Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 04 серпня 2006 року Жовтневою селищною радою міста Нововолинська Волинської області, актовий запис № 12. Від спільного подружнього життя у них народилося четверо дітей син [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з нею не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникали непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам, у зв'язку з чим просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, згідно якої позов визнала повністю, просить суд розглядати справу у її відсутність. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приймає визнання позову відповідачем у даній справі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 серпня 2006 року Жовтневою селищною радою міста Нововолинська Волинської області, актовий запис № 12. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від спільного подружнього життя у них народилося четверо дітей син [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO], батьками яких являються сторони по справі, що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові і поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні.

Outcome: approved