Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 05 жовтня 2013 року у розмірі 1000,00 доларів США, процентів за користування позикою у розмірі 261,60 грн. та судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 жовтня 2013 року відповідач позичила у нього 1000,00 доларів США, які зобов'язалась повернути до 05 березня 2014 року. Після спливу строку відповідач відмовилась повернути позику, чим порушила свої зобов'язання. Розмір процентів за договором позики, на підставі ст. 1048 ЦК України, станом на 12 березня 2014 року становить 261,60 грн. (9297,50 грн. Х 6,5% /365 днів Х 158 днів). Позивач [PERSON], про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в судове засідання не з'явився. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява в якій він просив розглянути справу у його відсутності, зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином в судове засідання не з'явилася. Заяв про розгляд справи у її відсутності або відкладення розгляду справи суду не надала. За ухвалою суду розгляд справи проведено в порядку ст. 224 ЦПК України - заочно, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно розписки від 05 жовтня 2013 року [PERSON] отримала в борг від [PERSON] суму 1 000,00 доларів США на строк 5 місяців, до 05 березня 2014 року. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги ( ст.. 527 ЦК України). Прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку (ч.ч. 1, 3 ст. 545 ЦК України). Відповідно до ст.. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з положеннями статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Строк повернення боргу в договорі позики від 05 жовтня 2013 року, зазначений до 05 березня 2014 року, але до теперішнього часу зобов'язання відповідачем [PERSON] не виконано, про що свідчить наявність боргового документа на руках у позивача [PERSON]. На підтвердження факту розрахунку з позикодавцем відповідачем [PERSON] суду не надано жодного належного доказу. Вирішуючи по суті заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач [PERSON], як боржник за грошовим зобов'язанням, не виконала свій обов'язок щодо повернення позивачу [PERSON] до 05 березня 2014 року грошових коштів в іноземній валюті, у розмірі 1 000,00 доларів США, тому за наведених обставин з нього підлягає стягненню сума боргу за договором позики і проценти за користування позикою, у відповідності до ст. 1048 Цивільного кодексу України. У п. 14 постанови № 14 від 18.12.2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно даних службового розпорядження Національного Банку України, офіційний курс гривні до долара США станом на 13 травня 2014 року становить 1164,66 гривень за 100 доларів США, таким чином 1 000,00 доларів США еквівалентно сумі 11 646,60 гривень (1 000 х 11,6466), яку необхідно стягнути на користь позивача. Визначаючи розмір процентів від суми позики суд виходить з визначеного позивачем періоду розрахунку з 06 жовтня 2013 року по 12 березня 2014 року (158 днів): 327,70 грн. (11646,60 грн. Х 6,5% / 365 днів Х 158 днів). Враховуючи, що відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, то суд вважає, що проценти від суми позики необхідно стягнути у розмірі 261,60 грн., яка визначена позивачем у позові. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.. На підставі ст.ст. 527, 545, 1046 - 1049 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial