Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (далі по тексту - відповідач 1), Шевченківський КП 1061 ЖЕК «Лук'янівська» (далі по тексту - відповідач 2), відповідно до якого просив зобов'язати відповідача виплатити переплачену суму коштів за житлово-комунальні послуги в розмірі 15 540 грн. та при видачі довідки (форма 3) для енергопостачальних компаній вписувати одного фактичного споживача - [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач сплачував житлово-комунальні послуги за трьох членів сім'ї, в той час як останні там не проживають, а тому звернувся до відповідача 1 із заявою про перерахунок оплати за житлово-комунальні послуги за період з 2011 року по 2015 рік. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, переплата за надані житлово-комунальні послуги становить 15 540 грн. Проте перерахунок відповідач 1 не здійснив, тому позивач звернувся до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача 1 в судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що позивач не звертався до відповідача 1 із заявою про тимчасову відсутність членів сім'ї та відповідним пакетом документів, які є обов'язковими, щоб звільнити споживача від сплати житлово-комунальних послуг. Крім того, позивачем не надано доказів сплати грошових коштів за житлово-комунальні послуги в сумах, зазначених в позовній заяві. Заперечував представник відповідача і проти наданого позивачем розрахунку. В задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Представник відповідача 2 про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, поважності причин неявки до суду не повідомив, заперечення на позов не подавав. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача 1, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до Реєстраційного посвідчення від 27.06.2003р., позивач є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Власником 2/3 частин є син позивача - [PERSON] (а.с. 17). У вказаній квартирі, крім позивача, також зареєстровані його сини - [PERSON], [INFO] (а.с. 7) та [PERSON], [INFO] (а.с. 22). Як вбачається з матеріалів справи і це підтверджується наданими Державною прикордонною службою України відомостями, сини позивача [PERSON] (останній виїзд за межі України - 04.05.2014, інформація про в'їзд відсутня) та [PERSON] (останній виїзд за межі України - 03.01.2014, інформація про в'їзд відсутня) не проживають на території України протягом тривалого часу. Разом з тим, відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі ст. 66, 67, 162 ЖК УРСР, плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Положеннями пункту 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Порядку звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів їх сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, водовідведення, газопостачання, затвердженого Рішення, Київська міська рада, від 28.03.2002, № 409/1843 (далі по тексту - Порядок), наймач (власник) квартири (приватного будинку) та члени його сім'ї за період тимчасової відсутності мають право на несплату вартості ненаданих послуг з холодного та гарячого водопостачання, водовідведення, газопостачання при дотриманні певних умов, зокрема, при тимчасовій відсутності одного або декількох членів сім'ї: за умови своєчасного подання в житлово-експлуатаційну організацію та в управління експлуатації газового господарства документів, що підтверджують факт відсутності одного або декількох членів сім'ї. Підпунктом 3.2. пункту 3 вказаного Порядку визначено, що для звільнення від оплати наймач (власник) квартири (приватного будинку) повинен надати наступні документи: заяву в житлово-експлуатаційну організацію та в управління експлуатації газового господарства про тимчасову відсутність одного або декількох членів сім'ї із зазначенням періоду та місця перебування; документ, що підтверджує факт перебування одного або декількох членів сім'ї в іншому місці (документ повинен містити кутовий штамп з реєстраційним номером, дату видачі, бути завірений печаткою); для працюючих - довідку з місця роботи про перебування у відпустці, відрядженні (із зазначенням терміну відпустки, відрядження). Перерахунок за ненадані послуги з холодного та гарячого водопостачання, водовідведення, газопостачання проводиться у випадку, передбаченому пунктом 1.2 даного Порядку: після надання документа, що підтверджує факт відсутності одного або декількох членів сім'ї, не пізніше місячного терміну (пп. 4.2 п. 4 Порядку). Отже, враховуючи вище викладене, чинним законодавством України передбачена спеціальна процедура звільнення споживача від сплати ненаданих житлово-комунальних послуг в разі тимчасової відсутності його членів сім'ї. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Позивачем протягом всього розгляду справи не надано доказів в розумінні ст. 61 ЦПК України, які підтверджували б ту обставину, що останній звертався із заявою та необхідним пакетом документів, передбачених пп. 3.2. п. 3 Порядку щодо проведення перерахунку за ненадані послуги та несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності його членів сім'ї за період з 2011 року по 2015 рік. Крім того, позивачем не надано доказів того, що останнім здійснювалась оплата житлово-комунальних послуг. Адже, як вбачається із наданої представником відповідача 1 Інформації щодо розрахунків за житлово-комунальні послуги по вул. Якіра, буд. 19 а, кв. 30 в м. Києві, станом на 01.10.2015р. наявна заборгованість в розмірі 2519, 43 грн. Також, суд звертає увагу і на ту обставину, що законодавством України не передбачена знижка на сплату житлово-комунальних послуг в разі тимчасової відсутності споживача чи його членів сім'ї, оскільки в разі документального оформлення тимчасової відсутності будь-кого із зазначених осіб проводиться перерахунок ненаданих послуг. Вимога позивача про зазначення в Довідці (форма 3) для енерго постачальних компаній одного фактичного споживача, а саме позивача, також не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вказаній квартирі, такими, що втратили право користування житловим приміщенням не визнані та входять до складу сім'ї позивача, статус члена сім'ї останнього не втратили. Враховуючи все вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено тієї обставини, що відповідачами було порушено права останнього, взагалі необґрунтовано вимоги до відповідача 2, а тому позов [PERSON] до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», Комунальне підприємство житлово-експлуатаційна контора «Лук»янівська» про зобов»язання вчинити дії, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 16, 322 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: dismissed