Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтував тим, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , належать йому на праві приватної власності. У вказаному будинку зареєстрований відповідач, однак за цією адресою з 1976 року не проживає, оскільки постійно проживає в [ADDRESS] . В добровільному порядку [PERSON] з будинку, що належить позивачу, не виписався і не збирається цього робити. Факт непроживання відповідача в будинку, який належить [PERSON] на праві приватної власності, понад один рік без поважних причин підтверджується довідкою Маневицької селищної ради Волинської області № 626 від 11 травня 2021 року, актом обстеження умов проживання № 1 від 22 лютого 2021 року. Вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік і повинен бути виписаним з даного помешкання. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явився, подав до суду клопотання про проведення судового розгляду у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров?я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , після реорганізації - с. Старий Чорторийськ Камінь-Каширського району Волинської області, належать [PERSON] на праві приватної власності. У вказаному будинку зареєстрований відповідач, однак за цією адресою з 1976 року не проживає, оскільки постійно проживає в [ADDRESS] , після реорганізації - с. Криничне Луцького району Волинської області. В добровільному порядку [PERSON] з будинку, що належить позивачу, не виписався і не збирається цього робити. Факт непроживання відповідача в будинку, який належить [PERSON] на праві приватної власності, понад один рік без поважних причин підтверджується довідкою Маневицької селищної ради Волинської області № 626 від 11 травня 2021 року, актом обстеження умов проживання № 1 від 22 лютого 2021 року. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 113990781 від 14 лютого 2018 року, довідки Маневицької селищної ради Волинської області № 626 від 11 травня 2021 року, акта обстеження умов проживання № 1 від 22 лютого 2021 року. Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що оскільки [PERSON] відсутній в будинку по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Старий Чорторийськ Камінь-Каширського району Волинської області, що належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, з 1976 року, тобто більше одного року, без поважних причин, він втратив право користування вказаним житловим будинком, а тому позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Старий Чорторийськ Камінь-Каширського району Волинської області, підлягають до повного задоволення.

Outcome: approved