Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області від 22 січня 2003 року № 24 [PERSON] було затверджено проект відведення земельної ділянки площею 64 кв. м. для встановлення та обслуговування павільйону по [ADDRESS] та дозволено виготовити проектну документацію на його встановлення за вказаною адресою. На підставі вказаного рішення [PERSON] було встановлено по [ADDRESS] павільйон площею 36,0 кв. м, який у відповідності до акту державної комісії 05 лютого 2003 року, затвердженого розпорядженням голови Пирятинської районної державної адміністрації від 05 лютого 2003 року № 38, прийнято у експлуатацію. Рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області від 28 квітня 2010 року № 165 [PERSON] видано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки площею 0,064 га на будівництво магазину замість існуючого торгівельного павільйону по [ADDRESS] На підставі вказаного рішення [PERSON] виготовила проектну документацію на будівництво, погодила її в установленому законом порядку, взяла участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом внесення на рахунок міської ради коштів у розмірі 5 відсотків від загальної кошторисної вартості будівництва у відповідності до умов договору про пайову участь (внесок) від 07 грудня 2011 року, отримала дозвіл на виконання робіт в інспекції ДАБК та побудувала магазин загальною площею 110,1 кв. м. по [ADDRESS] Після закінчення будівництва магазину по [ADDRESS] [PERSON] у відповідності до вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів подала декларацію про готовність вказаного нежитлового приміщення до експлуатацію. Вказана декларація 02 грудня 2011 року зареєстрована в Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Полтавській області за № ПТ 14211098170. З метою реєстрації свого права власності на новостворене нерухоме майно [PERSON] звернулася до органу, який на час її звернення здійснював державну реєстрацію прав власності - Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації, але отримала відмову державного реєстратора. Вказана відмова мотивована тим, що за адресою [ADDRESS] зареєстрований за іншими особами торгівельний павільйон. За таких обставин інакше, ніж у судому порядку, [PERSON] не має можливості набути права власності на новостворене нерухоме майно. Відсутність реєстрації права власності [PERSON] перешкоджає їй вільно володіти та розпоряджатися належним їй майном. Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 06.12.2013 до справи залучено як співвідповідачів [PERSON] та [PERSON], за якими КП «Лубенське МБТІ» зареєстровано право власності на торгівельний павільйон по [ADDRESS] Полтавської області, а ухвалою суду від 28.01.2014 - як співвідповідача залучено КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». У судовому засіданні представник позивачки уточнив позовні вимоги та просив скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав [PERSON] та [PERSON] на торгівельний павільйон у [ADDRESS]. Пояснив, що з метою реєстрації свого права власності на новостворене нерухоме майно [PERSON] звернулася до органу, який у відповідності до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 № 7/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 № 1692/5) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (далі - Положення) на час її звернення здійснював державну реєстрації прав власності - Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації, але отримала відмову державного реєстратора. Вказана відмова мотивована тим, що за адресою [ADDRESS] зареєстрований торгівельний павільйон за іншим особами. Вважає, що державна реєстрація права власності на торгівельний павільйон за адресою [ADDRESS] за відповідачами [PERSON] та [PERSON] відбулася без будь - якої правової підстави. Торгівельний павільйон, що був розміщений за адресою [ADDRESS] відноситься до рухомого майна, оскільки це була металева конструкція, яка була переміщена без її знецінення та зміни призначення, а отже право власності на неї обов'язковій державній реєстрації не підлягає. Не було правової підстави у державній реєстрації права власності на торгівельний павільйон, що був розміщений за адресою [ADDRESS], за іншими особами, оскільки вказаний павільйон був встановлений [PERSON] за вказаною адресою на підставі рішення виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області від 22 січня 2003 року № 24 та у відповідності до акту державної технічної комісії 05 лютого 2003 року, затвердженого розпорядженням голови Пирятинської районної державної адміністрації від 05 лютого 2003 року № 38, прийнято у експлуатацію. Вказана споруда була розташована на земельній ділянці Пирятинської міської ради, яка на підставі договору оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області 11 лютого 2003 року та зареєстрованого в Пирятинському районному відділі земельних ресурсів, перебувала у строковому користуванні [PERSON]. Тому вважає, що державна реєстрація за відповідачами права власності на торгівельний павільйон у м. Пирятині Полтавської області по [ADDRESS] повинна бути скасована, а за позивачкою визнано право власності на новостворене майно за вказаною адресою. Представники відповідачів - Пирятинської міської ради та КП «Лубенське МБТІ» та відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник Пирятинської міської ради та КП «Лубенського МБТІ», відповідач [PERSON] направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, з позовом згідні та не заперечують проти його задоволення, КП « Лубенське МБТІ» при вирішенні спору поклалося на розсуд суду. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідачів та їх представників. Представник Пирятинського районного управління юстиції Воротеляк О. В. у судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області від 22 січня 2003 року № 24 [PERSON] було затверджено проект відведення земельної ділянки площею 64 кв. м. для встановлення та обслуговування павільйону по [ADDRESS] та дозволено виготовити проектну документацію на його встановлення за вказаною адресою (а.с.17-18). На підставі вказаного рішення [PERSON] було встановлено по [ADDRESS] павільйон площею 36,0 кв. м, який згідно акту державної комісії 04 лютого 2003 року, затвердженого розпорядженням голови Пирятинської районної державної адміністрації від 05 лютого 2003 року № 38, прийнято у експлуатацію (а.с.19). Рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області від 28 квітня 2010 року № 165 [PERSON] видано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки площею 0,064 га на будівництво магазину замість існуючого торгівельного павільйону по [ADDRESS] (а.с.20). На підставі вказаного рішення [PERSON] виготовила проектну документацію на будівництво, погодила її в установленому законом порядку, взяла участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом внесення на рахунок міської ради коштів у розмірі 5 відсотків від загальної кошторисної вартості будівництва у відповідності до умов договору про пайову участь (внесок) від 07 грудня 2011 року, отримала дозвіл на виконання робіт в інспекції ДАБК та побудувала магазин загальною площею 110,1 кв. м. по [ADDRESS] (а.с.12-16). Після закінчення будівництва магазину по [ADDRESS] [PERSON] у відповідності до вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів подала декларацію про готовність вказаного нежитлового приміщення до експлуатації. Вказана декларація 02 грудня 2011 року зареєстрована в Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Полтавській області за № ПТ 14211098170 (а.с.6-11). Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З метою державної реєстрації свого права власності на новостворене нерухоме майно [PERSON] звернулася до органу, який на час її звернення здійснював державну реєстрацію прав власності - КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», але отримала відмову державного реєстратора. Вказана відмова мотивована тим, що за адресою м. Пирятин Полтавської обл., [ADDRESS], зареєстрований торгівельний павільйон за іншими особами (а.с.21). Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно власниками торгівельного павільйону за вищевказаною адресою є [PERSON] ( на підставі виданого дублікату договору купівлі продажу від 26.01.2005) та [PERSON] ( на підставі свідоцтва про право власності, виданого 02.11.2000 виконкомом Пирятинської міської ради) у рівних частках. Рішення про його державну реєстрацію було прийнято державним реєстратором КП «Лубенське МБТІ» 06.03.2005 (а.с.37). Відповідно до приписів статті 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» дія та бездіяльність державного реєстратора прав можуть бути оскаржені до керівництва органів державної реєстрації прав та (або) в судовому порядку. Заслухавши доводи представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що державна реєстрація торгівельного павільйону по [ADDRESS] м. Пирятина за [PERSON] та [PERSON] була проведена державним реєстратором безпідставно, з порушенням норм чинного на момент реєстрації законодавства. Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» об'єкт нерухомого майна (нерухоме майно, нерухомість) - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці (будівля, споруда тощо), переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (далі - Положення) ( нормами якого були врегульовані відносини у сфері державної реєстрації нерухомості на момент державної реєстрації спірного майна) державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ. Обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном. Реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти. Не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов'язані фундаментом із землею. Згідно п 3.3. Положення, у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення. Торгівельний павільйон, що був розміщений за адресою у м. Пирятині по [ADDRESS] - металева конструкція, що не була пов'язана фундаментом із землею та яка була переміщена без її знецінення та зміни призначення, тобто не мала ознак об'єкту нерухомості, а отже право власності на неї обов'язковій державній реєстрації не підлягало. Крім того, судом встановлено, що рішенням виконкому Пирятинської міської ради від 25.12.2002 №877 та від 08.01.2003 № 3 (а.с.37, 38) припинено дію рішення виконкому Пирятинської міської ради від 08.10.1996 №417 «Про надання дозволу [PERSON] на встановлення павільйону» та зобов'язано ПП [PERSON] прибрати існуючий павільйон; земельну ділянку площею 40 кв.м, надану для обслуговування павільйону по [ADDRESS], вилучено із користування [PERSON] Торгівельний павільйон був встановлений позивачкою [PERSON] за даною адресою на підставі рішення виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області від 22 січня 2003 року № 24 та у відповідності до акту державної технічної комісії 05 лютого 2003 року, затвердженого розпорядженням голови Пирятинської районної державної адміністрації від 05 лютого 2003 року № 38, прийнято у експлуатацію. Вказана споруда була розташована на земельній ділянці Пирятинської міської ради, яка на підставі договору оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області 11 лютого 2003 року та зареєстрованого в Пирятинському районному відділі земельних ресурсів, перебувала у строковому користуванні [PERSON]. Враховуючи викладене, суд вважає, що державна реєстрація права власності [PERSON] та [PERSON] на торгівельний павільйон у м. Пирятині Полтавської області по [ADDRESS] проведена безпідставно та порушує права власника новоствореного майна, що розташоване за вказаною адресою, тому повинна бути скасована. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності. [PERSON] є власником магазину по [ADDRESS] м. Пирятина Полтавської області, зведеного з дозволу виконкому Пирятинської міської ради та відповідно до затвердженого проекту, з додержанням державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови, та який прийнятий у експлуатацію у встановленому законом порядку. Магазин розташований на земельній ділянці Пирятинської міської ради, яка на підставі договору оренди земельної ділянці, надана позивачці у строкове користування. Проте, відсутність державної реєстрації прав перешкоджає позивачці вільно володіти та користуватися належним їй майном. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зважаючи, що визнання відповідачем Пирятинською міською радою позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а також обґрунтованість та доведеність вимог позивача про незаконність рішення про державну реєстрацію вказаного майна за іншими особами, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved