Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі договору про надання правової допомоги та в інтересах позивача, 23 липня 2018 року звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за [PERSON] права та обовязки забудовника на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Спортивна,5 у с. Смолин Чернігівського району Чернігівської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 25 серпня 2017 року. Позов обґрунтовується наступним. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому на день смерті майно, у точності на будинок по вулиці Спортивна,5 у с. Смолин Чернігівського району Чернігівської області, який був побудований ним у 2007 році на власній земельній ділянці на підставі дозвільних документів. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом і у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини, та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у тому числі і на земельну ділянку площею 0,1747 га по вулиці Спортивна,5 у с. Смолин Чернігівського району Чернігівської області. Однак, перепоною в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене домоволодіння, є той факт, що за життя спадкодавець не здійснив введення його в експлуатацію з подальшою реєстрацією за собою права власності на це нерухоме майно. Позивач 28.03.2018 року виготовила технічну документацію на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, з якого вбачається, що він збудований у відповідності до виготовленого будівельного паспорту, і самовільно збудовані будівлі та споруди відсутні. Ухвалою судді від 31 липня 2018 року відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. 30 серпня 2018 року суд закінчив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті, про що постановлено ухвалу. У судове засідання позивач не зявилась, завчасно, через канцелярію суду представник позивача адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. /а.с.188/ Представник відповідача Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, від голови селищної ради надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги селищна рада визнає в повному обсязі. /а.с.184/ Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник третьої особи - Десятої Київської державної нотаріальної контри у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомлені. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Суд повно, всебічно та обєктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ Згідно із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії «І-БК» №413067 вбачається, що [PERSON] помер 25 серпня 2017 року у віці 80 років у м. Києві. /а.с.11/ [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, зареєстрованому 19.12.1963 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії «І-УР» №946186. /а.с.12/ За життя, 25.10.2002 р., [PERSON] зробив заповіт, за яким на випадок смерті все своє майно де б воно не було, та з чого не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він матиме право за Законом заповів своїй дружині [PERSON] /а.с.60- зворотна сторона/ Наведене свідчить, що позивач по справі [PERSON]М є спадкоємцем першої черги за законом та спадкоємцем за заповітом до спадщини, що відкрилась після смерті чоловіка [PERSON], в силу приписів статей 1223, 1261 ЦК України, положення яких діяли на момент відкриття спадщини. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 13.03.2003 року, посвідчений державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1-856 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії «ЧН» №171648 свідчать, що [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,1747 га у межах згідно з планом. яка розташована на території села Смолин, Смолинської сільської ради, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. /а.с.16, 17/ На підставі Розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 28.10.2005 року за №519 «Про дозвіл на проектуванні і будівництво обєктів та затвердження акту державної технічної комісії», дозволено будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель [PERSON] на власній земельній ділянці, площею 0,1747 га у с. Смолин по вул. Спортивна,5, згідно рішення виконкому Смолинської сільської ради №80 від 30.08.2005 року. /а.с.18, 19/ На замовлення [PERSON] у 2005 році Госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро при головному архітекторі Чернігівського району було виготовлено будівельний паспорт індивідувального житлового будинку і господарських будівель по вул. Спортивна,5 у с. Смолин, Чернігівського району, Чернігівської області. /а.с.20-27/ За даними Комунального підприємства «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації Чернігівської районної ради Чернігівської області», довідки №148 від 25.01.2018 р. та №225 від 11.04.2018 р., право власності на житловий будинок (100% готунку) з надвірними будівлями за адресою: вулиця Спортивна,5, с. Смолин, Чернігівський район, Чернігівської області, в Чернігівському РБТІ станом на 25.01.2018 року не зареєстроване. /а.с.15- зворотна сторона, а.с.83/ Дані технічного паспорту на житловий будинок №5 по вулиці Спортивна у селі Смолин Чернігівського району Чернігівської області, який виготовлений КП «Чернігівське РБТІ», свідчать, що інвентаризація проведена 28.03.2018 року і самовільно збудовані споруди та будівлі відсутні. /а.с.28-35/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, ураховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець помер після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що 02.01.2018 року у Десятій Київській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №1-2018 до майна померлого 25.08.2017 року [PERSON], спадщину якого за заповітом прийняла його дружина [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в тому числі і на земельну ділянку площею 0,1747 га, розташовану по вул. Спортивна,5 у с. Смолин, Чернігівського району, Чернігівської області. /а.с.54-176/ Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.05.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Смолин, вул. Спортивна,5, після померлого 25.08.2017 року [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтвердив право власності померлого на цей будинок. /а.с.15/ Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №122930681 від 05.05.2018 року свідчить, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер 7425588500:01:000:0003, площею 0,1747 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Смолин, вул. Спортивна,5 на підставі свідоцтва про право на спадщину №3-273, виданого 05.05.2018 року Десятою київською державною нотаріальною конторою. /а.с.14/ Статтею 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у\~главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації - з моменту такої реєстрації. Виходячи зі змісту ч.ч.1, 2\~ст.331 ЦК України, ч.1\~ст.182 ЦК України\~та Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого\~наказом МЮУ №1844/5 від 14.12.2012р., право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію та реєстрації права власності. [PERSON] протягом свого життя завершив будівництво житлового будинку, але не здав його в експлуатацію та не зареєстрував право власності на нього, а отже не набув права власності на новозбудований об'єкт нерухомості. Разом з тим, як забудовник, він мав право вчиняти ці дії, а тому такі його права входять до складу спадщини як такі, що не є нерозривно пов'язані з особою спадкодавця і можуть спадкуватися. Згідно роз'яснень п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Правильною визнано практику судів щодо визнання за спадкоємцем прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Вказане узгоджується із правовою позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в інформаційному листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р.. Як розяснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду. Зважаючи на те, що будівництво домоволодіння здійснено згідно із законом, на підставі належних документів, будівництво не є самочинним, [PERSON] має право на здачу його в експлуатацію та реєстрацію у разі переходу на неї прав забудовника, що належали спадкодавцю. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України, ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Отже виходячи з наведеного позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту, шляхом визнання прав і обовязків забудовника на домоволодіння, у порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved