Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення з [PERSON] 2100 грн. за користування нею жилим будинком в с. Глушиця по вул.. Шевченка, 69, що належить йому на праві власності, оскільки рішенням суду шлюб між ними розірвано, вона не є членом його сім»ї, продовжує проживати з їхніми дітьми в його житлі, він направив їй двічі попередження про сплату коштів за житло та встановив їй оплату по 700 грн. щомісячно, тому за період з 5.08.2015 р. по 5.11.2015 р. вона має сплатити вказану суму. В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути 4200 грн. за період з 5.08.2015 р. по 5.04.2016 р. та дав пояснення по суті позову, вказавши, що він є інвалідом другої групи, проживає з новою сім»ю та малолітньою дитиною в іншому житлі, вони потребують утримання, він сплачує аліменти на утримання трьох дітей на користь відповідачки і тому йому тяжко утримувати ще й будинок. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, оскільки вважає, що з нею в житлі проживають діти позивача, на яких він сплачує аліменти за рішенням суду, вона не має змоги сплачувати такі кошти за житло, вказала, що вона ніде не працює. [PERSON] заявила зустрічний позов про збільшення розміру аліментів з [PERSON] на утримання трьох дітей з 230 грн. на кожну дитину до 463 грн., однак в позові послалась лише на норми сімейного законодавства, які регулюють збільшення розміру аліментів і не вказала підстави та докази, чому їх розмір має бути збільшений, пов»язавши збільшення аліментів з сумами, які просить [PERSON] з неї стягнути. В судовому засіданні надала довідку про хворобу дочки [PERSON], не надавши доказів витрат на лікування. [PERSON] зустрічний позов не визнав, оскільки вважає, що підстав для збільшення розміру аліментів немає, він отримує пенсію в невеликому розмірі по інвалідності, утримує ще одну малолітню дочку, [PERSON] ніде не працю, хоча в даний час може працювати. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення представника третьої особи служби у справах дітей [PERSON], який вважав, що позов [PERSON] може бути задоволений частково в розмірі 1\\4 частини коштів, щодо зустрічного позову, це має вирішити суд за наявності певних доказів, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі з 23.02.2002 р., мають трьох малолітніх дітей, [PERSON], Іванну та Дарину, на утримання яких [PERSON] за рішенням суду від 3.10.2013 р. сплачує по 230 грн. щомісячно на кожного; рішенням Сарненського районного суду від 10.02.2014 р. шлюб розірвано; проживали вони в [INFO] в жилому будинку, що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно; після розірвання шлюбу [PERSON] створив нову сім»ю, в якій 7.02.2016 р. народився син [PERSON] та проживає в іншому житлі; [PERSON] з трьома дітьми продовжують проживати [INFO], де і зареєстровані згідно довідки Люхчанської сільської ради. Відповідно до ч.2 ст. 64 та ч.4 ст. 156 ЖК України до членів сім»ї власника будинку належать, крім інших, дружина власника та їх діти; припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням; в даному разі сімейні відносини [PERSON] припинились лише з [PERSON] Суд встановив, це підтвердили сторони, що угоди про безоплатне користування житлом між ними немає, тому плата за користування жилим приміщенням [PERSON] має встановлюватись угодою сторін відповідно до ст. 162 ЖК України і плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати за затвердженими тарифами; як встановив суд і це підтвердили сторони, така угода між ними відсутня. В підтвердження позову про стягнення плати за житло [PERSON] надав два попередження до [PERSON] про оплату нею по 500 грн. щомісячно та по 700 грн. щомісячно, не вказавши ні в попередженнях, ні в суді, що входить в ці суми і не обґрунтувавши свої розрахунки, надав також рахунки по оплаті коштів за електричну енергію за вересень, листопад та грудень 2015 р. в розмірі 355.22 грн. В попередженнях [PERSON] вимагав сплати коштів, не запропонувавши [PERSON] укласти угоду відповідно до закону. Тому, суд вважає, що стягненню підлягає 355.22 грн. за користування [PERSON] електроенергією; підстав для стягнення решти коштів суд не вбачає. Що стосується збільшення розміру аліментів, то [PERSON], подавши зустрічний позов, пов»язала його наявність з позовом [PERSON] до неї і поставила збільшення аліментів на дітей в залежність від стягнення коштів за житло та надавши лише довідку про амбулаторне лікування дочки [PERSON] без вказівки на витрати, які потребує це лікування. [PERSON] підтвердила, що окрім аліментів, [PERSON] час від часу надає дітям іншу допомогу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину, тоді як мати дітей, [PERSON] ніде не працює, двоє дітей є шкільного віку, дочка [PERSON] 1.09.2016 р. піде в перший клас, тому діти отримують утримання лише від батька, хоча це є обов»язком і матері. Доказів того, чому вона немає доходів, суду не надала. Суд також враховує, що [PERSON] є інвалідом другої групи, отримує щомісячно по 946.43 грн. пенсії, про що свідчить довідка УПФУ, має на утриманні чотирьох дітей. При таких обставинах, підстав для збільшення розміру аліментів суд не вбачає. Суд також вважає, що є необхідність звільнити [PERSON] від сплати судового збору при стягненні з неї коштів на користь [PERSON], враховуючи інтереси трьох малолітніх дітей. На підставі ст.ст. 317, 319 ЦК України, ст.ст. 64, 150, 156 Житлового кодексу України, ст. 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial