Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою до Соколянської сільської ради Буського району про визнання права власності на спадкове майно, покликаючись на те, що після смерті матері [PERSON], [INFO] року відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS] Позивач звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, оскільки померлою за життя не виготовлено правовстановлюючих документів на будинок. Позивач, до початку судового засідання подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов підтримує в повному об'ємі, просить його задоволити. Представник відповідача Соколянської сільської ради Штибель П, подав лист № 29 від 16.02.2016 р., з проханням справу слухати у відсутності їх представника, позов визнають, заперечень щодо позову, не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали даної справи, оглянувши спадкову нотаріальну справу, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії [NUMBER], повторно виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції у львівській області 30.10.2015 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 32 від [INFO] року. У свідоцтві про народження позивача Серії [NUMBER] від 02.11.1950 р., актовий запис № 13 від 18.10.1950 р., матір'ю записана померла. Судом встановлено що позивач звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини, йому відмовлено, оскільки спадкодавцем, за життя, не виготовлено правовстановлюючих документів на будинок. Згідно довідки Соколянської сільської ради № 757 від 02.11.2015 року вбачається, що [PERSON], до дня смерті [INFO] року проживала в житловому будинку [ADDRESS] Встановлено що спадкодавець заповіту не залишила. Згідно ст. 1223 ЦК України 2004 року, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги по закону. Крім нього, спадкоємцем п»ятої черги спадкування до даного майна є племінник позивача [PERSON]. Останній від своїх спадкових прав відмовляється, на спадщину не претендує, що підтверджується його письмовою заявою від 17.02.2016 р.. До спадкового майна, належить житловий будинок [ADDRESS] 1960 року забудови, інвентаризаційна вартість якого, згідно технічного паспорту, виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» станом на 16.11.2015 р., становить 138337 гривень, відповідає технічним нормам забудови та придатний для проживання. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження спадковим майном, проживає у даному житловому будинку, несе витрати по його утриманню, сплачує комунальні платежі. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, ні за заповітом, ні за законом немає. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить.

Outcome: approved