Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 січня 2020 року сторони уклали шлюб. Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. У зв`язку з цим, посилаючись на приписи Сімейного кодексу України, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Поштове відправлення з копією ухвали суду та позовною заявою і доданими до неї документами, що надсилалося на адресу його реєстрації, повернулося без вручення. За таких обставин відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак до суду не прибув. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 січня 2020 року сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Дитина проживає разом з матір`ю - позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради від 28 травня 2021 року № 179 (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Разом з тим згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Проте, позивачем всупереч вказаним приписам цивільного процесуального закону не доведено обставини, що могли б слугувати підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитини має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 цієї статті Кодексу передбачено, що право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, є здоровою, працездатною особою, принаймні протилежного суду не доведене, але добровільно допомогу на утримання дитини не надає, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання дружини, позивача у справі, до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 31 травня 2021 року.

Outcome: partial