Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Комунального підприємства «Луцькводоканал» про захист прав споживача. Свій позов обґрунтовує тим, що 21.03.2013 року у квартирі №38, яка знаходиться за адресою: пр.Президента Грушевського, буд.29, м.Луцьк, Волинська область, за його рахунок було встановлено лічильник обліку холодної води, відповідно до показників якого ним сплачувались кошти. Вказує, що у травні 2016 року він дізнався про наявність заборгованості за воду у сумі 910,01 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. У даній квитанції від 02.06.2016 року також зазначено, що останній показник лічильника 51 куб.м. Проте, у попередній оплаченій квитанції зазначено, що поточний показник - 74 куб.м., за які було сплачено кошти. Зазначає, що 20.05.2016 року направив відповідачу лист-вимогу про скасування нарахування заборгованості у сумі 910,01 грн., проте перерахунку суми заборгованості відповідач не провів. Вважає, що нарахування заборгованості у сумі 910,01 грн. є протиправним, оскільки відповідно до відомості нарахувань оплати по квартиронаймачу за вищевказаною адресою за період січень 2012 року березень 2016 року нараховано 902,11 грн., сплачено 942,33 грн., кінцевий показник 74 куб.м. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати дії комунального підприємства «Луцькводоканал» щодо нарахування йому заборгованості у сумі 910,01 грн. протиправними та зобовязати відповідача скасувати нарахування йому даної заборгованості з зазначенням кінцевого показника лічильника 74 куб.м. Крім того, просив суд стягнути з відповідача в його користь 5000,00 грн. моральної шкоди. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21.03.2013 року у квартирі №38, яка знаходиться за адресою: пр.Президента Грушевського, буд.29, м.Луцьк, Волинська область, за його рахунок було встановлено лічильник обліку холодної води, відповідно до показників якого ним сплачувались кошти. Відповідно до ст. 68 ЖК України жильці зобовязані своєчасно проводити оплату за комунальні послуги. З квитанції № 2 від 02.06.2016 року вбачається, що станом на квітень місяць 2016 року заборгованості за воду по лічильнику у вищевказаній квартирі становить 910,01 грн. У даній квитанції від 02.06.2016 року також зазначено, що останній показник лічильника 51 куб.м. (а.с. 13). У попередній оплаченій квитанції від 29.04.2016 року зазначено, що поточний показник - 74 куб.м., за які було сплачено кошти (а.с. 12). 20.05.2016 року [PERSON] направив відповідачу лист-вимогу про скасування нарахування заборгованості у сумі 910,01 грн. (а.с. 3), проте відповіді від відповідача на даний лист не надійшло. Крім цього, 20.05.2016 року позивачем було також направлено адвокатський запит з проханням надати відповідні документи, а саме: рішення про нарахування заборгованості [PERSON] в сумі 910 грн. 01 коп.; розгорнутий розрахунок забогованості та проведення оплат [PERSON] у 2012-2016роках; акти перевірки обстеження лічильника [PERSON]; листів-попередження про наявність заборгованості з доказами про їх отримання [PERSON] (а.с. 4). 31.05.2016 року відповідач надіслав відповідь з додатками, у яких повідомив, що рішення про нарахування заборгованості немає, листів-попередження про наявність заборгованості з доказами про їх отримання [PERSON] також немає, копії актів від 05.11.2016 року та 13.04.2016 року, а також відомість нарахувань оплати по квартиронаймачу за адресою пр. Президента Грушевського, 29/38, м. Луцьк, Волинська область (а.с. 5-9). До того ж, 28.03.2016 року позивач звернувся з листом до відповідача про зняття, ремонт та встановлення лічильника (а.с. 10). 06.04.2016 року представником відповідача лічильник було знято, що підтверджується актом (а.с. 11), відремонтовано, а 13.04.2016 року встановлено. Відповідно до ч. 4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок субєктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на субєктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Судом встановлено, що відповідно вимог ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст. ст. 526, 527 ЦК України позивач проводив своєчасну оплату за надані послуги з водопостачання. Крім того, відповідно до відомості нарахувань оплати по квартиронаймачу за адресою: пр.Президента Грушевського, буд.29, м.Луцьк, Волинська область, за період січень 2012 року березень 2016 року нараховано 902,11 грн., сплачено 942,33 грн., кінцевий показник 74 куб.м. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати дії комунального підприємства «Луцькводоканал» щодо нарахування позивачу заборгованості у сумі 910,01 грн. протиправними та зобовязати відповідача скасувати нарахування йому даної заборгованості з зазначенням кінцевого показника лічильника 74 куб.м. Крім того, не підлягає до задоволення вимога позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки фактів заподіяння останньому моральної шкоди судом не встановлено. Разом з тим, в порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь держави судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial