Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до до АТ «Перший Український Міжнародний банк», приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександра Васильовича, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві зазначив, що 5 травня 2021 року приватний нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Грисюк Олена Василівна винесла виконавчий напис №2056 про стягнення з нього, у зв`язку з частковим погашенням, на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості в розмірі 12759,44 гривень, сума за ВД - 13259,44 гривень. 15 червня 2021 року на виконання зазначеного виконавчого напису приватного нотаріуса Грисюк О.В. приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександром Васильовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення в неї завідомо неправдивих відомостей та вирішено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1275,94 гривні. Ознайомившись з вказаними документами, вважає, що є всі підстави, передбачені законом для визнання його таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість перед банком не є безспірною і відповідач не став звертатися до суду та умисно обрав такий спосіб стягнення коштів, щоб уникнути необхідності доведення реального боргу. Так, у квітні 2017 року, ним дійсно було оформлено споживчий кредит на покупку товарів у ПАТ «ПУМБ» на суму 44549,92 гривні, по якому було встановлено щомісячний платіж, який ним вчасно виплачувався. У процесі виконання цього договору представником ПАТ «ПУМБ» йому було запропоновано відкрити окремо кредитну картку, щоб кошти перебували на картці і в разі необхідності, щоб за рахунок цих коштів здійснювалось погашення кредиту, або щоб у нього була можливість у будь-який час отримати готівку, коли в цьому виникне потреба. Вони узгодили і ним було подано анкету-заяву на оформлення такого кредиту на суму 20000 гривень, однак з часом йому повідомили про те, що кредитним комітетом банку йому погоджено кредитний ліміт на кредитну картку на суму 6000 гривень та було видано кредитну картку № [NUMBER] . Необхідності у отриманні цих коштів у нього не виникало, погашення по іншому кредитному договору на придбання товарів кредиткою здійснювалось згідно графіку та через деякий час йому на мобільний телефон надійшов дзвінок, абонент представився, що він є представником банку «ПУМБ», повідомивши йому, що у нього є кредитна картка, кошти з якої він не використовує, що буде здійснюватись перезапуск картки і щоб він не реагував на смс - повідомлення, що будуть надходити у зв`язку з перезапуском картки, на що він відповів, що може взагалі анулювати цю картку, оскільки він просив іншу суму, а цими коштами не користується. У той час він їхав за кермом власного автомобіля і йому надійшло смс - повідомлення про здійснення транзакції, на що він не звернув уваги, а потім надійшло смс - повідомлення про необхідність сплатити черговий платіж за використання кредитних коштів. У зв`язку з цим, він зателефонував до відділення банку «ПУМБ», йому порекомендували приїхати до найближчого відділення банку «ПУМБ» у м. Ужгород і подати письмову заяву встановленого зразка, де по рекомендації працівників 12.12.218 року написав письмову заяву про те, що ніяких покупок не здійснював, кредитні кошти не використовував, згоди кому-небудь на перерахування коштів не давав, щоб служба безпеки банку розібралась хто це міг зробити, де ким і яку транзакцію було виконано. Через деякий час йому порадили подати також заяву до правоохоронних органів і надати банку витяг з ЄРДР, оскільки такі випадки мали місце і щодо інших осіб та щоб була можливість узагальнити ці факти і більш всебічно у цьому розібратися, що з його сторони було виконано 27.12.2018 року і 28.12.2018 року слідчим СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Ковач М.М. було внесено відомості в ЄРДР за №12018070160001434 за правовою кваліфікацією по ст. 190 ч.1 КК України. Копію Витягу з ЄРДР було подано до відділення банку та у січні 2019 року йому було надано для заповнення встановленого зразка заяву держателя картки, яку він заповнив та передав уповноваженій особі у відділенні банку. У подальшому йому неодноразово телефонували представники банку, пропонували погасити чергову заборгованість, на що він не погоджувався, бо це б означало визнання ним боргу і основний борг у такому разі повинен би погасити тільки він. Ним наголошувалося представникам банку, що у такому випадку як це мало місце з ним, до з`ясування всіх обставин банк повинен зупинити нарахування відсотків за користування кредитними коштами, яких він не використовував, як це передбачено п.37.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.7.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання», затвердженого постановою правління НБУ від 05.11.2014 року №705, аналогічну позицію висловив Верховний суд у справі №127/23496/15-ц при розгляді справи за подібних обставин. Йому обіцяли розібратися, але кожного разу спілкування проходило з новим працівником, який не був обізнаним про зміст попередніх розмов, наголошувалось тільки на необхідність погашення простроченої заборгованості, обіцяли з`ясувати інші обставини, проблеми, чим і закінчувалось кожне з спілкувань. З часом йому стали телефонувати різні колектори, у тому числі у вихідні дні, вечірній та ранковий час, його було подано до реєстру боржників, у зв`язку з чим він отримував і отримує відмову при спробі оформити будь-яку покупку товару в кредит, неодноразово надходили листи про візит представників банку для опису належного йому майна та про порушення відносно нього кримінальної справи за шахрайство, якщо ним не буде погашено заборгованість, а в кінцевому варіанті отримано постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса. Оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, оскільки вчинений не на передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений та відсутні докази безспірності заборгованості, а тому не підлягає виконанню. Укладений між ним та ПАТ «ПУМБ» договір у формі заявки на отримання кредитної картки, який міг бути наданий нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису, не посвідчений нотаріально, тому і через недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника наявні підстави для визнання спірного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2056, виданий 5 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний банк»» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Приватний виконавиць виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександра Васильовича в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. від 15.06.2021 року відкрито виконавче провадження серії ВП №65812951 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., зареєстрованого в реєстрі за №2056, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» 12759,44 гривень. 12 грудня 2018 року [PERSON] звернувся із заявою до керуючого відділенням ПАТ «ПУМБ» Андрейчук Б.М. з проханням вжити відповідних заходів за фактом неналежного списання коштів з його кредитної картки в сумі 6041,80 гривень у жовтні 2018 року. Згоди на перерахування коштів він нікому не надавав і ці кошти не отримував, на перерахунок також не витрачав. Випискою по кредитній карті [PERSON] за період з 01.10.2018-30.10.2018 року стверджується, що кредитний ліміт становить 6000 гривень, витрати 6161,79 гривень. Листом АТ «ПУМБ» від 11.01.2019 року за №КНО-33/20043 рекомендовано [PERSON] звернутись до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій відносно нього. 28 грудня 2018 року за заявою [PERSON] внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018070160001534 за правовою кваліфікацією - ст. 190 ч.1 КК України. 4 січня 2019 року [PERSON] звернувся із завою до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» в якій зазначив, що карта № [NUMBER] під час здійснення транзакції знаходилась у нього, він участі згоди на проведення транзакції не надавав, ні він, ні довірена особа не отримували оплачені товари. В адресу [PERSON] надсилались ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн» повідомлення про заборгованість, компромісна пропозиція, повідомлення про візит робочої групи, підозра у шахрайстві, лист-попередження, в яких зазначено про необхідність сплатити заборгованість по кредитному договору №2001010804901 від 11.04.2018 року. Відповідно до п.19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до з вимогами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 Закону. Відповідно до п.2.1 Глави 16 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Згідно п.3.1 Глави 16 Розділу 2 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно із п.3.2 Глави 16 Розділу 2 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Пунктом 3.5 Глави 16 Розділу 2 Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно висновків Верховного суду України, що містяться у правовій позиції, висловлені ВС України в постанові від 29.10.2014 року у справі №6-169цс14, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожен черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту ( місяця, дня) невиконання позичальниками кожного з цих зобов`язань. Також, в правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 4 березня 2015 року у справі № 6-27цс 15, зазначено наступне: «Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто, із вказаних норм права вбачається не тільки обмеженість строками можливості вчинення напису нотаріусом, а й що така заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст.88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача ПАТ «Перший Український Міжнародний банк».

Outcome: approved