Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Департамент з питань цивільного захисту, оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Факт (обставину), що він брав участь ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, як ліквідатор ЧАЕС відправлений з 12.05.1987 по 20.11.1988 - визнано державними органами і підтверджується рядом доказів. Заявник звернувся із заявою до Департаменту з питань цивільного захисту оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації з проханням надати довідку про участь у ліквідації аварії на ЧАЕС у складі ЦО. 14.05.2021 за №01.1-15/829 отримав відповідь від Департаменту з питань цивільного захисту оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації в якій вказано, що Департамент не уповноважений надавати довідки, і що вимоги надати довідку у складі ЦО від державних органів є необґрунтованими. На підставі викладеного заявник просить суд встановити факт його залучення до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з ЧАЕС з 12.05.1987 по 20.11.1988. 09.11.2021 від Департаменту цивільного захисту, оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації надійшли письмові пояснення в обґрунтування яких зазначено, що обов`язковою умовою надання особі статусу інваліда війни є її участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме у складі формувань Цивільної оборони. Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не визначає переліку доказів, на підставі яких може бути встановлений факт залучення особи до складу формувань Цивільної оборони. Відтак, вимога щодо надання саме довідки, яка містить інформацію про наказ чи розпорядження про залучення особи до формувань Цивільної оборони, займану посаду та документів про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є необґрунтованою. Разом з тим, заінтересована особа зазначила, що надані заявником пояснення та документи по суті справи є достатніми, а заяву такою, що підлягає задоволенню. Заявник в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, розгляд справи просив проводити без його участі, проти задоволення вимог заявника не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Факт виконання [PERSON] заходів з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони підтверджується наступним. Відповідно до довідки Управління з організації оповіщення і зв`язку в надзвичайних ситуаціях та забезпечення роботи комісії техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Луганської обласної державної адміністрації №6-к від 08.02.2006, [PERSON] дійсно працював в штабі цивільної оборони міста Сєвєродонецька на посаді водія легкового автомобіля з 01 вересня 1983 року, наказ начальника штабу цивільної оборони м.Сєвєродонецька від 20.11.1984 №44-К. Згідно з посвідченням серії [NUMBER] , заявник є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1988 роках. Довідкою №17/416-12 підтверджується, що [PERSON] був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року за №1497-378, Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року за №665-195, Постановами Кабінету Міністрів України від 29 лютого 1996 року за №250, від 07 лютого 2000 року за №223, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі списком №1, з 12 травня 1987 року по 20 листопада 1988 року. Згідно з копією архівної довідки №17/417-11 від 28.05.2012, згідно архівних даних, які знаходяться на зберіганні в архіві ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» міста Чорнобиль, [PERSON] , був прийнятий 12 травня 1987 року в АТП №2 ВО «Комбінат» (наказ №482-ос від 12.05.1987) на посаду водія з особливо шкідливими умовами праці. Звільнений [PERSON] 20 листопада 1988 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням чисельності працюючих (наказ №540-ос від 21.10.1988). Відповідно до копії довідки ВО «Комбінат» м.Чорнобиль №439 від 13.11.1988, [PERSON] був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року за №1497-378, Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року за №665-195, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах за списком №1, з 12.05.1987 по 31.12.1987 та з 01.01.1988 по 20.11.1988. Також копією наказу ВО «Комбінат» №482-лс від 12.05.1987, [PERSON] прийнятий на роботу в автопідприємстві №2 Управління автотранспорту ВО «Комбінат» з 12 травня 1987 року, водієм спецавтомобіля-самоскиду КРАЗ-256 «Б». У відповідності з довідкою МСЕК, заявник має ІІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до частини першої та другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час. До осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами. Вищезгаданою нормою, так саме як і іншими законодавчими та нормативно-правовими актами України, будь-яких інших уточнень, конкретизації або встановлення обмежень не здійснювалось. Тобто, відповідно до їх змісту, для отримання зазначеного статусу необхідно дотримання таких умов: наявність інвалідності, отриманої внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи; підтвердження факту участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог, чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № э1111-1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06 червня 1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29 червня 1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об`єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26 квітня 1986 року, начальника ЦО УРСР від 28 квітня 1986 року, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29 квітня 1986 року № 01, від 30 квітня 1986 року № 2, від 04 травня 1986 року № 16, від 19 травня 1986 року № 52 та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов`язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. Таким чином, особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони в 1987 році, інвалідність яких пов`язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу інваліда війни, мають право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення. Відповідно до ч.2 п.5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З матеріалів справи вбачається, що іншим шляхом встановити вказаний факт заявник не може. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що заявник був залучений до складу формувань Цивільної оборони та став інвалідом внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Outcome: approved