Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], де третя особа орган опіки і піклування Тячівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей. В позовній заяві зазначив, що він проживав у незареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] і від спільного проживання мають двоє неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний чакс мати не приймає участі у вихованні та утриманні дітей та проживає окремо.Він з дітьми проживає в будинку його батьків, загальною площею 152.90 кв.м., який належить їм на праві власності. Таким чином , проживання синів разом з ним відповідає їхнім інтересам. Він має можливість забезпечити їм належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дітей, чого відповідачка забезпечити не взмозі. Просить визначити місце проживання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з ним за адресою в м. с.Нижня Апша по вул.. Подішор, №52, Тячівського району Закарпатської області. Представник позивача в судове засідання не зявилася , так як згідно поданої письмової заяви просила розглянути справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоч належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.\~ Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] і [PERSON] проживали спільно без реєстрації шлюбу і від спільного проживання мають двоє неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.12,13). На даний час відповідачка залишила сімю і проживає окремо, а діти залишилися проживати за місцем проживання батька. Згідно ст. 141 CK України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. А згідно до ст..ст. 160, 161 цього Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними вирішується судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, на час розгляду справи в суді неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають за місцем проживання батька за адресою с.Нижня Апша, вул.. Подішор, 52, Тячівського району, що підтверджується довідкою Нижньоапшанської сільської ради від 11 квітня 2017 року за №799 та актом обстеження матеріально-побутових умов ( а.с.17,18). Відповідно до довідки Нижньоапшанської сільської ради від 26 червня 2017 року за №39 встановлено, що вихованням неповнолітнього [PERSON] займаються лише батько [PERSON] та бабуся [PERSON], а мати дитини на батьківські збори ніколи не являється (а.с36). При цьому позивач за місцем проживання характеризуються позитивно, матеріально і житлом забезпечений і здатен створити комфортні умови для проживання і виховання дітей (а.с.19). Відповідно до довідки Нижньоапшанської сільської ради від 26 червня 2017 року за №545 [PERSON], [INFO], на території Нижньоапшанської сільської ради не проживає і не зареєстрована з лютого 2017 року і по теперішній час (а.с. 37). Будь яких даних про спроможність відповідачки на даний час забезпечити належні умови для виховання і утримання дітей чи її намагання їх повернути не наведено. У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Крім того, згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Зазначені вище положення закону повинні бути застосовані у кожній конкретній справі, виходячи з її обставин та інтересів дітей. Згідно до висновку органу опіки і піклування від 29 червня 2017 року за №197 рекомендовано визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] за адресою с.Нижня Апша, вул.. Подішор, 52, Тячівського району (а.с.38). Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд при вирішенні спору щодо місця проживання дитини бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків , вік дитини, стан здоровя, матеріально-побутові умови кожного з них. А тому, беручи до уваги факт постійного проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з батьком, з яким після припинення спільного проживання між сторонами не розлучалися і відповідну особисту прихильність до батька, а також відсутність та небажання матері приймати участі у вихованні дітей, яка виїхала проживати до Російської Федерації і з того часу не цікавиться долею дітей, що в даному випадку є винятковими обставинами, суд вважає, що виходячи з конкретних обставин справи та в інтересах дітей позов слід задоволити. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивача.

Outcome: approved