Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі - продажу квартири від 23.08.2006 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11779938 від 08.09.2006 року він являється власником квартири [ADDRESS]. У вищезазначеній квартирі крім позивача зареєстровані також його дружина - [PERSON], син - [PERSON], невістка - [PERSON], онука - [PERSON] та колишній зять - [PERSON], який з 2007 року та по даний час в спірній квартирі не проживає та самостійно знятись з реєстрації не бажає. Позивач просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з договору купівлі - продажу квартири серії ВЕВ № 331821 від 23.08.2006 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11779938 від 08.09.2006 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а. с. 4, 5 ). З будинкової книги А № 61975 вбачається, що у вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач - [PERSON] (а.с. 6 - 7). В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрований в спірній квартирі, проте з 2007 року по даний час в ній не проживає, що підтверджується повідомленням Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 30.05.2015 року № 3/10268 (а.с. 8 ). Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги те, що відповідач не проживає у спірній квартирі близько восьми років та перешкоджає позивачу, як власникові, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися ним, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved