Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] займається підприємницькою діяльністю та має у своєму розпорядженні сільськогосподарську техніку, серед якої є і зернозбиральний комбайн. У 2012 році [PERSON] звернувся до [PERSON], як до спеціаліста з ремонту сільськогосподарської техніки з пропозицією провести роботу по підготовці техніки до початку сезонних робіт. Позивач погодився на вказану пропозицію та сторони уклали усний договір про виконання слюсарних та зварювальних робіт, по закінченню яких відповідач мав розрахуватись за виконану роботу. Після виконання обумовленої роботи [PERSON] виконав умови договору та розрахувався з позивачем. Весною 2013 року відповідач звернувся до [PERSON] із аналогічною пропозицією, однак після виконання роботи не розрахувався із позивачем та не не дав йому кошти в розмірі 2000 грн. На неодноразові прохання та звернення з приводу повернення коштів, [PERSON] не реагує, тому 20.11.2014 року позивач звернувся до Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області із заявою про неправомірні дії [PERSON] Під час проведення перевірки фактів, викладених у заяві працівниками міліції було підтверджено наявність факту укладення договору та виконання роботи, однак [PERSON] вказував, що в повному обсязі розрахувався за виконану роботи. При цьому жодних доказів він не надав. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 2000 грн. (дві тисячі грн.) заборгованості, 243, 60 грн. судового збору та 600 грн. за оплату правової допомоги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] та його представник заперечували проти задоволення позову, оскільки кошти, які були обумовлені сторонами за виконану роботу, сплачено в повному обсязі. При цьому [PERSON] підтвердив, що дійсно мала місце усна угода за умовами якої позивач проводив ремонтні роботи комбайна, за що відповідно отримав плату. З метою з'ясування обставин справи судом було допитано ряд свідків. Свідок [PERSON] суду показав, що працював деякий час разом з [PERSON] та неодноразово бачив що [PERSON] на подвір'ї його домогосподарства проводить ремонтні роботи комбайна. Позивача він знає як спеціаліста по зварювальних та слюсарних роботах та неодноразово використовував сам його послуги. В черговий раз приїхавши до [PERSON] він чув, як сторони між собою вели мову про оплату роботи, однак суми, про яку йшла мова він не чув. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду показав, що разом із [PERSON] ремонтував свій автомобіль у нього вдома десь осінню 2014 року та разом із позивачем та [PERSON] їздив у с. Війтівка до [PERSON] та був присутній при тому, як позивач та [PERSON] просили повернути їм кошти, а відповідач обіцяв їх невдовзі повернути. При цьому із суті розмов він зрозумів, що мова йшла про оплату роботи по ремонту комбайну, однак суми оплати він не чув. Свідок [PERSON] на задані питання суду показав, що з 2011 по 2013 роки працював комбайнером у [PERSON] та в травні - червні, коли виникло питання ремонту комбайну порадив звернутись до його знайомого [PERSON], який є спеціалістом по зварювальних роботах. Однак десь у 2013 році [PERSON] кошти за виконану роботу не отримав, про що неодноразово нагадував відповідачеві в його присутності. Наскільки він пам'ятає мова йшла про оплату у розмірі 2 тис. грн. Про наявність боргу йому відомо зі слів позивача. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив, що дійсно весною 2013 року сторони уклали усний договір, за умовами якого [PERSON] провів ремонтні роботи по зварюванню та слюсарні роботи, спрямовані на підготовку, належного [PERSON] зернозбирального комбайну до сезонних робіт. Факт укладення даного договору та факт виконання робіт за даним договором сторонами не оспорюється та не потребує додаткового доказування. Крім того, даний факт викладений у висновку про результати розгляду повідомлення [PERSON] від 22.11.2014 року (а.с.8,9), де вказано, що [PERSON] зазначив, що після виконання [PERSON] поставлених завдань він безпосередньо з ним провів розрахунки та оплатив вартість виконаних робіт. Будь - якої заборгованості перед позивачем немає. Аналізуючи норми права, якими врегульовані спірні відносини, які виникли між сторонами, суд вважає, що укладений між ними усний договір є договором підряду, так як відповідно до частини 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду, згідно з ч.2 вказаної вище статті, може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Виходячи зі змісту ст. 837 ЦК України, а також ст.ст. 843, 846 ЦК України істотними умовами для договору підряду є предмет договору, ціна і строк. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, роботи по ремонту сільгосптехніки були виконані [PERSON] в повному обсязі. При цьому відповідач вказує, що за виконану роботу розрахувався безпосередньо із позивачем, а останній навпаки, зазначає, що оплати не отримував. При цьому жодна сторона не надала доказів, які б підтверджували їх позицію. Факт ухилення від оплати робіт також не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні при допиті свідків. При цьому свідками підтверджено факт укладення та виконання договору підряду. Таким чином, в судовому засіданні не було підтверджено факт невиконання відповідачем умов договору, обумовлених з позивачем, у зв'язку з чим позивачем не може бути заявлено вимогу про стягнення коштів. В той же час, як встановлено в судовому засіданні, жодних письмових договорів між позивачем та відповідачем укладено не було. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача. Враховуючи, що суд дійшов обґрунтованих висновків, щодо відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] то з урахуванням положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, відшкодування судового збору, у разі відмови у позові не підлягають. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed