Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання двох неповнолітніх дітей, зазначила, що 18 жовтня 1997 року між нею та відповідачем по справі Бушанською сільської ради Ямпльського району вінницької області був зареєстрований шлюб. Позивач зазначила, що від спільного проживання із відповідачем мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвом про їх народження. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їхніх спільних дітей, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Зазначає, що сімейні стосунки між ними припинені більше шести місяців. Позивач у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем не має змоги забезпечити неповнолітніх дітей. Позивач зменшила свої позовні вимоги, про що надала письмову заяву від 25.11.2014 року, просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, про що надав суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Зазначив, що позов визнає, просить визначити розмір аліментів у сумі 500 гривень, щомісячно, на кожну дитину. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів - свідоцтва про народження дітей, встановлено, що відповідач є батьком, а позивач матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Із свідоцтва про шлюб, виданого 18.10.1997 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 жовтня 1997 року, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила на «[PERSON]». Із довідки про склад сім*ї, виданої виконавчим комітетом Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих.№ 1009 від 06.10.2014 року встановлено, що до складу сім*ї [PERSON] входять чоловік [PERSON], 1976 року народження, донька [PERSON], 1998 року народження та син [PERSON], 2002 року народження. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки діти проживають із позивачем і перебувають на її утриманні, суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Оскільки суду не надано доказів про наявність постійного заробітку відповідача, суд має підстави для визначення аліментів твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 09 жовтня 2014 року за вхід.№6174, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 09 жовтня 2014 року. Дослідивши усі докази, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін. Відсутні докази про стан здоров'я відповідача чи наявність інших утриманців, а тому суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дітям. Щомісячну суму коштів по 1000 гривень на кожну дитину, із якої в рівних частках кожен із батьків зобов'язаний утримувати дитину, суд вважає достатньою для належного забезпечення дітей, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, канцелярських товарів для дітей цього віку та інших необхідних товарів, оздоровлення дітей. Із врахуванням якнайкращих інтересів дітей, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved