Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ» (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив визнати частково недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ» у частині встановлення непропорційної частки позивача у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію і проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , що оформлені протоколами загальних зборів №2 від 06.02.3016, №3 від 17.12.2016, №1 від 09.12.2017; визнати частково недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ» у частині встановлення окремого цільового внеску лише для власників нежитлових приміщень для накопичення коштів на ремонт ліфтів будинку по [ADDRESS], що оформлені протоколами загальних зборів №2 від 06.02.3016, №3 від 17.12.2016, №1 від 09.12.2017; визнати частку позивача у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] пропорційною від загальних сум витрат Кошторисів, затверджених та оформлених протоколами №2 від 06.02.3016, №3 від 17.12.2016, №1 від 09.12.2017 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ», визнати частку позивача у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] пропорційною від загальних сум витрат об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ» у відповідності до ч. 1, 3 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пропорційної частки внесків і платежів позивача щодо нарахованих та сплачених коштів позивачем з урахуванням пропорційного визначення частки у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником Ѕ частини нежитлового приміщення [ADDRESS] на підставі Договору про дольову участь у будівництві № 43/17-25 від 08.04.2002 та рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2013. ОСББ «ТСББ Комфорт» є балансоутримувачем житлового комплексу за вказаною адресою. 06.02.2016 рішенням загальних зборів відповідача затверджено нову редакцію Статуту ОСББ «ТСББ Комфорт», яка на думку позивача не відповідає вимогам Типового статуту згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.09.2015 № 238. Вказаний Статут також не зареєстровано Шевченківською РДА в м. Києві. Так, позивач зазначає, що оспорюваними рішеннями загальних зборів, оформленими протоколами №2 від 06.02.3016, №3 від 17.12.2016, №1 від 09.12.2017, перенесено тягар утримання спільного майна з власників житлових на власників нежитлових приміщень, а саме на підставі вказаних протокольних рішень відповідач здійснює неправомірні нарахування з утримання будинку та прибудинкової одним власникам за рахунок інших. Позивач вказує, що фактично здійснюється перекладання зобов`язань по утриманню неналежної позивачу частки спільного майна з інших співвласників цього спільного майна. Позивач зазначає, що сплачує непропорційну частку внесків та платежів у загальному обсязі внесків і платежів на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку відповідно до Статуту ОСББ. Зазначає, що оскаржує рішення ОСББ не з підстав порушення процедури їх прийняття, а з підстав невідповідності Статуту та вимогам чинного законодавства. Крім того, зазначає, що відповідач не є суб`єктом господарювання, а відтак не має права самовільно встановлювати тарифи, що в свою чергу призводить до завищення розміру внесків для власників нежитлових приміщень. В своєму відзиві представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, Загальними зборами не приймалось рішення щодо встановлення часток для окремих співвласників, а було встановлено розміри внесків і платежів для утримання будинку та прибудинкової території для всіх власників житлових та нежитлових приміщень. Для власників житлових та нежитлових приміщень встановлені різні розміри внесків, при цьому розміри внесків для останніх встановлені більші, що пов`язано з більшими витратами, які несе ОСББ на утримання вказаного майна, а також ремонт та обслуговування ліфтів. Представник відповідача вказує, що позивач є співвласником нежитлових приміщень [ADDRESS] , яке використовує як офіс юридичної особи ТОВ «ЛАНТЕРНЕК», засновником якої є він сам. Так, приміщення щодня відвідують працівники офісу та відвідувачі, що створює додаткове навантаження на роботу ліфтів, а також викликає необхідність посиленого прибирання прибудинкової території. Також вказує, що позивачем помилково ототожнюється поняття «тариф» та «внесок», при цьому, розмір внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території не потребує узгодження з органами державної влади чи місцевого самоврядування. При визначенні розміру внесків відповідач діє на підставі Статуту ОСББ. Жодних порушень під час прийняття рішення про встановлення розмірів внесків та платежів відповідачем вчинено не було. В задоволенні позову просив відмовити. Так, вказує, що Статут відповідає вимогам чинного законодавства, прийнятий за встановленою Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». При цьому, реєстрація нової редакції Статуту ОСББ в 2016 році не здійснювалась в Шевченківській РДА в 2016 році, оскільки чинне на той час законодавство такого обов`язку для відповідача не передбачало. 10.05.2018 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 12.06.2018 ухвалою суду по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання, встановлено сторонам строки для надання заяв по суті справи. 20.08.2018 від представника відповідача надійшов відзив. 05.09.2018 ухвалою суду задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 25.09.2018 від представника відповідача на виконання вимог ухвали суду надійшли докази. 17.01.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив. 29.01.2019 від представника відповідача надійшли пояснення щодо відповіді на відзив. 15.02.2019 від позивача надійшла заява про забезпечення позову. 18.02.2019 ухвалою суду відмовлено в задоволення заяви про забезпечення позову. 26.02.2019 від позивача надійшли додаткові пояснення до відповіді на відзив. 04.04.2019 ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити в їх задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 11 ЦК України підставою для виникнення зобов`язань є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Статтею 322 ЦК України передбачений обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна . Статтею 4 Закону передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до ст. 4 Закону, основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання . Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання . Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону, органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Частиною другою вказаної статті передбачено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Згідно з положеннями ст. 10 Закону, загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. При цьому, ст. 16 Закону наділяє Об`єднання правом відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання; встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 11 ст. 10 Закону, до виключної компетенції загальних зборів співвласників, зокрема, відноситься затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (ст. 1 Закону). Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи (ч. 6 ст. 22 Закону). При цьому, згідно з ч. 1-3 ст. 23 Закону, утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Згідно ст. 20 Закону, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Відповідно до ст. 15 Закону, співвласник зобов`язаний, в тому числі, виконувати вимоги статуту об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі тощо. При цьому, згідно ст. 20 Закону, спори щодо визначення частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку вирішуються в судовому порядку. 25.04.2001 Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» (код ЄДРПОУ 26008186) зареєстроване як юридична особа, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію від 11.04.2005 Серія А00 № 013179. 14.12.2006 відповідач прийняв на баланс житловий комплекс за адресою: [ADDRESS] (Акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 14.12.2006). Позивач є власником Ѕ частин нежитлових приміщень № [ADDRESS] на підставі Договору про дольову участь у будівництві № 43/17-25 від 08.04.2002 та рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2013. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, належна позивачу частина нежитлових приміщень розташована у будинку, в якому створено ОСББ, а отже, згідно з вимогами чинного законодавства України на позивача покладений обов`язок щодо виконання рішень, прийнятих загальними зборами ОСББ та сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів. 06.02.2016 рішенням загальних зборів відповідача затверджено нову редакцію Статуту ОСББ «ТСББ Комфорт». Так, положеннями п. 1. Розділу І Статуту передбачено, що об`єднання створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS], що розташований за місцезнаходженням: [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до положень п. 2 Розділу ІІІ Статуту, вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі примати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Згідно п. 3 Розділу ІІІ Статуту, до виключної компетенції загальних зборів належать, зокрема, затвердження Статуту об`єднання, внесення змін до нього, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників будинку, окремо для власників житлових та власників нежитлових приміщень, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 11 Розділу ІІІ Статуту, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно п. 2 Розділу IV Статуту, сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків платежів, в тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Так, згідно з Рішенням загальних зборів ТСББ «Комфорт» від 09.12.2017, визначено розмір щомісячних обов`язкових платежів та внесків до бюджету (кошторису) Товариства на 2018 рік: для власників квартир на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4,89 грн. за 1 кв.м, на утримання служби консьєржів - 1, 87 кв.м, для власників нежитлових приміщень (офісів) верхніх поверхів - на утримання будинку та прибудинкової території - 13, 91 грн. за 1 кв. м, на утримання служби консьєржів - 2, 75 грн. за 1 кв.м., цільові внески для накопичення коштів на ремонт ліфтів - 3, 00 грн. за 1 кв.м, для власників нежитлових приміщень (офісів) нижніх поверхів - на утримання будинку та прибудинкової території - 10, 80 грн. за 1 кв. м; цільові внески на створення ремонтного фонду - 10 % від суми платежів на утримання будинку, прибудинкової території; внески власників гаражних боксів на утримання та обслуговування багатобоксового підземного гаражу - 18, 33 грн. за 1 кв. м. Крім того, згідно кошторисів та рішень Загальних зборів, що оформлені протоколами Загальних зборів № 2 від 06.02.2016, № 3 від 17.12.2016, № 1 від 09.12.2017 для власників нежитлових приміщень встановлені внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірах: 11, 65 грн. за 1 кв.м (на 2016 рік), 11, 98 грн. за 1 кв.м (на 2017 рік) та 13,91 грн. за 1 кв.м (на 2018 рік). Також в матеріалах справи наявні Обґрунтування базових показників для складання проєкту бюджету ТСББ «Комфорт» на 2012 рік, Обґрунтування базових показників для складання проєкту бюджету ТСББ «Комфорт» на 2015 рік, Обґрунтування базових показників для складання проєкту бюджету ТСББ «Комфорт» на 2016 рік, Обґрунтування базових показників для складання проєкту бюджету ТСББ «Комфорт» на 2017 рік, Обґрунтування базових показників для складання проєкту бюджету ТСББ «Комфорт» на 2018 рік, кошторис ТСББ «Комфорт» на 2016 рік, кошторис ТСББ «Комфорт» на 2017 рік, кошторис ТСББ «Комфорт» на 2018 рік та відповідні договори про надання та постачання послуг, зокрема про постачання електричної енергії № 70016 від 03.02.2005, Договір постачання електричної енергії споживачу від 12.12.2018, укладені ОСББ з виробниками та постачальниками комунальних послуг, Договір на виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів від 01.07.2010, Договір про постачання електричної енергії № 26538 від 16.01.2014, Договір про перевезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 02.01.2009, на підставі яких також визначались розмірі внесків та платежів на утримання спільного майна ТСББ. Представник відповідача пояснив в судовому засіданні, що розміри внесків обґрунтовані насамперед типом приміщення та розміром витрат, які несе ОСББ на утримання будинку і прибудинкової території, а також оплати праці служби консьєржів та обслуговування ліфтів. Зокрема, зазначив, що нежитлові приміщення верхніх поверхів будинку використовуються власниками, в тому числі позивачем, як офісні приміщення, відтак витрати ОСББ на утримання та обслуговування будинку, ліфтів є більшими. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що оскаржуваними рішеннями загальних зборів ОСББ «ТСББ «КОМФОРТ» встановлено непропорційний розподіл та визначена непропорційна частка внеску кожного окремого співвласника у загальному обсязі внесків, чим порушені права позивача. Вказані рішення ОСББ також прийняті з порушенням норм чинного законодавства та Статуту, зокрема, позивач зазначає, що нова редакцію Статуту ОСББ «ТСББ Комфорт», затверджена 06.02.2016, не відповідає вимогам Типового статуту згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.09.2015 № 238. Вказаний Статут також не зареєстровано Шевченківською РДА в м. Києві. Крім того, вказує, що зазначеними рішеннями відповідача тягар утримання спільного майна з власників житлових перенесено на власників нежитлових приміщень, а саме на підставі вказаних протокольних рішень відповідач здійснює неправомірні нарахування з утримання будинку та прибудинкової одним власникам за рахунок інших. Додатково позивач зазначає, що відповідач веде податковий облік з порушенням норм чинного законодавства, при встановленні розмірів внесків було відсутнє відповідне економічне обґрунтування, порушено порядок складання кошторису. Так, відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 вказаної ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Наведеною нормою визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Разом з тим, у відповідності до норм ч. ч. 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Так, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Так, позивач в своїх поясненнях зазначає, що оскаржує рішення загальних зборів не з процедурних питань під час ухвалення цих рішень, а з підстав порушення Статуту ОСББ «ТСББ «Комфорт» та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» цими рішеннями. Разом з тим, позивач в судовому засіданні не надав відповідних доказів, які б підтверджували порушення оскаржуваними рішеннями Статуту ОСББ «ТСББ «Комфорт» чи Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». При цьому, вказані рішення загальних зборів щодо встановлення розмірів внесків та платежів за утримання будинку та прибудинкової території є чинними і у встановленому законом порядку недійсними з підстав порушення порядку їх проведення чи відсутності кворуму не визнавались. Правомірність дотримання відповідачем принципу пропорційності під час визначення обов`язкових щомісячних внесків та платежів загальними зборами ОСББ, затверджених оскаржуваними рішеннями, позивачем також не спростовано. Також в судовому засіданні не підтвердилась наявними в матеріалах справи доказами і та обставина, що відповідачем було допущено порушення принципу пропорційності визначення обов`язкових щомісячних внесків та платежів загальними зборами ОСББ у вказаних розмірах. Докази, надані позивачем, такі як листування з відповідачем, іншими державними органами, інші рішення та протоколи ОСББ, які не стосуються визначення розміру внесків, розрахунки, надані позивачем, суд до уваги не бере, оскільки вони не підтверджують обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову. З огляду не вище викладене, оскаржувані рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ», оформлені протоколами загальних зборів №2 від 06.02.3016, №3 від 17.12.2016, №1 від 09.12.2017, прийняті відповідно до вимог чинного законодавства у межах повноважень Загальних зборів, визначених Статутом та ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. Статут може містити також інші положення, що є істотними для діяльності об`єднання та не суперечать вимогам законодавства. Форма Типового статуту ОСББ затверджена Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27.08.2003 № 141 (з подальшими змінами, внесеними Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, житлово-комунального господарства України від 23.09.2015 р № 238). Як вбачається з матеріалів справи, редакція Статуту від ОСББ «ТСББ «КОМФОРТ» складена відповідно до типового статуту, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27.08.2003 № 141 (з подальшими змінами) та затверджена загальними зборами членів ОСББ у відповідності до вимог чинного законодавства. Доказів того, що Статут у вказаній редакцій був оскаржений в судовому порядку та визначений таким, що був прийнятий з порушенням норм чинного законодавства, суду не надано. При цьому, оскільки предметом спору є часткове визнання рішення загальних зборів в частині визначення частки позивача у загальному обсязі внесків і платежів на утримання спільного майна недійсним, а питання щодо законності Статуту виходять за межі предмету доказування у даній справі, доводи позивача в цій частині суд до уваги не приймає. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання оспорюваних рішень відповідача недійсними. Оскільки вимоги позивача щодо визнання його частки у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] пропорційною від загальних сум витрат Кошторисів, затверджених та оформлених протоколами №2 від 06.02.3016, №3 від 17.12.2016, №1 від 09.12.2017 загальних зборів ОСББ «ТСББ «КОМФОРТ» та визнання його частки у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] пропорційною від загальних сум витрат ОСББ «ТСББ «КОМФОРТ» у відповідності до ч. 1, 3 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та зобов`язання відповідача щодо здійснення перерахунку пропорційної частки внесків і платежів позивача щодо нарахованих та сплачених коштів позивачем з урахуванням пропорційного визначення частки у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку є похідними вимогами від визнання частково недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ» у частині встановлення непропорційної частки позивача у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію і проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку по [ADDRESS], що оформлені протоколами загальних зборів №2 від 06.02.3016, №3 від 17.12.2016, №1 від 09.12.2017 та визнання частково недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ» у частині встановлення окремого цільового внеску лише для власників нежитлових приміщень для накопичення коштів на ремонт ліфтів будинку по [ADDRESS], що оформлені протоколами загальних зборів №2 від 06.02.3016, №3 від 17.12.2016, №1 від 09.12.2017, вказані вимоги також не підлягають задоволенню. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, факт порушення відповідачем прав позивача не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного та

Outcome: dismissed