Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 1983\~року до\~ [INFO] [PERSON] ,\~ [INFO] \~і [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~проживали однією\~сім`єю в\~квартирі [ADDRESS] .\~Були пов`язані\~спільним побутом,\~мали взаємні\~права та\~обов`язки,\~спільну дитину\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~але до\~державного органу\~реєстрації актів\~цивільного стану\~про реєстрацію\~шлюбу,\~не зверталися.З 28.12.2007 року [PERSON] , а з 27.05.2011 року [PERSON] були зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджується домовою книгою для прописки громадян, що мешкають у будинку [ADDRESS] . Вказана квартира на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2007 року належала [PERSON] [INFO] [PERSON] , [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 17.09.2018 року була заведена спадкова справа № 69/2018, на підставі поданої сином [PERSON] , [PERSON] заяви про відмову від прийняття спадщини на користь чоловіка померлої і свого батька [PERSON] , який в свою чергу подав документи для оформлення спадкових прав та подальшої видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало [PERSON] 26.11.2018 приватний нотаріус Сердюк Н.І. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи це тим, що [PERSON] з [PERSON] були зареєстровані за однією адресою місця проживання, але шлюб між ними був не зареєстрований. Враховуючи, що син спадкодавця, [PERSON] подав заяву, про відмову від прийняття спадщини на користь чоловіка померлої і свого батька, [PERSON] , а також відсутність заповіту і не прийняття спадщини за законом іншими спадкоємцями, заявник [PERSON] , відповідно до статті 1264 ЦК України набув право на спадкування за законом у четверту чергу. В силу частини 3 статті 1268 ЦК України позивач вважає, що набув право власності в порядку спадкування за законом, яке за життя належало [PERSON] , [INFO] , на квартиру [ADDRESS] . В своїй\~позовній заяві\~позивач просив\~суд встановити\~факт проживання\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~однією сім`єю\~з 1983\~року до\~дня смерті\~ [PERSON] ,\~а саме\~до[INFO] , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, доводи викладені у позові підтвердив, просив їх задовольнити. Додав, що з 1983 року вони проживали разом із [PERSON] без реєстрації шлюбу. У них народився син, у якого прізвище дружини, а по батькові його. До самої смерті [PERSON] вони мешкали разом. Представник позивача [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. На підставі клопотання представника позивача [PERSON] , яке було задоволено судом, у судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що не знав що Кузь та [PERSON] жили у незареєстрованому шлюбі. Вони сім`ями дружили понад 10 років, збирались на свята. Він думав, що [PERSON] та Тетяна перебувають у шлюбі, вони вели спільне господарство, виховували спільного сина [PERSON] , мешкали за адресою: [ADDRESS] . Син мешкав разом із ними поки не завів свою сім`ю і почав окремо мешкати. Кузь та Нєкрушець проживали разом більше 5 років. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач його батько, померла [PERSON] його мати. Мешкали вони всі разом за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю. Дізнався, що батьки офіційно не в шлюбі ще у школі. В 2009 році він переїхав від батьків, а батьки залишились мешкати разом за вищевказаною адресою. Від спадщини після смерті матері він відмовився на користь батька. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.04.2018 Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 680. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 12.04.2018, виданою ЦНАП у м. Сєвєродонецьку Відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Згідно з довідкою ЦНАП у м. Сєвєродонецьку Відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради № 14753 від 17.09.2018, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 28.12.2007 року та знята з реєстраційного обліку 06.06.2018 року у зв`язку із смертю 12.04.2018 року. Згідно з заявою [PERSON] від 17.09.2018 року приватному нотаріусу Сєвєродонецького міського нотаріального округу Сердюк Н.І., останній відмовився прийняти спадщину після смерті матері [PERSON] на користь чоловіка померлої [PERSON] . Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 285/02-31 від 26.11.2018, виданою приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Сердюк Н.І., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на об`єкт нерухомого майна квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . З копії договору купівлі-продажу квартири від 22.08.2007 року серії ВЕТ № 700498, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 4678, вбачається, що [PERSON] є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відповіддю начальника відділу ДРАЦС по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк № 827/18.14-30 від 27.06.2019, перевіркою в архіві відділу по м. Сєвєродонецьку, Борівській та Сиротинській селищних радах по первинних та поновлених актових записах та згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану, актових записів про шлюб на гр. [PERSON] , [INFO] , за період з 1983 року по [INFO] , не виявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів справи судом вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] були пов`язані\~спільним побутом\~та проживали\~однією сім`єю\~без реєстрації\~шлюбу не\~менш як\~п`ять років\~до часу\~відкриття спадщини,\~а саме з 1983 року. Проте, суд вважає встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу до 01.01.2004 року неможливим, оскільки діючий Сімейний кодекс України набув чинності з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім`ю України, що діяв до набрання чинності СК України, не передбачав такого поняття, як проживання осіб однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому встановлення факту проживання однією сім`єю можливе лише з 01 січня 2004 року - з часу набуття чинності СК України. Крім того,\~з наведених\~матеріалів справи\~судом встановлено,\~що позивач звернувся до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Сердюк Н.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] та через відсутність зареєстрованого між ними шлюбу отримав відмову. Проте, до позовної заяви позивачем додані належні та допустимі письмові докази, які, на думку суду, підтверджують факт проживання позивача разом із [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що також підтверджено показаннями свідків, наданими в судовому засіданні. За таких обставин суд доходить висновку про часткову обґрунтованість вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а тому вважає, що позов в частині встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] , померлої [INFO] , однією сім`єю без шлюбу з 01.01.2004 року по день смерті [PERSON] [INFO] квітня 2018 року, підлягає задоволенню, а в частині встановлення такого факту у період з 1983\~рокудо 01.01.2004 року задоволенню не підлягає. Також в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно після померлої [INFO] [PERSON] є достовірними, підтверджені письмовими доказами та показаннями свідків, наданими в судовому засіданні, а тому сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved