Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом, у якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за правом представлення, після смерті [PERSON], який помер [INFO], на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що після смерті [PERSON], який доводився йому дядьком, відкрилась спадщина, зокрема, на вищевказане нерухоме майно. Спадкодавець за життя приналежним йому майном не розпорядився, заповіту не уклав, спадкоємців першої черги, згідно ст.1261 ЦК України, немає, тому право спадкування після його смерті переходить до спадкоємців за законом другої черги. Спадкоємцем другої черги був би рідний брат [PERSON] - [PERSON], однак він помер раніше, а саме [INFO], тому, у відповідності до ч.3 ст.1266 ЦК України, спадкування переходить до дітей останнього: позивача - [PERSON] та третьої особи - [PERSON] за правом представлення. У встановленому порядку спадщину після смерті [PERSON] прийняв лише позивач - [PERSON] шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а спадкоємець - [PERSON] від спадщини відмовився, про що нотаріусу також подав відповідну заяву. Однак реалізувати своїх спадкових прав в позасудовому порядку позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, про що нотаріусом йому було видано відповідну постанову, та слугувало підставою для його звернення в суд з зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву, у якій вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та справу розглядати у його відсутності. Представник відповідача - голова Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області також надіслав на адресу суду заяву, датовану 01.02.2017 року за вих.№18, про визнання зазначеною сільською радою позову [PERSON] та розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] також надійшла заява, у якій останній не заперечив проти задоволення позову [PERSON] та просив справу розглядати у його відсутності. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області 04.01.2016 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с.Руда Любомльського району Волинської області (а.с.6). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з копії довідки Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 25.04.2016 року за №298 та копії витягу з погосподарської книги №4 за 2015 рік цієї ж сільської ради від 25.04.2016 року за №298, до складу спадщини спадкодавця - [PERSON], поміж іншого, також увійшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.7, 8). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України, першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі копії довідки Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 25.04.2016 року за №298 та копії матеріалів спадкової справи №31/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що заповіт останнім на випадок смерті не укладався та спадкоємців першої черги за законом після його смерті немає (а.с.7, 53-71). Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкодавець - [PERSON] мав рідного брата - [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про народження спадкодавця серії [NUMBER], виданого Хворостівською сільською радою Любомльського району Волинської області 13.02.1962 року та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 23.12.2016 року за №00017476178 (а.с.11, 12). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Хворостівською сільською радою Любомльського району Волинської області 29.07.2008 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO], тобто до смерті свого брата - [PERSON] (а.с.10). За змістом ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. [PERSON] мав двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], що стверджується копіями їх свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданими відділом ЗАГСу Ковельського міськвиконкому Волинської області 22.02.1984 року та 21.05.1986 року, відповідно (а.с.55 - на звороті, 62 - на звороті). Оскільки [PERSON] помер до смерті свого рідного брата - [PERSON], тому підлягає застосуванню положення ч.3 ст.1266 ЦК України, згідно якої племінники останнього є спадкоємцями за правом представлення. З копії матеріалів спадкової справи №31/2016 встановлено, що інших спадкоємців, в тому числі, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті [PERSON], немає (а.с.53-71). Отже, виходячи із встановлених у справі обставин, слід дійти висновку, що [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями після смерті свого дядька - [PERSON] Позивач - [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] в порядку, встановленому ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, шляхом подання 19.05.2016 року приватному нотаріусу Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Каганюку О.Ю. заяви про прийняття спадщини (а.с.13). Інший спадкоємець за правом представлення, який у справі має статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON], від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовився, про що 19.05.2016 року подав вищевказаному приватному нотаріусу заяву відповідного змісту (а.с.17). Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який претедує на спадщину останнього, є позивач - [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Каганюка О.Ю. від 12.12.2016 року за №968/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна останньому, як спадкодавцю (а.с.19). Така відмова нотаріуса узгоджується з вимогами ст.ст.68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, а тому спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Приналежність спадкодавцю [PERSON] вказаного нерухомого майна підтверджується вищенаведеними доказами, а саме: копією довідки Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 25.04.2016 року за №298 та копією витягу з погосподарської книги №4 за 2015 рік цієї ж сільської ради від 25.04.2016 року за №298 (а.с.7, 8). Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за №79411227, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.77). Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, двох сараїв та колодязя, які знаходяться в [ADDRESS], та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано узаконити вказане спадкове нерухоме майно за позивачем - [PERSON] (а.с.20-28). Також на підставі вказаного висновку та технічного паспорта, виданого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» 20.12.2016 року, встановлено, що зазначене нерухоме майно побудоване за життя спадкодавця - [PERSON] та ознак самочинного будівництва не має (а.с.20-28). В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову суд вважає доведеними. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом - за правом представлення, після смерті його дядька - [PERSON]

Outcome: approved