Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з заявою, у якій, з урахуванням уточнених вимог, просить встановити факт смерті [PERSON], 01.03.1918р.н., яка відповідно до акту про смерть № 905 померла 22.08.1996р. Заява мотивована тим, що у належному заявнику домоволодінні з 1980 року зареєстрована [PERSON], проте у звязку з її смертю та відсутністю свідоцтва про смерть заявник позбавлений можливості зняти останню з реєстраційного обліку. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Заінтересовані особи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, проте звернулись з заявою про розгляд справи за їх відсутності. Перевіривши викладені у заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до акту про смерть № 904 від 28.08.1996р. [PERSON] 22.08.1996р. померла у Дніпропетровській області у м. Дніпродзержинську від хронічної ішемічної хвороби серця (з.а.с.41). Як вбачається з матеріалів справи та пояснень заявника у судовому засіданні, останньому потрібно встановити факт смерті [PERSON] для зняття її з реєстраційного обліку у належному йому домоволодінні, оскільки у звязку з відсутністю у нього свідоцтва про смерть [PERSON] Ленінським РВ ДМС України у Дніпропетровській області відмовлено у знятті останньої з реєстраційного обліку. Відповідно до відповіді з Баглійського районного у місті Дніпродзержинську відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 1108/05-26 від 04.05.2016р. надати копію свідоцтва про смерть [PERSON] не має можливості, оскільки [PERSON] не є родичем померлої (а.с.52). Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звернуто увагу судів на те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Таким чином, враховуючи, що факт смерті [PERSON] достовірно встановлено та зареєстровано у встановленому законом порядку, суд доходить висновку про відсутність визначених п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України підстав для встановлення факту її смерті у судовому порядку. Окрім того, суд додатково розяснює заявнику, що він відповідно до ч.1 ст.17 КАС України з метою захисту своїх прав може звернутись до адміністративного суду щодо оскарження рішень субєкта владних повноважень, якщо він вважає протиправною відмову органу ДМС України у знятті [PERSON] з реєстраційного обліку у належному йому домоволодінні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed