Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.01.2016 року помер його батько - [PERSON], якому за життя належав гараж, розташований на земельній ділянці № 247 (колишня № 40) по вул. Щедріна в м. Шостка. Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що не було надано належний правовстановлюючий документ на гараж, а тому зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена. Тому він був змушений звернутися до суду, прохав встановити факт належності за життя гаражу померлому [PERSON] та визнати за ним право власності на вказаний гараж у порядку спадкування за законом після батька. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Представник виконкому Шосткинської міської ради, у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, у вирішені справи покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, місце і час судового засідання повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило. Дослідивши по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 25.01.2016 року в м. Шостка (а.с. 9) Згідно дозволу № 62, виданого на підставі рішення виконкому Шосткинської міськради депутатів трудящих від 28.04.1971 року, «Оболоник Владимиру Прокофьевичу» було нагадано дозвіл на будівництво гаражу на північній околиці міста по вул. Щедріна в масиві відведеному для будівництва на ділянці № 40, згідно затвердженого проекту. (а.с. 15, 16) Рішенням виконкому Шосткинської міської ради народних депутатів від 23.09.1993 року було передано у власність «Оболоник Владимиру Прокофьевичу» земельну ділянку площею 0,0030 га в гаражному кооперативі «Майський». (а.с. 17) Рішенням виконкому Шосткинської міської ради № 328 від 25.12.2001 року було уточнено площі земельних ділянок, наданих громадянам у власність, та площа земельної ділянки № 247 по вул. Щедріна, переданої у власність [PERSON], становить 0, 0025 га. (а.с. 18) Згідно державного акту про право власності на землю серії І-СМ № 031733 від 04.01.2002 року [PERSON] належить земельна ділянка № 247 по вул. Щедріна в м. Шостка для гаражного будівництва. (а.с. 12) Згідно технічного паспорту від 24.03.2016 року на земельній ділянці № 247 по вул. Щедріна в м. Шостка розташований гараж з оглядовою ямою та погребом, площею 22,4 кв. м, позначений літерою «А-1», збудований в 1971 році.(а.с. 10-11) З висновків відділу містобудування і архітектури виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 30.09.2016 № 114 та від 25.10.2016 № 120, довідки Шосткинського міськрайвідділу Держслужби України з надзвичайних ситуацій від 14.09.2016 № 815, довідки Управління Держпродспоживслужби в м. Шостці від 07.10.2016 № 01-15/240 вбачається, що гараж на земельній ділянці № 247 по вул. Щедріна в м. Шостка не порушує містобудівних вимог, санітарних, будівельних норм та прав інших осіб, протипожежний режим дотримується. (а.с. 13, 14) З вказаного вбачається, що гараж не є самовільно збудованим. З свідоцтва про народження, складеного на російській мові, вбачається, що батьком «Оболоник Владимира Владимировича», [INFO], є «Оболоник Владимир Прокофьевич». (а.с. 8) Згідно паспорту позивача його прізвище зазначене як «Оболонік», дата народження: 04.02.1972 року. (а.с. 6) Зважаючи на вказане, у суду не виникає сумнівів щодо того, що позивач є сином [PERSON], а розбіжність в прізвищі позивача та спадкодавця пояснюється плутаниною при перекладі з російської мови на українську при оформленні документів. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.08.2016 року вбачається, що [PERSON], було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж після померлого [PERSON], в звязку з тим, що не надано правовстановлюючих документів на гараж. Згідно постанови дружина померлого відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. (а.с. 26) Матеріалами справи підтверджується, що 18.03.2016 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] дружина [PERSON] та мати позивача - з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. (а.с. 27) Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 392 ЦК України, передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів, які посвідчують право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, дослідженими доказами підтверджено, що за життя [PERSON] належав спірний гараж, а позивач є спадкоємцем, що прийняв спадщину. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved