Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS], де проживав разом з дружиною [PERSON] та дітьми. Після розірвання шлюбу рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2010 року та визначення місця проживання дітей з колишньою дружиною - відповідачем, [PERSON] не проживала у квартирі позивача, де була зареєстрована. У зв'язку з необхідністю використання власної квартири для проживання членів сім'ї [PERSON] з липня 2013 року, позивач направив відповідачу повідомлення про розірвання договору найму жилого приміщення та виселення, проте відповідач відмовилась розривати договір найму та виселятися. Враховуючи, що позивач є власником квартири, а відповідач у вказаній квартирі тривалий час не проживає та має власне нерухоме майно - 1/3 частину квартири за адресою [ADDRESS], де фактично і проживає, просить виселити відповідача з квартири за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з розірванням з нею договору найму жилого приміщення. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Пояснили, що відповідач з дітьми не проживає у вказаній квартирі з 17 січня 2010 року. На теперішній час позивач проживає у квартирі з іншою жінкою однією сім'єю без реєстрації шлюбу і заперечує проти проживання у квартирі колишньої дружини. Проти проживання у його квартирі дітей, які там зареєстровані, не заперечує. Відповідач проти позову заперечувала, звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про вселення, встановлення порядку користування квартирою, зобов'язання передати примірник ключів від вхідних дверей та в подальшому не чинити перешкод у користуванні квартирою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 грудня 1999 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та вселилася в його квартиру як член сім'ї без укладення договору найму жилого приміщення чи встановлення порядку користування квартирою. 24 червня 2003 року [PERSON] зі згоди [PERSON] зареєструвалась у вказаній квартирі. [INFO] від вказаного шлюбу у сторін народилася двійня - [PERSON] та [PERSON], які теж були зареєстровані у вказаній квартирі та проживали там до 17 січня 2010 року. Після того, як рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано та встановлено, що діти залишаються проживати разом з матір'ю без визначення адреси місця проживання, [PERSON] припинив їй доступ до квартири шляхом заміни замків на вхідних дверях. Вказане було причиною її відсутності у квартирі. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 квітня 2012 року задоволено позов [PERSON] про усунення перешкод у користуванні [PERSON] спірною квартирою, проте вказане рішення [PERSON] не виконано, з посиланням на невизначеність способу усунення перешкод у користуванні приміщенням, а також на те, що в рішенні не визначено, якими приміщеннями в квартирі вона буде користуватися. Зазначила, що припинення сімейних відносин з власником квартири, відповідно до ст.156 ЖК України, не позбавляє її права користування спірною квартирою. На підставі викладеного, а також з посиланням на те, що вона не має власного ізольованого житла і проживає з двома дітьми у квартирі своєї матері, [PERSON] просить вселити її у квартиру, встановити порядок користування квартирою, зобов'язати відповідача передати примірник ключів від вхідних дверей та в подальшому не чинити перешкод у користуванні квартирою. Заслухавши пояснення [PERSON], його представника, [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 29 лютого 1996 року, [PERSON] купив квартиру за адресою: м. Київ, [ADDRESS] і є її власником. Відповідно до довідки форми 3 КП «Житлосервіс «Приозерне» № 399 від 12 березня 2014 року у вказаній квартирі зареєстровані 4 особи: [PERSON] - власник, [PERSON] - дружина, [PERSON] та [PERSON], [INFO], - діти. Згідно положень ст. ст. 168, 169 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. У разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Стаття 405 ЦК України встановлює, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та визначено місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з матір'ю - [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, зокрема відповіді [PERSON] на вимогу [PERSON] про розірвання договору найму житлового приміщення та виселення, а також пояснень [PERSON], остання вселялась та реєструвалась у належній на праві приватної власності [PERSON] квартирі як член сім'ї власника - дружина, при цьому договору найму чи користування жилим приміщення між нею та колишнім чоловіком не укладалось. Разом з тим, [PERSON] після розірвання шлюбу чинив перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою, шляхом заміни замків на вхідних дверях, а також не впускав її до квартири, про що свідчить довідка Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 16 квітня 2011 року, в якій зазначено, що до Оболонського райуправління по спецлінії « 102» 17 січня 2010 року надходило повідомлення про сімейну сварку за адресою: [ADDRESS] (чоловік вигнав дружину з квартири). Крім того, чинення перешкод у користуванні жилим приміщенням [PERSON] зі сторони [PERSON] також підтверджується рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2011 року, яким зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні спірною квартирою [PERSON] З наданих [PERSON] копій документів з матеріалів виконавчого провадження та пояснень [PERSON] та його представника вбачається, що рішення суду [PERSON] не виконано і він заперечує проти проживання колишньої дружини в його квартирі. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач за первісним позовом зареєстрована у квартирі позивача як колишній член сім'ї позивача, жодних договорів найму чи користування жилим приміщенням між сторонами не укладалось, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову про виселення відповідача у зв'язку з розірванням договору найму жилого приміщення. Критично також оцінюються судом доводи позивача про можливість проживання у його квартирі лише дітей, оскільки рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 27 січня 2010 року, визначено місце проживання дітей разом з матір'ю. Крім того, вимоги про виселення [PERSON] є необґрунтованими і у зв'язку з тим, що сторонами підтверджено ту обставину, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 17 січня 2010 року. Оскільки, як встановлено судом, [PERSON] навмисне чинились перешкоди у користуванні [PERSON] спірною квартирою, внаслідок чого остання не проживає у квартирі з поважних причин, а також оскільки відповідно до положень ст.156 ЖК України, як колишня дружина власника квартири, після припинення сімейних відносин, [PERSON] має право користуватись вказаним житлом, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог про вселення [PERSON] у квартиру [PERSON] В той же час не підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги в частині встановлення порядку користування квартирою, оскільки з огляду на положення ст.405 ЦК України житлове приміщення, яке мають право займати члени сім'ї власника квартири, визначається самим власником, який користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Не підлягають також задоволенню зустрічні позовні вимоги в частині зобов'язання передати [PERSON] комплект ключів від квартири, оскільки вселення позивача в квартиру передбачає проживання її у вказаній квартирі та користування нею, в тому числі і можливість мати власний комплект ключів для безперешкодного проникнення у квартиру. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги не чинити перешкод у користуванні квартирою в майбутньому, оскільки захисту в суді підлягає порушене право, а не можливе порушення таких прав в майбутньому. Також, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом підлягає стягненню на користь позивача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial