Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 08.05.2014 року по вул. Т. Драйзера сталася ДТП за участю автобуса «Богдан», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та припаркованого автомобіля «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER]. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.07.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На день вчинення ДТП автобус «Богдан» був застрахований у ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО». Враховуючи те, що позивач неодноразово звертався до ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» з заявою про страхове відшкодування, однак грошові кошти страхова компанія позивачу не виплатила, тому [PERSON] просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в розмірі 15865,00 грн та моральну шкоду в сумі 500,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просила їх задовольнити в повному обсязі та пояснив, що неодноразово звертався до відповідача з метою отримання страхового відшкодування, однак відповідач посилався на те, що в страхової компанії немає коштів. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду відповідач судом повідомлявся, що підтверджується зворотнім повідомленням (а.с.36), за даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, причин неявки свого представника в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд визнав причини його неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Представник третьої особи - ТОВ «Союз-авто» в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання третя особа повідомлялася судом належним чином, що підтверджується зворотнім повідомлення (а.с.37). [PERSON] про дату та час судового засідання судом повідомлявся, однак не з'явився. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 08.05.2014 року в м. Києві по вул. Драйзера сталося ДТП за участю двох транспортних засобів - автобуса «Богдан» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Міцубісі» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що підтверджується довідкою ВДАІ від 08.05.2014 року про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.4). Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.07.2014 року, [PERSON] визнано винним в ДТП, що сталася 08.05.2014 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.7). 18.07.2014 року позивач (потерпілий) звернувся до ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.10). 18.07.2014 року представник ПАТ «СК «ГАРАНТ-АВТО» провів огляд транспортного засобу «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] (а.с.8-9). Відповідно до рахунку №09006\\00006863 від 05.08.2014 року вартість ремонту автомобіля «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER] складає 15865,13 грн (а.с.5-6). 22 серпня 2014 року [PERSON] подав до ПАТ «СК «ГАРАНТ-АВТО» заяву про страхове відшкодування (а.с.11). Судом встановлено, позивач вчинив всі необхідні дії, що передбачені законом для отримання страхового відшкодування, однак відповідач таку виплату не здійснив. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Статтею 979 ЦК України, передбачено, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 1 ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Згідно заяви про страхове відшкодування, яку заповнив [PERSON] (потерпілий), вказано, що виплата страхового відшкодування буде здійснена у термін, визначений п. 2 ст. 36 ЗУ ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Дана заява була прийнята ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО», що підтверджується вхідним номером. Відповідно до п. 2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Оскільки, позивачем було повідомлено відповідача про настання страхового випадку, подано заяву про страхове відшкодування, а відповідачем не було надано офіційно відмови у виплаті страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 15865,00 грн. на користь позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Пунктом 3 постанови пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», передбачено моральна шкода - втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абзацу другого п.5 постанови пленуму ВСУ №4, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Пунктом 9 постанови пленуму ВСУ №4, при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Відповідно до ст. 1167 ЦК Україна, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру, а тому, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача щодо стягнення заявленої ним суми моральної шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: partial