Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . У даній квартирі зареєстрований [PERSON] , який останні шість років не проживає за місцем реєстрації. Реєстрація відповідача у належній йому квартирі тягне надмірне нарахування плати за комунальні послуги і створює перешкоди йому, як власнику, у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном. Від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що постійно проживає у Російській Федерації і не заперечує проти задоволення позову [PERSON] .. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 6 лютого 1998 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. У вказаній квартирі зареєстрований [PERSON] , що підтверджується довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» від 19.11.2018 № 8383/32, довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. Відповідач за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» від 19.11.2018 №559, відповідно до якого свідки [PERSON] , [PERSON] , підтвердили те, що з 2012 року [PERSON] не проживає за місцем реєстрації. Згідно паспорту громадянина Російської Федерації [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , останній 05.04.2017 зареєстрований по [ADDRESS] . НОРМИ ПРАВА Частиною 1 ст. 29 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла або законом. Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім`ї власника квартири (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім`ї власника жилого квартири (квартири), які проживають разом з ним у квартири (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. ОЦІНКА СУДУ Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житлі більше року, а його реєстрація створює перешкоди для власника квартири, викликані необхідністю сплачувати вартість комунальних послуг з урахуванням реєстрації відповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Таким чином, суд визнає [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . З відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати на користь позивача, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved