Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] , Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину та скасування заборгованості по аліментах. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач посилається на те, що він перебував у шлюбі з відповідачем у справі, у них народився син [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого позивач записаний батьком. 17.09.2009 року шлюб було розірвано, рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25.12.2009 року з нього стягнуто щомісячно аліменти на утримання сина у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] . Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.11.2018 року виключено дані його як батька з актового запису про народження [PERSON] №103 від 06.03.2009 року складеного відділом РАЦС Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області. Однак на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25.12.2009 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини. Отже враховуючи , що позивачем було доведено, що він не є батьком дитини, на утримання якої з нього були стягнуті аліменти, позивач вважає, що він має бути звільнений від їх сплати, а також виникла заборгованість по аліментам повинна бути скасована. Враховуючи вищевказані обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 25.06.2019 року провадження по вищевказаній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 17.07.2019 року. 17.07.2019 року підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 24.07.2019 року. 24.07.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 23.09.2019 року. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, день та час слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомила, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, з зазначенням про визнання позовних вимог. Представником відповідача Прилуцького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області до суду надіслано заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Враховуючи визнання відповідачами позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, з огляду на приписи ч.4 ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Так, матеріалами справи встановлено, що за рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25.12.2009 року з позивача стягнуті на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.09.2009 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.9,/. На виконання вищезазначеного рішення видано виконавчий лист у справі №2-1697-2009 /а.с.11/. Відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] , його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис №227 від 17.09.2009 року /а.с.7/. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.11.2018 року позовні вимоги [PERSON] по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Прилуцький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Чернігівській області про оспорення батьківства та виключення відомостей з актового запису як батька дитини задоволені в повному обсязі та виключено дані про [PERSON] як батька дитини [PERSON] / а.с.12-13/. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом №2-1697 від 24.12.2009 року, складеного державним виконавцем ВДВС, позивач по справі за період з травня 2018 року по січень 2019 року має заборгованість перед [PERSON] по аліментах в сумі 44 386,90 грн. /а.с.10/. Заявою відповідача у справі [PERSON] підтверджується визнання позовних вимог [PERSON] /а.с.20/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд приходить до висновку, що виключення відомостей про [PERSON] , тобто позивача, як батька [PERSON] , [INFO] , із актового запису про народження дитини свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів. Враховуючи вищевказані обставини справи, визнання позивачем позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та від сплати аліментів підлягає задоволенню. Згідно вимог ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідач визнала позовні вимоги в підготовчому засіданні, з відповідача на користь держави підлягають стягненню 50 відсотків судового збору, який повинен бути сплаченим при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved