Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розподіл квартири шляхом припинення права власності, виплата компенсації за частку квартири та визнання права власності на 7/24 частки квартири. Позов мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину позивачу належить 17/24 частки квартири, що розташована в м. Вінниці, вул. Замостянська, 25/74. Загальна площа вказаної квартири 55,3кв.м., житлова 40,2кв.м. 7/24 частки квартири належить на праві власності [PERSON] Квартира розподілу не підлягає, оскільки частка відповідача незначна і виділити її реально неможливо. Просить розділити квартиру [ADDRESS] шляхом припинення права власності на 7/24 частки квартири [ADDRESS] за [PERSON], стягнути з позивача на користь [PERSON] вартість 7/24 частки квартири. Визнати за позивачем право власності на 7/24 частки квартири [ADDRESS], що були зареєстровані за [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.2015р. [PERSON] прийняв в спадщину 9/24 частки квартири №74 в будинку №25 по вул. 50-річчя Перемоги в м. Вінниці (а.с.6). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] зареєстровано 17/24 частки квартири №74 в будинку №25 по вул. 50-річчя Перемоги в м. Вінниці та 7/24 частки вказаної квартири зареєстровано за [PERSON] (а.с.7-9). Відповідно до ст. 21 Конституції України усі люди є вільні та рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Як видно із змісту\~ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За змістом ч. 3\~ст. 358 ЦК України\~кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Таким чином, первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 6\~постанови від 04.10.1991року №7 «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту\~ст. 115 ЦК України\~це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості\~\~переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. При цьому суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. Допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Зазначена правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові N 6-1500цс15 від 17.02.2016 року, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України\~є обовязковим для всіх судів України. Одночасно суд враховує положення статті 365 Кодексу, згідно яких право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім\~ї. Відповідно до ч.2 статті 365 ЦК України\~суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Верховний Суд України у своїй постанові № 6-81цс11 від 16 січня 2012 року висловив правову позицію, згідно якої для припинення права особи на частку у спільному майні достатньо встановити будь-яку із умов, передбачених пунктами 1-3 ст. 365 ЦК України\~за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно висновку експерта №346 від 16.06.2017р. ринкова вартість 7/24 часток трикімнатної квартири [ADDRESS] (50- річчя Перемоги) в м. Вінниці, загальною площею 55,3 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., станом на час проведення дослідження визначена за порівняльним підходом, складає 538180*7/24= 156\~969грн. (а.с.48-75). Як вбачається з розписки [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 152\~199грн. в якості оплати вартості 7/24 частки квартири [ADDRESS], що є повним розрахунком вартості цієї частини. Відсутні майнові претензії до [PERSON] В судовому засіданні сторони пояснили, що сплатили саме 152\~199грн. тому, що в разі задоволення позову, згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати стягуються із відповідача на користь позивача, тому з урахуванням даної норми закону, було сплачено саме 152\~199грн. із розрахунку 156\~969грн. (вартість 7/24 частки квартири) 3500грн. (вартість експертизи) 1270грн. (судовий збір) = 152\~199грн. Враховуючи приписи статті 365 ЦК України суд вважає можливим задовольнити позов, оскільки частка відповідача у спірній квартирі є незначною та не може бути виділена в натурі, а припинення його права на цю частку не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача. Крім того позивачами виконано умови по забезпеченню позовних вимог і сплачено відповідачу компенсацію за його частку. Враховуючи те, що сторонами мирно вирішено питання про відшкодування судових витрат, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 316, 358, 364, 365 ЦК України,

Outcome: approved