Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Маяківської сільської ради Словянського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 19 червня 2005 року померла його мати - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 21 червня 2005 року, видане виконкомом Маяківської сільської ради серія І-Н0 № 030428. Факт родинних стосунків зі спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження від 04 травня 1966 року VІІІ-УР №0123643, видане виконкомом Маяківської сільської ради. Після смерті матері відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: Донецька область, Слов'янський район с.Маяки пров.Травневий (Першотравневий) буд. 10, який належав спадкодавцю на підставі запису №0461-3 в Погосподарській книзі №5 Маяківської сільської ради, що підтверджується Довідкою Маяківської сільської ради від 22 листопада 2017 року №1645 та приватизованих земельних ділянок площею 0,2520 га на яких розташовано вищенаведений житловий будинок. На приватизовані земельні ділянки кадастровий №1424284600:06:000:0432, №1424284600:06:000:0431, він вже отримав Свідоцтва про право на спадщину від 31 січня 2018 року, реєстровий №69,68 видані Другою Слов'янською державною нотаріальною конторою. Житловий будинок було побудовано спадкодавцем до 05 серпня 1992 року, право власності в КП «БТІ» не зареєстровано, що підтверджується Довідкою КІТ «БТІ» від 03 листопада 2017 року, технічним паспортом КП «БТІ» 13 вересня 2017 року. Він є єдиним спадкоємцем після померлої матері, спадщину він прийняв своєчасно, що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину, які вже видані. На житловий будинок він отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 січня 2018 року №96/02-31, у зв'язку з відсутністю належним чином зареєстрованого правовстановлюючого документу, тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав стосовно визнання права власності в порядку спадкування за законом на вищенаведений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. 13 вересня 2017 року КП «БТІ» виготовлено Технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який побудовано до 05 серпня1992 року, тому вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на підставі технічного паспорту вважається введеним до експлуатації, самочинно збудовані будівлі та споруди відсутні. Оскільки рік побудови будинку 1970, господарські будівлі та споруди побудовані також до 05 серпня 1992 року про що свідчить копія технічного паспорту, то відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівельні споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 19 березня 2013 року №95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Крім того, п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Держбуду України 24 травня 2001 року № 127. зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001р.за № 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні ( садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Отже, вищезазначений спадковий житловий будинок не можна віднести до категорії самочинних. За життя спадкодавець не встиг, відповідно до діючого законодавства, зареєструвати своє право власності на вищезазначене нерухоме майно в КП «БТІ», але житловий будинок було зареєстровано у Погосподарській книзі, що відповідало ст.227 ЦК УРСР (редакція 1963 року). Складність у оформленні спадкових прав полягає у тому, що звернувшись до нотаріальної контори, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року за № 1952-ІУ, що вступив в силу із змінами та доповненнями з 01 січня 2013 року, функції державної реєстрації прав власності на нерухоме майно від реєстраторів бюро технічної інвентаризації перейшли до державних реєстраторів відділу Слов'янської міської ради та нотаріусів. Відповідно до п.3 ч. 1 ст.24 вищенаведеного Закону, за державною реєстрацію має право звернутись власник або належним чином уповноважена особа. Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з заявою про реєстрацію права власності до відділу реєстрації повинен звернутись власник, а оскільки він помер, у відповідності до ч. 4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність 1 фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому заяву про реєстрацію права власності на житловий будинок подати не можливо. Враховуючи вищенаведене, а також те, що отримання та реєстрація правовстановлюючого документу, у даному випадку, непередбачена чинним законодавством, іншої процедури, окрім звернення до суду, відповідно ч. 1, 2, 3 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 16 ЦК України, не існує. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Законність володіння, користування й розпорядження житловим будинком матірю позивача ніким і ніколи не заперечувалась. У відповідності із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав й обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України: «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини». Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду у судами справ про спадкування» від 24 червня 1983 року № 4 (із наступними змінами та доповненнями), якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13: якщо нотаріус або орган державної реєстрації прав відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. З урахуванням вищезазначеного просить суд визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлої 19 червня 2005 року матері [PERSON] за сином [PERSON] податковий номер: [NUMBER] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: Донецька область, Словянський район с. Маяки пров. Травневий буд.10, загальною площею - 32.2 кв.м.; житловою площею - 17.8 кв.м.; погріб літ.Б, сарай літ.В, колодязь №1. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не зявився. [PERSON] про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі Витягу з Договору на надання юридичних послуг від 15 лютого 2018 року, Ордеру серії ДН № 017106 від 15 лютого 2018 року та Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3622 від 20 жовтня 2010 року (а.с.32-34), у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання. Надав суду [PERSON] про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.58). Відповідач Маяківська сільська рада Словянського району Донецької області явку свого представника у судове засідання не забезпечила. Суду надано [PERSON] про розгляд справи у відсутності представника відповідача, в якій Маяківська сільська рада проти позовних вимог не заперечує та просить суд винести рішення на розсуд суду. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Маяківської сільської ради Словянського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. \~\~\~\~\~Згідно до\~ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у різі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 17 квітня 1966 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 04 травня 1966 року VІІ-УР №0123643, видане виконкомом Маяківської сільської ради Словянського району Донецької області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). 19 червня 2005 року у селі Маяки Словянського району Донецької області мати позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 21 червня 2005 року виданим виконкомом Маяківської сільської ради Словянського району Донецької області серія І-Н0 № 030428 (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: Донецька область, Слов'янський район с. Маяки пров. Травневий (Першотравневий) буд.10, який належав спадкодавцю на підставі запису №0461-3 в Погосподарській книзі №5 Маяківської сільської ради, що підтверджується Довідкою Маяківської сільської ради від 22 листопада 2017 року №1645 та приватизованих земельних ділянок площею 0,2500 га та 0,0020 га на яких розташовано вищенаведений житловий будинок (№1424284600:06:000:0432, №1424284600:06:000:0431). Спадщина вважається належною спадкоємцю з часу її прийняття. Складність у оформленні спадкових прав полягає у тому, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу виданий та зареєстрований на ім'я спадкодавця. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Згідно до п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. \~Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. \~Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч.1\~ст. 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами : копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця». Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена Другою словянською державною нотаріальною конторою 31 січня 2018 року, номер у спадковому реєстрі 491 (а.с.13). Як вбачається зі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 31 січня 2018 року реєстровий №69,68, виданих Другою Слов'янською державною нотаріальною конторою право власності на приватизовані земельні ділянки кадастровий №1424284600:06:000:0432, №1424284600:06:000:0431, право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано за [PERSON] (а.с.12). Відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується Витягами № 112443879 та № 112443494 від 01 лютого 2018 року (а.с.14-17). Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на житловий будинок під № 10, розташований по провулку Травневому у селі Маяки Словянського району Донецької області. У звязку з цим, нотаріусом [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться по провулку Травневому у селі Маяки Словянського району Донецької області, у звязку з відсутністю документів, оформлених відповідно до чинного законодавства України, що підтверджують право власності померлої [PERSON] на житловий будинок, згідно п. 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (а.с.26). Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~Відповідно до ст.ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. \~Вказане також підтверджене і розясненням, наданим у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~Статтею 1297 ЦК України\~встановлено обовязки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у вигляді втрати права на спадщину. \~Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299\~ЦК України). Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно\~земельну ділянку здійснюється ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~шляхом визнання прав. Відповідно до 392\~ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності\~відповідна територіальна громада. Умови для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з Довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 03 листопада 2017 року, право власності на житловий будинок під № 10 по провулку Травневому (колишня назва Першотравневий) в селі Маяки Словянського району Донецької області не зареєстроване. Відповідно до «Примітки» житловий будинок «А-1», погріб «Б», сарай «В» побудовані до 05 серпня 1992 року і згідно п. 3.2 Інструкції про порядок проведення інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Держкомітетом будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 (зі змінами та доповненнями) не є самочинним будівництвом (а.с.18). Оскільки рік побудови будинку 1970, господарські будівлі та споруди побудовані також до 05 серпня 1992 року про що свідчить копія Технічного паспорту, то відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівельні споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 19 березня 2013 року №95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Крім того, п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Держбуду України 24 травня 2001 року № 127. зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001р.за № 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні ( садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Отже, вищезазначений спадковий житловий будинок не можна віднести до категорії самочинних. Як вбачається із Довідки Маяківської сільської ради Словянського району Донецької області від 22 листопада 2017 року № 1645, згідно запису Погосподарської книги № 5 (номер обєкта погосподарського обліку 0461-3) за 2016-2020 роки господарем будинку за адресою: село Маяки, провулок Травневий (Першотравневий), 10 Словянського району Донецької області є [PERSON], яка померла 19 червня 2005 року (а.с.27). За життя спадкодавець не встиг, відповідно до діючого законодавства, зареєструвати своє право власності на вищезазначене нерухоме майно в КП «БТІ», але житловий будинок було зареєстровано у Погосподарській книзі, що відповідало ст.227 ЦК УРСР (редакція 1963 року). Складність у оформленні спадкових прав полягає у тому, що звернувшись до нотаріальної контори, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року за № 1952-ІУ, що вступив в силу із змінами та доповненнями з 01 січня 2013 року, функції державної реєстрації прав власності на нерухоме майно від реєстраторів бюро технічної інвентаризації перейшли до державних реєстраторів відділу Слов'янської міської ради та нотаріусів. Відповідно до п.3 ч. 1 ст.24 вищенаведеного Закону, за державною реєстрацію має право звернутись власник або належним чином уповноважена особа. Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з заявою про реєстрацію права власності до відділу реєстрації повинен звернутись власник, а оскільки він помер, у відповідності до ч. 4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність 1 фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому заяву про реєстрацію права власності на житловий будинок подати не можливо. 13 вересня 2017 року КП «БТІ» виготовлено Технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який побудовано до 05 серпня 1992 року, тому вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на підставі технічного паспорту вважається введеним до експлуатації, самочинно збудовані будівлі та споруди відсутні. Оскільки у встановленому законом порядку позивачем [PERSON] прийнято спадщину після смерті матері [PERSON]. спадкодавець за життя дійсно був власником житлового будинку під № 10, розташованого по провулку Травневому у селі Маяки Словянського району Донецької області, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, то суд приходить до обґрунтованого висновку про законність позовних вимог [PERSON] і вважає за можливе їх задовольнити. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved