Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суд з вищевказаним позовом на підставі того, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину він являється власником квартири [ADDRESS]. Після оформлення документів позивачу стало відомо, що за вказаною адресою зареєстрована [PERSON]. Йому невідомо хто вона, так як вона багато років не про живає і не проживала в квартирі. Відповідно він з нею в родинних відносинах не знаходиться. Місце відповідачки позивачу невідоме. З урахуванням викладеного просить задовольнити позов. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. (а.с. 24). Відповідач, яка належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, та від неї не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с. 16, 21). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи не заперечення представника позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 25 вересня 2015 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. (а.с. 10). Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 03 грудня 2015 року, який був складений комісією у складі голови Василівської сільської ради Мазурок М.П., підтверджується факт того, що відповідачка не проживає за вказаною адресою. (а.с. 12,26). Довідкою Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 59 від 02 березня 2016 року встановлено, що [PERSON] дійсно за адресою: [ADDRESS] не проживає. (а.с. 25). Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Не проживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved