overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 9 серпня 1997 року Самбірським міським відділом РАГС Львівської області, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося: з відповідачем вони різні люди і у них різні погляди на життя і, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння і сварки. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час неповнолітній. Спільне господарство не ведеться, сторони впродовж тривалого часу не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сім'ї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, - а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні [PERSON] у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві; наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 04.11.14р. позов визнала та ствердила, що збереження шлюбу суперечить також її інтересам; просила шлюб із [PERSON] розірвати. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 9 серпня 1997 року Самбірським міським відділом РАГС Львівської області, від якого в подружжя є син [PERSON], [INFO], який проживає із батьками; сторони спільного господарства не ведуть, шлюб їх існує формально. Судом уживались заходи для збереження сім'ї та надавався строк для примирення, однак сторони не примирились, позивач та відповідач наполягали на позитивному вирішенні позову; збереження сім'ї неможливе, відтак, збереження шлюбу суперечить їх інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються впродовж тривалого часу. Виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення позивача [PERSON], суд прийшов до висновку, що позов про розірвання шлюбу підставний і такий, що підлягає задоволенню. Під час судового розгляду сторонами не подано суду клопотань про доказування, чи про звільнення від доказування протилежного; суд надає віри поясненню позивача та позиції відповідача у судовому засіданні 04.11.2014 року про те, що шлюб носить формальний характер; що наявні обставини, які є підставами для розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] довів суду, що заява про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, що примирення між сторонами неможливе; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої неповнолітнього сина, який залишається проживати із матір'ю [PERSON], котрій після розірвання шлюбу слід залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], просить розірвати шлюб між ними, який зареєстровано 18 березня 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Галицького районного управління юстиції, актовий запис № 7. В шлюбі мають сина [PERSON], [INFO], місце проживання якого позивач просить визначити з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сім'я фактично розпалася через постійні конфлікти, непорозуміння, відсутня взаємна повага, спільне сімейне життя не склалося. Позивач переконаний, що подальше збереження шлюбу не можливе і суперечитиме їхнім інтересам, їхній шлюб носить формальний характер, примирення між ними не відбудеться, тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Спільне сімейне життя не склалося. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Місце проживання сина [PERSON], [INFO], слід визначити разом з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним, який зареєстровано 27 жовтня 1998 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Манастириського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 33. В шлюбі мають дочку [PERSON], [INFO], місце проживання якої позивач просить визначити разом з матірю. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сімя фактично розпалась, відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, протягом пяти років сторони не підтримують подружні відносини, проживають роздільно. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Належним чином повідомлена через ЗМІ відповідач в судове засідання не зявилася, жодних заяв щодо руху справи, заперечень на позов не скерувала. Судом ухвалено розглянути справу в порядку заочного провадження. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають роздільно. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Місце проживання дочки слід визначити разом з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних та індексу інфляції за прострочення грошового зобов»язання, яке виникло на підставі судового рішення. На підставі наведеного, ст.ст.11, 509, 536, 625, 610, 611, 614, 1048ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач являється його батьком. Вказує, що до його повноліття батько сплачував аліменти на його утримання, відповідно до рішення суду від 03 листопада 2008 року. Посилається на те, що на даний час він навчається на першому курсі Чернівецького професійного ліцею залізничного транспорту на денній формі. Оскільки відповідач являється працездатним, просив стягувати аліменти, в розмірі по 800 гривень щомісячно до закінчення навчання, тобто до 24 лютого 2017 року, а тому просив задовольнити позов. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про зміну позовних вимог та просив стягнути з [PERSON] аліменти на його користь у розмірі ? частини заробітку відповідача. Відповідач зміненні позовні вимоги позивача визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення, що вбачається із поданої ним письмової заяви. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що змінені позовні вимоги позивача слід задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст. ст. 75, 77, 79, 84, 180, 182, 184, 191, 199 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до закінчення ним навчання. Вказує, що на даний час він є повнолітнім та навчається на першому курсі за денною формою навчання у Волинському коледжі Національного університету харчових технологій, внаслідок чого він позбавлений можливості самостійно здійснювати оплату за навчання та мати будь-які доходи. В добровільному порядку відповідач категорично відмовляється надавати допомогу у звязку із продовженням навчання, у звязку з чим, просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на період навчання в розмірі по 700 грн. щомісячно і до закінчення ним навчання. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення аліментів, однак у меншому розмірі, оскільки сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини від іншого шлюбу. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження серії І-ЕГ №027088 (а.с. 5). Згідно довідки №533 від 23.08.2016 року вбачається, що [PERSON] навчається у Волинському коледжі Національного університету харчових технологій на денній, платній формі навчання (а.с. 7). У відповідності до ст. 200 СК України при призначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. А тому, зважаючи, що відповідач є працездатним, може надавати допомогу на навчання сина, який її потребує, то суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі по 500 (пятсот) грн.. щомісячно, починаючи з 12.09.2016 року і на період навчання [PERSON], але не більше як до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на сина [PERSON] у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що 10 вересня 2010 року за рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області шлюб між ним та дружиною розірвано. Від спільного подружнього життя у позивача та відповідачки [INFO] народився син [PERSON]. Позивач зазначає, що відповідачка не надає жодних коштів на утримання дитини, він витрачає кошти на його харчування, забезпечує одягом та всім необхідним. Покликаючись на зазначені обставини [PERSON] просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на сина до досягнення ним повноліття. [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів.. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі і за рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Від спільного подружнього життя у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON]. Відповідачка матеріальної допомоги не надає. Син знаходиться на утриманні позивача, з яким постійно проживає. [PERSON] на даний час працює, самостійно утримує та виховує сина, який проживає разом з ним. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, копією рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2010 року, копією свідоцтва про народження сина, довідкою про склад сім'ї № 9873 від 22 листопада 2016 року, іншими доказами. Беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідачки, суд приходить до висновку, що із [PERSON] необхідно стягувати в користь позивача аліменти на сина у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вказує, що відповідач є його батьком і до досягнення 18-ти років останній сплачував аліменти на його утримання. На даний час він навчається на 2-му курсі Східноєвропейського національного університету імені [PERSON] на денному відділенні факультету інформаційних систем, фізики і математики. Зазначає, що потребує матеріальної підтримки, оскільки він не змозі працювати у звязку із навчанням на денній формі та просить стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі ? частини з усіх видів доходів на період навчання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував відносно його задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження (а.с. 6). Згідно довідки №09/3644 від 27.09.2017 року вбачається, що [PERSON] є студентом 2-го курсу факультету інформаційних систем, фізики та математики денної бюджетної форми навчання Східноєвропейського національного університету ім. Лесі Українки (а.с. 2). У відповідності до ст. 200 СК України при призначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, суд у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, наявність інших утриманців. А тому, зважаючи, що відповідач є працездатним, має можливість надавати допомогу на навчання сина, так як отримує стабільний офіційний дохід, то суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2017 року і на період навчання [PERSON], але не більше як до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 13 серпня 2015 року він позичив відповідачу 1500 дол. США. При фактичному одержанні вказаної суми відповідачем на підтвердження укладеного договору позики була написана розписка, у якій [PERSON] зобовязувався повернути кошти до 19 вересня 2015 року, однак відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань, тому позивач просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 40455,00 грн., а також судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Відповідно до розписки від 13 серпня 2015 року, долученої до матеріалів справи, [PERSON], прописаний в м. Тернопіль, вул. Київська, 14/148, 13.08.2015 року взяв в [PERSON] 1500$ (одна тисяча пятсот доларів США). Зобовязався повернути дану суму до 13.09.2015 року. В силу ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною другою ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Згідно службового розпорядження Національного Банку України про офіційний курс гривні до іноземних валют, на 05 липня 2017 року встановлений такий офіційний курс гривні до іноземних валют: 100 доларів США 2601.7365 грн. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] боргу за договором позики в розмірі 1500 доларів США, що еквівалентно 39026,05 грн. В силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 640,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 20 січня 2017 року він позичив відповідачу 3500 грн. 00 коп. При фактичному одержанні вказаної суми відповідачем на підтвердження укладеного договору позики була написана розписка, у якій [PERSON] зобовязувався повернути кошти до 20 лютого 2017 року, однак відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань, тому позивач просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 3500,00 грн., а також судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Відповідно до розписки від 20 січня 2017 року, долученої до матеріалів справи, [PERSON] позичив 20 січня 2017 року у [PERSON] гроші в сумі 3500 грн. Вказану суму зобовязався повернути до 20 лютого 2017 року. В силу ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною другою ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України). За таких обставин, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] боргу за договором позики в розмірі 3500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved