Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 жовтня 1996 року уклав шлюб з [PERSON] , що зареєстрований Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, від подружнього життя спільних дітей не має. Позивач вказує, що підставою для розірвання шлюбу є те, що відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачкою. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання [PERSON] не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В заяві позивач зазначив, що з грудня 2018 року шлюбні відносини з відповідачкою припинені, з цього часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову, зазначивши, що з 2018 року шлюбні відносини з позивачем припинені, з цього часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 25 жовтня 1996 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадянського стану [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 501. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 25 жовтня 1996 року). Від подружнього життя спільних дітей не мають. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що з грудня 2018 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір між ними відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу відповідачкою змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанцій від 21 січня 2020 року та від 28 січня 2020 року, за подання до суду позовної заяви [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., який підлягає стягненню із [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved