Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Мотивуючи позов тим, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . У будинку [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] - [INFO] . Однак, [PERSON] не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин. Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні будинку участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком вона не цікавиться. Факт реєстрації відповідача порушує право позивачки на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію. На даний час [PERSON] постійно проживає у [ADDRESS] . На усні прохання позивачки щодо зняття з реєстрації, [PERSON] , ніяким чином не відреагувала. В зв`язку з такими обставинами позивачка змушена за вирішенням вказаного питання звернутись до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що дійсно там не проживає, але не бажає зніматися з реєстрації вказаного будинку до досягнення дитиною повноліття. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , надав суду покази, що він є сусідом позивачки, та те, що відповідачка [PERSON] , приблизно два роки в будинку [PERSON] , не проживає. Суд заслухавши учасників справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали позову, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності № [NUMBER] від 14листопада 1985 року [PERSON] , належить житловий будинок [ADDRESS] , окрім позивачки у вказаному будинку, зареєстрована відповідачка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією будинкової книги, для прописки (реєстрації) громадян. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадянин, який має у приватній власності будинок (квартиру), має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд та має право звернутися в суд про виселення. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК УРСР, суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає більше року, вказаний житловий будинок, належить позивачці на праві приватної власності набутого, суд приходить до переконання, що вимоги позовної заяви підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved