Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою та уточнивши позовні вимоги, просить стягнути із Жовтоводської автомобільної школи Дніпропетровської обласної організації товариства сприяння обороні України середній заробіток за період затримки розрахунку в розмірі 9604 грн. 90 коп. Свої вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що він з 30 листопада 1977 року по 12 травня 2014 року перебував у трудових відносинах із відповідачем. Наказом №4-ос від 12 травня 2014 року звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Однак, на порушення\~ ст. 116 КЗпП України, при звільненні йому не виплачено всі належні суми, зокрема заробітна плата у розмірі 3156 гривен 67 копійок, яка виплачена лише 19 червня 2015 року. [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявивсь. При цьому, до початку судового засідання, позивачем надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник Жовтоводської автомобільної школи Дніпропетровської обласної організації товариства сприяння обороні України [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявивсь. При цьому, до початку судового засідання, представником відповідача надана заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Згідно зі ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із дослідженої копії трудової книжки [PERSON], судом встановлено, що останній дійсно з 30 листопада 1977 року по 12 травня 2014 року включно перебував у трудових відносинах з Жовтоводською автомобільною школою Дніпропетровської обласної організації товариства сприяння обороні України та наказом №4-ос від 12 травня 2014 року звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України /а.с. 5-6/. Судом також встановлено, що на час звільнення відповідач мав заборгованість перед позивачем по заробітній платі у розмірі 3156 гривен 67 копійок, зазначене підтверджується довідкою Жовтоводської автомобільної школи Дніпропетровської обласної організації товариства сприяння обороні України №138 від 17 грудня 2014 року /а.с. 7/. Як вбачається із пояснень позивача, зазначених у заяві про відмову від частини позовних вимог, 19 червня 2015 року відповідачем виплачено йому заборгованості по заробітній платі у повному розмірі на суму 3156 гривен 67 копійок. Статтею 116 КЗпП України, передбачено що\~ при звільненні працівника виплата всіх\~ сум, належних йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.\~ \~ \~ \~ Згідно ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Законодавчо чітко визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, власник повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню на користь працівника, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку, а саме з 12 травня 2014 року по 19 червня 2015 року. Відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100, у разі обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки Жовтоводської автомобільної школи Дніпропетровської обласної організації товариства сприяння обороні України №148 від 26 грудня 2014 року, середньоденна заробітна плата позивача становила 34 гривни 55 копійок /а.с. 8/. Обґрунтовуючи свою вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 9604 гривни 90 копійок, позивач пояснював, що розрахунок цієї суми ним проводився виходячи із періода затримки розрахунку з 12 травня 2014 року по 19 червня 2015 року та його середньоденної заробітної плати, яка складає 34 гривни 55 копійок При цьому, як встановлено судом, представником відповідача надана заява щодо визнання у повному обсязі позовних вимог позивача. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову За викладених обставин, оскільки представник відповідача визнає позовні вимоги позивача у повному обсязі, за наявності до того законних підстав, суд вважає за необхідне задовільнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі стягнувши на його користь із Жовтоводської автомобільної школи Дніпропетровської обласної організації Товариства сприяння обороні України середній заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 9604 гривни 90 копійок. Оскільки позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відповідно ст. 88 ЦПК України\~та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, за вимогу майнового характеру про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з відповідача слід стягнути 243 гривни 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved