Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01.06.2014 Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 584, стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 4500, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами укладено шлюб, від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя між сторонами не склалось, було втрачено почуття взаємоповаги та любові. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. 11.12.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі, призначено проведення підготовчого засідання, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 02.03.2020 від представника позивача надійшло клопотання про залучення доказів та клопотання про перехід до розгляду справи по суті. 22.04.2020 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 22.04.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. 25.06.2020 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 30.06.2020 від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Часу на примирення просила не надавати. Відповідач в судове засідання не з`явився, разом з тим, як зазначалось вище, надав заяву, відповідно до якої просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. Шлюб між сторонами зареєстрований 01.06.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 584, Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . В шлюбі у сторін народилась донька, [PERSON] , [INFO] , Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 2101. На даний час сторони живуть окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. При цьому, згідно п. 1 ч. 5 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу , позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, які мають істотне значення. При цьому, відповідач позовні вимоги визнав і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб чи відповідача, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат надано Договір №1/09 про надання правової допомоги, укладений з адвокатом Гайдамачекно Вячеславом Григоровичем, Додаткову угоди № 1 до Договору правової допомоги № 1/09 від 01.09.2019, Акт приймання-передачі наданих послуг (надання правової допомоги) від 24.02.2020, відповідно до яких вартість виконаних робіт адвоката (ознайомлення з документами та обставинами справи - 400, 00 грн., надання консультації - 1600, 00 грн., складання позовної заяви - 2 500, 00 грн.) склала 4500, 00 грн. Разом з тим, позивачем не надано до матеріалів справи доказів того, що останньою були понесені вказані витрати (квитанція, касовий ордер чи інший платіжний документ). За таких обставин, вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved