Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.02.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що тяжким чином впливає та її психічний стан та кожен раз спричиняє йому та їй душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у дитини та у нього, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за його глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Відповідач разом з їх дитиною переїхали до м.Вільногірськ Дніпропетровської області. При таких обставинах вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Разом з цим, відповідач звернулася до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 09.11.2017 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області було постановлено рішення по справі № 174/482/17 (пс № 2/174/323/2017), яким присуджено з нього на користь відповідача, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] Вважає, що суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя, та як підстав для примирення подружжя немає, так як обидва після довгих розмов щодо подальшого сумісного життя та виховання спільної дитини, прийшли до єдиної думки, що врятувати шлюб неможливо. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно з якими позивач позов підтримав та просив задовольнити, відповідачка позов визнала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2014 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28.02.2014 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. (а.с.7 ) Факт наявності у сторін малолітньої дитини та вирішення питання щодо її утримання підтверджується копією рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.11.2017 р., згідно з яким з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2014 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, питання утримання та місця проживання малолітньої дитини вирішено, відповідачкою позов визнано, що не суперечить обставинам справи та закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що, в цілому, дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити прізвище [PERSON], згідно її заяви. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved