Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого округу Київради «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» Структурний підрозділ «ЕНЕРГОЗБУТ» про захист прав споживача. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 12.08.2018р. між власником квартири та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» за посередництвом концерну «Центр комунальних послуг» укладено письмовий договір №164039100280100 для надання послуг з централізованого опалення та центрального постачання гарячої води та було прийнято на комерційний облік абонентський вузол обліку тепла з лічильником. У рахунку-повідомленні Центру комунальних послуг про нарахування за комунальні послуги на абонентський номер позивача [NUMBER] станом на 01.11.2018р. в рядку централізоване опалення в графі поточні вказані первинні показники лічильника - 0,004Гкал. При чому, позивач зазначає, що в попередньому рахунку станом на 01.10.2018р. значилась переплата за опалення та гарячу воду відповідно 1898,00грн. та 733,79грн. При передачі абонентів від ПАТ «Київенерго» в 2018р. загальна сума вказаних коштів в розмірі 2631,79 грн не була врахована відповідачем при передачі абонентів і в подальшому не списувалась при розрахунках за послуги. Позивач стверджує, що перед початком опалювального сезону відповідач листом від 04.10.2012р. висловив претензії, що не відповідають тексту договору, безпідставно опираючись на постанову КМУ №829 від 10.10.2018р., яка на час складання договору не була чинною. При цьому, відповідач за опалювальний сезон 2019-2020р.р., в порушення ст.ст.9,16 Договору, нараховує сплату не по тарифам, а по нормам встановленим Національною комісією державного регулювання у сферах комунальних послуг. Для припинення вказаних порушень, позивачем була направлена відповідачу скарга 12.11.2019р., відповідь на яку була отримана з порушенням терміну, відповідно до ЗУ «Про звернення громадян». Позивач вважає, що відповідач у своїх діях, зловживає монопольним становищем та неможливістю позивача отримати послугу від іншого виконавця, оскільки фіксує показники лічильника тепла станом на 01.05.2020р. - 3,357Гкал, замість отриманого позивачем тепла - 1,750Гкал, а тому відповідач безпідставно отримав з державного бюджету 111779,50 грн., враховуючи 75% знижку позивача, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів та гарантії їх соціального захисту». З огляду на викладене, позивач просить визнати дії відповідача такими, що порушують права позивача, обумовлені договором та зобов`язати відповідача до виконання ним ст.ст.9,16 Договору. За порушення умов договору стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в розмірі 100% вартості наданої послуги в сумі 10321,60 грн. до державного бюджету, стягнути на користь позивача приховані відповідачем кошти переплати за опалення та гарячу воду станом на 01.10.2018р. в загальній сумі 2671,79 грн. Визначити, що від наслідків свавілля, яке сталось, та яке навмисно продовжує відповідач, позивач постійно відчуває приниження гідності від факту, що монополіст на звернення до нього не відповідає належним чином, чим заподіює моральну шкоду та душевні страждання позивачу та його сім`ї, що потребує відшкодуванню в розмірі 3500,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.06.2020р. відкрито провадження по справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.28-29). 29.09.2020р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що відповідач не є правонаступником переплачених коштів, які перебувають на рахунках ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а розрахунки здійснюються з урахуванням показань будинкового засобу обліку пропорційно опалюваній площі квартири. 12.11.2020р. до суду надійшла відповідь на відзив. 12.11.2020р. позивачем [PERSON] подано уточнюючу позовну заяву, в якій позивач просить визнати дії відповідача такими, що порушують права споживача в частині виконання п.9 Договору, ст. 58 Конституції України, ч.1 ст.629 ЦК України, п.4 ч.1 ст.21 ЗУ «Про захист прав споживача», відновити становище, що існувало до порушення. За умисне невиконання ст.9 договору, п.4 ч.1 ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 629 ЦК України примусово стягнути з відповідача незаконно отримані кошти у розмірі ста відсотків вартості наданої послуги в сумі 10321,60 грн. Визнати, що необов`язковість, свавілля і самоуправство, зловживання монопольним становищем на свою користь з боку відповідача завдає позивачу моральної шкоди, яка базується на невиконанні з боку відповідача чинного договору, законів України, що означає зневагу до прав споживачів, яку позивач оцінює в розмірі 3500,00 грн. Ухвалою суду від 24.11.2020р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просив її задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. 12.08.2018р. між КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та [PERSON] укладено договір №164039100280100 про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (а.с.3-4). Відповідно до п.9 Договору, оплата послуг за показання квартирних засобів обліку проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 Правил, згідно з яким у разі несправності засобів обліку гарячої води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання та/або випадків, коли квартирні засоби обліку не знаходяться на абонентському обліку виконавця або зняті з нього. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до п.16 Договору, визначено, що за наявності у квартирі засобів обліку гарячої води і теплової енергії справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених Правилами і договором на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до копії акту прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 03.07.2018р., слюсар [PERSON] в присутності споживача [PERSON] встановив засіб обліку Cross №18013019, 2018 року випуску (а.с.5). Постановою КМУ №829 від 10.10.2018р. затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії. Пунктами 3,4 вказаного вище Порядку визначено, що розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах. Технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається під час обстеження внутрішньобудинкової системи опалення суб`єктом господарювання, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт з монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання шляхом встановлення відповідності кожному з критеріїв у форматі так/ні, визначених у пункті 6 цього Порядку, про що складається акт обстеження у довільній формі, у якому зазначається висновок за результатами обстеження, прізвище, ім`я, по батькові виконавця обстеження. Якщо у висновку зазначено, що технічна можливість встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії відсутня, зазначається критерій з переліку згідно з пунктом 6 цього Порядку, якому не відповідає внутрішньобудинкова система опалення, а також можуть зазначатися заходи, здійснення яких дозволить встановити вузли розподільного обліку. Листом КП виконавчого органу Київради (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» структурний підрозділ «Енергозбут» №30/1/1/4550 від 04.10.2019р., з метою приведення порядку ведення обліку кількості спожитих послуг та порядку нарахування пати за спожиті послуги з централізованого опалення у відповідність до вимог чинного законодавства, відповідач запропонував [PERSON] надати акт обстеження із відповідним висновком, складений у відповідності до вимог п.4 Порядку, суб`єктом господарювання, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з метою підтвердження технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку у квартирі позивача (а.с.6). Відповідно до п.п.5,6 Порядку, замовником обстеження внутрішньобудинкової системи опалення є власник (співвласники) будівлі або власник (співвласники) окремих приміщень у будівлі. Технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації. Відповідно до ч.ч.1,6,7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем приєднано до матеріалів справи акт обстеження №468 від 30.06.2021р. щодо технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії згідно Постанови №829 від 10.10.2018р. за адресою - [ADDRESS] . Отже, позивачем [PERSON] виконано вимоги, зазначені в листі КП виконавчого органу Київради (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» структурний підрозділ «Енергозбут» №30/1/1/4550 від 04.10.2019р., під час розгляду вказаної цивільної справи. Враховуючи, що акт обстеження №468 від 30.06.2021р. поданий позивачем під час розгляду справи, суд вважає, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed