), № 1-6 кухня (площею 7,0 м2). Виділити в натурі [PERSON] в будинку [ADDRESS], загальною площею 59,4 м2 , у складі таких приміщень: № 2-1 коридор (площею 5,6 м2 ), № 2-2 кухня (площею 20,3м2), № 2-3 житлова кімната (площею 18,3 м2 ), № 2-4 житлова кімната (площею 11,2 м2), № 2-5 санвузол (площею 4,0 м2). Виділити в натурі [PERSON] в будинку [ADDRESS], загальною площею 66,5 м2, у складі таких приміщень: № 3-1 веранда (площею 5,5 м2), № 3-2 передпокій (площею 5,2 м2), № 3-3 житлова кімната (площею 13,8 м2), № 3-4 житлова кімната (площею 18,6 м2), № 3-5 санвузол (площею 4,0 м2), № 3-6 кладова (площею 0,4 м2), № 3-7 кухня (площею 11,1 м2), № 3-8 житлова кімната (площею 7,9 м2). Визначити порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно до ідеальних часток співвласників у праві власності на будинок за цією ж адресою. Судові витрати по справі покласти на Відповідачів солідарно. У відповідності до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 27.02.2014 року позивач в судовому засіданні заявив клопотання про залишення позовних вимог в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] без розгляду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2014 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області, Управління Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області, комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» про виділення частини жилого будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] - залишено без розгляду (а.с. 167). Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд розділити будинок по першому варіанту судової експертизи. Відповідач [PERSON] не заперечував проти розподілу будинку по першому варіанту судової експертизи. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення позову, просив суд закрити провадження по справі. Треті особи в судове засідання не з'явились про час слухання справи повідомлені належним чином причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, згідно договору дарування від 21.04.1998 року серії ААМ № 5222349 [PERSON] набув право власності на 1/4 частину жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]., що посвідчено державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Сподіним І.Л., реєстровий № 4-1743 (а.с. 14) Відповідно до договору дарування від 05.11.2002 року серії ВАВ № 305568 [PERSON] набула право власності на 1/4 частину жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]., що посвідчено державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Сподіним І.Л., реєстровий № 4-4706 (а.с. 15). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний ) житловий будинок [ADDRESS] власниками будинку [ADDRESS] є: [PERSON] розмір частки 1/4 , [PERSON] розміп частки 1/2 , [PERSON] розмір частки 1/4 (а.с. 16-18). В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статті 358 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Згідно з вимогами ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Для визначення можливих варіантів поділу спірного будинку була проведена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку якої було визначено можливі варіанти поділу майна. Ст. 57 ЦПК України передбачено, що будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, є доказами. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Згідно ст. 66 ЦПК України передбачено, що доказом в цивільній справі є висновок експерта - докладний опис проведеного експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 27.12.2013 року № 10809/12/10250/13-43 можливий один варіант розділу між співвласниками 1/4, 1/2 та 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с.125-145). Судом встановлено, що зазначений висновок експертизи є обґрунтованим, повним, сумніву не викликає, експерт попереджений про кримінальну відповідальність по ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за надання завідомо неправдивого висновку та відмову від надання висновку попереджено, тому суд приймає даний висновок як належний і допустимий доказ по справі. Так як сторони не досягли домовленості про поділ будинку в натурі, суд вважає, що за таких обставин необхідно провести поділ житлового будинку відповідно до часток співвласників та варіанту поділу, викладеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи: [PERSON] співвласнику 1/4 частини житлового будинку та надвірних будівель і споруд, належить 32/100 частини, а саме: тамбур 1-1 площею 1,5 м2, вартістю 1848,81 грн., веранда 1-2 площею 11,7 м2, вартістю 13937,04 грн., житлову кімнату 1-3 площею 9,9 м2, вартістю 13675,66 грн., житлову кімнату 1-4 площею 13,9 м2, вартістю 19201,18 грн., ванну 1-5 площею 3,3 м2 , вартістю 4067,38 грн., кухню 1-6 площею 7,0 м2, вартістю 8627,78 грн. Всього по житловому будинку: площею 47,3 м2, вартістю 61358 грн., ганок площею 0,9 м2, вартістю 171 грн., Погріб «під А»вартістю 5313 грн. Всього вартість 66842 грн. Господарські будівлі і споруди: гараж «Г» вартістю 13695 грн., Сарай «Е» вартістю 6707 грн., Навіс «Ж» вартістю 1832 грн., Хвіртка «№6» вартістю 182 грн. Огорожа «№8» вартістю 850 грн., Огорожа «№9» (1/2 частина) вартістю 378,5 грн., Яма вигрібна «І» вартістю 4389 грн., Всього по господарським будівлям і спорудам: вартість 29608,5 грн. Всього по домоволодінню [PERSON] співвласника ? частини будинку площею 47,3 м.2, вартістю 96450 грн. [PERSON] співвласнику 1/4 частини житлового будинку та надвірних будівель і споруд належить 27/100 частин, а саме: коридор 2-1 площею 5,6 м2, вартістю 6616,68 грн., кухню 2-2 площею 20,3 м2, вартістю 26419,03 грн., житлову кімнату 2-3 площею 18,3 м2, вартістю 25279,25 грн., житлову кімнату 2-4 площею 11,2 м2, вартістю 13233,36 грн., ванну 2-5 площею 4,0 м2, вартістю 5266 грн., Всього по житловому будинку: площею 59,4 м2, вартістю 76814 грн., Господарські будівлі і споруди: Огорожа «№10» вартістю 2371 грн., Яма вигрібна «ІІІ» вартістю 3008 грн. Всього по господарським будівлям і спорудам: вартість 5379 грн. Всього по домоволодінню [PERSON] співвласника ? частини будинку площею 59,4 м2, вартістю 82193 грн. [PERSON] співвласнику 1/2 частини житлового будинку та надвірних будівель і споруд, належить 41/100 частина, а саме: веранду 3-1 площею 5,5 м2, вартістю 6829,46 грн., коридор 3-2 площею 5,2 м2, вартістю 7183,18 грн., житлову кімнату 3-3 площею 13,8м2, вартістю 19063,04 грн., житлову кімнату 3-4 площею 18,6 м2, вартістю 25693,67 грн., ванну 3-5 площею 4,0 м2, вартістю 552,55 грн., кухню 3-7 площею 11,1 м2, вартістю 13937,05 грн., житлову кімнату 3-8 площею 7,9 м2, вартістю 9809,59 грн. Всього по житловому будинку: площею 66,5 м2, вартістю 88594 грн., Ганок площею 1,2 м2 вартістю 178 грн., погріб «під А2» вартістю 3066 грн., погріб «під а» вартістю 6579 грн., всього вартість 98417 грн., Господарські будівлі і споруди: Сарай-літня кухня - гараж «Б» вартістю 11113 грн., Сарай «В» вартістю 3317 грн., Вбиральня «Д» вартістю 1012 грн., Навіс «З» вартістю 570 грн., Навіс «К» вартістю 2189 грн., Огорожа «№9» (1/2 частина) вартістю 378,5 грн., Огорожа «№ 11» вартістю 362 грн., Хвіртка «№12» вартістю 200 грн., Ворота «№13» вартістю 288 грн., Огорожа «№14» вартістю 2097 грн., Огорожа «№15» вартістю 977 грн., Яма вигрібна «ІІ» вартістю 2757 грн., Всього по господарським будівлям і спорудам: вартість 25260,5 грн. Всього по домоволодінню [PERSON] співвласника ? частини будинку площею 66,5 м2, вартістю 123678 грн. Відступ від ідеальних часток становить: в одиницях площі житлового будинку: для [PERSON] співвласника (1/4 частки) - на 4,0 м2 більше; для [PERSON] співвласника (1/4 частки) - на 16,1 м2 більше; для [PERSON] співвласника (1/2 частки) - на 20,1 м2 менше. В одиницях залишкової вартості житлового будинку, надвірних будівель та споруд: для [PERSON] співвласника (1/4 частки) - на 20870 грн. більше; для [PERSON] співвласника (1/4 частки) - на 6613 грн. більше; для [PERSON] співвласника (1/2 частки) - на 27483 грн. менше. Проте сторони при розгляді справи спору про розмір грошової компенсації за різницю в ідеальних часток не заявили. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року №7, зі змінами, «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартирою). У п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року №7, зазначено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Частиною 1 ст. 183 ЦК України, передбачено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки позивач, як співвласник, має рівне з відповідачами право володіння, користування та розпоряджання належним їм майном. ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо, позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 21, 24, 41, 47 Конституції України, ст. ст. 317, 319, Цивільного кодексу, ст. 150 Житлового кодексу УРСР та

Outcome: approved