Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач є власником домоволодіння в с. Кальнівці, по вул. Л.Каденюка, 12 Кіцманського району Чернівецької області. У даному будинку крім позивача зареєстровані також відповідач по справі, а саме: [PERSON] - його колишня дружина, яка в даному господарстві не проживає з 2014 року. Реєстрація відповідача в господарстві перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися його власністю на свій розсуд, а тому просив задовольнити позов. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань про перенесення розгляду справи від неї не надходило. Відзиву на позов не подавала. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК Українипередбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.03.2009 року, на підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області № 2-651/09 від 13.03.2009 року позивачу належить домоволодіння, що розташоване за адресою: в с. Кальнівці, по вул. Л. Каденюка, 12 Кіцманського району Чернівецької області.(а с. 11) Відповідно до акту обстеження житлового господарства від 23.11.2018 року, складеної комісією Брусницької сільської ради Кіцманського Чернівецької області про те, що [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою з 2014 року. (а.с.12) Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.12.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.(а. с. 7) В силу ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ч. 1ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно достатті 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Також, судом встановлено, що право позивачвільно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю підлягає захисту, оскількивідповідач не проживає у належному позивачу будинку, не приймає участі в утриманні майна та сплаті комунальних послуг, не перебуває у родинних чи договірних відносинах з позивачем, не є членом його сімї, а тому чинитьперешкоди укористуванні належним йому житловим приміщенням. У відповідності до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача і з 2014 року в цьому житлі не проживає, однак є зареєстрованим за вказаною адресою, а позивач згідно ст.391 ЦК Українимає право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved