Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, який у ході судового розгляду був уточнений, до Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Моряк-1», в якому просить усунути перешкоди у користуванні [PERSON] земельною ділянкою площею 0,0729 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, 2, ділянка 14, кадастровий номер земельної ділянки: 5110137500:55:004:0026, шляхом знесення розташованих на цій земельній ділянці самочинно збудованих споруд: капітальної нежитлової споруди, зазначеної за № 8 на схемі, що є додатком до акту обслідування домоволодіння за адресою вул. Зарічна, буд. 2 від 20.05.2015 року, та огорожі (паркану). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником земельної ділянки площею 0, 0729 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, 2, ділянка 14, кадастровий номер земельної ділянки: 5110137500:55:004:0026, реєстраційний номер земельної ділянки № 631801151101, на підставі Договору купівлі продажу від 21 травня 2013 року. Позивач має намір використовувати вказану ділянку за цільовим призначенням, а саме «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)». Разом з тим, частина земельної ділянки позивача зайнята частиною капітальної нежитлової споруди і огорожею, що самочинно збудовані відповідачем. На підставі наведеного, позивач звернувся з позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, на підставах викладених у запереченнях на позовну заяву. Представник Одеської міської ради як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно Договору купівлі продажу від 21 травня 2013 року, укладеного між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 21 травня 2013 року та зареєстрованого у реєстрі за № 3522, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 0729 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, 2, ділянка 14, кадастровий номер земельної ділянки: 5110137500:55:004:0026, реєстраційний номер земельної ділянки № 631801151101. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 3699817 від 21.05.2013 року, серія бланку ЕАЕ № 306482, право власності на дану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно запису про реєстрацію права власності від 21 травня 2013 року за № 998128. Цільове призначення даної земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Так, в матеріалах справи наявний Звіт кадастрової зйомки земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, 2, діл. 14, кадастровий номер: 5110137500:55:004:0026, виготовлений на замовлення [PERSON] сертифікованим інженером землевпорядником [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат № 000539 від 03.01.2013 року). Зі даного Звіту вбачається, що частина земельної ділянки, що належить позивачу, зайнята частиною споруди КН (капітальна нежитлова) і огорожею. Інша частина забудови та огорожі знаходиться на землях суміжного землевласника. Так, відповідно до опису меж на плані земельної ділянки, розробленого ФОП [PERSON], суміжними землевласниками/землекористувачами із земельною ділянкою позивача є: - від А до Б землі ХБК «Аркадіївський» (проїзд); - від Б до В землі загального користування Одеської міської ради (вул. Зарічна); - від В до Г землі Одеської міської ради, які не надані у власність; - від Г до А землі [PERSON] Отже, як встановлено судом, зі Звіту кадастрової зйомки земельної ділянки вбачається, інша частина капітальної нежитлової забудови та огорожі, що займають частину земельної ділянки позивача, знаходиться на землях Одеської міської ради. В матеріалах справи також містяться результати перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні прилеглої земельної ділянки до будинку № 2 по вул. Зарічній у м. Одесі, проведеної Департаментом комунальної власності Одеської міської ради. Згідно акту перевірки № 000430 від 03.06.2015 року, земельна ділянка, прилегла до будинку № 2 по вул. Зарічній у м. Одесі належить до земель територіальної громади м. Одеси. Перевіркою встановлено, що земельна ділянка, розташована за адресою м. Одеса, вул. Зарічна, буд. 2, була незаконно захоплена ОСББ «Моряк-1», а саме огороджена та забудована господарськими спорудами орієнтовною площею 1100 кв. м. Разом з тим, із земель комунальної власності вказана ділянка не відводилась, у звязку з чим користувачами земельної ділянки допущені порушення земельного законодавства, передбачені п. б) ч.1 ст. 211 Земельного кодексу України (самовільне зайняття земельних ділянок). Крім того, згідно акту обслідування домоволодіння за адресою вул. Зарічна, буд. 2 від 20.05.2015 року, складеного та затвердженого фахівцями КП «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради», що знаходиться в матеріалах справи, дане домоволодіння є двоповерховим житловим багатоквартирним будинком, що знаходиться на балансі ОСББ «Моряк-1». Встановлено, що балансоутримувачем ОСББ «Моряк-1» самовільно огороджено земельну ділянку примірною площею 0,15 га, що прилягає до фасадної сторони будинку. З акту перевірки, складеного КП «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» 20.05.2015 року, також вбачається, що на земельній ділянці, прилеглій до будинку № 2 по вул. Зарічній у м. Одесі, розташовано 15 господарських споруд, щодо яких імовірними користувачами мешканцями будинку №2 по вул. Зарічній не надано будь-яких документів на підтвердження права користування або права власності. Дослідивши вказаний акт та схему, що є додатком до акту від 20.05.2015 року, судом встановлено, що згідно схеми, господарська споруда, позначена за № 8, займає частину земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, 2, діл. 14, кадастровий номер: 5110137500:55:004:0026, яка належить позивачу. Згідно ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 4 ст. 373 Цивільного кодексу України передбачено право власника земельної ділянки використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення, в тому числі, згідно зі статтею 375 ЦК України, зводити будівлі. Згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, що свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У відповідності до частини 2 статті 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 4 статті 376 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Аналіз вказаних норм законодавства дає підстави для висновку про те, що безпідставне розміщення на земельній ділянці позивача огорожі та нежитлової споруди позбавляє позивача можливості користуватися своєю земельною ділянкою відповідно до її цільового призначення, спричиняє відповідні труднощі щодо користування нею та виключає можливість її забудови, а отже позивач незаконно обмежений у здійсненні свого права власності на земельну ділянку. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про припинення порушення його права власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні нею, шляхом знесення огорожі та нежитлової споруди, законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Outcome: approved