Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду з даним позовом, посилаючись на те, що на підставі права приватної власності йому належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач - [PERSON]. є його колишньою дружиною, яка з 24.09.2013 року зареєстрована у вищезазначеній квартирі, проте тривалий час, а саме з липня 2014 року, не проживає у ній. Відповідач є повнолітньою особою, [INFO], на теперішній час її місцезнаходження невідоме. Позивач здійснює догляд за квартирою, сплачує всі комунальні та експлуатаційні витрати по її збереженню. На підставі вищенаведеного, позивач просив визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про причину неявки суд не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про час та місце судового засідання, що підтверджується викликом у ЗМІ «Урядовий кур`єр» №105 (5725) від 04.06.2016 року (а.с. 22-23), заяву про розгляд справи у її відсутність не надала. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. Положеннями ст. ст. 319 ЦК України, 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для приватного мешкання та мешкання членів своєї сім`ї та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст. 383 ЦК України, будинок використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім'ї. Позивач є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорту МКП БТІ, інвентаризаційна справа №622/7, реєстровий № 67/764/7 (а.с. 12). Відповідачка не є членом родини позивача, шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Новоайдарського районного суду №419/697/16-ц від 05.04.2016 року (а.с.24). Відповідач зареєстрована у вищезазначеній квартирі з 24.09.2013 року, проте тривалий час, а саме з липня 2014 року не проживає в ній та на теперішній час її місцезнаходження невідоме, у добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації, що перешкоджає позивачу реалізувати в повній мірі права власника на користування та розпорядження своїм майном та спонукало звернутися до суду за захистом порушених прав. Відповідні факти підтверджуються довідкою КП «Жилбудсервіс» ЖКГ № 843 від 20.04.2016 р. (а.с.13), актом депутата Щастинської міської ради про непроживання в житловому приміщенні від 22 квітня 2016 року, відповідно до якого відповідачка не мешкає за місцем реєстрації з липня 2014 року (а.с. 14). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності знімальника або членів його родини за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Судом достовірно встановлено, що відповідач не користується житлом за місцем реєстрації з липня 2014 року, не є членом родини позивача, що дає суду законні підстави для задоволення позову в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 319, 383, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 150 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved