Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з вищевказаною заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що 02 серпня 2017 року помер його батько [PERSON] Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді житлового будинку №69 по вул. Комсомольській (тепер Студентська) м. Купянська. Заявник прийняв спадщину після смерті батька звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що в його свідоцтві про народження батьком зазначений [PERSON], а у свідоцтві про смерть батько записаний, як [PERSON] Заявник пояснює, що під час реєстрації його народження мати записала батька зі слів, та зазначила замість дійсного прізвища батька «Тихоненко» своє прізвище «Хорошко», однак ім'я та по батькові вказала вірно «Олександр Миколайович». Таким чином заявник вимушений був звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Заявник та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили суд встановити факт батьківства. [PERSON] також зазначив, що з 2001 року його батько [PERSON] втратив зір, тому він вимушений був надавати йому допомогу та часто перебував поруч з ним. Представник заінтересованої особи Куп'янський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення свідків, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. З ксерокопії свідоцтва про народження [PERSON] та витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 30 березня 2018 року вбачається, що батьком заявника записаний [PERSON], відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с. 6, 8). 02 серпня 2017 року помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть (а.с. 7). 04 квітня 2018 року державний нотаріус Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька у звязку з тим, що у свідоцтві про народження його батьком записаний [PERSON], а він просить видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON]. Державний нотаріус порекомендував [PERSON] звернутися до суду з заявою про встановлення факту батьківства (а.с. 9). Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що вона являється матірю заявника [PERSON] та підтвердила факт батьківства, а саме те, що [PERSON] був рідним батьком заявника [PERSON] Також зазначила, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], а мешкала разом з ним у цивільному шлюбі. Протягом більш як 12 років її син [PERSON] мешкав разом з батьком [PERSON] та доглядав за ним, у звязку з тим, що батько втратив зір та не міг сам належним чином піклуватися про себе. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що вона являється племінницею [PERSON] та також підтвердила факт батьківства, а саме те, що [PERSON] був рідним батьком заявника [PERSON] Також зазначила, що [PERSON] останній час проживав разом зі своїм батьком [PERSON] Свідок [PERSON] мешкає поруч з домоволодінням [PERSON] та бачила, що [PERSON] доглядав за господарством свого батька, саджав та обробляв його огород. Крім того, вказала, що батьки заявника навмисно не реєстрували шлюб, щоб користуватися пільгами матері одиночки, однак фактично проживали однією родиною. З заяви вбачається, що заявник не може скористатися своїми спадковими правами у звязку з тим, що у нього відсутні документи, які можуть підтвердити факт батьківства між ним та його померлим батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно\~ст. 315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.7\~постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В силу положень ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року\~Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення\~суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених\~ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2\~ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Пунктом 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року\~Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів\~розяснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у\~ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у\~ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми\~КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм\~СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] народився 29 грудня 1982 року, отже, застосуванню підлягають норми\~КпШС. Згідно ч. 2 та ч. 3\~ст. 53 КпШС України\~в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Зібрані по справі докази та показання свідків свідчать про наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON], [INFO], який помер 02 серпня 2017 року, являється батьком [PERSON] [INFO]. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. У звязку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved