Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), третя особа - Служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації (далі по тексту - третя особа 1, Служба у справах дітей), [PERSON] (далі по тексту - третя особа 2), відповідно до якого просила позбавити відповідача батьківський прав відносно неповнолітньої дитини, [PERSON] та зобов`язати позивача відкрити особистий рахунок дитині - [PERSON] у відділенні Державного ощадного банку України в місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду для перерахування аліментів на особистий рахунок дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 10.04.2017. В шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Син, наразі, проживає з позивачем. Разом з тим, з 2016 року відповідач проживає окремо, участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не цікавиться. Позивач зверталась до відповідача з листом щодо участі останнього у виконанні батьківських обов`язків, разом з тим останній залишив вказаний лист поза увагою. Крім того, на користь позивача на утримання спільної дитини 10.04.2017 судом були також присуджені аліменти. Разом з тим, відповідач аліменти не сплачує, має заборгованість по їх сплаті, сину матеріально не допомагає. З врахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, не цікавиться його життям, не спілкується, що, на думку позивача, свідчить про свідоме небажання виконувати свої батьківські обов`язки. Зважаючи на вищевикладене, відповідач систематично, свідомо, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тобто самоусунувся від виховання дитини, не виявляє до неї турботи, не цікавиться життям, здоров`я', що на думку позивача, свідчить про доцільність позбавлення останнього батьківських прав. Крім того, оскільки позивач відмовляється отримувати аліменти на дитину від відповідача, вона просить суд зобов`язати її відкрити особистий рахунок на ім`я сина для отримання аліментів на підставі ст.166 СК України. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Від відповідача відзив не надходив. 03.09.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака М.А. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні. 11.02.2019 на підставі Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-119 від 08.02.19 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. 06.05.2019 від позивача надійшли доповнення до позовної заяви. 10.06.2019 в судовому засіданні представником Служби у справах дітей надано до матеріалів справи Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. 10.06.2019 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином, на адресу відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження по справі та судові повістки. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи 1 в судовому засіданні в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Третя особа 2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що відповідач був належним чином повідомлений, проте в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, відзив не надав, при цьому позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи 1, третьої особи 2, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.12.2009 по 14.06.2017. Згідно Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 5818-2018 від 19.09.2018, позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Судом встановлено, позивач, [PERSON] , та відповідач, [PERSON] , є рідними батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , /Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 1033/. Наразі неповнолітній син, [PERSON] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /Довідка Шевченківської РДА від 11.06.2018 № 109-109/ОПП/М-2992/. Так, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2017 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено, шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 17.01.2017 до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Крім того, вказаним рішенням суду також змінено прізвище позивача з « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] ». Рішення набрало законної сили 14.06.2017. За вказаним рішенням видано виконавчий лист № 761/1678/17, який позивачем пред`явлено до виконання до органів ДВС. Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 18.05.2018 № 54187244/09, наданої Шевченківським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, заборгованість по сплаті аліментів станом на 18.05.2018 становить 43 579, 91 грн. За таких обставин, з матеріалів справи вбачається, що відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує, заборгованість не погашає. Так, позивач зверталась до відповідача з відповідним листом щодо участі у вихованні та догляді за спільною дитиною, разом з тим відповідач вказаний лист залишив поза увагою Крім того, з приводу зазначеної поведінки відповідача по відношенню до сина, позивач також зверталась до Служби у справах дітей з відповідним листом. Згідно листа Служби у справах дітей Шевченківської РДА в м. Києві від 27.04.2018, відповідач, [PERSON] , до Служби для співбесіди не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідає, провести профілактичну роботу з ним неможливо. Згідно Характеристики, наданої з місця роботи позивача ТОВ ІК «МС груп» від 06.06.2018, позивач працює на посаді менеджера по зв`язкам з громадськістю з 30.05.2016 в ТОВ ІК «МС груп». На період перебування на вказаній посаді зарекомендувала себе позитивно, як фахівець у своїй галузі, в колективі користується повагою та авторитетом, у порушенні техніки безпеки помічена не була. При цьому, дохід позивача за період з 01.12.2017 по 31.05.2018 склав 13785,00 грн. /Довідка від 06.06.2018 № МС-1, надана ТОВ ІК «МС груп»/. Згідно Характеристики [PERSON] , з яким позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі, останній працює на посаді старшого монтажника зв`язку-лінійника в ТОВ «ФРІНЕТ». З місця роботи характеризується позивно, має регулярний дохід /Довідка ТОВ «ФРІНЕТ» від 14.06.2018 № 113-Б/. Відповідно до Характеристики на [PERSON] , наданої 02.04.2018 № 305 Спеціалізованою школою № 139 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням математики, дитина має достатній рівень навчальних досягнень, неконфліктна, до школи приходить вчасно, завжди чисто вдягнена, доглянута та повністю забезпечена навчальним приладдям. Мама, бабуся та вітчим постійно цікавляться успішністю дитини, відвідують батьківські збори, допомагають з виконанням домашнього завдання. Рідного батька за період навчання директор школи, класний керівник в закладі не бачили. Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 14.12.2019 № 109/05/40-11417, наданого Органом опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києва державної адміністрації, Орган опіки та піклування вважає, що відповідач, [PERSON] самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов`язками: не виявляє турботи до свого сина, не цікавиться його особистим життям, здоров`ям, не надає моральної підтримки, що протирічить Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», а тому Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Так, згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 15 вказаного Закону, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 3, 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. При цьому, положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, відповідач в судове засідання не з`явився, доказів належного виконанні своїх батьківських обов`язків не надав. Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач без поважних причин належним чином не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до свого сина, не займається його вихованням, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, тобто ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав відповідача, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про встановлення судом для неї обов`язку щодо відкриття особистого рахунку дитині - [PERSON] у відділенні Державного ощадного банку України в місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду для перерахування аліментів на особистий рахунок дитини, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Разом з тим, під час розгляду вказаної справи питання щодо стягнення аліментів судом не вирішувалось, оскільки воно було вирішено раніше, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2017. Відтак вказане питання не може бути вирішено судом під час розгляду зазначеної справи, оскільки для цього передбачений інший /на стадії виконання рішення суду від 10.04.2017/, порядок, визначений нормами чинного законодавства. Крім того, під час судового засідання позивач не підтримала свої позовні вимоги у вказаній частині. За таких обставин, рішення у вказаній частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі На підставі викладеного,

Outcome: partial