Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, в якому просила, визнати договір купівлі-продажу, земельної ділянки, площею 0,1138 га, кадастровий номер 0520680203:02:002:0216, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована на території Агрономічної сільської ради, укладений між нею та [PERSON] - дійсним та визнати нею право власності на земельну ділянку, площею 0,1138 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Агрономічної сільської ради, кадастровий номер 0520680203:02:002:0216, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Позов мотивований тим, що між нею [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , 25.07.2006 було укладено договір купівлі-продажу, належної відповідачці на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Серії ІІ-ВН № 059441 виданого 21 січня 2002 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі Вінницької районної держнотконтори за № 1-2599 від 31 липня 2001 року, земельної ділянки, площею 0,1138 га, кадастровий номер 0520680203:02:002:0216, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташованої на території Агрономічної сільської ради. Вказаний договір купівлі продажу був укладений у письмовій формі, після підписання договору купівлі-продажу, позивачка в якості розрахунку за передану нерухомість, а саме вказану земельну ділянку, відповідно до умов договору, передала відповідачці грошові кошти у сумі 101000 (сто одну тисячу) гривень, а остання в свою чергу передала їй всі правовстановлюючі документи на земельну ділянку і вони домовилися в подальшому зареєструвати вказаний правочин в нотаріальному порядку. Однак, після отримання коштів, в подальшому, відповідачка відмовляється від реєстрації вказаного договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку, мотивуючи свої відмови браком часу та коштів, у зв`язку з вказаними обставинами, для захисту своїх прав позивачка змушена звернутися до суду зі даним позовом. Такі дії відповідачки порушують її права, у зв`язку із чим вона не має можливості здійснити реєстрацію права власності земельної ділянки, яку набула на підставі договору купівлі-продажу. Позивачка до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує. Відповідачка [PERSON] , до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву відповідно до якої позов визнала в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, вивчивши матеріали справи, а саме: копію договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1138 га, кадастровий номер 0520680203:02:002:0216, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташованої на території Агрономічної сільської ради; копію Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ВН № 059441; копію витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру серії ААА № 480353 та враховуючи заяву відповідача про визнання позову, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 665 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) подавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Між [PERSON] та [PERSON] , було досягнуто згоди щодо предмету договору купівлі-продажу, а сааме: земельної ділянки площею 0,1138 га, кадастровий номер 0520680203:02:002:0216, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташованої на території Агрономічної сільської ради. За таких обставин між сторонами фактично було укладено договір купівлі-продажу вказаних об`єктів. Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В ч. ч. 2, 4 ст. 639 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст. 220 Цивільного кодексу України, згідно вимог якої такий договір є нікчемним. Згідно ч. 2 вказаної статті Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Враховуючи те, що [PERSON] , ухилявся від підписання та посвідчення договору купівлі-продажу, відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене,

Outcome: approved