Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказує, що 01.03.2012 року відповідач [PERSON] позичив в нього 60000 дол.США, що підтверджується розпискою та зобов'язався повністю повернути його позичені кошти на першу вимогу, однак у передбачені законодавством терміни кошти не повернув. Вказує, що відповідач [PERSON] позичив кошти за час перебування у шлюбі із відповідачем [PERSON], з її згоди та відома, та що були використані на спільні потреби, а тому остання відповідає за зобов'язаннями солідарно із чоловіком. Просить стягнути із [PERSON] та [PERSON] солідарно 60000 дол. США. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилаися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подали, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі - газеті «Волинь-нова» від 30.10.2014 року, № 121. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] позичив у позивача кошти в сумі 60000 дол.США та зобов'язався повернути вказану суму за першою вимогою. Даний факт стверджується розпискою від 01.03.2012 року, яку власноруч підписав відповідач [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Оскільки розписка підписана особисто відповідачем [PERSON] суд приходить до висновку, що в даному випадку дотримана письмова форма договору позики. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і одержане за договором використано на її потреби. Із письмових пояснень позивача викладених у позовній заяві встановлено, що отримуючи кошти у розмірі 60000 дол. США відповідач [PERSON] діяв за згодою дружини - відповідача [PERSON], та в інтересах сім'ї, оскільки кошти були витрачені на спільні потреби. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що із відповідачів слід солідарно стягнути суму боргу за борговою розпискою в розмірі 60000 дол.США, що за курсом НБУ станом 14.11.2014 року становить 924774 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3654 грн., тобто по 1827 грн. з кожного

Outcome: approved