Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього в користь відповідачів, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), та на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, шомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що позивач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі Ѕ всіх видів заробітку та на утримання дочки [PERSON] в розмірі 2000 гривень щомісяця. Зараз він працює водієм, розмір аліментів які з нього стягуються приблизно дорівнює розміру його заробітку. Тому просить зменшити розмір аліментів. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених в ньому, просить його задовольнити. Відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, відзиву на позов не надали, про причини неявки суд не повідомили. За відсутності заперечень представника позивача, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Судом встановлено, що в шлюбі [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.11.2009 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/14348/13-ц від 26.12.2013 року, суд вирішив стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі Ѕ частини усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно починаючи з 07.08.2013 року та до повноліття дитини. В шлюбі [PERSON] із [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17 листопада 2014 року. Згідно Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 квітня 2020 року у справі № 598/344/20 суд вирішив стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., однак, не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 25 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копії трудової книжки позивача, довідки про доходи Тернопільської обласної універсальної наукової бібліотеки від 01.09.2020 року, [PERSON] працює водієм у вказаній установі та його заробіток за червень-серпень 2020 року становить 12712,40 грн. Всебічно, повно об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково, виходячи із таких міркувань. У відповідності до статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд вважає, що після винесення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/14348/13-ц від 26.12.2013 року, яким суд вирішив стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі Ѕ частини усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно починаючи з 07.08.2013 року та до повноліття дитини, змінився майновий стан позивача, в нього з`явилася дитина від другого шлюбу, яку він також має обов`язок утримувати. Тому, суд вважає обґрунтованими доводи позову, щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2013 року у справі №607/14348/13-ц до 1/6 частки всіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення повноліття. При визначенні такої частки, суд враховує те, що позивач має офіційний заробіток, його майновий стан, вік, те що він працездатний, а також обов`язок утримувати дочку від другого шлюбу. Що стосується позовних вимог про зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми 2000 грн. до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, то в цій частині позов не підлягає до задоволення, виходячи із такого. Так, відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Із аналізу вказаної норми, можна зробити висновок, що право вибирати спосіб стягнення аліментів можна тільки з ініціативи одержувача аліментів. Платник аліментів таким правом не наділений. Крім того, суду не надано переконливих доказів, що з дня винесення рішення Збаразьким районним судом Тернопільської області від 23 квітня 2020 року суттєво змінився майновий стан позивача. Тому, позовна вимога про зменшення розміру аліментів з 2000 грн. шляхом зміни способу їх стягнення до 1/6 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до задоволення не підлягає.

Outcome: partial