Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], в якому просить визнати автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Позивач посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. 2 лютого 1982 року Малиновським відділом РАЦС м. Одеси був розірваний зазначений шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 78 від 2 лютого 1982 року. Проте вони продовжували проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За час проживання разом позивач та відповідач придбали автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], який був зареєстрований в РЕВ 1-го МРВ ДАЇ ГУМВС України в Одеській області на [PERSON] На теперішній час позивач вважає за необхідне розподілити зазначене майно. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення зазначеного позову. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне міститься в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 7 жовтня 1977 року Приморським районним відділом РАЦС м. Одеси зареєстровано шлюбу між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис № 884. 2 лютого 1982 року Малиновським відділом РАЦС м. Одеси був розірваний зазначений шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 78 від 2 лютого 1982 року. Проте вони продовжували проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. При викладених обставинах суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] до [PERSON] про визнання автомобілю об'єктом права спільної сумісної власності.

Outcome: approved