Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що в листопаді 2014 року між ним та банком було укладено договір банківського рахунку, згідно якого йому було відкрито картковий рахунок № 5168757286440625 у гривнях для виплат. Для користування даним рахунком йому було видано банківську картку. На вказаний картковий рахунок приходила заробітна плата з Луцької музичної школи № 1. В квітні 2015 року він отримати перераховані на його рахунок кошти на зміг. Просить суд стягнути з відповідача перераховані на його рахунок кошти в розмірі 2460 грн. 57 коп.(заробітна плата), 3% річних в розмірі 87 грн. 37 коп. та інфляційні нарахування в розмірі 757 грн. 85 коп. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у заяві. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, подала до суду письмове заперечення щодо заявленого позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір банківського рахунку, відповідно до якого позивачу відкрито картковий рахунок № 5168757286440625, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 29.04.2016 року (а.с. 4). З зазначеної довідки вбачається, що станом на 29.04.2016 року на рахунку [PERSON] знаходяться кошти в розмірі 2460 грн. 57 коп., однак, скористатись ними він не зміг. В запереченнях на позов ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що підставою для припинення операцій з використання платіжної карти позивача був аналіз руху грошових коштів та висновок, що [PERSON] використовує платіжну картку, як засіб доступу до відкритого на його імя рахунку, з порушенням норм договору, для отримання грошових коштів та здійснення їх переказу в рамках функціонування фінансової піраміди «Меркурій» з метою одержання прибутку, що є ознаками підприємницької діяльності. З доданої банком виписки руху коштів по основній карі 5168 **** **** 9533 [PERSON] за період з 28.01.2014 року по 25.02.2015 року вбачається, що він використовував банківську картку для проведення оплати товарів та послуг, поповнення картки проводилось самим позивачем, так і на неї зараховувалась заробітна плата Луцькою музичною школою № 1, даних про те, що ним дана карточка позивачем використовувалась не за призначенням судом не встановлено, так як виписка не містить даних про поповнення коштів іншими особами. Крім того, банком не надано матеріалів перевірки (моніторинг) по даній картці, на підставі яких банк призупинив здійснення операцій по платіжній картці позивача. Таким чином банк порушив договірні зобовязання, тобто порушив право клієнта безперешкодно розпоряджатись своїми коштами. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що кошти в розмірі 2460 грн. 57 коп., які знаходиться на рахунку позивача є його власністю та підлягають поверненню. У звязку з тим, що неправомірні дії банку потягли тривалу затримку у виплаті позивачу коштів то суд вважає за можливе застосувати ст. 625 ЦК України, відповідно до якої, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Банком з квітня 2015 року по 05.05.2016 року кошти позивачу не повернуто. Прострочення виконання зобовязання складає: 757 грн. 85 коп. інфляція за весь час прострочення, 87 грн. 37 коп. 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення. На підставі наведеного та

Outcome: approved