Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності та в інтересах ПАТ «Дельта Банк», у липні 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №011-24500-271211 від 27.12.2011 року в сумі 5353,60 грн. З позову виходить, що 27.12.2011 р. між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір кредиту, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок №26252905559697 у національній валюті - гривні, з випуском та наданням платіжної картки, а також з наданням ПІН-коду до картки, з відкриттям кредитної лінії на загальну суму 30000 грн, та на день укладання договору встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 4100 грн. При цьому банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Однак, відповідач порушила умови договору і має прострочену заборгованість по кредиту, яка станом на 28.05.2015 року, становить загалом 5353,60 грн, з яких 1870,93 грн тіло кредиту, 1765,33 грн прострочене тіло кредиту, 1717,34 грн заборгованість за відсотками. У судове засідання представник позивача не зявився, оскільки у позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. Суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 27.12.2011 р. між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір №011-24500-271211, згідно п.1.2 якого, відповідачу відкрито картковий рахунок №26252905559697 у національній валюті - гривні, з випуском та наданням платіжної картки, з наданням ПІН-коду до картки, а також з обслуговуванням на умовах викладених в тарифному пакеті «[PERSON] картка №1». Відповідно до умов п.1.3 договору банк надає держателю картки кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4100 грн. Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів (п.1.5 договору). Згідно п.2.3 договору клієнт зобовязаний сплачувати банку проценти за користування кредитною лінією за ставками, які зазначені в тарифах. Клієнт картки зобовязаний щомісячно в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах (п.3.6 договору). Пунктом 3.7 договору передбачено сплату клієнтом пені, уразі порушенням строків сплати заборгованості та процентів, в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами. Клієнт зобовязаний здійснювати оплату вартості послуг при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку в розмірі, строки та порядку, визначені правилами та тарифами (п.3.3 договору). /а.с.3, 4/ У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. З розрахунку заборгованості по кредитному договору [PERSON] вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором, станом на 28.05.2015 р., складає всього 5578,60 грн, з яких: 1870,93 грн тіло кредиту, 1765,33 грн прострочене тіло кредиту, 1717,34 грн заборгованість за відсотками, 225 грн заборгованість по пені, однак згідно позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 5353,60 грн, без врахування заборгованості по пені. /а.с.7/ Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню в межах заявленого у повному обсязі, оскільки відповідачем істотно порушено умови кредитного договору. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved