Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах позивача [PERSON] звернувся в суд про визнання за [PERSON] права власності за набувальною давністю на ? частину квартири №4, розташованої в будинку №105 по вул.. 1 Травня м. Берислав. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до розпорядження від 06.09.1993р. №446 [PERSON] та члену її сім,ї-чоловіку [PERSON] фондом комунального майна Бериславського р-ну видане свідоцтво про право власності на житло на квартиру №4, розташовану в будинку №105 по вул.. 1 Травня м. Берислав. Відповідно до ст.. 22 Кодексу про шлюб та сім,ю України / 1969р./ майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Рішенням Бериславського районного суду від 24.03.2000р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, однак незважаючи на це колишнє подружжя продовжувало проживати в спільній квартирі, мали спільний бюджет та вели спільне господарство. 07.04.2003р. [PERSON] помер. У вересні 2014р. [PERSON] вирішила зареєструвати своє право власності на квартиру, однак їй в реєстрації на всю квартиру було відмовлено, так як вона, як колишня дружина позбавлена права успадковувати майно, яке належало спадкодавцю. Інші спадкоємці, коло яких визначено ст..ст. 529,530 ЦК України РСР / 1963р./ та яке діяло на час смерті [PERSON] відсутні, тому частка із спільної сумісної власності подружжя, що належало спадкодавцю на даний час немає власника. З 1980р. [PERSON] проживала і до цього часу проживає у зазначеній квартирі. Після смерті [PERSON] вона добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується часткою майна, яка належить [PERSON], доглядає за квартирою та утримує її, робить в ній поточні ремонти, сплачує комунальні платежі, не від кого не приховує свої права на майно і майно з її володіння ніколи не вибувало. Права на спірне майно ніхто не пред,являв, спорів щодо володіння і користування нерухомим майном не заявлялося. Позивач вже більше як 10 років проживає та володіє вказаною квартирою, а тому вважає, що на підставі ст.. 344 ч.1 ЦК України вона має право на визнання за нею права власності за набувальною давністю на вказану квартиру. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. Представник міської ради в судове засідання не з,явився, суду надана заява з проханням розглянути справу у відсутність представника, відносно задоволення позову не заперечують. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Так судом встановлено, що згідно розпорядження від 06.09.1993р. №446 [PERSON] та члену її сім,ї-чоловіку [PERSON] фондом комунального майна Бериславського р-ну видане свідоцтво про право власності на житло на квартиру №4, розташовану в будинку №105 по вул.. 1 Травня м. Берислав Херсонської області Відповідно до ст.. 22 Кодексу про шлюб та сім,ю України / 1969р./ майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом РАЦ Бериславського РУЮ шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 10.07.2002р. складено відповідний актовий запис №96 та 07.04.2003р. згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом РАЦ Бериславського РУЮ [PERSON] помер.. Інші спадкоємці, коло яких визначено ст..ст. 529,530 ЦК України РСР / 1963р./ та яке діяло на час смерті [PERSON] відсутні, тому частка із спільної сумісної власності подружжя, що належало спадкодавцю на даний час немає власника, що підтверджується наданою суду відповіддю завідуючої Бериславської державної нотаріальної контори [PERSON]. Відповідно до довідки КП « Бериславська ЖЕК-1», [PERSON] з 12.04.1989р. і по день смерті 07.04.2003р. був зареєстрований за адресою [INFO], разом з ним зареєстрована [PERSON]. Судом встановлено, що з 1989р. [PERSON] проживала і до цього часу проживає у зазначеній квартирі. Після смерті [PERSON] вона добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується часткою майна, яка належить [PERSON]. Права на спірне майно ніхто не пред,являв, спорів щодо володіння і користування нерухомим майном не заявлялося. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном - протягом 5 років, набуває право власності на це майно / набувальна давність/. Як встановлено позивач добросовісно заволоділа чужим майном ? частки квартири №4, розташованої в будинку №105 по вул.. 1 Травня м. Берислав, що належить померлому [PERSON] та відкрито безперервно більше 10 років володіє нею, а тому вимоги останньої є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України та п.24 постанови №2 пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved