Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 22.7.2017 року в цивільній справі № 237/511/17 затверджена мирова угода від 22.07.2017 року, укладена між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 3 мирової угоди сторони за вільним волевиявленням домовились, що [PERSON] в строк до 15.07.2017 року сплатить [PERSON] залишок коштів у розмірі 5000 доларів США в рахунок остаточного розрахунку за придбану у [PERSON] будівлю кафе № [ADDRESS] . Зазначеним у мировій угоді строком остаточного розрахунку між сторонами встановлено саме 15.07.2017 року, однак до теперішнього часу відповідач вказану суму боргу не повернув, чим порушив свої зобов`язання за мировою угодою від 22.07.2017 року. На день звернення з позовом відповідач не повернув позивачу суму боргу в розмірі 5000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 142838,50 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно ухвали Мар`їнського районного суду Донецької області від 22.02.2017 року затверджено мирову угоду в справі № 237/511/17, укладену між [PERSON] та [PERSON] , згідно якої сторони за вільним волевиявленням домовились, що [PERSON] 15 липня 2017 року сплатить [PERSON] залишок коштів у розмірі 5000 доларів США в рахунок остаточного розрахунку за придбану у [PERSON] будівлю кафе № [ADDRESS] (а.с. 3). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На день звернення з позовом, відповідач не повернув позивачу суму боргу в розмірі 5000 доларів США, що за курсом Національного Банку України складає 142838,50 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved