Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 22633 гривень 96 копійок боргу за договором позики, а також 243 гривень 60 копійок понесених судових витрат на сплату судового збору, мотивуючи свою вимогу тим, що 02 квітня 2014 року на прохання відповідача [PERSON] надав йому позику у розмірі 700 доларів США з умовою повернення боргу до кінця липня 2014 року, умови договору посвідчуються письмовою розпискою відповідача. Однак відповідач у зазначений термін кошти не повернув. Своїх обіцянок [PERSON] не дотримався, борг не погасив, що вимусило звернутися до суду з позовом про відшкодування понесених вини відповідача збитків. Позивач прохає стягнути з відповідачка суму боргу в 16415 гривень за курсом 2344 гривні 75 копійок за 100 доларів США, а також 3% річних від 16415 гривень, що становить за його розрахунками 327 гривень 85 копійок, крім цього 5597 гривень 51 копійку нарахованої індексації у зв'язку з інфляцією, та 243 гривні 60 копійок понесених судових витрат. У судовому засіданні позивач [PERSON], посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви, прохав позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] 22633 гривні 96 копійок боргу, з яких 16415 гривень боргу, 327 гривень 85 копійок - нараховані 3% від простроченої суми, 5597 гривень 51 копійка нарахованого інфляційного збільшення заборгованості, та 243 гривні 60 копійок понесених витрат на сплату судового збору, і 50 гривень понесених витрат на отримання довідки про курс валют, посилаючись в якості доказу на долучену до справи розписку відповідача (а.с. 4), та квитанції (а. с. 2, 6). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] визнав у повному обсязі, пояснивши, що дійсно у зв'язку з виниклою гострою потребою в коштах звернувся до [PERSON] з проханням надати в якості позики 700 доларів США, обіцяючи до кінця липня 2014 року борг повернути. [PERSON] надав 700 доларів США, отримання також суми підтвердив своєю письмовою розпискою, яку передав [PERSON]. Відповідач [PERSON] пояснив, що не зміг повернути позику через виниклі матеріальні труднощі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні цим фактам правовідносини сторін. Суд прийшов до висновку, що між сторонами - [PERSON] та позичальником [PERSON] 02 квітня 2014 року було укладено договір позики, за якими [PERSON] (позикодавець) передав у позичальнику [PERSON] 700 доларів США в якості позики готівкою, а позичальник [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів до кінця липня 2014 року. Відповідачем порушено умови договору позики, відповідач [PERSON] не виконав належним чином та в установлений строк взяте зобов'язання про повернення боргу, до часу звернення позивача до суду борг не погасив, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання. [PERSON] визнав у повному обсязі розмір отриманої позики, та умови повернення, повідомивши, що саме він був позичальником коштів у [PERSON], поясняв, що саме через виниклі матеріальні труднощі не зміг сплачувати [PERSON] частками борг. Вимога [PERSON] про стягнення 327 гривень 85 копійок нарахованих процентів від простроченої суми з розрахунку в три проценти річних, як передбаченої ст. 625 ч. 2 ЦК України відповідальністю, також підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають також стягненню з відповідача судові витрати, сплачені при подачі позовної заяви.

Outcome: approved