Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно, що розташоване в с. Іза, вул. Незалежна, 34, Хустського району, Закарпатської області. Заява мотивована тим, що 01.01.2017 року помер його батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №220086, який являвся головою колгоспного двору за адресою с. Іза, вул. Незалежна, №34 (колишня 50-річчя Жовтня) Хустського району згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого виконкомом Хустської районної ради народних депутатів від 20.07.1988 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку розташованого в с. Іза, вул. Незалежна, 34, Хустського району, Закарпатської області, що побудували батьки позивача, але ними своєчасно не було оформлено право власності на даний будинок. З метою прийняття спадщини позивач звернувся до Хустської державної нотаріальної контори щодо успадкування майна за померлим батьком, однак був позбавлений можливості отримати свідоцтво у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. На день смерті батька та на час відкриття спадщини позивач разом зі своєю сімєю та його мати проживали у спадковому будинку, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Ізянської сільської ради від 10.05.2017 року №1077, вступивши фактично в управління спадковим майном. Позивач сплачує комунальні послуги, робить поточні ремонти в будинку. На даний час він позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечує щодо їх задоволення. Представник Хустської державної нотаріальної контори в особі завідуючої [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечила проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Зясувавши обставини справи та виходячи з доданих до позовної заяви письмових доказів, суд приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого виконкомом Хустської районної ради народних депутатів від 20.07.1988 рок, батько позивача [PERSON] являвся головою колгоспного двору, № 34 по вул. 50 річчя Жовтня в с. Іза, Хустського району. В подальшому назву вулиці змінено на вул. Незалежна. Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть серії І-ФМ №220086 виданого на підставі актового запису № 01 від 03.01.2017 року, зробленого виконавчим комітетом Ізянської сільської ради Хустського району, батько позивача [PERSON] помер 01.01.2017 року. Колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 р. з прийняттям ЗУ «Про власність». Оскільки право власності на житловий будинок № 34 по вул. 50-річчя Жовтня (Незалежна) в с. Іза, Хустського району було зареєстровано у встановленому порядку, відповідно до діючого на той час законодавства, як власність колгоспного двору, членом якого на момент припинення існування колгоспних дворів був батько позивача, відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР позивач мав набути право власності на будинок. Після смерті батька позивач і надалі продовжує володіти та управляти будинком, обробляти прилеглу до будинку земельну ділянку, та вважаться таким, що фактично прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ч.5 ст.1268 незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, доведений та підлягає до задоволення.

Outcome: approved