Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 6.11.1986 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який було зареєстровано у виконкомі Лазівської сільської ради за актовим записом № 26, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] виданим 06.11.1986 року. Від шлюбу мають трьох дітей - сина [PERSON] [INFO] , дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] , які повнолітні. Спору про розподіл майна не виникає. Зазначає, що сімейне життя в них не склалося, з причини нерозуміння один одного та різних поглядів на життя. Кожна зі сторін веде свій спосіб життя, який погіршує та унеможливлює подальше проживання однією сім`єю. Вже більше двох років вони не проживають однією сім`єю. Позивач вважає, що подальше проживання однією сім`єю та збереження шлюбу є недоцільним та таким, що суперечить їх спільним інтересам. Вказує, що відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу але добровільно його розірвати відмовляється. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. 7.04.2021 р. до канцелярії суду подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами №9050000832230 та №9050000852198, в судове засідання не з`явилася та про причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд відповідно до положень п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 6.11.1986 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано у виконкомі Лазівської сільської ради за актовим записом № 26, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] виданим 06.11.1986 року (а.с. 9). Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Спору про розподіл майна на час розгляду справи сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають більше двох років. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що зазначає у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, що свідчить про її байдуже ставлення до шлюбу та відсутність бажання його зберегти. Спільних малолітніх та неповнолітніх дітей від шлюбу, сторони не мають. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін, не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved