Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом, в якому вказав, що його мати [PERSON], яка померла 22 грудня 1995 року в с.Дерганівка Ружинського району Житомирської області, мала у власності нерухоме майно, розташоване в с.Дерганівка Ружинського району Житомирської області. Після її смерті він успадкував частину майно по заповіту, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом . На даний час позивач бажає дооформити спадщину після смерті матері, однак зробити цього не може, так як відсутні документи, які посвідчують їхні родинні стосунки, та відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) . В зв'язку з цим, позивач просить встановити факт родинних відносин: що дійсно його матір'ю була [PERSON] та визнати право власності на спадкове майно на земельну частку (пай). В суді позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали з наведених в позовній заяві підстав. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала стосовно їх задоволення. Представник відповідача - Дерганівської сільської ради Ружинського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ружинська державна нотаріальна контора Житомирської області в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, в винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачки , свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] народивсь 26.07.1962 року і його матір»ю в актовому запису про народження вказана [PERSON] (а.с.10, 120). Згідно копії актового запису про народження №234 від 18.12.1929 року складеного Білилівською сільською радою Ружинського району Житомирської області та наданого Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану вбачається, що [PERSON] Ворка народилася 17.12.1929 року та її батьками були:Шпортко [PERSON] та [PERSON] Трохимова (а.с.169-170). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища:[PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.01.1954 року про що зроблено актовий запис за №1, актовий запис складено Виконавчим комітетом Білилівської сільської ради Ружинського району житомирської області (а.с.57-58); [PERSON] померла 22.12.1995 року в с.Дерганівка Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про її смерть (а.с.5). Згідно заповіту від 04.04.1989 року посвідченого секретарем Ружинської селищної ради народних депутатів Ружинського району Житомирської області внесенного до реєстру за №1, [PERSON] заповіла своє майно своїм дочкам [PERSON], [PERSON] та сину [PERSON] в рівних долях (а.с.6). Зі спадкової справи № 162-96, заведеної 22.12.1995р. відносно майна померлої [PERSON], вбачається, що заяву про прийняття її спадщини подав [PERSON], спадкоємці майна за заповітом померлої [PERSON], є також [PERSON], [PERSON], які відмовились від спадщини у встановлений законодавством строк подавши відповідні заяви. Крім того згідно копії актового запису про смерть №38 від 25.05.2010 року, [PERSON] померла 22.05.2010 року (а.с.146-147). В подальшому [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно матері у зв»язку з іншим заповідальним розпорядженням, та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням. Позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували його родинні стосунки зі спадкодавцем (а.с.90-118). Відповідно до ч.1-2 ст.524 ЦК України (1963 року який діяв на час відкриття спадщини [PERSON]Д.) спадкоємство здійснюєвалося за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Як вбачається з пояснень позивача, та наданих доказів у зв»язку з розбіжностями в написанні імені матері в актовому записі про народження позивача та актовому записі про смерть [PERSON] в нього виникли перешкоди у реалізації права на спадщину [PERSON]. Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, та Дарницьким районним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, позивачу, у внесенні змін до його актового запису про народження відмовлено, а тому він не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. іншим способом ніж в судовому порядку (а.с.149-150, 157-159). Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачем стверджується співпаданням зазначення їх родових прізвищ та імені , які відображені в свідоцтві про смерть [PERSON] та в актовому записі про народження позивача. Крім того, як вбачається з пояснень свідка [PERSON], яка є дочкою спадкодавиці і в її свідоцтві про народження остання зазначена як мати [PERSON], позивач та [PERSON] за свого життя підтримували родинні стосунки, проживали разом та взаємовідносини між ними були як між матір»ю та сином, а вона, відповідно, вважає позивача своїм рідним братом. Дані покази підтверджує свідок [PERSON], оскільки з 5 років проживає в [INFO] по сусідству з покійною [PERSON], називав її як і всі в селі тітка [PERSON], товаришував з позивачем, разом росли, а також підтверджує що покійна [PERSON] визнавала [PERSON] своїм сином. Суд вважає, що дані пояснення свідків достовірні, оскільки вони проживали разом та по сусідству з померлою [PERSON], а тому їх твердження про родинні відносини вказаних осіб заслуговують на увагу. Зазначений факт родинних відносин також підтверджується довідкою випискою Дерганівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, з якої вбачається, що в погосподарських книгах по Дерганівській сільській раді Ружинського району за, 1967-1968, 1980-1981рр. [PERSON] зазначена в домогосподарстві голови двору [PERSON] та його дружини [PERSON] як син (а.с.132-133). На підставі вищевказаних доказів, суд приходить до впевненості, що дійсно померла [PERSON] була матір»ю позивача. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, позовна вимога про встановлення факту родиних відносин підлягає задоволенню, оскільки встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, так як дозволяє реалізувати свої права, пов'язані з отриманням свідоцтва про право на спадкове майно. Позивач є спадкоємцями по заповіту майна, [PERSON], яка померла 22.12.1995 року у с.Дерганівка Ружинського району Житомирської області, що стверджується вищевказаними доказами, та прийняв спадщину після смерті померлої звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори, частково переоформив свої спадкові права, що вбачається з вищевказаної спадкової справи. Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0336588, вбачається, що [PERSON] відповідно до рішення Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області від 07.08.1997 року №285 належить право на земельну частку (пай) бувшого реформованого КСП «Іскра» с.Дерганівка Дерганівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Ружинською райдержадміністрацією за №743 від 22.09.2005 року. Розмір земельної частки (паю) складає 2.68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.7). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Ружинської державної нотаріальної контори в Житомирські області за №2211/02-31 від 17.11.2017 року, державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину з підстав того, що позивачем не надано документів на підтвердження родинних відносин з спадкодавцем [PERSON], та у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.55). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є те, що відсутні правовстановлюючі документи. А тому усунення порушень прав позивача можливо лише в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на спадкове майна.

Outcome: approved