Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання на період навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є його батьком. Позивач навчається на другому курсі, денної форми навчання Дніпровського національного університету ім. Олеся Гончара, термін навчання - до [INFO], у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму. Позивач, належними чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач, належними чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу). Крім того, просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до Довідки Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара позивач є студентом другого курсу денної форми навчання механіко-математичного факультету. Термін навчання - до [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 цього Кодексу. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, та, визначаючи аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд бере до уваги вищенаведені обставини справи та приходить до висновку, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, та платоспроможності самого відповідача. В той же час не підлягає задоволенню позов в частині стягнення аліментів в розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, оскільки чинним законодавством України передбачено стягнення аліментів виключно у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів та не передбачено встановлення мінімального розмірі аліментів у виді відсотків від прожиткового мінімуму при стягненні аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позов пред`явлено 01 листопада 2019 року, то аліменти будуть стягуватись з 01 листопада 2019 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial