Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON]звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], ТОВ»Автолюкс-Костопіль» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів. Посилається на те, що рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 30.04.2015 року стягнуто з [PERSON] на його користь борг за договором позики в сумі 1297032 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. На виконання цього рішення Славутським міськрайонним судом 21.05.2015 року було видано виконавчий лист, який у цей же день був поданий ним для примусового виконання відділу ДВС Славутського МРУЮ, а 22.05.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Цією ж постановою було накладено арешт на все майно боржника в межах суми боргу та заборонено його відчуження. Ці відомості зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 25.05.2015 року. 18.06.2015 року державному виконавцю від центру з надання послуг, пов»язаних з використанням АТЗ надійшла інформація про те, що за [PERSON] значаться зареєстрованими транспортні засоби марки DAF, д\\н ВХ7605ВЕ, DAF , д\\ н ВХ7690АЕ , CENERAL TRAILERS, д\\н ВХ5788ХТ. 13.08.2015 року цей же центр повідомив державного виконавця на його запит, що зазначені транспортні засоби перереєстровані на [PERSON] на підставі довідок-рахунків ТОВ»Автолюкс Костопіль» від 25.06.2015 року серії ААЕ № 198228, серії ААЕ № 198229 та серії ААЕ № 198227. Цими довідками рахунками підтверджено укладення між [PERSON] та [PERSON] договорів купівлі продажу транспортних засобів. Укладенням цих договорів порушені його права, оскільки вони були укладені з метою невиконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на його користь боргу. Отже, правочини порушують публічний порядок, як такі, що спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина. Просить визнати вищевказані договори купівлі-продажу недійсними. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали. Відповідачі [PERSON], [PERSON]та представник ТОВ»Автолюкс- Костопіль» у судове засідання не з»явились. Про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Причин неявки суду не повідомили. Заяв про відкладення розгляду справи не надали. Представник відповідача [PERSON] [PERSON]надав суду письмові заперечення проти позову та у судовому засіданні його не визнав, давши пояснення про те, що державний виконавець всупереч вимогам чинного законодавства неправомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з одночасним накладенням арешту на все майно боржника та вніс відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, оскільки попередньо він повинен був надати боржнику строк для добровільного виконання рішення суду. Крім того, він не направив постанову на виконання до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на відчуження. Забороняється зняття з обліку та перереєстрація транспортних засобів на нового власника лише в разі наявності постанови державного виконавця про накладення арешту, але такої постанови на час перереєстрації не було. Лише 15.09.2015 року державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та заборону його відчуження. Отже, дії [PERSON]при перереєстрації транспортних засобів на [PERSON] були правомірними і вони не порушують права інших осіб, оскільки заборони на відчуження на той час не існувало, що стверджується також висновком Славутського РВ УМВС України в Хмельницькій області. Просить в позові відмовити. Представник третьої особи Центру надання послуг, пов»язаних з використанням АТЗ [PERSON] вважає позов безпідставним, пояснивши, що при перереєстрації транспортних засобів з [PERSON] на [PERSON] у Центру не було даних про наявність арешту на них, а тому жодних протиправних дій не було вчинено. Представник третьої особи відділу ДВС Славутського МРУЮ [PERSON] вважає позов обґрунтованим, оскільки [PERSON], знаючи про наявність арешту на транспортні засоби, відчужив їх саме з метою ухилення від виконання рішення суду.Арешт накладений також на нерухоме майно боржника і описаний належний йому гараж та житло, однак, звернути стягнення на останнє неможливо,оскільки у ньому зареєстровані та проживають неповнолітні діти, а вартість гаража, який попередньо оцінений в 60000 грн. є недостатньою для повного виконання рішення суду. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третіх осіб, свідка [PERSON],дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що державним виконавцем відділу ДВС Славутського МРУЮ з метою виконання виконавчого листа Славутського міськрайонного суду від 21.05.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1297032 грн. боргу за договором позики та 3654 грн. витрат по сплаті судового збору 22.05.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на все майно боржника в межах суми стягнення з забороною його відчуження. Одночасно боржнику був наданий 7-денний термін для добровільного виконання судового рішення(а.с.7). 25.05.2015 року обтяження було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна(а.с.8). Листом від 18.06.2015 року Центр надання послуг, пов»язаних з використанням АТЗ повідомив відділ ДВС про те, що за [PERSON] значаться зареєстрованими три вищезазначені транспортні засоби(а.с.10).Як вбачається з оглянутого у судовому засіданні виконавчого провадження та пояснень допитаного в якості свідка державного виконавця Нікітчука Р.Є., 1.07.2015року [PERSON] була направлена вимога державного виконавця про надання транспортних засобів для опису, однак, він їх не надав, у зв»язку з чим 28.07.2015 року була винесена постанова про розшук майна боржника. 6.08.2015 року до відділу ДВС надійшла заява [PERSON] про належність транспортних засобів йому, а 13.08.2015 року від центру надання послуг, пов»язаних з використанням АТЗ, надійшло повідомлення про їх перереєстрацію на [PERSON]В.(а.с.11). Як зазначається у цьому повідомленні, постанова державного виконавця про накладення арешту на транспортні засоби до Центру не надходила. Представник відділу ДВС у судовому засіданні також ствердила, що така постанова на час перереєстрації транспортних засобів до Центру не була направлена, а лише внесено відомості про арешт майна до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Факт перереєстрації усіх трьох транспортних засобів на [PERSON] стверджується його заявами від 25.06.2015 року та довідками-рахунками, виданими ТОВ»Автолюкс-Костопіль» 25.06.2015 року серії ААЕ №№198228, 198229 , 198227. Цими довідками рахунками підтверджено укладення між [PERSON] та [PERSON] договорів купівлі - продажу транспортних засобів. Відповідно до п.п.12, 14 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11. 2009 року № 1200, п. 8 Порядку державної реєстрації(перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7.09.1998 року № 1388, довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності від продавця до покупця та є оформленням договору купівлі-продажу. Відповідно до п.41 цього Порядку, забороняється зняття з обліку та /або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту. Отже, всупереч положенням матеріального права, достовірно знаючи про наявність судового рішення про стягнення боргу за договором позики у розмірі 1\~297\~032 грн. та про наявність постанови державного виконавця про накладення арешту на все його майно з забороною його відчуження [PERSON] відчужив транспортні засоби своєму водію [PERSON] з метою ухилення від виконання рішення суду. Несвоєчасне направлення державним виконавцем центру з надання послуг, пов»язаних з використанням АТЗ, по обслуговуванню м. Шепетівка, м. Нетішин, м. Славута, Ізяславського, Полонського, Славутського, Шепетівського районів регіонального сервісного центру МВС України в Хмельницькій області копії постанови про накладення арешту не є підставою для відмови в позові, оскільки власнику майна [PERSON] про наявність такої постанови було відомо до реалізації транспортних засобів і під час дії постанови про накладення арешту він уклав договори купівлі- продажу транспортних засобів. Відповідно до ст.ст. 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією з сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину(п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року»Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Доказів про те, що у відповідача [PERSON] перебуває у власності інше майно, за рахунок якого можна було б виконати рішення суду про стягнення боргу, відповідачі та представник [PERSON] не надали. Як пояснила представник відділу ДВС [PERSON] звернути стягнення на житло відповідача не можливо, оскільки там проживають неповнолітні діти, а вартість описаного гаража є явно недостатньою для погашення боргу. Отже, оспорюваним правочином порушуються права позивача і він має право на пред»явлення позову. Відповідно до ст. 203 ч. 1 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина. За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною(сторонами) вимог, що встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна з сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним(оспорюваний правочин). Постанова державного виконавця про накладення арешту на майно боржника не скасована, будь-яких змін до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено не було, а тому обтяження рухомого майна є чинним і саме під час дії цього обтяження боржником було відчужено транспортні засоби . Зазначене є підставою для визнання договорів їх відчуження недійсними. Вимог про застосування наслідків недійсності правочинів позивач не ставить.

Outcome: approved