Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказав, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1997 року, виданого згідно розпорядженням від 27.01.1997 року № 5 та зареєстрованого у Вишгородському БТІ - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. [INFO] померла [PERSON] . Позивач зазначив, що в даній квартирі зареєстровані п`ять осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] . Відповідач в даній квартирі хоча і зареєстрований, але більше року тому змінив своє місце проживання та переїхав на проживання в інше місце та де він проживає на даний час позивачу достеменно невідомо. Відповідач протягом останнього року жодного разу в квартиру не з`являвся. Всі обов`язки, що випливають по утриманню житла виконують позивач та треті особи, як співвласники квартири. Відповідач стосунків з позивачем не підтримує, речей або іншого майна відповідача в квартирі немає. Комунальні платежі відповідач не сплачує, житлом не користується. Добровільно знятись з реєстрації в квартирі відповідач не бажає, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач також, зазначив, що факт не проживання відповідача, підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.09.2020 року складеним депутатом Вишгородської міської ради. На підставі викладеного звернувся до суду та просив суд визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , внаслідок відсутності без поважних причин понад встановлені строки. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.10.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31.03.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явилася, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило, не скористався своїм правом та не надав суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Треті особи в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1997 року, виданого згідно з розпорядженням від 27.01.1997 року № 5, Вишгородська міська рада посвідчує, що квартира, загальною площею 31,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної власності в рівних частках кожному [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дана квартира зареєстрована у Вишгородському БТІ та записана у реєстрову книгу за № 16/15. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.11.1999 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, в зазначеній квартирі зареєстровані п`ять осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . Згідно акту складеного депутатом Вишгородської міської ради Поповим Ю.П. від 02.09.2020 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] зі своїми синами [PERSON] , [PERSON] та онуками, а зареєстрований [PERSON] по місту реєстрації не проживає, мешкає окремо більше року, його особисті речі відсутні. Згідно ч. 1-3 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п`яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач [PERSON] відсутній в квартирі [ADDRESS] , яка на праві приватної спільної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1997 року, виданого згідно розпорядженням від 27.01.1997 року № 5 та зареєстрованого у Вишгородському БТІ належить - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному, більше року без поважних причин згаданих у ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, тому відповідно до статей 319, 391 ЦК України наявні правові підстави для захисту порушеного права позивача. Враховуючи те, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] , не виконує обов`язки по його утриманню, не сплачує поточні комунальні платежі, суд вважає встановленим, що [PERSON] понад 6 місяців не проживає у зазначеній квартирі без поважних причин, у зв`язку із чим є таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved