Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, в якому просить встановити факт родинних відносин між ним та його батьком - [PERSON] , померлим [INFO] , та визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,15 га, кадастровий номер 5120687500:01:001:0404, розташованої на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зв`язку зі смертю його батька - [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,15 га, кадастровий номер 5120687500:01:001:0404, розташованої на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 054256. Однак у зв`язку зі втратою правовстановлюючого документу, а саме державного акту, він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Крім того, наявна невідповідність імені його батька в актовому записі про його народження та в свідоцтві про смерть батька. Відповідно до актового запису про народення ім`я батька вказано як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть батька та інших документах його ім`я вказано як « [PERSON] ». Через зазначену невідповідність у імені батька, підтвердити родинні стосунки не має можливості. З цих підстав, позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтвердили в повному обсязі. Представник відповідача - Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області до судового засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено наступне. Позивач - [PERSON] народився [INFO] в с. Савранське Балтського району Одеської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 7) Свідоцтво про народження позивача втрачено. Згідно довідки відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 24.04.2019 року № 07/67-120, повторно видати свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Савранське Балтського району Одеської області, неможливо, оскільки мають місце розбіжності в написанні по батькові в паспорті [PERSON] та в імені батька в актовому записі про народження, а саме: в паспорті [PERSON] вказано по батькові « [PERSON] », а в актовому записі про народження вказано ім`я батька - « [PERSON] ». (а.с. 12) Згідно витягу з погосподарських книг Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області з 1950 року по 1952 рік том № 1, господарство № [NUMBER] , сторінка 40, [PERSON] , 1924 року народження, мав наступний склад сім`ї: дружина - [PERSON] , 1929 року народження, син - [PERSON] , 1951 року народження. (а.с. 13). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає в с. Савранське Балтського району Одеської області та добре знаю родину позивача. Батько позивача - [PERSON] жив в с. Савранське Балтського району Одеської області та працював в колгоспі на фермі. [PERSON] в селі всі звали [PERSON] . Коли [PERSON] захворів, його син [PERSON] забрав його в м. Суми, де він і помер. Може с достовірністю підтвердити, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з народження проживає в с. Савранське Балтського району Одеської області. [PERSON], на якого в селі казали «[PERSON]», знав з 1977 року, з тих пір, як після училища прийшов робити в колгосп. [PERSON] робив на фермі ветеринаром. Коли [PERSON] захворів його син [PERSON] забрав його в с. Суми, де він і помер, там його і поховано. [PERSON] є батьком [PERSON] [PERSON] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 054256, виданого 02.06.2004 року на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09.07.2003 року № 170А/2003, належала земельна ділянка, площею 3,15 га, кадастровий номер 5120687500:01:001:0404, розташованої на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (а.с.10) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . (а.с.8). У зв`язку зі смертю [PERSON] , [INFO] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної земельної ділянки, яку позивач [PERSON] (син померлого), в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про відмову від неї. Факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем підтверджується довідкою Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області № 243 від 08.04.2019 року. (а.с. 9). Являючись єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що претендує на спадщину, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. з заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представилося можливим, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 22.04.2019 року № 677/01-16. (а.с. 11). Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно ст. 294 ЦПК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року» Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку позовного провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо вбачається спір про право. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року» Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд визнає вимоги позивача в частині встановлення факту родинних відносин обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на законі, тому підлягають задоволенню. За правилами ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, однак, у зв`язку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку не може отримати свідоцтво про право на спадщину, та враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивача цілком обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved