Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 жовтня 2004 року, виданому на підставі рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради від 7 вересня 2004 року № 2175 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Позивач звернувся до нотаріуса та дізнався, що одночасно з ним власником квартири зазначено [PERSON], у звязку з чим державний реєстратор відмовив у державній реєстрації, про що 6 грудня 2016 року він отримав відповідне рішення. На підставі вищевикладеного позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснив, що зараз в нього виникла необхідність продати квартиру, проте у реєстрі виявилося, що одночасно з його правом власності зареєстровано право власності на цю ж квартиру за колишнім власником [PERSON] чому так сталося йому не відомо. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Верхньодніпровської районної державної адміністрації, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, виконавчий комітет Верхньодніпровської міської ради, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, комунальне підприємство «Верхньодніпровське БТІ», суду пояснила, що згідно з матеріалами інвентарних справ на спірну квартиру, встановлено, що в 2004 році до БТІ зверталася [PERSON] з метою отримання витягу з державного реєстру з метою подальшої реалізації квартири. Її право власності на квартиру було зареєстровано. Потім ніяких звернень до БТІ щодо цього майна не було. Потім стало відомо, що цю квартиру у [PERSON] придбала Верхньодніпровська міська рада, яка, в свою чергу, передала квартиру [PERSON] Право власності за міською радою не було зареєстровано. Те, що в реєстрі зазначено два власника на спірне нерухоме майно сталося у звязку з тим, що під час реєстрації права власності на квартиру за [PERSON] обєкту нерухомого майна було присвоєно новий реєстраційний номер. У відповідності до ст. 224 ЦПК України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності не нерухоме майно від 12 жовтня 2004 року, яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради від 7 вересня 2004 року, є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 2 грудня 2016 року право власності [PERSON] на вищевказане нерухоме майно зареєстровано 14 жовтня 2004 року (реєстраційний номер майна 7856163) (а.с.5). Також встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 2 березня 2004 року зареєстровано право власності на цю ж квартиру за [PERSON], але за іншим реєстраційним номером майна 4939142 (а.с.5). [PERSON] 4 червня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу продала вищевказану квартиру виконавчому комітету Верхньодніпровської міської ради (а.с.31). Виконком Верхньодніпровської міської ради, в свою чергу, 7 вересня 2004 року своїм рішенням передав вищевказане майно у власність [PERSON] (а.с.7). У звязку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на одну й ту ж саму квартиру за двома власниками, державний реєстр своїм рішенням від 6 грудня 2016 року відмовила [PERSON] у державній реєстрації (а.с.3). Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Встановлено, що [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] на законних підставах, а саме на підставі рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради шляхом приватизації, проте у звязку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно одночасно зареєстровано право власності на цю квартиру за колишнім власником, право власності позивача не визнається, а тому підлягає захисту в порядку, визначеному законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] про визнання за ним права власності на спірну квартиру, обраний ним спосіб захисту відповідача ч. 2 ст. 16 ЦК України та не порушує права інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved