Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в звязку з переїздом на інше постійне місце проживання. У судове засідання зявились позивач та відповідач. У судовому засіданні, позивач підтримав заявлену позовну заяву, просив її задовольнити. У судовому засіданні, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] є власником двокімнатної квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.07.2012 року, видане на підставі розпорядження органу приватизації Павлівської сільської ради № 42 від 09.07.2012. [PERSON], донька позивача, перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. В 2011 року позивач дав згоду на реєстрацію у своїй квартирі [PERSON]. Фактично він взагалі не мешкав за вказаною адресою. Відповідно до акта депутата Павлівської сільської ради від 09.07.2018 року, гр. [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований в [INFO], але фактично за даною адресою з 2012 року на проживає. Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. За статтею 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.\~71\~ЖК Українипри тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.\~72\~ЖК Україниособа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Факт непроживання відповідача по справі за спірною адресою понад шести місяців підтверджується документами, доданими до позовної заяви. Таким чином, позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved