Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просив визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . 19.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб, між [PERSON] та [PERSON] У 2012 році було здійснено реєстрацію місця проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . 05.11.2018 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від 05.11.2018 року. У квартирі [ADDRESS] зареєстрований власник - [PERSON] , 1985 року народження, дочка - [PERSON] , 2012 року народження, та колишня дружина [PERSON] , 1986 року народження. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] не проживає в житловому приміщенні понад один рік, а саме - з січня місяця 2018 року без поважних причин. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач та члени сім`ї відповідачу не чинили. У зв`язку з тим, що відповідач у квартирі зареєстрована, однак не проживає у позивача, підвищуються витрати на комунальні послуги. Реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі перешкоджає здійсненню права власності позивача, користування та розпорядження своїм майном, а також створює певні незручності матеріального характеру в частині оплати за комунальні послуги. Враховуючи наведене, позивач просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме - квартирою [ADDRESS] шляхом зняття з реєстрації. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.11.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Вказував на те, що відповідач лише зареєстрована за вищевказаною адресою, однак не проживає. Не заперечував проти постановлення заочного рішення в справі та просив позов задовольнити повністю. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов також підтримала повністю. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення в справі та просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, відзиву не подала. За вказаних обставин суд, зі згоди позивача, прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали цивільної справи та з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом № 1299535 від 21.08.2003 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 05.11.2018 року, шлюб між [PERSON] до [PERSON] , зареєстрований 19.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 422 - розірвано. В квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією будинкової книги А № 26302 для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , вказувала на те, що вона є сусідом позивача. Підтвердила, що колишня дружина позивача - відповідач по справі, не проживає у вказаній квартирі після розлучення з позивачем більше одного року. Особистих речей в квартирі не має, оскільки вона там не проживає. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України. Зокрема, ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не подала жодних доказів, які б спростовували доводи позивача. Зважаючи на встановлені судом обставини, суд визнає доведеним факт постійної відсутності відповідача у даному житлі без поважних причин понад один рік. При цьому, суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідача в квартирі перешкоджає йому вільно користуватись власним майном на власний розсуд. Зокрема, така реєстрація місця проживання відповідача породжує додаткові невиправдані витрати позивача на оплату комунальних послуг. Зважаючи на викладене, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що факт відсутності відповідача [PERSON] в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , понад встановлені строки повністю доведений, а тому останнюслід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.

Outcome: approved