Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказував, що 19.10.1991 року зареєстрував шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №41. Дошлюбне прізвище відповідача [PERSON]. У шлюбі народилися двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Зазначав, що більше двох років, як припинили шлюбні відносини і проживають окремо. За цей час втратили почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. При таких обставинах їх спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам та інтересам відповідача. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 19.10.1991 року у виконавчому комітеті Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №41. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримав, послався на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити, на примирення не згідний. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, просила шлюб розірвати, на примирення не згідна. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Суд, заслухавши сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.1991 року між сторонами зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №41, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] від 19.10.1991 року. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 24.07.1992 року та серія [NUMBER] від 08.08.1997 року, виданих виконавчим комітетом Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають протягом двох років, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідні, а отже ї їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON]. надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved