Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовними вимогами до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківської області, третя особа: Великобу рлуцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про скасування арешту нерухомого майна від 10.01.2007 року, за реєстраційним номером обтяження № 4334088. З урахуванням уточнених позовних вимог зазначив, що 14 вересня 2014 року помер його батько - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть від 20 листопада 2014 року. У приватній власності батька позивача була трикімнатна квартира № 125 у будинку № 7 по Фесенківському вїзду в м. Харкові. Згідно заповіту посвідченого 21 січня 2013 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 20 позивач являється спадкоємцем вищезазначеної квартири. Після смерті батька, позивач звернувся до нотаріуса для отримання спадщини і дізнався про те, що на зазначену квартиру накладено арешт, а саме заборону відчуження нерухомого майна на підставі постанови Державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області про арешт майна АА № 969684 від 25.12.2006 року, про що свідчить довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.08.2017 року. 29.08.2017 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про зняття арешту з нерухомого майна належного його батькові. Перевіркою ЄДРВП встановлено, що на виконанні у підрозділі примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області перебували два виконавчі провадження № 7496330 та № 7496236 з виконання виконавчого листа № 2-17/04 від 25.09.2006 року, виданий Великобурлуцьким районним судом Харківської області, про стягнення з [PERSON], суми боргу у розмірі 7726, 55 грн. та виконавчого листа № 2-95/04 від 25.09.2006 року виданий Великобурлуцьким районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 7834, 70 грн. На запит державного виконавця, КП «ХМ БТІ» надано копію постанови АК № 546360 від 25.12.2006 року про арешт майна [PERSON] та оголошення заборони його відчуження, винесену державним виконавцем ВПВР ДВС ГТУЮ у Харківській області Гарбуз С.В., якою накладено арешт на нерухоме майно боржника при виконанні виконавчих листів № 2-17/04 та № 2-95/04 від 25.09.2006 року. Виконавчі провадження №№ 74963330, 7496236 з виконання виконавчих листів № 2-17 та № 2-95 були закінчені 29.06.2010 року на підставі п.10 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинний на той момент. Перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні у ВПВР УДВ ГТУЮ у Харківській області зазначені виконавчі документи не перебувають, матеріали виконавчих документів знищені у звязку із закінченням терміну їх зберігання. Позивач зазначив, що 20.07.2010 року за вказаними виконавчими листами борги були повністю сплачені його батьком [PERSON] У звязку з відмовою у знятті арешту з майна, позивач звернувся до суду. Представник відповідача надіслала відзив на позовну заяву в якій заперечувала проти позову. В обґрунтування заперечень зазначила, що підставою закінчення виконавчих проваджень було, те, що боржник отримував пенсію у Великорбурлуцькому УПФУ Харківської області. Виконавчі листи до подальшого виконання були направлені до органу державної виконавчої служби за належністю, в подальшому зазначені листи до Управління ДВС ГТУЮ не надходили. В судове засідання представник позивача не зявилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач та третя особа в судове засідання не зявились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду від 06.02.2018 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 13.03.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 09.10.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Великобурлуцький відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Харківській області. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ВЛ № 478864 [PERSON] є сином [PERSON], (а.с.13) Зі свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 469407 вбачається, що [PERSON] помер 14 вересня 2014 року. Згідно зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 445760 від 21 жовтня 2004 року[ADDRESS] загальною площею 65,2 кв. м., 42,1 кв. м. розташована в місті Харкові по вїзду Фесенківському за № 7 належить [PERSON]. (а.с.14) Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5185757 від 25.10.2004 року власником квартири розташованої за адресою: м. Харків, вул. Фесенківський вїзд, б. 7, кв. 125 є [PERSON]. (а.с.15) З заповіту посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] від 21.01.2013 року вбачається, що [PERSON] заповідає належну йому квартиру № 125 розташовану в будинку 7 по Фесенківському вїзду в м. Харкові [PERSON], [INFO] (а.с.17) З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 95211019 від 21.08.2017 року вбачається, що на невизначене майно, все майно [PERSON] Державною виконавчою службою Харківської області накладено арешт та оголошено заборону на відчуження майна. У листі Управління ДВС відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у Харківській області від 06.11.2017 року № 13505/в-6 зазначено, що виконавчі провадження № 7496330, № 7496236 були закінчені. Підставою закінчення було те, що боржник отримував 29.06.2010 року пенсію у Великобурлуцькому УПФУ Харківській області. Виконавчі листи для подальшого виконання були направлені до органу ВДВС за належністю. У довідці від 27.07.2018 року № 14.18-36/2267, що видана Великобурлуцьким районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області, зазначено, що згідно перевірки даних ЄДРВП (єдиний державний реєстр виконавчих проваджень), АСВП (Автоматизована система виконавчих проваджень) виконавчі провадження з виконання виконавчих листів 2-17/04 від 25.09.2006 року та № 2-95/04 від 25.09.2006 року у відношенні боржника [PERSON] завершені у звязку зі смертю боржника, матеріали виконавчих проваджень знищені ( закінчення терміну зберігання) Відповідно перевірки журналів реєстрації вхідної кореспонденції, станом на 27.07.2018 року, виконавчі провадження у відношенні боржника [PERSON] на виконанні не перебувають. З довідки від 20.08.2018 року, № 14.18-36/2737 яка видана Великобурлуцьким районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області вбачається, що Великобурлуцький районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області не має підстави для зняття арешту у звязку з тим, що зазначений арешт відділом не накладався. З відповіді приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], вбачається, що до неї звертався [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири. Вказана нотаріальна дія не може бути вчинена. Відповідно до підпункта 4.17. пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, якщо на майно спадкодавця накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. У довідці від 22.11.2018 року № 14.18.36/4186, яка видана Великобурлуцьким районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області зазначено, що виконавчі провадження у відношенні [PERSON] на виконанні не перебувають. З довідки з єдиного реєстру боржників від 22.11.2018 року вбачається, що [PERSON], РНОКПП: [NUMBER] у єдиному реєстрі боржників не значиться. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, а саме оформити спадщину, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2\~ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Виходячи з наведеного, зважаючи на те, що в органах ДВС відповідні виконавчі провадження не перебувають. Позивач не є боржником у виконавчих провадженнях, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на спадщину, внаслідок чого він позбавлений можливості оформити спадщину після смерті батька, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна та забори його відчуження.

Outcome: approved