Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], третя особа: Управління державної імміграційної служби в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. [PERSON] є власником ? частини будинку № 26 по вулиці Дністровська у м. Запоріжжі на підставі реєстраційного посвідчення від 29.09.1982 року. Окрім позивача у вказаному будинку зареєстрована [PERSON], яка не є співвласником вказаного будинку, з 2009 року по теперішній час за зазначеною адресою не мешкає, комунальні послуги не сплачує. Посилаючись на ст.ст. 64, 71, 72, 163 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, просить суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим будинком № 26 по вулиці Дністровській у м. Запоріжжі та вирішити питання по судовим витратам. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON], будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи, не зявилися. Від представника позивача надійшла заява, про проведення судового засідання за її відсутності, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Судом вживалися заходи щодо встановлення місця перебування відповідача та належного його повідомлення про час і місце розгляду справи. У судове засідання, призначене на 16.11.2015 року, відповідач викликався через оголошення в газеті «Запорізька правда» № 130-131 від 12.11.2015 року. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4\~ст. 169 ЦПК України\~суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа Управління державної імміграційної служби України в Запорізькій області, будучі належним чином та своєчасно повідомленими про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявилися, подали заяву про слухання справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.1982 року спадкоємцями після померлого 10.11.1984 року [PERSON] в рівних частках є дружина [PERSON] та син [PERSON] Спадщина складається, у тому числі з ? частини житлового будинку № 26 по вул. Дністровській у м. Запоріжжі, тобто [PERSON] та [PERSON] успадкували по ? кожний. На ? частину вказану будинку видано свідоцтво про право власності за дружиною [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.1994 року після померлої 04.07.1993 року [PERSON] залишилася спадщина у вигляді ? частин житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дністровська/Павлоградська, буд. 26/40. На 2/3 частини спадкового майна свідоцтво про право на спадкування не видано. Відповідно до реєстраційного напису № 108 від 25.01.2995 року, [PERSON] є власником ? частини житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпровська/Павловська, 26/40. Згідно технічного паспорту, станом на 25.08.1994 року [PERSON] и [PERSON] є власниками по ? кожний. Відповідно до інформаційної довідки від 05.11.2015 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дністровська, будинок № 26, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна інформація відсутні. Всупереч ст. 60 ЦПК України, суду сторонами не надано доказів того, хто на цей час є власником будинку або ? його частин. З клопотанням про витребування та огляду у судовому засіданні матеріалів інвентаризаційної справи ані позивач ані його представник не звертався. Згідно довідки від 29.07.2015 року, складеною головою квартального комітету № 29 Комунарського району м. Запоріжжя, [PERSON], онука, [INFO], зареєстрована, однак з 2009 року не мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дністровська, 26. Згідно копії довідки від 29.07.2015 року, складеного головою квартального комітету № 29 Комунарського району м. Запоріжжя, встановлено, що сусідка [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що [PERSON] зареєстрована, однак з 2009 року не проживає за вказаною адресою. Суд не може прийняти в якості доказу зазначену довідку, оскільки громадяни [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні в якості свідків не допитувались. В позовній заяві зазначено, що [PERSON] є співвласником 1/4 частини житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дністровська, будинок № 26, проте не зазначено хто є іншими співвласниками вказаного будинку, не надано будь якої інформації стосовно порядку користування вказаним будинком з іншими співвласниками, у разі наявності таких. Крім того, у позовній заяві не зазначено, а з доданих до позовної заяви доказів неможливо встановити ким приходить відповідач [PERSON] позивачу [PERSON] та на якій правовій підставі відповідач була зареєстрована за вказаною адресою. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі 6-ти місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Зазначене узгоджується із ч.2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1383-ІV від 11.12.2003 року, яким встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Позивачем не надано обґрунтованих та переконливих доказів того, що відповідач [PERSON] не мешкає у будинку № 26 по вулиці Дністровській в м. Запоріжжя без поважних причин більше шести місяців.

Outcome: dismissed