Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувсь з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2018 року [PERSON] продав йому квартиру за [ADDRESS] , даний договір посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Саварчук С.Л. Згідно з п. 9 вищезгаданого договору, продавець зобов`язався в десятиденний термін після підписання цього договору забезпечити зняття з реєстрації усіх зареєстрованих та проживаючих членів сім`ї. З моменту купівлі квартири відповідач в ній не проживає, переїхав на постійне місце проживання в інше місто. Реєстрація відповідача в належній йому квартирі чинить перешкоди в отриманні субсидії і вільному розпорядженні належним йому майном. Просить згідно ст. 391 ЦК України визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 27 грудня 2018 року [PERSON] , яка діяла від свого імені та імені [PERSON] та [PERSON] продали а [PERSON] від імені якого діяла [PERSON] придбав у спільну сумісну власність подружжя квартиру [ADDRESS] . 27.12.2018 р. право власності позивача на вказану частину квартири зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно п. 9 договору купівлі-продажу продавці зобов`язались до 01.03.2019 року забезпечити зняття з реєстрації усіх зареєстрованих та проживаючих членів сім`ї у квартирі. Згідно ст. 662, 663 ЦК України продавці повинні передати, а покупець прийняти вказану квартиру протягом десяти днів з моменту підписання цього договору. Згідно акту від 25.04.2019 р., складений комісією ОСББ «Нігинське шосе - 1А» [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але не проживає. Відповідач [PERSON] добровільно знятись з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] відмовляється. Згідно ст. 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України , право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника квартири користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Чинним законодавством не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом особами, які заселилися до нього зі згоди колишнього власника, у випадку зміни власника. Виникнення права осіб на користування житлом та обсяг цих прав залежить від наявності у особи, зі згоди якої він вселився, права власності на це житло, а отже припинення права власності цієї особи на житло припиняє право осіб, які з її згоди були вселені на користування житлом. Враховуючи, що [PERSON] втратив право власності на спірну квартиру, а право користування квартирою було похідним від права власності, тому з припиненням права власності припинилось і право користування житлом в квартирі [ADDRESS] . З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до ст.. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. На

Outcome: approved