Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.02.2013 в с. Линове Путивльського району помер його батько [PERSON] Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, що знаходиться на території с. Линове Путивльського району Сумської області. Як спадкоємець померлого за законом першої черги, в травні 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку зі спливом шестимісячного строку. Посилаючись на те, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини - через необізнаність зі спадковим законодавством та перебування в жалобі через смерть батька, просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом тривалістю в три місяці, витрати по справі покласти на нього. В судове засідання позивач не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримав, а справу просив слухати за його відсутності. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. За правилами ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що таке визнання позову суперечить закону та в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.02.2013 в с. Линове Путивльського району помер [PERSON], батько позивача, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с. 4- 5). Померлий на момент смерті був зареєстрований один та постійно проживав [INFO] (а.с. 7). Спадкова справа після його смерті не заводилась, що вбачається з витягу зі спадкового реєстру від 19.05.2017 (а.с. 9). В листі від 19.05.2017 № 527/01-16 нотаріусом розяснено, що позивачеві необхідно в судовому порядку визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 8). В той же час, в силу ч. 1\~ст. 1261 ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 4\~ст. 1268 ЦК України\~малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. За змістом цієї правової норми вказані особи вважаються такими, що прийняли спадщину, незалежно від сумісного проживання із спадкодавцем.\~\~ Як розяснено в абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, набуття (надання)\~\~повної цивільної дієздатності неповнолітньою особою не є підставою для того, щоб вважати її повнолітньою. У зв'язку із цим вона має вважатися такою, що прийняла спадщину відповідно до частини четвертої\~статті 1268 ЦК. З урахуванням цих розяснень та виходячи зі змісту ч. 4\~ст. 1268 ЦК України є підстави для висновку, що будучи неповнолітньою особою, якій на момент відкриття спадщини не виповнилося 18 років, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька, а тому його право на звернення за оформленням своїх спадкових прав будь-яким строком не обмежено. В абз. 2 вказаного пункту Постанови Пленуму Верховного Суду України розяснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Виходячи з наведеного, ураховуючи п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 та

Outcome: dismissed