Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказував, що 27.11.2010 року зареєстрував шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №39. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилався на те, що з відповідачем не склалися нормальні подружні стосунки і причина полягає в тому, що у них різні характери та погляди на життя, у них немає спільних уподобань та інтересів, вони втратили почуття любові один до одного. В результаті цього сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися, спільного господарства не ведуть, разом не проживають протягом п'яти років, не підтримують ніяких стосунків. Зазначав, що проживає з іншою жінкою [PERSON], з якою мають спільну дитину [PERSON] і бажають зареєструвати їх відносини. На даний час питань поділу спільно-нажитого майна та визначення місця проживання дітей немає. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], [INFO], що зареєстрований 27.11.2010 року у виконавчому комітеті Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №39. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутності. Позов підтримує повністю. Щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутності, позов визнає повністю. Просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 27.11.2010 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Банилівської сільської ради, актовий запис №39, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія 1-МИ №063487 від 27.11.2010 року. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, серія І-МИ №174560 від 10.01.2013 року та серія І-МИ №234082 від 11.01.2016 року, виданих виконавчим комітетом Банилівської сільської ради. З відповідачем не склалися нормальні подружні стосунки і причина полягає в тому, що у нас різні характери та погляди на життя, у нас немає спільних уподобань та інтересів, ми втратили почуття любові один до одного. В результаті цього сімейно-шлюбні відносини між нами припинилися, спільного господарства не ведемо, разом не проживаємо протягом п'яти років, не підтримуємо ніяких стосунків. Відповідач проживаю з [PERSON], з якою має спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-МИ №249177 від 27.09.2016 року, виданого виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом установлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають протягом п'яти років, спільного господарства не ведуть, позивач на примирення не згідний, він довів, а відповідач визнала, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сімя розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного відповідачем суду не надано. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved