Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позову посилається на те, що з 2006 року він почав зустрічатися з [PERSON], яка перебувала і перебуває у зареєстрованому шлюбі. 24 квітня 2009 року у [PERSON] народилася дитина [PERSON]. Позивач вважає себе батьком цієї дитини, проте під час реєстрації народження дитини її батьком було записано [PERSON], з яким [PERSON] перебувала у шлюбі. На підставі вищевикладеного [PERSON] просив суд визнати його батьком [PERSON], [INFO] та зобовязати Відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковськ Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON], записавши його батьком дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснив, що ще до народження дитини вони пропонували відповідачу написати заяву про відмову від батьківства, оскільки він не є батьком дитини, проте він не приїхав, тому саме його було записано батьком дитини. З 2006 року він постійно проживав з [PERSON], займається вихованням дитини та вона вважає його своїм батьком. Відповідач ніколи не визнавав своє батьківство щодо цієї дитини. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], в судовому засіданні просила суд задовольнити заявлені вимоги, оскільки позивач дійсно є батьком її доньки [PERSON], [INFO]. З 2006 року вона проживає разом з позивачем. Відповідач був записаний батьком дитини лише тому, що вона перебувала з ним у шлюбі на момент народження дитини. Своє батьківство щодо цієї дитини відповідач ніколи не визнавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст. 224 ЦПК України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 26 березня 2005 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). 24 квітня 2009 року народилася [PERSON], батьками якої згідно зі свідоцтвом про народження серія І-КИ № 234816 є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відомості про батька дитини було записано у відповідності до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що дитина, яка народжена у шлюбі, походить від подружжя. Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що з 2006 року мати дитини, [PERSON], проживає однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з [PERSON] та вважає його батьком своєї дитини. [PERSON], в свою чергу, визнає своє батьківство щодо дитини [PERSON], [INFO]. Також довідкою голови квартального комітету від 2 квітня 2013 року підтверджується, що з 2008 року [PERSON] з 2008 року проживає за адресою: [INFO] разом з [PERSON] (а.с.9). Згідно з ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. В судовому засіданні встановлено, що про народження дитини у [PERSON] відповідач знав і своє батьківство щодо цієї дитини не визнавав від самого її народження, що також підтверджується його заявою від 20 березня 2012 року (а.с.7). Будь-яких заперечень проти виключення запису про відповідача як батька дитини з актового запису про народження [PERSON] від відповідача не надійшло. Оскільки в судовому засіданні третя особа, [PERSON] визнала, що батьком її дитини, [PERSON], дійсно є позивач, суд вважає за можливе задовольнити заявлені позовні вимоги щодо визнання батьківства у відповідності до ст. 128 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та зобовязання вчинити певні дії в частині вимог про визнання батьківства підлягає задоволенню. Разом з тим не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобовязання третьої особи вчинити певні дії, оскільки такі вимоги не можуть бути заявлені до третьої особи у справі, окрім того вимоги до органу державної влади, яким є відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковськ Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Такі вимоги позивача суд вважає передчасними, оскільки фактично відсутній спір щодо внесення змін до актового запису про народження дитини, а рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження у відповідності до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом МЮУ від 12 січня 2011 року № 96/5. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивачем було понесено судові витрати в сумі 640 грн. (а.с.1), суд приходить до висновку, що вони підлягають відшкодуванню відповідачем. Не підставі вищевикладеного,

Outcome: partial