Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві посилається на те, що 28 жовтня 1997 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по вул. Шевченка, 14 в с. Поничів, Володимир-Волинського району, Волинської області. Він фактично прийняв спадщину після смерті батька, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене будинковолодіння нотаріальною конторою йому було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по вул. Шевченка, 14 в с. Поничів, Володимир-Волинського району, Волинської області, який він успадкував за законом після смерті батька [PERSON], який помер 28 жовтня 1997 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та слухати справу у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить суд слухати справу у його відсутність. Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії 1ФР № 380788, 19.10.1997 року помер [PERSON] З витягу по господарської книги № 136 за 1997 рік, технічного паспорта вбачається, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по вул. Шевченка, 14 в с. Поничів, Володимир-Волинського району, Волинської області. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії VІ-АИ № 380491, позивач по справі [PERSON] являється сином покійного [PERSON], а отже належить до спадкоємців першої черги за законом. Відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.\~\~ Згідно із вимогами ч.1\~ст.524 ЦК України\~(1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. \~\~ Відповідно до вимог ч.1\~ст.527 ч.1 ЦК України\~(1963 р.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною 1\~статті 529 ЦК України\~(1963 р.) встановлено, що при спадкуванні\~\~за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти померлого, а також подружжя і батьки померлого. Відповідно вимог\~ст.548 ч.1 ЦК України\~(1963 р.) необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог\~ст. 549\~\~Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину якщо він\~\~фактично\~\~вступив\~\~в\~\~ управління\~\~або\~\~володіння спадковим майном або\~\~якщо він подав державній нотаріальній\~\~конторі\~\~за\~\~місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії\~\~повинні\~\~бути\~\~вчинені\~\~протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 550 ЦК УРСР\~1963 року якщо спадкоємець в установлений\~ст. 549 ЦК УРСР\~строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року\~(яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Позивач [PERSON] на день смерті батька [PERSON] проживав разом з ним за адресою: вул. Шевченка, 14 в с. Поничів Володимир-Волинського району Волинської області і проживає за вказаною адресою по даний час. Судом встановлено, що є й інші спадкоємці першої черги [PERSON], та [PERSON], які являються, відповідно, дружиною та сином покійного, проте останні на спадщину не претендують і від її прийняття відмовились, що стверджується їх письмовими заявами, засвідченими нотаріально. З довідки державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою. Визнання позову відповідачем будь-чиїх прав та інтересів не порушує. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підставними. Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Outcome: approved