Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту його народження [INFO], родинних стосунків з [PERSON], зазначення в заповіті [PERSON], його як спадкоємця. Заінтересованою особою у заяві вказано П'яту Львівську державну нотаріальну контору. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що мати заявника [PERSON] померла [INFO], після її смерті відкрилася спадщина. У видачі свідоцтва про право на спадщину П'ятою Львівською державною нотаріальною конторою йому відмовлено, оскільки виявлено розбіжності у записах матері та анкетних даних заявника, а саме є відмінності в одній літері в прізвищі матері та прізвищі заявника, що вказане у заповіті, з прізвищем заявника, що вказане в паспорті, а також виявлено помилки в даті народження заявника про оформленні заповіту. У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав з викладених у ній підстав. Просив заяву задовольнити, а надалі подав заяву про продовження розгляду справи без його участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (яке оформлено російською мовою), [PERSON] народився [INFO] у м.Львів, мати - [PERSON]. (а.с.5) Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 23.07.2002р. на ім'я [PERSON], російською мовою її прізвище вказано як [PERSON] (а.с.10). В той же час, у особовій книжці матері на отримання державної допомоги серії [NUMBER] вказано її дані як [PERSON] (а.с.9). Паспорт громадянина Російської Федерації [NUMBER] виданий 20.02.2000р. на ім'я «[PERSON]» (російською мовою), що народився [INFO] у м.Львів (а.с.11). Відповідно до офіційного перекладу агентства перекладів «Слово» з російської на українську мову сторінок паспорту Російської Федерації [NUMBER], даний паспорт виданий на ім'я «[PERSON]», народжений [INFO] у м.Львів та копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.14). У картці фізичної особи - платника податків, виданому 28.09.2010р. вказано, що [PERSON] одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.15). Оскільки за встановленим правилом в перших п'яти цифрах ідентифікаційного номеру закодовано дату народження людини (кількість діб, що минули с 31 грудня 1899р. до дня народження особи), а відомості про стать зберігаються в передостанній цифрі коду (якщо передостання цифра парна, то володар коду - жінка, якщо непарна - чоловік), то вбачається, що ідентифікаційний номер «[NUMBER]» присвоєно особі чоловічої статі, яка народилась [INFO] Як вбачається з дозволу на імміграцію в Україну, виданому 12.06.2014р. за №03/7482 Управлінням державної міграційної служби в Івано-Франківській області, даний дозвіл виданий громадянину Росії [PERSON], [INFO], уродженцю м.Львів, паспорт [NUMBER] від 20.12.2000 (а.с.16). У посвідці на постійне проживання [NUMBER] прізвище заявника також вказано «[PERSON]» (а.с.12) . Відповідно до заповіту, посвідченого 11.12.2003р. державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори, [PERSON], що народилася [INFO], заповіла належну їй на праві особистої власності частину квартири [ADDRESS] у рівних частинах своїм дітям [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] (а.с.8). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). У зв'язку зі смертю матері заявник звернувся 30.09.2010р. в П'яту Львівську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.7). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили суду, що знайомі з заявником тривалий час, знають його як [PERSON], що народився [INFO], його матір знали як [PERSON]. Таким чином, судом установлено, що у різних документах прізвище заявника зазначалося і як «[PERSON]», так і «[PERSON]». Матір'ю заявника є [PERSON], [INFO] Як вбачається з паспорту, свідоцтва про народження, посвідки на постійне місце проживання, ідентифікаційного коду, заявник народився у м.Львів [INFO]. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.294 ЦК України, фізична особа має право на ім'я та на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. Таким чином, вірним є зазначення у документах заявника його прізвища як «[PERSON]», що відповідає транскрибованому запису його прізвища відповідно до російської мови. Враховуючи те, що [PERSON] згідно заповіту від 11.12.2003р. заповіла своє майно у рівних частках дітям [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], а судом установлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що народився [INFO], отже, особа [PERSON], [INFO], що зазначений як спадкоємець у заповіті [PERSON] від 11.12.2003р., є особою [PERSON],[INFO] Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин суд вважає встановленим наступні факти: народження заявника [INFO], родинних стосунків заявника з [PERSON], що є його матір'ю; особа [PERSON] є особою [PERSON]; особа [PERSON], [INFO], що зазначений у заповіті [PERSON] від 11.12.2003р. є особою [PERSON], [INFO] Від встановлення вказаних фактів залежить виникнення права на спадкування [PERSON] після смерті матері [PERSON], іншого порядку встановлення цих фактів законом не визначено, а тому заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст. 124 Конституції України, відповідно до ст.ст.28, 294 ЦК України,

Outcome: approved