Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Смілянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 29 серпня 2016 року померла його мати [PERSON], яка 30 березня 2007 року заповіла йому та його сестрі [PERSON] все своє майно. [PERSON] відмовилась від своєї частини у спадковому майні. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS], але в нотаріальному оформленні права на частину спадщини йому було відмовлено у звязку з тим, що у нього відсутній правовстановлюючий документ на 1/2 частину квартири, а тому змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просить задовольнити позов, а справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява від представника Смілянської міської ради про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ст.174 ЦПК України наслідком визнання відповідачем позову є ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що29 серпня 2016 року померла мати позивача [PERSON] року, дана обставина підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І СР №287684 (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. Належність померлій [PERSON] квартири [ADDRESS] підтверджується довідкою КП «ЧООЮТІ» № 217-о від 2 березня 2017 року (а.с.11). При цьому зазаначено, що документами, що підтверджуєють право власності на квартиру є: свідоцтво про право власності на житло, посвідчене органом приватизації Смілянського міськвиконкому 30 листопада 1993 року, свідоцтво про право на спадщину, посвідчене державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори 10 листопада 1998 року № 3011. За життя, [PERSON] розпорядився відповідною квартирою на випадок своєї смерті, та заповіла її позивачу по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 30 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1495 (а.с.7). Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 березня 2017 року після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк звернувся [PERSON], а із заявою про відмову від своєї частки у спадщині звернулась [PERSON] Дані про інших спадкоємців відсутні(а.с.14). З огляду на ці обставини суд вважає, що у такий спосіб [PERSON] прийняв спадщину та набув право власності на все спадкове майно, яке лишилось після смерті [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.15) [PERSON] позивач по справі, в нотаріальному порядку оформив право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В судовому засідання встановлено, що правовстановлюючим документом на іншу 1/2 частину відповідної квартири, є свідоцтво про право власності на житло, посвідчене органом приватизації Смілянського міськвиконкому 30 листопада 1993 року, проте у позивача відсутній оригінал відповідного правовстановлюючого документу на цю частину спадкового майна, а тому нотаріус відмовляє позивачу у визнанні за ним права власності на 1/2 частину квартири (а.с.14). З метою усунення обставини, яка перешкоджає оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що за [PERSON] належить визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. На підставі ст. 392, 1268, 1273 ЦК України,

Outcome: approved