Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], Новокадацької районної у місті Дніпропетровську ради, треті особи: Відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, КП «Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації» обласної ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу частини житлового будинку, витребування майна з незаконного володіння та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що домоволодіння № 64 по вул. Чорногорська в м. Дніпропетровську належало на праві власності його діду - [PERSON], [INFO] на підставі свідоцтва про право власності від [INFO]. У [PERSON] було два сина: [PERSON] Павлович- батько позивача, та [PERSON] Павлович-дятько позивача. [PERSON] помер 03 березня 1952 року. Після смерті батька [PERSON] звернувся до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщии та отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 червня 1964 року на ? частину домоволодіння №64 по вул. Чорногорська в м. Дніпропетровську. Пізніше [PERSON] розпорядився своїм правом власності на ? частину домоволодіння шляхом продажу 03.07.1973 року своєї частки. В матеріалах спадкової справи по спадкуванню майна після смерті [PERSON] міститься рішення Дніпропетровського обласного фінансового відділу від 23.05.1961 року щодо звільнення від сплати державного мита [PERSON] за видачу йому свідоцтва про право на спадщину. Даним рішення посвідчено факт родинних відносин між батьком-Кравець [PERSON] та дідом-Кравець [PERSON]. В тексті даного офіційного документу зазначено, що в результаті проведеної спеціалістами фінансового відділу перевірки встановлено, що після смерті батьків спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON]. Про свого брата-спадкоємця, [PERSON] зазначає і в заяві про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, адресовану Другій дніпропетровській нотаріальній конторі від 15.06.1964 року. В тексті свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON], зазначено, що ? частина домоволодіння в м.Дніпропетровську вул..Чорногорська,64 залишається відкритою за іншим спадкоємцем. Цим спадкоємцем по закону був батько - [PERSON]. Батько - [PERSON] постійно проживав та був прописаний в спірному домоволодінні, спільно з дідом вів спільне господарство тому фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] та користувався спадковим майном протягом свого життя. Відомо, що на момент народження, місце проживання батька та матері було зареєстровано у будинку діда за адресою: м. Дніпропетровськ, сел. Димитрова, вул. Чорноморська, 48, про що свідчить повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 11.08.2015 року. Саме за цією адресою було визнано право власності діда на житловий будинок, згідно з рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міскої ради депутатів трудящих № 330/у від 1957 року, а вже на підставі даного рішення було видано Свідоцтво про право особистої власності на будівлю від 21.03.1957 року. За адресою: вул. Чорногорська, 64 в травні 1980 року із замовленням № 6783 на вихід техніка для видачі довідки-характеристики для вступу у спадщину після смерті батька [PERSON], померлого 03 березня 1952 року. За його замовленням в липні 1980 року було виготовлено довідку-характериститу №3029, в якій зазначено, що ? частини домоволодіння № 64 по вул. Чорногорська в м. Дніпропетровську належить спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 21.03.1957 року. Свідоцтво про право на спадщину за законом батько не отримав з невідомих причин. З батьком не спілкувалися тривалий час оскільки після розлучення в 1958 році з мамою К равець [PERSON] постійно проживав за адресою: [INFO]. Заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори батько -[PERSON] не подавав. Після смерті батька 04.06.1986 року, знаючи про належність йому частки у спірному будинку, в якому він проживав, прийняв після нього спадщину, шляхом подачі письмової заяви до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори 11.06.1986 року. Свідоцтво про право на спадщину не оформив, оскільки не було достатньо часу та коштів займатися даною процедурою. До того ж нотаріус роз'яснив, оскільки подав заяву про прийняття спадщини, то вже фактично став власником спадкового майна. В 2013 році стало відомо, що частина спірного будинку, яка йому належить, була неправомірно передана у власність іншій особі. Було з'ясовано, що ? частина будинку яку успадкував після батька - [PERSON], яку він успадкував після діда - [PERSON], було продано Ленінською районною радою м. Дніпропетровська [PERSON] 19 липня 1996 року Виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів прийнято рішення № 246 «Про прийняття на баланс ? частини домоволодіння розташованого по вул. Чорногорська, 64», згідно з текстом якого «домоволодіння, розташоване по вул. Чорногорська, 64, яке раніше належало [PERSON], після його смерті, що підтверджується актом про смерть за № 4235 від 09.07.1996 року успадковано державою». На підставі викладеного домоволодіння було прийнято на баланс виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного об'єднання, було дано доручення зареєструвати домоволодіння в інвентарбюро та внести пропозицію щодо продажу в приватне володіння. Таким чином, спадкування ? частини домоволодіння № 64 по вул. Чорногорська в м. Дніпрокутровську державою в особі Ленінської районної ради народних депутатів відбулося з порушенням ст. 560 УК УРСР оскільки свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалось. При цьому в матеріалах архівної інвентаризаційної справи, виданої КП «ДМБТІ» міститься рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів за тим же номером та датою «Про прийняття на баланс 1/2 частини домоволодіння розміщеного по вул. Чорногорська, 64» із іншим змістом: «Домоволодіння, розміщене по вул. Чорногорська, 64 прийняти на баланс РИК: як безхазяйне. На підставі викладеного виконком Ленінської районної ради народних депутатів вирішив:1. прийняти на баланс виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного об'єднання ? частину домоволодіння по вул. Чорногорська, 64 після [PERSON]». Також вирішено зареєструвати домоволодіння та внести пропозицію щодо продажу майна в приватне домоволодіння. При цьому матеріали архівної інвентаризаційної справи КП «ДМБТІ» засвідчують що оформленням документів, починаючи з 18 січня 1996 року безпосередньо та безпідставно займалася [PERSON], за допомогою посадових осіб відділу комунального господарства Ленінського району. Отже було оформлено два аналогічних рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська під одним номером та від однієї дати, із зовсім різним змістом. З тексту одного з рішень Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська спірна частина домоволодіння успадкована після батька, а з тексту іншого рішення Ленінської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська-прийнята у власність, як безхазяйне після діда - [PERSON] 18.01.1996 року [PERSON] звернулася до відділу комунального господарства Ленінського району та отримала оформлений даною установою запит до КП «ДМБТІ» з проханням видати інформацію щодо спірного домоволодіння безпосередньо [PERSON] На даний запит КП «ДМБТІ» надало офіційну відповідь про власників домоволодіння за адресою: вул.Чорногорська, 64. В березні 1996 року податкова інспекція по Ленінському району просить начальника КП «ДМБТІ» видати на руки [PERSON] довідку-характеристику на спірну частину домоволодіння. В квітні 1996 року [PERSON] робить замовлення до КП «ДМБТІ» на видачу дублікату свідоцтва про право особистої власності від 21.03.1957 року в якому зазначає, що проживає за адресою: [INFO], не маючи на час оформлення даного замовлення, жодної правової підстави для проживання в даному домоволодінні та користуванні ним. 16 травня 1996 року [PERSON] отримує довідку-характеристику на домоволодіння по вул. Чорногорська, 64 для відчудження частини домоволодіння. 19 квітня 1997 року КП «ДМБТІ» було оформлено Реєстраційне посвідчення на об*єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, в якому власником ? частини домоволодіння за адресою: вул. Чорногорська,64 було визнано «Місцеві ради» на праві державної власності. Дане посвідчення видано на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської ради №246 від 19.07.1996 року, але жодна з відомих редакцій рішень №246 від 19.07.1996 року не зазначає про визнання права власності за місцевими радами. До того ж, в цьому посвідченні навіть не вказано, яка саме з місцевих рад стала власником спірного майна. Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.07.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], Виконавчий комітет Ленінської районної ради народних депутатів продав, а [PERSON] купила ? частини житлового будинку № 64 по вул. Чорногорська в м. Дніпропетровську. Оскаржуваний договір купівлі-продажу ? частини будинку від 03.07.1997 року був укладений між Виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів та [PERSON] на підставі неправомірних дій Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів, оскільки повністю була порушена процедура виявлення, взяття на облік та реалізація безхазяйного майна, яке по суті не було безхазяйним, даний договір було укладено неналежною особою з боку продавця. На підставі викладеного просить визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 19.07.1996 року №246 «Про прийняття на баланс ? частини домоволодіння розміщеного п вул..Чорногорська, 64, визнати недійсним договір купівлі-продажу частини житлового будинку №64 по Чорногорська в м.Дніпропетровську, укладеного 03 липня 1997 року між [PERSON] та виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер 2863, витребувати з незаконного володіння [PERSON] 26/100 частин домоволодіння №64 по вул..Чорногорська в м.Днпропетровську та визнати право власності на 26/100 частин домоволодіння №64 по вул. Чорногорська в м.Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку А-1, площею 53.1 кв.м., Б-уборної, Ж-сарая, розташованого на земельній ділянці загальною площе 392 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 04 липня 1986 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]- [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала. В судових дебатах участі не приймала. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON]-[PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити. Звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності. В судовому засіданні представ відповідача- виконавчого комітету Новокадацької районної у міцсті Дніпропетровську ради [PERSON]. позовні вимоги не визнала. В судових дебатах участі не приймала. В судове засідання представник третьої особи: Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетрогвської міської ради не з*явився. Письмово просили розглядати справу у відсутності представника третьої особи. В судове засідання третя особа-приватний нотаріус Дніпропетрогвського міського нотаріального округу [PERSON] не з*явилась. Письмово просила розглядати справу у її відсутності. В судове засідання представник третьої особи-Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори не з'явився. Письмово просили розглядати справу у відсутності представника. В судове засідання представник третьої особи-КП «ДМБТІ»Дніпропетровської обласної ради не з'явився. Про день, час та місце судового засідання сповіщались належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли. Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 03 березня 1952 року помер [PERSON] /а.с.26 том №1/. Відповідно до ст.525 ЦК України /в редакції 1963 року/ після смерті [PERSON], померлого 03.03.1952 року відкрилася спадщина. [PERSON] на праві власності належало домоволодіння №64 по вул.Чорногорській в м.Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право особистої власності від 21.03 1957 року /а.с.90 том №2 зв./ Із матеріалів спадкової справи /а.с.85-90 том №2/, наданої Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини 15.06.64 року звернувся син -[PERSON], який просив видати свідоцтво про право на ? спадщини. В заяві також зазначив, що мається ще один спадкоємецьбрат. Родинні відносини між [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження №59 [PERSON], який народився 27.02.1935 року /а.с. 88 звор. том №2/. 15.06.1964 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом /а.с.86 том.№2/ після померлого [PERSON]. До складу спадкового майна входить ? частина домоволодіння, що знаходиться в м.Дніпропетровську вул.Чорногорська,64 . ? частина залишилася відкритою за іншим спадкоємцем. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори не звертались. 31.01.1972 року [PERSON] продав належну йому ? частину домоволодіння №64 по вул..Чорногорська в м.Дніпропетровську [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] /а.с.109-110 том 1/. Із наданих КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради документів /а.с.100-148 том 1/ вбачається, що в травні 1980 року до КП «ДМБТІ» Дніпропетровської оласної ради звертався [PERSON] /а.с. 115 том 1/ та зробив замовлення №6783 відповідно до якого просив вислати техніка для видачи довідки-характеристики для ввода в спадщину після смерті батька [PERSON], померлого 03 березня 1952 року за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Чорногрська, 64. Місце свого проживання в замовленні [PERSON] зазначив: м. Дніпропетровськ, вул. Чорногрська, 64. В червні 1980 року [PERSON] отримав довідку-характеристику на домоволодіння №64 по вул. Чорногорська в м. Дніпропетровську для отримання свідоцтва про право на спадщину /а.с.116 том 1/ але, як свідчать матеріали спадкової справи після смерті [PERSON], з заявою до Другої дніпропетровської нотаріальної контори про прийняття спадщини або про видачу свідоцтва про право на спадщину так і не звертався. Також в матеріалах спадкової справи відсутні будь-які докази підтверджуючи факт проживання [PERSON] за адресою: м.Дніпропетрогвськ, вул..Чорногорська в м.Дніпропетровську на час відкриття спадщии, тобто 03 березня 1952 року. Крім того в обґрунтування своїх позовних вимог, з боку позивача, так і не надано свідоцтво про народження [PERSON] в підтвердження того, що він є сином [PERSON], померлого 03.03.1952 року та є спадкоємцем першої черги. Згідно відповіді Державуного архіву Дніпропетровської області /а.с.176 том 2/ слідує, що в частково збережених книгах реєстрації актів цивільного стану сільських рад Ленінського району м.Дніпропетровська за 1929 рік актового запису про народження [PERSON] немає. Позивач [PERSON] народився 13 серпня 1956 року/а.с.23 том 1/. Згідно свідоцтва про його народження батьками є: батько- Кравець [PERSON], мати- Кравець [PERSON]. [PERSON] помер 04 липня 1986 року , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис №4235 /а.с.24 том.1/. Після смерті [PERSON], померлого 04 липня 1986 року з заявою про прийняття спадщини 11 липня 1986 року звернувся [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи, наданої Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою /а.с.168-171 том1/. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. В жовтні 1986 року [PERSON] звертався до КП«ДМБТІ «Дніпропетровської обласної ради з замовленням №40124 з проханням вислати техніка для ввода в спадщину після смерті [PERSON] /а.с.118 том 1/. В подальшому, з боку позивача [PERSON] ніякі дії щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] не вчинялися, тобто до моменту звернення позивача [PERSON] з позовом до суду, а саме до 06.08.2013 року. 20.02.1996 року [PERSON] звернулась до виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради з заявою про надання дозволу на придбання ? частини домоволодіння № 64 по вул..Чорногорська в м.Дніпропетровську, в якому довгий час, а саме шість років ніхто не живе / а.с.226 том2/. Після цього відділом комунального господарства Ленінського району було направлено запис до КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради з проханням повідомити кому належить домоволодіння №64 по вул..Чорногорська в м.Дніпропетровську, зазначивши, що оплату буде здійснено [PERSON] /а.с.132 том1/. На запит повідомлено, що домоволодіння №64 по вул..Чорногорська в м.Дніпропетровську належить на праві власності: [PERSON] Михайловичу-1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності від 21.03.1957 року, [PERSON]-1/2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.05.1985 року /а.с.133 том 1/. В березні 1996 року податкова інспекція в Ленінському районі звернулась до КП «ДМБТІ» з проханням видати довідку-характериститу на ? частину домоволодіння №64 по вул..Чорногорська в м.Дніпропетровську на руки [PERSON] /а.с.135 том 1/. 16.04.1996 року [PERSON] звернулась до КП «ДМБТІ» з замовленням №6153 про видачу дублікату свідоцтва про право особистої власності від 21.03.1957 року на померлого [PERSON]-1/2 частина /а.с.137 том 1/. 16.05.1996 року було видано КП «ДМБТІ» довідку-характеристику на ім*я [PERSON] з метою відчуження частини домоволодіння №64 по вул..Чорногорська в м.Дніпропетровську в якій зазначено власники: [PERSON]/2 на підставі свідоцтва про право особистої власності від 21.03.1957 року та [PERSON]-1/2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.05.1995 року /а.с.134 том 1/. Відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів №246 від 19.07.1996 року « Про прийняття на баланс 1 /2 частини домоволодіння розміщеного по вул..Чорногорській, 64» було прийнято на баланс виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного об*єднання домоволодіння по вул.Чорногорська,64. В рішенні також зазначено, що домоволодіння, розміщене по вул..