overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 05.08.2000 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з серпня 2014 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна немає. Позивач у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про підтримання ним позовних вимог, та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання також не з»явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. При цьому прохає суд, залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.10). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 06.04.2013 року строни уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 24 березня 2014 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Наміру на збереження шлюбу немає. Позивач у судове засідання не з»явилась, але надав до суду заяву про підтримання нею позовних вимог, та розгляд справи без її участі. Також зазначила, що проти вирішення справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач був повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з»явився. Про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень не надав, і згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутності на підставі наявних даних і доказів. Таким чином, з урахуванням наданої позивачем згоди, суд провів заочний розгляд справи. Отже, судом встановлено, що відповідач та позивач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.04.2013 року (а.с.4). Згідно змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами спільне життя не склалося, спільне господарство не ведуть, наміру збереження сім»ї немає. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Все вищевикладене переконує суд, що подальше спільне життя подружжя є неможливим і збереження шлюбу суперечить інтересам принаймні одного з них; відповідно до ч.2 ст.112 СК України, це є підставою для розірвання шлюбу, а тому позов підлягає задоволенню. При розірванні шлюбу, суд на підставі ч. 8 ст. 235 ЦПК України, вважає необхідним залишити останній прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 06.10.2012 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу дітей немає. Шлюбні відносини фактично припинені з літа 2014 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна немає. Позивач у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про підтримання ним позовних вимог, та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання також не з»явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. При цьому прохає суд, залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки відповідач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 08.10.2005 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб. Від данного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з 1 грудня 2013 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна немає. Позивач у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про підтримання ним позовних вимог, та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання також не з»явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за без її участі. При цьому прохає суд залишити прізвище «Шепеленко». Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «Шепеленко». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 09.03.2013 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна немає. Позивач у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про підтримання ним позовних вимог, та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання також не з»явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. При цьому прохає суд, залишити прізвище «Стахів». Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «Стахів». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 13.01.2000 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Від данного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені більше року тому. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна немає. Позивач у судове засідання не з»явилась, але надала до суду заяву про підтримання нею позовних вимог, та розгляд справи без її участі. При цьому прохає суд, залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання також не з»явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 20.07.1990 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 2013 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна не має. Позивач у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про підтримання ним позовних вимог, та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання також не з»явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. При цьому прохає суд залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки відповідач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 21.08.2004 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з 30 липня 2015 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна немає. Позивач у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про підтримання ним позовних вимог, та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання також не з»явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. При цьому прохає суд залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки відповідач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 21.09.2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Від даного шлюбу дітей немає. Спільне господарство не ведуть. Примирення не можливо. Наміру на збереження шлюбу немає. Позивач у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про підтримання ним позовних вимог, та розгляд справи без його участі. Також зазначив, що проти вирішення справи у заочному порядку не заперечує (а.с.6). Відповідач була повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з»явилась. Про причини неявки суд не повідомила, своїх заперечень не надала, і згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у її відсутності на підставі наявних даних і доказів. Таким чином, з урахуванням наданої позивачем згоди, суд провів заочний розгляд справи. Отже, судом встановлено, що відповідач та позивач перебувають у зареєстрованому шлюбі з121.09.2009 року (а.с.4). Згідно змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами спільне життя не склалося, спільне господарство не ведуть, наміру збереження сім»ї немає. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Все вищевикладене переконує суд, що подальше спільне життя подружжя є неможливим і збереження шлюбу суперечить інтересам принаймні одного з них; відповідно до ч.2 ст.112 СК України, це є підставою для розірвання шлюбу, а тому позов підлягає задоволенню. При розірванні шлюбу, суд на підставі ч. 8 ст. 235 ЦПК України, вважає необхідним залишити останній прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 23.08.2008 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 23 листопада 2013 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна не має. Позивач у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про підтримання ним позовних вимог, та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання також не з»явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. При цьому прохає суд залишити прізвище «Пазій». Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.8). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна не має. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки відповідач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «Пазій». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 25.12.1999 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 01 червня 2014 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна не має. Позивач у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про підтримання ним позовних вимог, та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання також не з»явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. При цьому прохає суд залишити прізвище «Чілій». Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна не має. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки відповідач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «Чілій». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 28.11.2009 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу сторони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна немає. Позивач у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про підтримання ним позовних вимог, та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання також не з»явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. При цьому прохає суд залишити прізвище «Тернова». Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки відповідач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «Тернова». На підставі викладеного,

Outcome: approved