Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчук Полтавської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні в якому просить суд зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] та у їх вихованні; зобов'язати [PERSON] надати сину [PERSON] подарований йому позивачем мобільний телефон Samsung GT-E1182 з двома sim-картками з контактними номерами - [NUMBER], [NUMBER] для забезпечення телефонного зв'язку між дітьми та їх батьком - [PERSON]; зобов'язати відповідача заздалегідь повідомляти про зміну постійного місця проживання малолітніх дітей; визначити такі способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]: періодичні побачення із дітьми з 18:00 години кожної першої та третьої п'ятниці до 18:00 години першої та третьої неділі кожного місяця і святкові дні з 12:00 години до 19:00 години з можливістю відвідування малолітніми дітьми місця проживання позивача та його батьків; спільний відпочинок [PERSON] з дітьми протягом літнього періоду з можливістю виїзду на відпочинок та до оздоровчо-санаторних закладів тривалістю не менше двох тижнів, протягом зимових та осінніх канікул - по 4 дні, а також у будь-який інший час за домовленістю між батьками для відвідування дитячих, навчальних, спортивних, юнацьких та розважальних закладів (цирк, зоопарк, дельфінарій, театр, кінотеатр та інше); систематичні побачення з дітьми кожного року [INFO], 19 квітня, [INFO] терміном не менше п'яти годин; також, позивач просить покласти всі витрати на відповідача та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 117,70 грн. В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, які [PERSON] під час розгляду справи збільшив, позивач зазначає, що 01.03.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] розірвано шлюб, від якого сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають в [ADDRESS] у родині [PERSON] В позовній заяві зазначено, що відповідач створює позивачу перешкоди у спілкуванні з їх спільними дітьми, влаштовує сварки, не надає можливості побачитись з дітьми та спільно провести з ними час. Так, позивач зазначає, що [PERSON] разом зі своїми рідними маніпулює спільними дітьми, здійснює наклеп та шантаж, а також налаштовує дітей проти позивача та його батьків - [PERSON] та [PERSON] З тексту позовної заяви вбачається, що [PERSON] неодноразово телефонував [PERSON] з метою поспілкуватись з дітьми, однак, такої можливості у нього не було, оскільки, як зазначає позивач, відповідач весь час вказує на надумані нею ж причини, як то, діти сплять, у дитячому садочку, грають, їдять, їх немає вдома, тощо. Крім того, позивач вказує про те, що усі його спроби вирішити вищевказані питання мирним шляхом, з метою недопущення страждань та негативного впливу на дітей, відповідачем проігноровано. З урахуванням вищевикладеного, оскільки позивач вважає, що відповідач неправомірно перешкоджає йому у спілкуванні з малолітніми дітьми, прийнятті участі у їх вихованні, а також налаштовує дітей проти нього та його рідних, останній звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити з підстав та обґрунтувань, викладених у позовній заяві. Також, позивач просив враховувати його письмові пояснення, що подані через канцелярію суду 10.04.2014 року. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що відповідач не заперечує проти спілкування позивача з дітьми, разом з тим, вважала за необхідне встановити наступний графік зустрічей батька з дітьми, а саме, кожна перша та третя субота місяця з 10:00 - 19:00, місце побачень - [ADDRESS] в присутності матері; дні народження дітей [INFO] та [INFO] з 12:00-20:00 в присутності матері; святкові дні за домовленістю батьків, але в присутності матері. Свої заперечення, представник відповідача обґрунтовує, зокрема тим, що станом на час розгляду справи невідоме місце реєстрації позивача, в зв'язку з чим, [PERSON] заперечує проти побачень батька з дітьми за її відсутності, а також через наявність підстав вважати, що [PERSON] не поверне дітей та встановити їх місце знаходження в подальшому буде не можливо. Крім того, представник відповідача зазначила, що позивач [PERSON] неодноразово стверджував про те, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, що негативно впливає на дітей, а також те, що відповідач витрачає аліменти не за цільовим призначенням, однак, такі твердження позивача не відповідають дійсності та, на думку представника відповідача, спростовується відповіддю, наданою Службою у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області вих. №01-18-1-1/185 від 04.03.2014 року. Представник третьої особи Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Також, в матеріалах справи наявний лист Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації за підписом начальника служби Антошко І. №10009-312 від 29.11.2013 року, з якого вбачається, що в ході бесіди з [PERSON] з'ясовано її місце проживання разом з дітьми у [ADDRESS], в зв'язку з чим, орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації не може надати висновок щодо встановлення порядку участі батька у вихованні малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки діти не проживають на території Голосіївського району м. Києва. Третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчук Полтавської області в судове засідання не забезпечила явку свого представника, через канцелярію суду надійшов лист про розгляд справи за її відсутності. Також, до суду надійшов лист Служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області №01-18-1/218 від 26.03.2014 року з якого вбачається, що питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] виносилися для розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кременчуцькій райдержадміністрації. Вислухавши пояснення учасників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2014 року шлюб між сторонами у справі [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Також, під час розгляду справи, судом встановлено, що діти сторін - [PERSON] та [PERSON] проживають з відповідачем за адресою: [ADDRESS]. Вказана вище обставина сторонами не заперечувалась. Згідно зі ст. ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Позивач [PERSON] зазначає, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди у його спілкуванні з дітьми - [PERSON] та [PERSON] зокрема, навіть на надає можливість позивачу спілкуватися з дітьми по телефону. Також, позивач вказав, що під час його зустрічей з дітьми, [PERSON] та її родина ініціюють конфлікти та влаштовують сварки, що негативно впливає на дітей. Під час розгляду справи позивач також зазначив, що намагається приймати участь у забезпеченні дітей необхідними для них речами, зокрема ним через поштове відділення на адресу місця проживання дітей було надіслано посилку з подарунками дітям, а саме дитячими речами та іграшками, проте відповідач навмисно не прийняла на поштовому відділенні зазначену посилку у зв»язку із чим її було повернуто на адресу позивача. Крім того, позивач зазначає, що подарував сину [PERSON] мобільний телефон, однак, відповідач умисно відібрала у сина вказаний телефон, у зв'язку з чим, у позивача відсутній зв'язок зі своїми дітьми. Положеннями ст. ст. 7, 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Представник відповідача під час розгляду справи заперечувала проти доводів позивача з приводу того, що відповідач чинить [PERSON] перешкоди у спілкуванні з дітьми, ініціює конфлікти та вчиняє сварки, зазначила, що [PERSON] не має наміру порушувати права позивача та не заперечує проти побачень батька з дітьми, однак, на її думку, приймаючи до уваги інтереси дітей, а також з урахуванням їх віку, такі побачення повинні проходити за обов'язковою участю матері за місцем проживання дітей. У зв'язку з наведеним, представник відповідача просила визначити порядок участі відповідача у вихованні дітей наступним чином, зокрема, визначити графік зустрічей батька з дітьми, в першу та третю суботу місяця з 10:00 - 19:00 годин, місце побачень - [ADDRESS] в присутності матері; дні народження дітей [INFO] та [INFO] з 12:00 - 20:00 години в присутності матері; святкові дні за домовленістю батьків, але в присутності матері. Стаття 153 Сімейного кодексу України закріплює право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до положень ст.ст. 31, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, а також визначення способу участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню. Задовольняючи частково вимоги, суд також приймає до уваги пояснення свідка - [PERSON], яка зазначила, що [PERSON] працювала в м. Києві та вела аморальний спосіб життя. В подальшому, як пояснила свідок, відповідач [PERSON], покинула роботу, забрала дітей та поїхала проживати з ними до своїх батьків у Полтавську область. Також, свідок вказала, що 25.01.2014 року її син - позивач [PERSON] поїхав за місцем проживання [PERSON] з метою привітання свого сина - [PERSON] з днем народження, разом з тим, 26.06.2014 року, свідку [PERSON] зателефонував її син - [PERSON] та повідомив, що його затримано працівниками міліції в зв'язку з конфліктною ситуацією з [PERSON] та її рідними. Крім того, свідок пояснила, що коли її син [PERSON] телефонує до відповідача з метою спілкування з дітьми, остання обмежує його у часі спілкування. Як вказала свідок всі зазначені нею обставини, їй відомі зі слів її сина - позивача [PERSON] Крім того, суд враховує відомості, надані Службою у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області в листі №01-18-1/185 від 04.03.2014 року, відповідно до яких громадянка [PERSON] разом з малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]; умови проживання задовільні, діти охайні та чисті, забезпечені іграшками для розвитку розумових та фізичних здібностей; атмосфера в сім»ї сприятлива, мати володіє культурою виховання дітей; відповідач є членом батьківського комітету дошкільного підрозділу «Калинка» Ялинцівського навчально-виховного комплексу, активним учасником в організації та проведенні святкових ранків. Також, у вищевказаному листі зазначено, що [PERSON] не заперечує щодо зустрічей батька з малолітніми дітьми, а також те, що згідно з квитанцією щодо отримання аліментів [PERSON] отримує на двох дітей 583,80 грн. щомісячно, збирає чеки щодо витрат-коштів на дітей, кошти використовуються за цільовим призначенням. Слід також звернути увагу на те, що відповідно до вказаного листа, [PERSON] не звертався безпосередньо до Служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації з питанням щодо встановлення регламенту його зустрічей з дітьми. Також, суд приймає до уваги лист Служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області №01-181/218 від 26.03.2014 року, з якого вбачається, що [PERSON] не заперечує щодо зустрічей батька [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням часткового визнання представником відповідача позову, а також з метою забезпечення виключно прав та інтересів малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, а також визначення способу участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей підлягають підлягають частковому задоволенню. Разом з тим, суд вважає недоведеними та необґрунтованими позовні вимоги щодо зобов»язання відповідача повернути [PERSON] мобільний телефон Samsung GT-E1182 з двома sim-картками з контактними номерами - [NUMBER], [NUMBER] та до повноліття останнього підтримувати телефон в робочому стані, а тому приходить до висновку про необхідність відмовити у їх задоволенні. Також, суд вважає безпідставними та необґрунтованими позовні вимоги щодо зобов»язання відповідача заздалегідь повідомляти позивача про зміну постійного місця проживання дітей. Що стосується позовних вимог щодо відвідування малолітніми дітьми місця проживання батьків відповідача суд вважає, що вказані вимоги також не підлягають задоволенню, та звертає увагу на те, що зазначені особи не позбавлені можливості особисто звернутися до суду з вказаними позовними вимогами. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial