Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В позовній заяві зазначив, що 23 грудня 2003 року померла [PERSON], яка була власником житлового будинку, що знаходиться по вулиці Набережна, 88 в с. Теребля, Тячівського району. [PERSON] була рідною сестрою його бабусі. Ні чоловіка, ні власних дітей вона не мала, а тому, на випадок своєї смерті вона залишила заповіт від 28 березня 1988 року згідно якого вона все своє майно заповідала його матері [PERSON]. Його батьки на той час мали інше власне житло, мати постійно виїжджала на заробітки, а тому так ніколи і не оформила своїх спадкових прав на будинок, який належав тітці. Фактично після смерті тітки він доглядав за її будинком, в якому проживає і на даний час разом зі своєю сім»єю. Його мати і зараз постійного знаходиться на заробітках в Чеській Республіці і оформляти право на спадщину не має наміру. В той же час, так як він проживає в будинку, постійно вкладає в кошти в ремонт, хотів би узаконити право власності, так як і його мати проти цього не заперечує. Він добросовісно заволодів житловим будинком з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Теребля, вул.. Набережна, 88, Тячівського району, після смерті [PERSON] і вже протягом більше 10 років, відкрито та безперервно володіє цим майном, а тому вважає за можливе визнання за ним права власності в порядку ст. 344 ЦК України за набувальною давністю. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок №88 по вулиці Набережна в с. Теребля, Тячівського району. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 09.02.2016 року за №260 житловий будинок №88 (колишня 77«а») по вул.. Набережна в с. Теребля, Тячівського району, згідно по господарської книги зареєстрований за [PERSON], яка померла 23 грудня 2003 року. Будинок побудований в 1990 році на земельній ділянці площею 0,25 га. (а.с.39). Відповідно до заповіту від 28.03.1988 року, посвідченого та зареєстрованого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради в реєстрі за №87, [PERSON], жителька с. Теребля, вул.. Набережна, 77«а», Тячівського району, Закарпатської області, все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.5). 23 грудня 2003 року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.4). Довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 08.02.2016 року №254 стверджується, що житловий будинок №88 (раніше 77 «а») по вул.. Набережна в с. Теребля, Тячівського району, згідно по господарської книги зареєстрований за [PERSON], яка померла 23.12.2003 року. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є племінниця [PERSON], [INFO], яка вже більше 10 років працює в Чеській Республіці. Після смерті [PERSON] в будинку проживає [PERSON] (а.с.38). Згідно заяви [PERSON] від 09.02.2016 року, посвідченої та зареєстрованої секретарем виконкому [PERSON] сільської ради в реєстрі за №33, вона не прийняла спадщину за заповітом після смерті її тітки [PERSON], яка померла 23 грудня 2003 року, і в подальшому із заявою про продовження строку на прийняття спадщини звертатись не буде. Вона підтверджує, що в будинку №88 (раніше 77 «а») по вул.. Набережна в с. Теребля, Тячівського району, проживає її син [PERSON] (а.с.41) В листі державного нотаріуса Тячівської державної нотаріальної контори від 25.02.2016 року за №68/02. зазначено, що із заявою про оформлення права на спадкове майно [PERSON], яка померла 23.12.2003 року, в нотаріальну контору ніхто не звертався (а.с.37). Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 25.04.2016 року за №718 [PERSON], мешканець с. Теребля, вул.. Набережна, 88, дійсно з дня свого народження проживає за даною адресою (а.с.40). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Теребля, вул.. Набережна, 88, виготовлений на замовлення [PERSON], загальна площа будинку становить 104,7 квадратних метрів, а житлова - 41,4 квадратних метрів, рік побудови 1990 рік (а.с.13-18). Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що [PERSON] проживає в будинку по вул.. Набережна в с. Теребля, де проживала [PERSON], з самого народження. Згідно до ст. 344 ч. 1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України, а згідно до ч. 4 цієї ж статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Водночас відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалось за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні житловим будинком з надвірними спорудами в с. Теребля, вулиця Набережна, 88 (колишня вулиця Набережна, 77 «а»), з 2003 року, безперервно і добросовісно володіє позивач [PERSON], що стверджується довідками виконкому [PERSON] сільської ради та даними в судовому засіданні показаннями свідка [PERSON] Таким чином, оцінивши в сукупності наведені по справі докази, які достовірно вказують на добросовісність заволодіння вказаним нерухомим майном з боку позивача і відкрите безперервне володіння ним упродовж понад 10 років, орган місцевого самоврядування не заперечує проти визнання права власності на будинок за позивачем, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: approved