Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Косівської міської ради та в порядку збільшення позовних вимог до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та чоловіком співвідповідачки [PERSON] - [PERSON] , 14 січня 1988 року було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки , що призначена для будівництва цього ж житлового будинку та його обслуговування площею 400 кв.м, що в [ADDRESS] . Зазначений незакінчений будівництвом, на момент придбання, житловий будинок та земельна ділянка, фактично належали на праві власності [PERSON] . Однак на момент придбання цього житлового будинку та земельної ділянки у продавця [PERSON] були відсутні документи, що підтверджували б його право власності а тому за домовленістю між ними, такий договір було укладено в простій письмовій формі . В зазначеному договорі він та [PERSON] в присутності його дружини [PERSON] обумовили ціну за продане незавершене будівництвом будинковолодіння, яка складала 15000 крб. Перед підписанням договору він передав подружжю Ільницьких обумовлену між ними суму коштів а вони в свою чергу передали йому дозвільні документи на початок будівництва житлового будинку. З часу фактичного придбання , а саме з 14 січня 1988 року він вже за власний кошт продовжував будівництво цього житлового будинку та в належному стані утримував земельну ділянку. Так, як фактично укладений між ними письмовий договір купівлі-продажу зареєстрований нотаріально не був, то після завершення ним будівництва житлового будинку стало питання про проведення його реєстрації. За домовленістю між ними, таку реєстрацію житлового будинку мало бути проведено на його ім`я а згодом вони мали вже в нотаріальному порядку оформити правоустановчі документи. Таким чином, 29.06.1992 року на ім`я попереднього власника [PERSON] було оформлено свідоцтво про право власності за №5019. Оригінал цього свідоцтва втрачено, а в зв`язку із смертю власника [PERSON] , відновити його неможливо. Оригінали майже всіх своїх правоустановчих та дозвільних документів, в тому числі і оригінал укладеного між ним та Ільницькими письмового договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки він зберігав в офісі СП «Синевір-Санкоп», ПП « [INFO] », ПМП «Синевір» , що в м. Косів по вул. Гвардійська. [INFO] в адміністративній будівлі його офісу виникла пожежа, в ході чого було знищено майже всі документи, що знаходились в цьому будинку в тому числі і письмовий договір купівлі-продажу. Так, 12.06.2002 року [PERSON] помер. Такі обставини унеможливили оформлення ним належним чином документів про належність йому на праві власності будинковолодіння та земельної ділянки , що в [ADDRESS] . Укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку на момент фактичного придбання цього нерухомого майна, станом на 14 січня 1988 року вони не могли так як у продавця [PERSON] були відсутні правоустановчі документи (свідоцтво про право власності та державний акт на земельну ділянку). А тому просить позов за заявою про збільшення позовних вимог задоволити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Представник відповідача, Косівської міської ради, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причина неявки суду невідома. Відповідачка, [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги позову визнає та не заперечує щодо їх задоволення в повному обсязі. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачі були повідомлені про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 12.06.2019 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги [PERSON] підставними і такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що між позивачем в справі, [PERSON] та чоловіком співвідповідачки [PERSON] - [PERSON] 14 січня 1988 року було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки , що призначена для будівництва цього ж житлового будинку та його обслуговування площею 400 кв.м, що в [ADDRESS] ). Вказаний факт визнається та не заперечується співвідповідачем [PERSON] . Так, зазначений незакінчений будівництвом житловий будинок та земельна ділянка, фактично належали на праві власності [PERSON] . Однак на момент придбання позивачем цього житлового будинку та земельної ділянки у продавця [PERSON] були відсутні документи, що підтверджували б його право власності а тому за домовленістю між ними, такий договір було укладено в простій письмовій формі. В укладеному між сторонами простому письмовому договорі купівлі-продажу позивач в справі [PERSON] , як покупець, та [PERSON] в присутності своєї дружини [PERSON] , як продавець, обумовили ціну за продане незавершене будівництвом будинковолодіння, яка на той час, станом на 14.01.1988 року складала 15000 крб. Перед підписанням договору [PERSON] передав подружжю Ільницьких обумовлену між ними суму коштів а вони передали йому в свою чергу дозвільні документи на початок будівництва житлового будинку. З часу фактичного придбання , а саме з 14 січня 1988 року [PERSON] вже за власний кошт продовжував будівництво цього житлового будинку та в належному стані утримував земельну ділянку. В зв`язку із тим, що укладений між сторонами [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] письмовий договір купівлі-продажу зареєстрований нотаріально не був, то після завершення мною будівництва житлового будинку стало питання про проведення його реєстрації. За домовленістю між сторонами, таку реєстрацію житлового будинку мало бути проведено на ім`я [PERSON] а згодом вони мали намір вже в нотаріальному порядку оформити належні правоустановчі документи. Як вбачається із долученого до матеріалів справи свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Косівської міської ради 29.06.1992 року на ім`я попереднього власника [PERSON] за №5019, останній в цілому являється власником житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами , який розташований в [ADDRESS] . Однак оригінал цього свідоцтва втрачено, а в зв`язку із смертю власника [PERSON] , відновити його неможливо. Оригінали майже всіх своїх правоустановчих та дозвільних документів, в тому числі і оригінал укладеного між [PERSON] та Ільницькими письмового договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки позивач зберігав в офісі СП «Синевір-Санкоп», ПП « [PERSON] », ПМП «Синевір» , що в [ADDRESS] . Довідкою за № 305 від 16.12.1999 року виданою СДПЧ-19 м.Косова, стверджено, що [INFO] в адміністративній будівлі офісу , власника [PERSON] виникла пожежа, в ході чого було знищено вогнем документи, які знаходились в офісі. Долученим до матеріалів справи свідоцтвом про смерть стверджено, що [INFO] [PERSON] помер. Такі обставини унеможливили оформлення позивачем належним чином документів про належність йому на праві власності будинковолодіння та земельної ділянки , що в [ADDRESS] . Укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку на момент фактичного його придбання цього нерухомого майна, станом на 14 січня 1988 року сторони не могли так як у продавця [PERSON] були відсутні правоустановчі документи (свідоцтво про право власності та державний акт на земельну ділянку). Долученими до матеріалів позову письмовими доказами стверджено, що з моменту фактичного придбання позивачем незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки, що в [ADDRESS] (на [ADDRESS] ) [ADDRESS] особисто ним проводилось закінчення будівництва цього будинку та введення його в експлуатацію, підтвердженням чого є виконавча технічна документація на газопровід та газифікацію житлового будинку, що виготовлена на ім`я [PERSON] у вересні 1988 року. Окрім того рішенням виконавчого комітету Косівської міської ради № 38 від 30.03.1988 року Косівському міжрайонному виробничому управлінню газового господарства надано дозвіл видати технічну документацію на газифікацію власних будинків жителям м.Косова, а саме позивачу в цій справі, [PERSON] ( [ADDRESS] З часу придбання і по даний час, позивач, як законний володілець та власник вказаного будинковолодіння, утримує в належному стані будівлю та земельну ділянку , сплачує всі комунальні платежі, однак за відсутності оригіналу свідоцтва про право власності та в зв`язку із смертю продавця [PERSON] на даний час не має змоги оформити своє право власності на придбане за письмовим договором купівлі-продажу будинковолодіння. Відповідно до статті 4 Української РСР (у редакції\~від 18 липня 1963 року) цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. Відповідно до\~статті 225 ЦК Української РСР\~(у редакції\~від 18 липня 1963 року) право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. [PERSON] , станом на 14 січня 1988 року був належним власником будинковолодіння незавершеного будівництвом та мав право володіння, користування і розпорядження належним майном. Угода укладена між сторонами у письмовій формі, відповідала вимогам\~статті 44 ЦК Української РСР\~(у редакції\~від 18 липня 1963 року), що діяла на час укладення такого договору . Відповідно до\~статті 224 ЦК Української РСР\~(у редакції\~від 18 липня 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом\~статті 153 ЦК Української РСР\~(у редакції\~від 18 липня 1963 року) істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Отже, істотними умовами договору купівлі-продажу за законом є найменування майна (його предмет) та його ціна, а допустимими доказами домовленості сторін щодо цих істотних умов є лише письмові докази. Фактично між сторонами за договором купівлі продажу було визначено майно та його вартість, та відбулось повне виконання умов укладеного договору, а саме [PERSON] особисто передав, а [PERSON] та його дружина [PERSON] прийняли визначені договором грошові кошти, в підтвердження чого вони передали позивачу наявні в них на той час дозвільні документи на початок будівництва житлового будинку, що свідчило, про досягнення згоди між сторонами з приводу усіх умов договору. Відповідачка [PERSON] подала суду заяву про визнання вимог позову [PERSON] , своїх заперечень не висловлювала . За нормами чинного законодавства згідно з ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4\~ст. 203 ЦК України\~правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно\~ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен укладатись у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.2\~ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності зі\~ст.182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п.10 ст.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного ст.ст. 153, 182, 224, 321, 334, 220, 658 ЦК України та

Outcome: approved