Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приладобудівний завод» про стягнення на його користь нараховану але не виплачену заробітну плату в сумі 9 557,00 грн. середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати починаючи з 18.04.2012 року по день постановлення рішення у розмірі 52698 грн. В обґрунтування вимог вказує, що з 02 січня 2007 року по 18 квітня 2012 року працював на посаді токаря 6-го розряду в механо - штампувальній дільниці у ТОВ «Приладобудівний завод», звідки звільнився з ініціативи власника на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Проте до цього часу йому не виплатили заробітну плату в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, рекомендований лист повернувся з відміткою, про те що підприємство за зазначеною адресою відсутнє (ліквідоване). Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника відповідача і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом, оскільки немає відомостей про ліквідацію ТОВ «Приладобудівний завод». За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в цілому, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується записами в трудовій книжці від 08.04.1968 року. Згідно наказу №41к від 02.01.2007 року позивач прийнятий токарем 6 розряду в механо - штампувальній дільниці на ТОВ «Приладобудівний завод» по переводу з ВАТ «Кам'янець - Подільський приладобудівний завод». 18.04.2012 року [PERSON] був звільнений з роботи у зв'язку з ліквідацією підприємства відповідно до п.1. ст. 40 КЗпП на підставі наказу №81к від 18.04.2012 року. Частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. В період роботи заробітна плата виплачувалась [PERSON] не в повному обсязі, внаслідок чого виник борг за підприємством на кінець місяця в сумі 9 160,43 грн., що підтверджується розрахунковим листком за березень 2012 року. Згідно розрахункового листа за квітень 2012 року борг за підприємством на кінець місяця складає 11 947,11 грн. Позивач вказує, що борг становить 9557 грн. За таких обставин, заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з підприємства на користь позивача. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки судом встановлено, що позивачу не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 18.04.2012 р. по день винесення рішення судом. Згідно статті 27 ЗУ «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 02 1995 року № 100 (із змінами і доповненнями) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Згідно п. 8 цього ж порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Судом встановлено, що позивачем проведено вказаний розрахунок без дотримання вимог вказаного Порядку. Отже середньоденна заробітна плата позивача становить 1258,15 грн. (березень 2012р.) + 1219,71 грн. (лютий 2012р.) = 2477,86 грн. : 42 робочих дні = 59 грн. Період затримки виплати нарахованої заробітної плати з 19.04.2012 року по 17.12.2014 року становить 656 днів. Загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 59 грн. х 656 = 38704 грн. З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.04.2012 року по 17.12.2014 року слід задовольнити на суму 38704 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: partial