Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів утримуваних з нього за рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11.04.2013 року на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що за рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11.04.2013 року у справі за позовом [PERSON] до нього про встановлення батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів з нього утримуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] року народження у розмірі 1/4 частини з усіх заробітків і доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму з 29.08.2012 року і по день повноліття дитини. Вказує, що відділом ДВС Великоновосілківського РУЮ Донецької області за виконавчим листом з серпня 2012 року по червень 2014 року нараховано аліменти в сумі 6151,40 гривень. Оскільки на час постановлення рішення він не працював, державний виконавець нарахував розмір аліментів відповідно до середнього заробітку по Великоновосілківському району, де він проживає: станом на вересень 2012 року - 518,75 гривень з поступовим збільшенням станом на червень 2014 року - 524,00 гривень. Вважає, що змінився його матеріальний і сімейний стан та погіршилось здоров'я, а саме, обман з боку відповідача потяг за собою стрес, через що почав часто хворіти на серцеві хвороби. На лікування витрачає значні кошти, що ставить його та його сім'ю - дружину [PERSON], неповнолітнього сина - [PERSON] у дуже скрутне фінансове становище. Відповідач отримує на місяць 2264,80 гривень, або 1132,40 гривень на кожного на місяць. Вказана сума складається із виплат з пенсійного фонду за інвалідність відповідачки у розмірі 1049 гривень на місяць. Щомісяця відповідачка отримує гроші в сумі 906,20 гривень на народження дитини, та 309,60 гривень відповідач отримує як мати одиначка. Вважає, що відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України (далі-СК України) йому може бути зменшено розмір аліментів так як змінено його матеріальний та сімейний стан та погіршилось здоров'я. У судовому засіданні 12.12.2014 року позивач змінив свої позовні вимоги та послався на зміни, які очікуються в законодавстві України, де пропонується збільшити розмір прожиткового мінімуму, також на те, що фактично у судовому рішенні визначено стягнення аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку і доходів але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму. На теперішній час згідно судового рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], тому просить зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] до 300 гривень. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та пояснили, що ними надані всі необхідні докази для зменшення розміру аліментів, так як змінено матеріальний та сімейний стан позивача та погіршилось його здоров'я. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вважає такими, що не підлягають задоволенню, і докази які надані суду тому підтвердження. Суд, з'ясувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11.04.2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13). Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України (далі СК України) при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Ухвалюючи рішення, суд враховує, що матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов'язаної надавати дитині утримання, та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками. Оскільки матеріальне становище і сімейний стан, а також стан здоровя, зазначених у законі осіб, можуть протягом часу існування аліментного зобов'язання змінюватися, закон передбачає, що особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, якщо істотно погіршилось її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. З 16 вересня 2014 року документально була оформлена зміна матеріального стану позивача, а саме, що він ніде не працює, доход не має, внаслідок ухвалення рішення Великоновосілківським районним судом Донецької області від 16 вересня 2014 року, згідно якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, в розмірі 400 гривень, починаючи з 08.09.2014 року і до повноліття дитини. Однак станом на теперішній час позивач продовжує проживати з [PERSON] та сином [PERSON] однією сім'ю (а.с.10), мають спільний побут, бюджет, що не оспорено позивачем по справі. Відповідно до наданих суду медичних документів підтверджується погіршення стану здоров'я позивача (а.с. 19, 26-45). З довідки №1-1206/13 від 25.06.2014 року суд вбачає, що станом 30.06.2014 року позивач [PERSON] має заборгованість по сплаті нарахованих [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] року в сумі 6151,00 гривен (а.с.12), які позивачем до теперішнього часу не сплачені. Згідно довідки №1753 від 24.07.2014 року до складу сім'ї відповідача [PERSON] також входить батько [PERSON], який отримує пенсію за віком в сумі 2519,95 грн (а.с.66), донька [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO] року. Сама ж [PERSON] отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1049,00 гривень, та заробітну плату, так як працює завідуючою відділом заготівлі крові в Волноваській стації переливання крові (а.с.24). Як вбачається з наданих довідок, наявних в матеріалах справи, [PERSON] протягом 2014 року отримувала зокрема щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 906,25 гривень, однак [INFO] року дану виплату припинено, по досягненню дитиною 3-х річного віку. Також зазначено, що з 01.08.2014 року вона не отримує допомогу на [PERSON] як одинока матір. В середньому на члена сім'ї виходить по 892,24 гривні. При цьому суд враховує, що сума середнього заробітку складає більше коштів через отримання [PERSON] ще заробітної плати, також дана сума рахується після грудня 2014 року, так як саме з цього місяця відмінена виплата допомоги при народженні. Зокрема суд не враховує до середнього заробітку суму аліментів на утримання сина, які повинен сплачувати [PERSON], тому що він їх не виплачує, що підтверджено витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.53). При цьому на членів сім'ї позивача, а саме на неповнолітнього сина [PERSON], його дружину [PERSON], яка офіційно одна у сім'ї працює і отримує заробітну плату 1541,76 гривень (а.с.9), виходить по 513,92 гривень на кожного. З урахуванням викладеного, беручи до уваги той факт, що позивач [PERSON] погоджується з необхідністю виконання свого обов'язку, визначеного статтею 180 СК України щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, проте не має змоги надавати цю допомогу у раніше визначеному розмірі в силу обставин, що мали місце, суд знаходить підстави для часткового задоволення позовних вимог. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходить з того, що позивачем в 2014 році було відчужено ? частину будинок та земельна ділянка під ним на користь сина [PERSON] Суд не бере до уваги наведені позивачем обставини які змінили його матеріальний стан, а саме те що позивач не працює, так як на день постановлення рішення Волноваським районним судом 11.04.2013 року про стягнення аліментів на утримання [PERSON], він також не працював, а тому дана обставина не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач не довів суду, що він мав у 2013 році 18 бджоло сімей, а надав довідку, яка є наявною в матеріалах справи, про те що у нього в господарстві є дві бджоло сім'ї. Враховується судом і стан здоров'я відповідача і [PERSON] які також потребують лікування (а.с. 19,26-45). На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та зменшення розміру аліментів, визначених на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11.04.2013 року, стягуваних з позивача на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] року народження, з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, з врахуванням встановлених обставин у справі, суд вважає, що зменшений розмір аліментів відповідає принципам розумності, виваженості і справедливості. Окрім того, суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] не позбавлена прав звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, у разі покращення матеріального становища позивача.

Outcome: partial