Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він купив у відповідачки домобудівлю. Договір купівлі-продажу був укладений на товарній біржі. У зв'язку з потребою в грошових коштах позивач вирішив продати зазначену нерухомість, однак, позбавлений можливості оформити відчуження в нотаріальному порядку, так як нотаріуси не погоджуються посвідчити угоду в зв'язку з неналежністю правовстановлюючого документа на домобудівлю: договір купівлі-продажу не посвідчено нотаріально. Умови договору виконано повністю, однак, посвідчити договір в нотаріальному порядку позивач не може, так як із часу реєстрації біржового договору в Херсонському ДБТІ за ним зареєстровано право власності на зазначену нерухомість, а здійснення відчуження самому собі є неможливим. Відповідач не бажає займатись оформленням документів, а тому він змушений звертатись до суду із цим позовом. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи своєчасно та належним чином повідомлений. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що 22 жовтня 1999 року між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON] на товарній біржі «Ва-Банк» було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку літ. А, житловою площею 33,8 кв.м., літньої кухні літ. Б, уборної літ. В, помпа №1, огорожа № 2,3, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Даний договір згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», зареєстрований на товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод за № 2-0933. До правовідносин, які виникли між сторонами необхідно застосувати Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, оскільки взаємні права та обов'язки відповідно до правочину виникли в 1999 році під час дії ЦК УРСР. Статтею 128 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з ч.1 ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», угода зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На підставі ст. 47 ЦК України (1963 р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи, що всі зобов'язання по договору сторонами були виконані в повному обсязі, волевиявлення сторін було вільним, відповідало їх намірам та було спрямоване на реальне настання наслідків укладеної угоди, суд вважає можливим визнати даний правочин дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved