Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона (1/4 частка приватної власності), її сини: [PERSON] (1/4 частка приватної власності), [PERSON] (1/4 частка приватної власності), [PERSON] (1/4 частка приватної власності) є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло. У зазначеному будинку зареєстровані вона, сини - [PERSON] , [PERSON] , онука - [PERSON] , та Відповідач - [PERSON] . У зазначені квартирі Відповідач не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між нею та [PERSON] стосовно її проживання в квартирі не існує. 26.06.2020 вона письмово зверталась до Відповідача з вимогою добровільно знятись з реєстрації, але [PERSON] проігнорувала її звернення. Визнання Відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням потрібно їй для оформлення субсидії. Оскільки Відповідач не проживає в належній їй та її синам квартирі понад один рік без поважної причини, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, тому вважає, що вона втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Крім того, зазначає, що Відповідач створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження власним майном. За вказаних обставин просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Ухвалою суду від 31 липня 2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні Позивач повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. При цьому пояснила, що на даний час вона не має можливості знятися з реєстрації із вказаної квартири та дійсно більше року не проживає у вказаній квартирі. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив їх задовольнити. Третя особа - [PERSON] у судове засідання також не з`явився, але ним електронною поштою надіслано суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі та про розгляд справи без його участі. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі та про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.07.1997 Позивачу - [PERSON] , третім особам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] по 1/4 частині кожному (а.с.6). Згідно довідки № 549 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] , виданої адміністратором відділу «Центру надання адміністративних послуг» Глухівської міської ради від 08.07.2020, до складу сім`ї /зареєстрованих/ [PERSON] входять: сини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , онука - [PERSON] , [INFO] , невістка - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). З рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2018 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.26). З довідок №№ 498, 641, 538, виданих головою квартального комітету № 21 від 24.06.2020, 25.05.2020, 23.04.2020, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також за даною адресою зареєстровані, але не проживають: [PERSON] , [PERSON] (а.с.7-9). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно із частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини першої статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно статті 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Відповідно до статті 72 Житлового Кодексу України (далі - ЖК України), визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із частиною першою статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до статті 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до роз`яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім`ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Із пояснень Позивача та письмових матеріалів справи вбачається, що Відповідач не проживає за місцем реєстрації понад одного року. Суд приходить до висновку, що реєстрація Відповідача у будинку порушує права Позивача як власника, так як Позивач обмежена у своєму праві розпорядження власністю, крім того Відповідач в будинку не проживає, витрат по утриманню житла не несе. За таких обставин суд приходить до висновку про визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] , відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved