Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом та просить розірвати шлюб, в якому він перебуває з [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 1997 року, від якого у них народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачкою вважає неможливим, оскільки між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки. Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач надав письмову заяву, в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Відповідно до заяви відповідачки, вона позовні вимоги визнає в повному обсязі, також просить суд розірвати шлюб і не заперечує про вирішення справи без її участі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 09 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 844. Під час шлюбу в сторін народилися двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у звязку з чим примирення поміж ними неможливе. Спору про поділ майна сторони не мають. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їхніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved