Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, мотивуючи вимоги тим, що 16.11.2017р. у стаціонарі Антрацитівської міської лікарні, в наслідок атеросклеротичного кардіосклерозу померла мати заявника [PERSON] Факт смерті був зафіксований лікарським свідоцтвом про смерть, виданим в ЛНР. Вказане лікарське свідоцтво про смерть, не визнається дійсним. Оскільки, вказане свідоцтво про смерть в м. Антрацит є юридично не дійсним в Україні та на його підставі не можливо отримати свідоцтво про смерть встановленого в Україні зразка, заявник [PERSON] не має можливості вчиняти низку правочинів, в тому числі отримання свідоцтва про смерть матері [PERSON], отримання допомоги на поховання, тощо. На звернення заявника до Сєвєродонецького ВДРАЦС для реєстрації смерті матері, заявнику [PERSON] було надано відмову, у звязку із тим, що документи видані на неконтрольованій урядом України території є недійсним. Тому, [PERSON], з метою реєстрації факту смерті [PERSON], звернувся до суду з заявою і просить суд встановити факт смерті [PERSON], 1930р.н., уродженки [INFO], яка настала 16.11.2017р. у м. Антрацит, Україна. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії ЕК №950572, виданого Антрацитівським МВ УМВС України у Луганській області від 31.08.1998р., [PERSON] народилась 1930р. у с. Красне Демідівського району Ровенської області та з 20.12.2012р. зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть, довідки про причину смерті №184 від 17.11.2017р. до форми первинно облікової документації №106у, виданої ДУ «АЦМБЛ» ЦМП, [PERSON], 1930р.н., померла 16.11.2017р. у м. Антрацит Луганської області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ВВ №046169, виданого 20.11.2017р. виконавчим комітетом Каменської селищної ради м. Антрацит ЛНР, [PERSON], 1930р.н., померла 16.11.2017р. у м. Антрацит Луганської області. Відповідно до копії листа відмови Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 28.11.2017р. №8715/17.10-94, вказаний відділ повідомив [PERSON] про те, що заявником не надано жодного документу для реєстрації смерті, відсутні підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України. Суд враховує, що м. Антрацит Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст.317 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], 1930р.н., померла 16.11.2017р. у м. Антрациті Луганської області, Україна, у віці 87 років. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені [PERSON] в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved