Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 серпня 1995 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харковауклав шлюб з [PERSON]. Від подружнього життя [INFO] народився син - [PERSON]. Проте, внаслідок різних з відповідачем поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, протягом останніх років між ними виникають сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Посилаючись на викладені обставини, позивачпросив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В заяві позивач зазначив, що з 2012 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, майновий спір відсутній, після розірвання шлюбу не заперечує щодо проживання дитини з [PERSON]. [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. В заяві відповідач вказала, що з 2012 року шлюбні відносини з позивачем припинені, з цього часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній. Відповідач вказала, що після розірвання шлюбудитина залишиться мешкати разом з нею та виявила бажання надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]». Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 05 серпня 1995 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 545. Після одруження [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]» (Свідоцтво про одруження [NUMBER] від 05 серпня 1995 року). [INFO] народився [PERSON], батьками якого в Свідоцтві про народження [NUMBER], виданому 29 липня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції записано сторін по справі - [PERSON] та [PERSON]. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що з 2012 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір між ними відсутній. Після розірвання шлюбу дитина [PERSON] залишиться мешкати разом з матір'ю - [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на визнання відповідачем позову, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції про сплату № 35694 від 15 серпня 2018 року, [PERSON] за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved