Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Вікторівської сільської ради, Галицького району, Івано-Франківської області, [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. [PERSON] звернулась в суд з зустрічним позовом до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] та його представник заявлені вимоги підтримали повністю, зустрічний позов [PERSON] до нього про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не визнали. Представник [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримала повністю, позовну заяву [PERSON] до Вікторівської сільської ради, Галицького району, Івано-Франківської області, [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не визнала. Ухвалою суду від 15.07.2016 р. зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини об'єднано в одне провадження з позовом [PERSON] до Вікторівської сільської ради, Галицького району, [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] та його представник пояснили, що [INFO] померла його баба-[PERSON], яка 23.11.2000 року зробила заповіт, яким заповіла йому все належне їй майно. Про існування заповіту дізнався в 2013 році, дублікат якого отримав 29.07.2013 р. у Вікторівській сільській раді. Звернувшись до нотаріуса, дізнався, що ним пропущено строк для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин, так як тривалий час хворів, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, є інвалідом 3-ї групи по зору, людиною похилого віку. Про існування заповіту йому не було відомо, тому просили визначити додатковий строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], терміном у три місяці. Заперечуючи проти зустрічного позову пояснили, що дійсно його батьки збудували новий будинок на бабиному городі, який зареєстровано під [ADDRESS], а бабин будинок зареєстровано під [ADDRESS]. В будинку баби по [ADDRESS] він народився та проживав протягом 30 років, допомагав по господарству та на городі, ремонтував бабин будинок та господарські будівлі, після переїзду в місто Івано-Франківськ, де він живе, приїжджав в с.Вікторів, відвідував батьків та бабу. Вважаючи, що [PERSON] не проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини на день її смерті [INFO], просили відмовити в задоволенні зустрічного позову. Представник Вікторівської сільської ради, Галицького району в судовому засіданні позову [PERSON] не визнала та пояснила, що [PERSON], яка померла [INFO], проживала в [ADDRESS], на який документи відсутні. Її дочка - [PERSON] в цьому будинку проживала з часу народження, а після одруження з чоловіком та дітьми. В 1967р. [PERSON] отримав дозвіл на будівництво будинку на цьому подвір'ї на місці старого будинку [PERSON], який після цього підлягав знесенню. В 2002 році [PERSON] помер і будівельний паспорт було переоформлено на [PERSON] В новий будинок перейшли проживати сім'я: її дочки - [PERSON] з чоловіком [PERSON] та дітьми [PERSON], [PERSON] [PERSON] залишилась проживати в старому будинку з матір'ю [PERSON], яка була лежачою хворою, вела спільне господарство, доглядала її до смерті та поховала. Просила в позові [PERSON] відмовити. Представник [PERSON] пояснила, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], з якою вони прожили разом до її смерті в с.Вікторів, в одному будинку та вели спільне господарство на присадибній ділянці. В 1967 році на цій присадибній земельній ділянці [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] розпочали будівництво нового будинку біля старого будинку матері, що мав бути знесений. Після смерті [PERSON] в недобудований ними будинок перейшли проживати сім'я: її дочки [PERSON] з чоловіком та двома дітьми, а [PERSON] залишилась проживати з матір'ю [PERSON], яка на той час була хворою і потребувала постійного догляду після смерті, якої її будинок був знесений і тоді [PERSON] перейшла в новий будинок та в 2011році приватизувала присадибну ділянку. Вважає, що оскільки [PERSON] постійно до дня смерті [PERSON] проживала з нею, тому прийняла спадщину. Адресною пропискою не підтверджується її спільне з [PERSON] проживання, а тому встановлення даного факту необхідне для оформлення спадщини в нотаріальній конторі. Заперечуючи проти позову [PERSON] зазначила, що про прийняття спадщини він звернувся через 7 років після смерті [PERSON], не надав доказів, що по стану здоров'я та лікування не міг в установленому порядку прийняти спадщину, тому без поважних причин пропустив строк на її прийняття. Просить в позові [PERSON] відмовити, зустрічний позов [PERSON] задовольнити. На виконання висновків суду касаційної інстанції, викладених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 року, з яких скасовані попередні рішення по даній справі, що в силу статті 338 ЦПК України є обов'язковими при новому розгляді справи, з'ясувавши дійсні обставини, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в позові [PERSON] слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. 23 листопада 2000 року [PERSON] склала заповіт на ім'я [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені в заповіті. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними для спадкоємця на вчинення цих дій. Проте обставини на які посилається позивач, такі як тривала хвороба, неодноразове перебування на стаціонарному лікуванні об'єктивно не підтверджуються в період протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Як вбачається з виписки з історії хвороби стаціонарного хворого №3987/09, [PERSON], [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні в центральній міській клінічній лікарні з 14.04. по 24.09.2009 р. в очному відділенні, що підтверджується у відповіді головного лікаря ЦМКЛ від 15.04.2016 року та з 23.10.2015 року (17 днів) в терапевтичному відділенні №1 з діагнозом пневмонія, історія хвороби №12203/15, та зазначено, що даних за 2006 рік немає. У виписці з історії хвороби №463910 зазначено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні мікрохірургії ока обласної клінічної лікарні в період з 09.03 по 15.03.2010 рік, що підтверджується повідомленням головного лікаря ОКЛ від 07.04.2016 року. З повідомлення обласного бюро медико-соціальної експертизи від 12.04.2016 року вбачається, що [PERSON] оглядався Івано-Франківською міською МСЕК 15.06.2010 р. і визнаний інвалідом 3-ї групи по зору без переогляду, що також підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 15.06.2010 року. Нетривалі періоди лікування в 2009 році, 2010 році, 2015 році та визнання інвалідом 3-ї групи по зору в 2010 році, не підтверджують неможливість позивача звернутися з заявою про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк з часу смерті [PERSON] [INFO] Інші причини, на які посилається позивач, як похилий вік, незнання про існування заповіту не є тими об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачу в установлений строк звернутися з заявою про прийняття спадщини в розумінні положень 1272 ЦК України. В роз'ясненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту що має юридичне значення для прийняття спадщини, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] Досліджуючи докази, якими обґрунтовуються зустрічні позовні вимоги, судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її дочка - [PERSON] Відповідно до ч.3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки та відповіді Вікторівської сільської ради Галицького району, що [PERSON], яка померла [INFO], проживала в [ADDRESS]. В цьому будинку разом з нею проживала дочка [PERSON] з чоловіком [PERSON] та дітьми. На підставі рішення Вікторівської сільської ради від 27.06.1967 року, [PERSON] надано дозвіл на будівництво будинку в межах між сусідами [PERSON] та [PERSON] на старому місці поруч будинку [PERSON], який підлягав знесенню. Після смерті в 2002 році [PERSON], в незавершене будівництво перейшли проживати сім'я: дочки [PERSON]- [PERSON] з чоловіком та двома дітьми. [PERSON] залишилась проживати в старому будинку з мамою [PERSON], яка потребувала догляду, та прожила з нею до дня її смерті. Обставини сумісного проживання [PERSON] з матір'ю [PERSON] до дня її смерті в судовому засіданні підтвердили представник Вікторівської сільської ради Галицького району та свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зокрема, свідки [PERSON] та [PERSON], пояснили що з померлою [PERSON] проживали по сусідству, яка до смерті прожила з дочкою [PERSON] в своїй старій хаті, куди вони приходили її відвідувати, в нову хату [PERSON] перейшла проживати вже після смерті матері. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] проживала зі своєю мамою [PERSON] до її смерті, бо вона була лежачою і потребувала догляду, а в новий будинок після смерті батька [PERSON], який побудували коло бабиного будинку, перейшли лише вони-сім'я [PERSON], а [PERSON] перейшла після смерті матері, а старий бабин будинок знесли. З рішення Вікторівської сільської ради Галицького району від 27.06.1967 року вбачається, що [PERSON] - батьку позивача надали право індивідуального будівництва на земельній ділянці в межах між сусідами [PERSON], [PERSON] на старому місці. З плану відводу земельної ділянки під будівництво житлового будинку [PERSON] в с. Вікторів на підставі рішення Вікторівської сільської ради від 27.06.1967 року на старому місці схематично відображено проектований будинок та існуючі (перекреслені) будинки. З будівельного паспорту на забудову земельної ділянки на ім'я [PERSON] за адресою [ADDRESS], виготовленого в 2009 році схематично відображено існуючі будинки та існуючі будинки що підлягають знесенню. У зазначеному рішенні сільської ради та технічній документації на будівництво на відведеній земельній ділянці по [ADDRESS], номерів будинків не визначено. З оглянутої в судовому засіданні погосподарської книги с. Вікторів вбачається обліковий запис за адресою домогосподарства: с. Вікторів, Галицький району, [PERSON], [INFO], що перекреслений, в графі вибув: запис померла а/з №28 від 06.09.2006 року, в розділі житловий будинок: 1950 рік побудови, загальною площею 50 кв?, в розділі земля: в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) 0,14 га, та наступний обліковий запис за адресою домогосподарства: с. Вікторів, Галицький району, [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], в розділі земля, в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд ( присадибна ділянка) 0,14га. По результатах огляду погосподарської книги, представник Вікторівської сільської ради пояснила, що записи по домогосподарствах [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не мають нумерації будинків за [ADDRESS] та [ADDRESS] та знаходяться на одній і тій земельній ділянці площею 0,14га. Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 30.10.2015 року розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0,14га. За таких обставин, суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає до задоволення. На підставі наведенного, ст. ст. 1223, 1261-1265, 1268 ч.3, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved