Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON], діючи за довіреністю в інтересах [PERSON], звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище позовом до виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визнання частково незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Посилався на те, що позивачка з 18.09.2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Сокирянському районі та отримує пенсію за вислугу років, оскільки працювала в Сокирянській центральній лікарні Чернівецької області медичною сестрою, де їй по місцю роботи на праві оренди для проживання було надано приміщення, яке розташоване по вул.Горького,73 в м.Сокиряни, де вона зареєстрована з 20.10.1994 року по даний час, а проживає з 20.12.2000 року за адресою: вул.Центральна,25, м.Сокиряни. Житло позивачки було знищено пожежею, а тому рішенням відповідача №252 від 20.12.2000 року її сімї, яка складалася із двох осіб (позивачку та її сина), тимчасово до 15.04.2001 року було надано для поселення приміщення №25 по вул.Центральній в м.Сокиряни, а саме надано кімнати 1-5, 1-6, із зобовязанням до поселення виконати умови протипожежних заходів, згідно акту державної пожежної частини №8 від 15.12.2000 року. Вказані зобовязання позивачка виконала і з 20.12.2000 року по даний час проживає за даною адресою в приміщенні праворуч від входу у будинок та займає кімнати 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, оскільки не має іншого приміщення для проживання. Позивачка по даний час знаходиться на квартирному обліку на отримання житла, станом на серпень 2006 року її черга за №92. Через деякий час у кімнаті ліворуч від входу в будинок була заселена третя особа [PERSON] разом із її сином. При поселенні позивачки в приміщення за адресою її фактичного проживання у рішенні відповідача №252 від 20.12.2000 року, згідно із яким її було вселено, не вказано, що дане приміщення відноситься до нежилих. Також, невідомо на підставі чого та коли саме за час проживання позивачки у даному приміщенні воно стало нежилим, оскільки відповідно до інвентарної справи Чернівецького міжміського бюро технічної інвентаризації будинковолодіння №25 по вул.Леніна (Центральна) м.Сокиряни станом на 16.06.1964 року та 14.02.1972 року є жилим будинком із сараєм, погребом та туалетом. Крім цього, на вимогу керівника відповідача громадською комісією з житлових питань міськвиконкому проведено обстеження умов проживання позивачки в будинку по вул.Центральна,25. За результатами даного обстеження комісія прийшла до висновку, що обстежуване приміщення може використовуватися як житлове, про що складено акт від 26.04.2005 року, якого керівник відповідача відмовився затвердити. В липні 2015 року позивачка звернулась до Сокирянського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. У звязку із розглядом даної справи, ухвалою суду з КП «Сокирянське БТІ» була витребувана інвентарна справа на будинок №25 по вул.Центральна, м.Сокиряни, із матеріалів якої позивачка 15.09.2015 року дізналася про наявність оспорюваних рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Згідно з поповерховим планом житлового будинку №25 по вул.Центральна в м.Сокиряни на 26.03.2007 року він складається з двох квартир: з коридору -1- вхід в квартиру ліворуч та квартиру праворуч від входу, якою користується позивачка. Однак, відповідачем прийнято рішення №102 від 23.04.2008 року, яким підтверджено права власності на нежитлову будівлю загальною площею 79,8 кв.м. згідно з інвентарною справою, що знаходиться у м.Сокиряни по вул.Центральна,25, за територіальною громадою міста Сокиряни в особі Сокирянської міської ради, а Сокирянській філії ЧКОБТІ оформити свідоцтво про право власності. Листом начальника Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №1687 від 04.07.2008 року дане рішення визнано незаконним, а дії Сокирянської філії про відмову у реєстрації за Сокирянською міською радою права власності як на нежитлову будівлю №25 по вул.Центральна м.Сокиряни Чернівецької області, визнані правомірними та такими, що відповідають діючому законодавству. Однак, Сокирянська міська рада 23.04.2009 року надіслала начальнику Сокирянської філії ЧКОБТІ листа №366, у якому просила внести зміни до інвентарної справи по даному будінковолодінню, де «житлові кімнати» виправити на «нежитлові». 15.09.2009 року за підписом міського голови оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю №25 по вул.Центральна м.Сокиряни Чернівецької області, власником якої є територіальна громада м.Сокиряни в особі Сокирянської міської ради, яке 18.11.2009 року згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно зареєстровано за відповідачем. Законом України «Про місцеве самоврядування» Сокирянській міській раді та її виконавчому комітету не надано прав переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі, а також шляхом виправлення в інвентарних справах «житлових кімнат» на «нежитлові». Також, відсутній в інвентарній справі доказ того, з якого часу та на підставі чого житловий будинок став нежитловим. Згідно з вимогами ст.ст.7, 8 ЖК УРСР, непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів. Переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежитлові, як правило, не допускаються. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежитлові може здійснюватися за рішенням вказаних органів. Станом на 23.04.2008 року при прийнятті рішення №102 відносно житлового будинку №25 по вул.Центральній м.Сокиряни, у відповідача рішення виконкому Чернівецької обласної ради про переведення даного житлового будинку у нежитловий у наявності не було. Враховуючи наведене, а також з підстав, передбачених ст.ст.203, 215 ЦК України просив визнати незаконним та скасувати п.п.1.2, 4.2 рішення виконкому Сокирянської міської ради Чернівецької області №102 від 23.04.2008 року; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15.09.2009 року, зареєстроване 18.11.2009 року за реєстраційним номером 28278265; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, які ним були уточнені під час судового розгляду, підтримав в повному обємі та з наведених у позові підстав просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити, оскільки вважає, що оспорювані позивачкою рішення виконкому та свідоцтво про право власності на нерухоме майно відповідно були прийняті та видані згідно діючого на той час законодавства. При цьому, суду пояснив, що статус будівлі по вул.Центральній,25 в м.Сокиряни, як нежитлової, підтверджується рішенням сесії міської ради від 06.03.2001 року, яким затверджено перелік об`єктів комунальної власності, в тому числі нежитлове приміщення по вул.Центральній,25. Крім цього, в оспорюваному рішенні виконкому не зазначено про поселення позивачки в житлове приміщення, оскільки в такому випадку їй мав бути виданий відповідний ордер. Вважає, що сам по собі факт проживання позивачки в нежитлових приміщеннях не свідчить про статус даного приміщення як житлового, оскільки воно було надане позивачці в тимчасове користування в порядку виключення. Також вважає, що позивачка пропустила строк позовної давності на звернення до суду з даними позовними вимогами, у звязку з чим просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, подавши до суду відповідну письмову заяву. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала. Заслухавши пояснення і доводи представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, а також матеріали витребуваної цивільної справи №2/722/309/15 (№722/1100/15-ц), суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. 20.12.2000 року виконавчим комітетом Сокирянської міської ради Чернівецької області, у зв`язку з тим, що внаслідок пожежі сім`я [PERSON] залишилася без житла, було прийнято рішення №252, яким вирішено тимчасово поселити до 15.04.2001 року сім`ю [PERSON] в приміщення №25 по вул.Центральній в м.Сокиряни, надавши кімнати 1-5, 1-6. При цьому, зобов`язано [PERSON] до поселення виконати умови протипожежних заходів. Рішенням №119-15/2001 п`ятнадцятої сесії ХХІІІ скликання Сокирянської районної ради Чернівецької області від 06.03.2001 року затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Сокиряни, в тому числі нежитлове приміщення по вул.Центральній,25 в м.Сокиряни. Вказане рішення заінтересованими особами в установленому законом порядку не оскаржувалося та не скасовувалося. Рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області №102 від 23.04.2008 року підтверджено право власності на вищезазначену нежитлову будівлю за територіальною громадою м.Сокиряни в особі Сокирянської міської ради. 15.09.2009 року виконавчий комітет Сокирянської міської ради видав свідоцтво серії САС №388186 про право власності на нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю по вул.Центральній,25 в м. Сокиряни Чернівецької області, яке зареєстровано за територіальною громадою м.Сокиряни в особі Сокирянської міської ради на підставі рішення №102 від 23.04.2008 року. 18.11.2009 року Сокирянська філія Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації прийняла рішення за порядковим номером 28278265 про реєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю №25 по вул.Центральній в м.Сокиряни Чернівецької області за територіальною громадою м.Сокиряни в особі Сокирянської міської ради, про що зроблено запис до Реєстру прав 18.11.2009 року. Таким чином, наведеними вище доказами встановлено, що на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення виконкому будівля по вул.Центральній,25 в м.Сокиряни перебувала в статусі нежилого приміщення. Крім цього встановлено, що рішенням Сокирянського районного суду від 19.11.2015 року, яке набрало законної сили, у задоволенні первісних позовних вимог [PERSON] до територіальної громади м.Сокиряни в особі Сокирянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відмовлено, а зустрічний позов територіальної громади м.Сокиряни в особі Сокирянської міської ради до [PERSON] задоволено та зобовязано останню усунути перешкоди у здійснення територіальною громадою м.Сокиряни в особі Сокирянської міської ради права користування та розпорядження майном - нежитловою будівлею, яка розташована по вул.Центральній,25 в м.Сокиряни, шляхом її звільнення. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із мотивувальної частини вказаного судового рішення, згідно дослідженої в судовому засіданні інвентарної справи на будівлю, яка розташована за адресою: вул.Центральна25 м.Сокиряни, судом було встановлено, що дана будівля станом на 21.03.2001 року є нежитловою. За таких обставин, суд вважає необгрунтованими доводи представника позивачки з приводу того, що будівля по вул.Центральній,25 в м.Сокиряни є житловою будівлею. Необгрунтованість доводів в цій частині також підтверджується тим, що ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, позивачці у відповідності до вимог п.10 ч.1 ст.15, ст.58 ЖК УРСР не видавався. Вказана обставина не заперечувалася в судовому засіданні представником позивачки. При цьому, суд вважає, що доводи представника позивачки щодо порушення відповідачем, встановленого ст.8 ЖК УРСР, порядку переведення жилих будинків і жилих приміщень в нежилі, не мають значення для справи, оскільки предметом спору є рішення виконкому про підтвердження права власності на нерухоме майно, а не рішення щодо переведення такого майна із статусу жилого у статус нежилого. Наданий представником позивачки лист Чернівецького КОБТІ від 04.07.2008 року на підтвердження нібито незаконності прийнятого відповідачем рішення №102 від 23.04.2008 року, суд вважає неналежним доказом, оскільки органи БТІ в межах своєї компетенції не вправі вирішувати питання щодо незаконності рішень, прийнятих органом місцевого самоврядування. Також, суд вважає неналежним доказом акт обстеження житлових умов від 26.04.2005 року, на який посилається представник позивачки як на доказ підтвердження житлового статусу будівлі, оскільки обставина тимчасового проживання позивачки в нежитлових приміщеннях, як не змінює його статусу, так і не є підставою для набуття приміщенням статусу житлового. Відповідно до вимог\~ст.19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією\~та законами України. Згідно п.10 п.«б» ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення (далі - Закон), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (делеговані повноваження) належить, зокрема облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Відповідно до вимог ст.40 Закону виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження. Частиною 1 ст.51 Закону передбачено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Згідно ч.1 ст.52 Закону виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради. Відповідно до ч.6 ст.59 Закону виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Згідно п.п.6.1 п.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за №157/6445, в редакції, яка діяла на час прийняття рішення та видачі свідоцтва, оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об'єкти нерухомого майна, крім правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно. Враховуючи зазначені вище положення законодавства, досліджені докази та встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виконавчий комітет Сокирянської міської ради, як при прийнятті оскаржуваного рішення №102 від 23.04.2008 року, так і при видачі оспорюваного свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.09.2009 року діяв у відповідності до вимог чинного на той час законодавства. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Іншими належними і допустимими доказами представником позивачки не доведено обставин незаконності оскаржуваного рішення виконкому та недійсності виданого на його підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необгрунтованими, у звязку з чим у їх задоволенні слід відмовити. Враховуючи розяснення, які містяться в абз.3 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №1 «Про судове рішення у цивільній справі»,\~суд не бере до уваги заяву представника відповідача, подану в порядку ч.3 ст.267 ЦК України, оскільки прийшов до висновку про необгрунтованість позовних вимог та відмови у їх задоволенні саме з цих підстав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed