Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся 06.11.2017 року до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В заяві зазначив, що 04.08.2012 року в м. Виноградів Закарпатської області померла його рідна сестра [PERSON], яка за життя склала два заповіти: - 24.09.2010 року, посвідчений секретарем Торунської с/ради, згідно якого заповіла йому, своєму брату, житловий будинок в с.Келечин,139 Міжгірського району, земельну ділянку площею 0,50 га та все інше майно належне їй на день смерті; - 26.04.2011 року, посвідчений Колочавською с/радою та зареєстрованого у реєстрі за № 28, оригінал якого зберігається у Спадковій справі в державного нотаріуса Виноградівської держнотконтори, згідно якого заповіла йому [PERSON] земельну ділянку площею 0,1574 га, згідно державного акту серії ЯЛ № 848369 від 20.04.2011 р.. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно померлої до якого належить: житловий будинок в с.Келечин,139,Міжгірського району та земельна ділянка площею 0,1574 га, розташована на території Келечинської с/ради, виділена для будівництва та обслуговування ж/будинку під № 139 в с.Келечин , зареєстрована за кадастровим № 2122482001:01:003:0011, державний акт серії ЯЛ № 848369 від 20.04.2011року на імя [PERSON]. [PERSON] була одинокою, її чоловік [PERSON] та сини [PERSON], [INFO], [PERSON], 1975р.н., померли раніше за неї, документи про що наявні у державного нотаріуса Виноградівської держнотконтори. У період з 17.07.2012 року по 04.08.2012 [PERSON], [INFO], проживала у Виноградівському геріатричному пансіонаті і знаходилася на державному утриманні. Організацією поховання [PERSON] займався він, також взяв на себе всі витрати повязані з похованням тіла [PERSON], що підтверджую довідкою з Келечинської с/ради № 261 від 07.08.2012 р.. В житловому будинку в с. Келечин,139, Міжгірського району, на час смерті [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований. За померлою [PERSON] він прийняв спадщину за заповітом відповідно до вимог встановлених Цивільним Кодексом України, на підставі ст. 1269 ЦК України, шляхом подання заяви про прийняття спадщини за місцем смерті спадкодавця. Також я є єдиним належним спадкоємцем другої черги за законом нерухомого майна померлої, як рідний брат померлої, який прийняв спадщину до майна [PERSON], відповідно до вимог ст. 1262, ст. 1269 ЦК України. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на Спадковий будинок у видачі свідоцтва йому було відмовлено про причині відсутності правовстановлюючих документів на Спадковий будинок, тому просить визнати за ним право власності на жилий будинок в с. Майдан, вул.. Верховинська, 62, Міжгірського району, Закарпатської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просить такий задовольнити. Відповідач на розгляд справи не зявився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Третя особа - державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори на розгляд справи не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Перевіривши подану заяву та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтво про народження, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб; заповіти; довідка з Виноградівського геріатричного пансіонату, довідки з Келечинської с/ради; свідоцтво про право на спадщину за заповітом; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно зведеного акту вартості будівель та споруд дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 28.07.2017 рік складає 309053 грн.. Згідно довідки державного нотаріуса Виноградівської держнотконтори [PERSON] вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті померлої [PERSON], яка померла 04.08.2012 року немає можливості, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved