Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом, який згодом було уточнено заявою, до Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Промінь» про визнання права власності на спадкове майно, а саме: гараж [ADDRESS] загальною площею 41,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на майно, яким володів спадкодавець, зокрема, на гараж [ADDRESS] Позивач є єдиним спадкоємцем за законом та прийняв спадщину у встановлений законом строк, інших спадкоємців які прийняли спадщину немає. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено постановою № 372/02-31 державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 07 червня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстанолюючих документів. З цих підстав просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Від відповідача - Тернопільської міської ради надійшов відзив на позов у якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], посилаючись, зокрема, на те, що в матеріалах справи відсутній доказ введення гаража в експлуатацію, а також позивачем не надано документального підтвердження про повну сплату пайового внеску за гараж [ADDRESS] Ухвалою судді від 15 червня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 04 липня 2018 року. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Тернопільської міської ради - Друзюк Р.М. в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати справу у відсутності представника Тернопільської міської ради. Із врахуванням долучених позивачем документів при вирішення позову покладається на думку суду. Представник третьої особи - Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Промінь», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом загсу Тернопільського міськвиконкому від 26 квітня 1984 року, батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14 лютого 2017 року, виданим Нестерівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області. Заповіту померлий за життя не склав. Після його смерті відкрилася спадщина. Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори - в.о. завідувача Зборівської державної нотаріальної контори Нечай Л.С. від 07 червня 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як вбачається із довідки гаражного кооперативу «Промінь» від 16 квітня 2018 року, [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], згідно рішення Тернопільського міськвиконкому № 498 від 31 травня 2000 року була виділена земельна ділянка під будівництво індивідуального гаража. В даний час [PERSON] має має побудований гараж [ADDRESS] Із довідки ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» № 1577 від 07 червня 2018 року слідує, що згідно обліку технічної інвентаризації ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» станом на 29 грудня 2012 року гараж [ADDRESS] не зареєстрований. З державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] виданого 15 вересня 1995 року Тернопільською міською радою народних депутатів вбачається, що земельна тілянка площею 1389,32 кв. м. по [ADDRESS] надана у постійне користування гаражному кооперативу «Промінь» для обслуговування гаражів за даною адресою. Із рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 498 від 31 травня 2000 року встановлено, що гр. [PERSON], що мешкає за адресою [ADDRESS] прийнято в члени гаражного кооперативу «Промінь», а також зобов'язано голову гаражного кооперативу «Промінь» виділити земельну ділянку під будівництво типових гаражів. Як вбачається із заяви-замовлення № Н-34 від 20 червня 2000 року, [PERSON] звернувся до начальника Тернопільського комунального підприємства «Місто» про обстеження та підготовку матеріалів на предмет гаража в гаражному кооперативі «Промінь» та видачу будівельного паспорта на будівництво індивідуального гаража в кооперативі «Промінь». Комунальним підприємством «Місто» Тернопільської міської ради у 2000 році було видано будівельний паспорт № 9 для будівництва гаража [ADDRESS], забудовнику [PERSON] Технічний паспорт на гараж [ADDRESS] виготовлений 31 грудня 2008 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на [PERSON]. 06 грудня 2011 року інспекцією ДАБК у Тернопільській області було видано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації гаражів в [ADDRESS] Згідно квитанцій до прибуткового касового ордера [PERSON] сплачував членські внески до гаражного кооперативу «Промінь» (квитанція № 743 від 19.05.2017 року, квитанція № 405 від 11.03.2016 року, квитанція № 798 від 11.08.2017 року). Як вбачається із довідки № 9 гаражного кооперативу «Промінь» від 07 серпня 2018 року, у зв'язку із впорядкуванням номерів гаражів гаражним кооперативом «Промінь» було змінено номер гаража з [NUMBER] на [NUMBER]. В даний час [PERSON] має побудований гараж за [ADDRESS] Згідно довідки № 9 гаражного кооперативу «Промінь» від 07 серпня 2018 року, виданої [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], який має в користуванні гараж № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Промінь» вбачається, що членський внесок станом на 01 серпня 2018 року сплачено повністю, заборгованість відсутня. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжуються існувати після набрання ним чинності. Тобто, до тих правовідносин, які виникли до прийняття чинного Цивільного кодексу України застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР (1963 року). З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 81 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на окремо розташоване індивідуально визначене нерухоме майно (дача, гараж тощо), будівництво яких здійснювалося у результаті діяльності дачного, гаражного чи іншого кооперативу, крім документів, передбачених пунктами 41 і 42 цього Порядку, також подається довідка відповідного кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. В силу вимог ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 8 Постанови пленуму ВСУ від 28.06.1991 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів», у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. На підставі зібраних у справі доказів судом установлено, що гараж [ADDRESS] належав [PERSON] Членський внесок станом на 01 серпня 2018 року за користування гаражем сплачено повністю. Відсутність правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця є перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Однак, це не позбавляє його права захищати свої спадкові права в суді. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення його позовних вимог - визнання за ним права власності на гараж [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved