Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільський академічний обласний український драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка» (далі Театр) про визнання протиправними та скасування наказів за № 78-к від 01.07.2014 року «Про встановлення додаткових коефіцієнтів підвищення посадових окладів за статусом «академічний» та за № 79-к від 01.07.2014 року «Про встановлення надбавки до заробітної плати» і стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 10 031,68 грн., як суму доплачених надбавок за період з липня по грудень 2014 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що він працює у Театрі на посаді головного режисера. Наказом відповідача від 01.07.2014 року за № 78-к йому зменшено попередньо встановлений додатковий коефіцієнт підвищення посадових окладів за статусом »Академічний» з 1,7 до 1,6. Крім того, наказом за №79-к від 01.07.2010 року зменшено надбавку за складність та напруженість в роботі з 50% до 25%. При цьому, відповідачем не було повідомлено позивача про зміну істотних умов оплати праці за два місяці до їх запровадження. Позивач не був ознайомлений з оскаржуваними наказами, а зміна істотних умов оплати праці відбулась безпідставно. Посилаючись на наведене, просить визнати оспорюванні накази протиправними та скасувати, а також стягнути з відповідача суму доплачених надбавок за період з липня по грудень 2014 року у розмірі 10031,68 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав, зіславшись на доводи викладені у ньому. Представник відповідача Островська О.Н. позов не визнала. Вказала, що у травні 2014 року було внесено зміни до плану використання бюджетних коштів на 2014 рік та знято з Театру 286 200,00 грн. асигнувань, у тому числі з оплати праці 167 400,00 грн. У зв'язку з недостатністю фінансування позивачу було зменшено додатковий коефіцієнт підвищення посадових окладів за статусом «академічний» з 1,7 до 1.6 та надбавку за складність та напруженість в роботі з 50% до 25%. Також вважає, що у позивача зменшилася напруженість у праці, оскільки протягом театрального сезону у 2014 році [PERSON] поставив дві постановки. У той час, коли режисер-постановщик [PERSON] у 2014 році здійснив чотири постановки. Крім того, зазначила, що змін в організації праці у сторону їх погіршення не відбулось, оскільки 01.07.2014 року відбулось збільшення посадового окладу позивача. Також зазначила, що позивачем не вірно розрахованого суму заборгованості по заробітній платі. Посилаючись на наведене, вважала, що оспорювані накази відповідають вимогами чинного законодавства, просила у задоволенні позову відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] з 2009 року працює на посаді головного режисера Комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільський академічний обласний український драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка», що визнається сторонами спору та підтверджується наказом директора Театру від 04.08.2009 року за №66-к та записом за №19 у трудовій книжці позивача серії [NUMBER] від 22.03.1979 року. Наказом в.о. директора Театру від 01.01.2014 року «Про встановлення додаткових коефіцієнтів підвищення посадових окладів за статусом «академічний» за №2-к в межах коштів, виділених на оплату праці працівників Театру з 01 січня по 31 грудня 2014 року [PERSON] встановлено додатковий коефіцієнт підвищення посадових окладів, максимальний розмір якого не перевищує 1,7. Наказом в.о. директора Театру за №4-к від 02.01.2014 року, [PERSON] встановлено надбавку до заробітної плати за складність та напруженість в роботі і розширений об'єм робіт в розмірі 50 % основного окладу з 01.01. по 31.12.2014 року. При цьому, у п. 5 наказу зазначено, що в разі погіршення якості роботи, зменшення фонду заробітної плати, ці надбавки скасовуються або зменшуються. Відповідно до лімітної довідки про бюджетні асигнування та кредитування на 2014 рік, виданої Департаментом культури, релігії та національності облдержадміністрації, у 2014 році Театру виділено 8 824 000,00 грн. для оплати праці та комунальних послуг. Згідно плану використання бюджетних коштів на 2014 рік, на оплату праці передбачалось використати 6 204 100,00 грн. Згідно довідки Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації від 23.04.2014 року за №59 та довідки про зміни до плану використання бюджетних коштів на 2014 рік від 14.05.2014 року за №10-43, з Театру знято 286 200,00 грн., в тому числі на оплату праці 167 400,00 грн. Наказом в.о. директора Театру від 01.07.2014 року за №78-к «Про встановлення додаткових коефіцієнтів підвищення посадових окладів» за статусом «Академічний» відмінено додаткові коефіцієнти підвищення посадових окладів встановленні наказом від 01.01.2014 року за №2-к та встановлено [PERSON] з 01.07.2014 року додатковий коефіцієнт у розмірі 1,6. Наказом в.о. директора Театру за №79-к «Про встановлення надбавки до заробітної плати» від 01.07.2014 року, відмінено раніше встановлену надбавку [PERSON] у розмірі 50% та встановлено з 01.07.2014 року надбавку у розмірі 25 % від посадового окладу. Про наявність оскаржуваних наказів позивача не було повідомлено, що визнається сторонами спору. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Аналогічні положення також містяться у ч. 4 ст. 97 КЗпП України та ст. 103 КЗпП України, ч. 2 ст. 29 ЗУ «Про оплату праці» Відповідно до вимог ст. 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Аналогічні положення містяться в ст. 13 Закону України «Про оплату праці», згідно з якою оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. Відповідно до наказу Міністерства культури та туризму України за №745 від 18.10.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарної сітки» працівникам закладів культури може встановлюватись надбавка за складність та напруженість у розмірі 50 відсотків посадового окладу. Відповідно до постанови КМУ за №1298 від 30.08.2002 року «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», під час визначення максимальних розмірів посадових окладів (ставок заробітної плати) керівних працівників, художнього та артистичного персоналу закладів культури, яким надано статус академічних, умови оплати праці яких затверджено цією Постановою, застосовується додатковий коефіцієнт підвищення посадових окладів (ставок заробітної плати, тарифних ставок), максимальний розмір якого не перевищує 2. Оплата праці працівників Театру здійснюється на підставі наказу Міністерства культури і туризму України від 18 жовтня 2005 року № 745 «Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі «Єдиної тарифної сітки». Пунктом 3 цього наказу керівникам бюджетних установ, закладів та організацій культури надано право в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах: - установлювати працівникам конкретні розміри посадових окладів та доплат і надбавок до них; - надавати працівникам матеріальну допомогу, у тому числі на оздоровлення, у сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання;- затверджувати порядок і розміри преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи в межах коштів на оплату праці. Положеннями п. 4.2. Статуту Театру, директору надано право встановлювати працівникам театру розміри посадових окладів, премій, винагород, надбавок і доплат. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорювалося сторонами, оплата праці працівників Театру фінансується з бюджету згідно кошторису на поточний рік. Вирішення питань оплати праці працівників Театру є компетенцією директора Театру. Підставою для прийняття в.о. директором Театру оспорюваних наказів за №78-к від 01.07.2014 року«Про встановлення додаткових коефіцієнтів підвищення посадових окладів за статусом «академічний» та за № 79-к від 01.07.2014 року «Про встановлення надбавки до заробітної плати» було недостатнє забезпечення потреб фінансування заробітної плати . Згідно довідки Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації від 23.04.2014 року за №59 та довідки про зміни до плану використання бюджетних коштів на 2014 рік від 14.05.2014 року за №10-43, з Театру знято 286 200,00 грн., в тому числі на оплату праці 167 400,00 грн. Згідно з вимогами ч. ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах. За вищевказаних обставин суд приходить до висновку щодо правомірності дій відповідача при винесенні наказів від 01.07.2014 року за № 78-к про зменшення додаткового коефіцієнту підвищення посадових окладів за статусом «акадамічний» з 1,7 до 1,6 та за №79-к про зменшення надбавки за складність та напруженість в роботі з 50% до 25 %. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач належних доказів повідомлення позивача про відповідні зміни в оплаті праці у строки визначені у ч. 3 ст. 32 КЗпП України не надав. Таким чином, суд вважає, що позивача не було повідомлено про зміну істотних умов оплати праці у бік погіршення у двохмісячний термін, як цього вимагає закон, внаслідок чого, відповідачем було порушено вимоги ст. 103 КЗпП України та ст. 29 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до роз'яснень викладених у абз. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13, оскільки при зміні систем та розмірів оплати праці у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці (ч. 3 ст. 32 КЗпП України), введенні нових або зміні діючих умов оплати праці у бік погіршення ст. 103 КЗпП України) роботодавець повинен повідомити про це працівника не пізніше ніж за два місяці до їх запровадження, порушення цього строку може бути підставою для задоволення вимог працівника про оплату праці згідно з попередніми умовами за період, на який було скорочено зазначений строк попередження. Тобто не попередження позивача у строки встановлені ч. 2 ст. 32 КЗпП України може бути підставою для задоволення вимог працівника про оплату праці згідно з попередніми умовами за період, на який було скорочено зазначений строк попередження, а не для визнання незаконним наказу про зміну умов оплати праці. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити часткового, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі у розмірі 307,35 грн., що становить суму недоплаченого коефіцієнту підвищення посадових окладів за липень-серпень 2014 року та 1383,57 грн. заробітної плати, що становить суму недоплаченої надбавки за складність ат напруженість у роботі за липень-серпень 2014 року, за вирахуванням податків та зборів. Визначаючи суму заборгованості по заробітній платі суд виходив із наданої відповідачем довідки-розрахунок(порівняльної таблиці) . З довідки-розрахунку встановлено, що у липні 2014 року розмір надбавки [PERSON] за статусом академічний при коефіцієнті 1,7 становить 482,46 грн., а при коефіцієнті 1.6 -413,57грн., різниця становить 68.89 грн.; у серпні 2014 року розмір надбавки [PERSON] за статусом академічний при коефіцієнті 1,7 становить 1669,38 грн., а при коефіцієнті 1.6 -1430.92 грн., різниця становить 238,46 грн.; у липні 2014 року розмір 50% надбавки за складність - становить 585,78 грн., а 25 %- 275,67 грн., різниця 310,11 грн; у серпні 2014 року розмір 50% надбавки за складність - становить 2027,69 грн. грн., а 25 %- 954,23 грн., різниця 1073,46 грн. Отже, заборгованість по заробітній платі, що становить суму недоплаченого коефіцієнту підвищення посадових окладів за липень-серпень 2014 року становить 307,35 грн. ( 68,89 грн.+238,46 грн.), а заборгованості по заробітній платі, що становить суму недоплаченої 50% надбавки за складність та напруженість становить 1383,57 грн. ( 310,11 грн.+1073,46 грн.). Посилання позивача на порушення відповідачем вимог Закону є безпідставним, оскільки директором Театру зменшено розмір надбавки в межах максимального розміру надбавок встановлених Законом. Безпідставними є посилання відповідача на те, що у даному випадку не відбулось змін істотних умов праці, оскільки спірні доплати не відносяться до істотних умов праці, з огляду на наступне. В силу положень ст. 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата складається із основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Суд також не приймає до уваги як безпідставні доводи відповідача про те, що зі зміною коефіцієнтів та надбавок не відбулось погіршення умов праці позивача в сторону погіршення, так як заробітна плата позивача загалом збільшилась, оскільки з 01.07.2014 року відбулось збільшення посадового окладу, що не має правового значення для вирішення даного спору.

Outcome: partial