Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позов мотивовано тим, що 15.08.2011 року [PERSON] під розписку та відповідно до договору позики позичив у [PERSON] гроші в розмірі 24000гривень, з кінцевою датою повернення 15.05.2013року. Після закінчення строку позивач пред'явив відповідачеві усну вимогу щодо повернення заборгованості, на що відповідач не реагує. В зв'язку з порушенням умов договору відповідачем виникла заборгованість в розмірі 31547,53 гривень, з яких: 24000гривень - основний борг, 2169,21 гривень - пеня, 483,29гривень - відсотки річних, 4800гривень - штраф, 95,03 гривень - інфляційні. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 31547,53гривень та судовий збір в розмірі 315,48гривень. В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові. Просив позов задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про місце день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи думку представника позивач, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору позики від 15.08.2011року укладеного між [PERSON] та [PERSON], останній отримав у позику в позивача 24000гривень, які зобов'язувався повернути до 15.05.2013року (а.с.23). Відповідно до розписки від 15.08.2011року [PERSON] надав [PERSON] кошти в сумі 24000гривень(а.с.24). Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України та п.п.6.1, 6.2 договору позики відповідач повинен сплатити пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, 20% штрафу, 3% річних, індекс інфляції за весь час прострочення. Судом встановлено, що право позивача порушено, неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 31547,53 гривень, з яких: 24000гривень - основний борг, 2169,21 гривень - пеня, 483,29гривень - відсотки річних, 4800гривень - штраф, 95,03 гривень - інфляційні. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 315,48 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved