Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, про усунення перешкод у розпорядженні майном. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з інформаційної довідки №139319555 від 27 вересня 2018 року йому стало відомо, що постановою державного виконавця Дмитренко Т.Л. АА 019101 від 15 вересня 2004 року накладено арешт на все його нерухоме майно, а також гараж за адресою: [ADDRESS] З 2004 року по день звернення до суду з позовом на адресу позивача не надходила копія вказаної постанови, а також інші процесуальні документи виконавчого провадження. На запит позивача від 18 лютого 2019 року Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою надано копію постанови державного виконавця Дмитренко Т.Л. АА 019101 від 15 вересня 2004 року, Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (бланк серії АЕ № 137062, реєстраційний номер 1317733) та Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (бланк серії АЕ 137072, реєстраційний номер 1317771), з яких вбачається, що 21 вересня 2004 року на підставі постанови державного виконавця Дмитренко Т.Л. АА 019101 від 15 вересня 2004 року зареєстровано наступні обтяження: тип обтяження - арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження - 1317733; об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно, а також тип обтяження - арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження - 1317771; об`єкт обтяження - гараж, адреса: [ADDRESS] . Як стало відомо у подальшому, постанова державного виконавця Дмитренко Т.Л. АА 019101 від 15 вересня 2004 року винесена у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа Тернопільського міського суду від 24 березня 2003 року №2-1533, стягувачем за яким є ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк»). З довідки ПАТ «Універсал Банк» №35431 від 21 листопада 2018 року вбачається, у [PERSON] заборгованість за кредитами відсутня. Вказана довідка отримана на запит від 20 листопада 2018 року. Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області повідомив листом від 15 січня 2019 року №736, що термін зберігання архівних виконавчих проваджень становить три роки, а також у зв`язку із знищенням всіх матеріалів справи, арешт не може бути знято. Вказаний лист отримано на запит від 21 листопада 2018 року. Позивач вважає, що арешт майна, накладений згідно постановою державного виконавця Дмитренка Т.Л. АА 019101 від 15 вересня 2004 року, повинен бути скасований, оскільки заборгованість погашена, не існує жодного виконавчого провадження, у якому боржником перед ПАТ «Універсал Банк» є [PERSON] . З урахуванням викладеного, позивач просить суд усунути йому перешкоди у розпорядженні майном шляхом зняття обтяження, в тому числі арешту нерухомого майна, яке накладене на підставі постанови державного виконавця Дмитренко Т.Л. АА 019101 від 15 вересня 2004 року, з наступного нерухомого майна: невизначене майно, все майно реєстраційний номер обтяження 1317733; гараж, адреса: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження - 1317771. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, про усунення перешкод у розпорядженні майном. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 10 липня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, про усунення перешкод у розпорядженні майном, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Осів П.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача ПАТ «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив замінити неналежного відповідача ПАТ «Універсал Банк» на належного - Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, оскільки банк не має можливості та повноважень на зняття арешту з майна позивача, що накладені постановою державного виконавця Дмитренко Т.Л. від 15 вересня 2004 року. Представник третьої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної конторив судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду листа про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладається на думку суду. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області в судове засідання не з`явилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялися, що не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 15 вересня 2004 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби м. Тернополя Дмитренко Тетяною Леонідівною при примусовому виконанні в/л № 2-1533, виданого 24 березня 2003 року Тернопільським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Банк Універсальний» 15286,50 грн., у зв`язку з несплатою боржником в наданий строк боргу, винесено постанову серії АМ 019101 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно [PERSON] , [ADDRESS] та гараж [ADDRESS] . Згідно інформації з Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № витягу 908885, наданого 21 вересня 2004 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою, до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено реєстраційний запис про арешт нерухомого майна (все майно) власника [PERSON] на підставі постанови АА 019101 від 15 вересня 2004 року, винесеної Державною виконавчою службою 15 вересня 2004 року. У відповідності до інформації з Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № витягу 909110, наданого 21 вересня 2004 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою, до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено реєстраційний запис про арешт нерухомого майна (гараж, [ADDRESS]), власника [PERSON] на підставі постанови АА 019101 від 15 вересня 2004 року, винесеної Державною виконавчою службою 15 вересня 2004 року. З інформації з Державного реєстру речових прав а нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №139319555 від 27 вересня 2018 року слідує, що постановою державного виконавця Дмитренко Т.Л. АА 019101 від 15 вересня 2004 року накладено арешт на все нерухоме майно позивача (невизначене майно, все майно), а також гараж за адресою: [ADDRESS]. 20 листопада 2018 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до керуючого Тернопільського відділення № 1 ПАТ «Універсал банк», в якій просить видати йому довідку про відсутність заборгованості по його кредитному договору № 365 від 26 березня 1997 року зі змінами від 10 червня 1998 року. Згідно довідки ПАТ «Універсал Банк» № 35431 від 21 листопада 2018 року, наданої [PERSON] , станом на 20 листопада 2018 року заборгованість за кредитами, отриманими в ПАТ «Універсал Банк», в нього відсутня. Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області повідомив позивача листом від 15 січня 2019 року №736, що термін зберігання архівних виконавчих проваджень становить три роки, а також у зв`язку із знищенням всіх матеріалів справи, арешт з майна [PERSON] не може бути знято. За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України). Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1статті 319 ЦК України). З`ясовуючи обставини виникнення обтяження, накладеного на нерухоме майно у 2004 році, суд виходить з того, що на той час діяло Положення про єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року №31/5, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 10 червня 1999 року за №364/3657. Відповідно до п.2.1.2 цього Положення підставою для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є, зокрема заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна, що подається органами державної виконавчої служби - у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту). При цьому, згідно з п.2.5 цього Положення відомості про накладені (зняті) заборони та арешти на об`єкти нерухомого майна вносяться Реєстратором до Реєстру заборон у день їх надходження. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначалися Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року (надалі - Закон № 606-XIV). Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 57 Закону №606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем зокрема шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Відповідно до пункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року №2274/5 (далі за текстом - Порядок), строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством. Згідно пункту 9.10 цього Порядку завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою. Наведене свідчить, що знищенню підлягають завершені виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився. Відповідно до частини 1 статті 30 Закону №606-ХІV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Наслідки завершення виконавчого провадження передбачені статтею 50 Закону №606-ХІV. За її змістом, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Зміст вищенаведених норм, які були чинними на час накладення арешту на майно позивача, дає підстави вважати, що виконавче провадження, у межах якого накладено арешт на все нерухоме майно, в тому числі і гараж за адресою: [ADDRESS] , будинок [ADDRESS] гараж [NUMBER] , завершено, при цьому, з огляду на зміст витягів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого, ці арешти знято не було, що позбавляє [PERSON] можливості вчиняти дії щодо належного йому майна, вільно розпоряджатися ним, що і стало причиною його звернення до суду. В силу ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст.ст. 316, 317 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як встановлено судом, заборгованість позивача за кредитами, отриманими в ПАТ «Універсал Банк», відсутня, а тому і відсутні підстави для обмеження [PERSON] у розпорядженні належним йому майном. Наявність арешту майна позивача порушує його права, оскільки він позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Виходячи з встановлених судом обставин та норм матеріального права, суд приходить до переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом усунення [PERSON] перешкод у розпорядженні майном шляхом зняття обтяження - арешту нерухомого майна: невизначене майно, все майно, реєстраційний номер обтяження - 1317733; гараж, адреса: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження - 1317771, який накладено на підставі постанови державного виконавця Дмитренко Т.Л. АА 019101 від 15 вересня 2004 року. Суд вважає, що ПАТ «Універсал Банк» є належним відповідачем в даній справі, оскільки, в силу роз`яснень, які наведені в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачами в справі про зняття арешту майна є особа, в даному випадку юридична особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідача слід стягнути в користь позивача 768,40 грн. сплаченого останнім судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved