Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме на ? частину будинковолодіння в селі Загіря Самбірського району по вул. Шевченка, 56 Львівської області. Позивач посилається на те, що 04.11.2015 року помер його дядько [PERSON], після смерті котрого на все його майно, яке належало йому на праві власності та на майно, на яке він мав право на день смерті, відкрилася спадщина. При житті 05.10.2015 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] по ? частці кожному. Звернувшись до державного нотаріуса Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва, [PERSON] було відмовлено у видачі такого, через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, відтак позивач просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати його власником спадкового майна. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] та посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві; просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] на виклик в суд не зявився; хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання вимог [PERSON], - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, про що не заперечила представник позивача адвокат [PERSON] Вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №408272 [PERSON] помер 4 листопада 2015 року. Із виданих довідок №1921, №1920, №1919 від 27.07.2016 року виконкомом Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що [PERSON], яка померла 11.02.1993 року дійсно на день смерті проживала та була зареєстрована з чоловіком [PERSON] в житловому будинку в селі Загіря Самбірського району по вул. Шевченка, 56 Львівської області; станом на 01.07.1990 року в даному будинковолодінні проживали та були зареєстровані: [PERSON] - голова двору та [PERSON], даний двір відносився до суспільної групи колгоспний двір; [PERSON] та [PERSON] являються однією і тією ж особою. Відповідно до свідоцтва про одруження серії VIII-УР №318368 [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 15.01.1966 року. [PERSON] померла 11.02.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІІ-СГ №345467. Після смерті [PERSON] право на належне їй майно набув її чоловік [PERSON] по закону в порядку спадкування першої черги, однак в нотаріальну контору для оформлення спадщини не звертався. Так, як він постійно проживав у цьому господарстві, а отже вступив в управління спадковим майном і тим самим відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963\~p., яка діяла на час відкриття спадщини, прийняв спадщину. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6«а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. За п. 6«г» даної постанови згідно із ст. 4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990\~року. Із заповіту від 05.10.2005 року видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах по ? частці кожному. Із приводу спадкування позивач звертався до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено в оформленні права власності через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Також відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1233 ЦК України [PERSON] являється спадкоємцем по заповіту майна [PERSON] Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з поясненнями представника позивача адвоката [PERSON], суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved