Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Як доказ заявлених вимог вказують, що 08.11.2002 року помер [PERSON], який приходився чоловіком [PERSON], яка померла 18.10.2015 року, та батьком позивача [PERSON] Ще за життя [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Ківерці, вул. Ціолковського, 22, Волинської області, який належав їм на праві спільної сумісної власності. 06.11.2002 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого розпорядився належним йому майном на користь сина [PERSON] Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в м. Ківерці, вул. Ціолковського, 22, Волинської області. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини виявилось, що покійні спадкодавці не мали правовстановлюючих документів на житловий будинок. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що вищеназване будинковолодіння було збудоване за час перебування [PERSON] в шлюбі з [PERSON] і є спільним майном подружжя, просить в судовому порядку визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Ківерці, вул. Ціолковського, 22, Волинської області, а саме на 1/2 частину вищевказаного будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] та на 1/2 частину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання заявлених вимог. Представник відповідача [PERSON] міської ради Волинської області в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про та розгляд справи у їх відсутності. Щодо вирішення спору покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу 07.08.1974 року за актовим записом № 95 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Бзик». Згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, виданого [PERSON] міською радою Волинської області на підставі рішення [PERSON] міської ради № 139 від 26.06.1975 року, [PERSON] виділено в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку площею 600 кв. метрів в м. Ківерці, вул. Ціолковського, 22, Волинської області ( а.с. 12-14). В силу ст.ст. 22, 28 КпШС України, які діяли на час виниклих правовідносин, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, а частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 122395 від 08.11.2002 року [PERSON] помер 08.11.2002 року (а.с.6). До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], ввійшла 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в м. Ківерці, вул. Ціолковського, 22, Волинської області. Як вбачається із заповіту, посвідченого головним лікарем [PERSON] центральної районної лікарні Волинської області 06.11.2002 року за реєстровим № 518, розпорядився належним йому майном на користь сина [PERSON] Відповідно до змісту ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяв на час виникнення правовідносин, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 178804 від 19.10.2015 року [PERSON] померла 18.10.2015 року (а.с.7). До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], ввійшла 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в м. Ківерці, вул. Ціолковського, 22, Волинської області. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Факт родинних відносин між спадкодавцями та позивачем у справі стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІ-ЕГ № 378744 від 22.07.1986 року (а.с.9), де батьками останнього вказані [PERSON] та [PERSON]. Позивач у справі є спадкоємцем за заповітом та першої черги за законом, прийняв спадщину, шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент смерті. Постановою від 19.04.2016 року приватний нотаріус [PERSON] відмовила гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на майно. З повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] встановлено, що після смерті [PERSON], який помер 08.11.2002 року, та [PERSON], яка померла 18.10.2015 року, спадкова справа не заводилась. Інших спадкоємців не встановлено. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Ківерці, вул. Ціолковського, 22, Волинської області.

Outcome: approved