Чорногорська, 64, яке раніше належало [PERSON] після його смерті, що підтверджується актом про смерть за №4235 від 09.07.1996 року успадковано державою. Копію даного рішення надано архівним управлінням Дніпропетровської міської ради /а.с.121-122 том 2/. Але КП «ДМБТІ» Дніпропетровської оласної ради надано копію рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів за №246 від 19.07.1996 року іншого змісту. В рішенні зазначено, що домоволодіння, розміщене по вул..Чорногорській, 64 прийняте на баланс РИК як безхазяйне. Прийнято рішення прийняти на баланс виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного об*єднання ? домоволодіння по вул..Чорногорська,64 після [PERSON]. На підставі зазначеного рішення КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради зареєструвало ? частину домоволодіння №64 по вул..Чорногорська в м.Дніпропетровську за Місцевою радою та було видано реєстраційне посвідчення на ? частину домоволодіння №64 по вул..Чорногорська в м.Дніпропетровську 19.04.1997 року /а.с.140/. 10.06.1997 року було видано довідку-характеристику місцевій раді для продажу ? частини домоволодіння №64 по вул..Чорногорська в м.Дніпропетровську /а.с.141 том 1/. 17.01.1997 року виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів було прийнято рішення № 21 про продаж ? частини домоволодіння розміщеного по вул. Чорногорська, 64 саме [PERSON] за 1\~020 грн. 08 коп. /а.с. 141 том 2/. Листом від 27.06.1997 року представництво Фонду Державного майна України в Дніпропетровській області надало свою згоду на продаж, згідно з рішенням виконкому Ленінської районної ради від 17.01.97 року № 21, ? частини домоволодіння № 64 по вул. Чорногорська в м. Дніпропетровську [PERSON] /а.с. 142 том 2/. 03.07.1997 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. було посвідчено договір купівлі-продажу ? частини домоволодіння №64 по вул..Чорногорська в м.Дніпропетровську відповідно до якого виконавчий комітет Ленінської районної ради народних депутатів продав, а [PERSON] купила зазначену частину домоволодіння. /а.с.27 том 1/. Відповідно до п. 3 Договору продаж вчинено за 6\~034 грн., які поступили на розрахунок Ленінського РВК, а фактично [PERSON] сплачено 1\~020 грн.08 коп., що підтверджується квитанцією /а.с.228 том 2/, відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів №21 від 17.01.1997 року. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 10 УПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень-ч.3 ст.10 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При вирішення спору суд керується цивільним Кодексом в редакції 1963 року, який був чинний на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, один із подружжя та батки померлого. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. В даному випадку позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на то, що його батько-Кравець [PERSON] є рідним сином [PERSON], померлого 03.03.1952 року та фактично прийняв спадщину після його смерті оскільки постійно проживав, на час смерті батька, разом з ним за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Чорногорська,64. Дані обставини доводить: заявою [PERSON] до нотаріальної контори про прийняття спадщини, в якій він зазначив, що є ще один спадкоємець-брат, автобіографією [PERSON]-/а.с.168 том 2/ та довідкою ПАТ «Дніпроважмаш»-/а.с.112 том 2/. Але, як раніше зазначалось, в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про народження [PERSON] у зв*язку з чим не доводиться факт родинних зв*язків між [PERSON] та [PERSON] Необхідно вирішувати питання щодо встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. Також не доводиться і факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON]. Судом неодноразово роз'яснювалось представникам позивача право на доповнення позовних вимог з метою встановлення юридичних фактів, але в судовому засіданні представник позивача зазначила, що вони вважають недоцільним доповнювати позовні вимоги та встановлювати юридичні факти. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на частину домоволодіння № 64 по вул..Чорногорська в м.Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 04 липня 1986 року є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають. Оскільки позивач не довів своє право на спадкове майно, то не підлягають задоволенню і інші позовні вимоги з цих підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved