Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 26.08.2011 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Подружнє життя протягом останніх років не складається, сімейні стосунки погіршились, змінились погляди на життя, постійні сварки, відсутність взаєморозуміння. Подальше перебування у шлюбі суперечить. У судове засідання позивач не з`явився. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №671, 26.08.2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.9,10). Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Позивач просить суд стягнути з відповідача лише половину сплаченого судового збору.

Outcome: approved