Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є його батьком. 29.07.2015 року він навчається в Військовій академії м. Одеса з терміном навчання 5 років (ро 2020 рік). Наразі він навчається на третьому курсі денної форми навчання і з 29.07.2015 року знаходиться на грошовому, продовольчому, медичному та квартирно-експлуатаційному забезпеченні за курсантськими нормами.. Доки він навчається на стаціонарі, він не має можливості повноцінно працювати, тому потребує матеріальної допомоги зі сторони батька. Просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до припинення навчання у 2020 році. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. [PERSON], повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Письмові заперечення на позов не подав. За згодою позивача, суд розглядає справу в заочному порядку у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки від 24.07.2018 року №1/55/648 [PERSON] навчається на третьому курсі денної форми навчання Військової академії м. Одеса з 29.07.2015 року. Термін навчання п'ять років по 2020 рік. Факт знаходження [PERSON] на утримання матері сторонами не заперечується. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз'яснено судам, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, коли повнолітній [PERSON] фактично знаходиться на утримання матері, навчається на денній формі навчання, у зв'язку з чим не може повноцінно працювати, суд приходить до висновку, що він потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу повнолітньому сину.

Outcome: partial