Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, посилаючись на наступне. 29 березня 2016 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території у місті Ровеньки Луганської області, [PERSON] народила сина. Заявник та його дружина перебувають в зареєстрованому шлюбі. Заявник звернувся до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо реєстрації народження сина, але йому було відмовлено у реєстрації народження дитини. Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. Заявник в судовому засіданні присутній не був, в заяві просив розглянути справу без його участі. Неодноразові виклики заявника до суду через телефонограму виявилися безрезультатними. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути заяву про встановлення факту народження дитини без її участі та не заперечувала проти задоволення вимог, викладених у заяві про встановлення факту народження дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України серії ЕН № 042036, виданого Ровеньківським МВ УМВС України в Луганській області 01.11.2001 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: Україна, [ADDRESS]. Згідно із копією паспорта громадянина України серії ЕН № 666117, виданого Ровеньківським МВ УМВС України в Луганській області 01.11.2001 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована з 27.06.2008 року за адресою: Україна, [ADDRESS]. Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 073700, виданого 19 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 19 липня 2008 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 179. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно із фотокопією виписного епікризу з історії пологів № 195, виданого 30.03.2016 року «Державною установою «Ровеньківська центральна міська багатопрофільна лікарня» Луганської народної республіки», [PERSON], яка проживає за адресою: Україна, [ADDRESS], 29 березня 2016 року народила хлопчика. Згідно із листом № 4372/02.1.6-05 Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 06.08.2016 року, рішення суду про встановлення факту народження є єдиною підставою для державної реєстрації народження особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження сина. Суд враховує, що встановлення судом факту народження особи спричиняє невідворотні та суттєві наслідки правового характеру: стає можливою реєстрація народження особи, у батьків новонародженої особи виникає право на отримання суттєвих виплат по народженню дитини, новонароджена особа набуває цивільної правоздатності, тощо. При цьому, встановлення судом факту народження особи на тимчасово окупованій території, за відсутності належних документів щодо медичного факту народження особи виданих медичними установами України, має здійснюватися судом із особливою ретельністю та уважністю, тобто із дослідженням всіх доказів, які мають значення для встановлення істини у справі в їх сукупності та взаємозвязку (письмові докази, показання свідків, тощо). Статтею 57 ЦПК України закріплено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Згідно із статтею 62 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Відповідно до статті 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Заявник не надав до суду оригіналу жодного доказу народження особи або не забезпечив явку свідків, які можуть підтвердити факт народження особи та/або факт перебування матері особи у стані вагітності особи. Також заявник не надав до суду, щонайменше, копій медичного свідоцтва про народження дитини або копії свідоцтва про народження дитини, виданого «органом РАЦС» на непідконтрольній території. Навпаки, заявник просив розглянути справу без його участі та не вказав контактного телефону, який був увімкнений та за яким йому можна було би повідомити про необхідність надання доказів. В статті 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Суд зазначає, що ненадання заявником доказів народження дитини унеможливлює встановлення судом достовірності відомостей, які викладені в його заяві. За відсутності оригіналів або копій документів, що можуть підтвердити факт народження особи, а також за відсутності показань свідків, суд позбавлений можливості перевірити відповідність дійсним обставинам справи тих відомостей, які відображені у заяві, та достовірно встановити факт народження особи на тимчасово окупованій території, усунувши всі сумніви та припущення щодо такого факту. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заявником не надано достовірних та переконливих доказів факту народження особи, а вжиті судом вичерпні заходи з метою встановлення всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, виявилися безрезультатними, у звязку із чим у задоволенні заяви про встановлення факту народження особи належить відмовити. Разом з тим, з метою додержання права заявника на доступ до суду, а також враховуючи те, що заявник проживає на території, на якій органи влади України та установи поштового звязку тимчасово не здійснюють свої повноваження (не виконують свої функції), суд вважає за необхідне в резолютивній частині рішення надати заявнику розяснення щодо можливості подальшого звернення до суду з метою встановлення факту народження особи.

Outcome: dismissed