Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Позов мотивував тим, що 23.08.2007 року його було затримано працівниками управління Служби Безпеки України у Вінницькій області, застосовано спеціальні засоби затримання, проведено огляд місця події. Під час затримання у [PERSON] було вилучено портфель із речами та документами, в тому числі паспортом громадянина України, паспортом для поїздок за кордон, посвідченням водія, мобільним телефоном, готівковими коштами. Крім того, слідчим того ж дня складено протокол вилучення у [PERSON] 5 000,00 доларів США, які начебто були отримані ним у якості хабара від гр. [PERSON] За результатом затримання 03.09.2007 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Вінницької області Горбатюком В.В. було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 364, 368 КК України за відсутності в його діях складу зазначених злочинів. Однак, того ж дня винесено постанову про порушення відносно [PERSON] кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених статтями 190, 353 КК України. 28.09.2007 року під час допиту позивача в приміщенні управління СБ України у Вінницькій області, йому стало зле і йому було викликано швидку медичну допомогу, доставлено його у МКЛ № 1, звідки знову повернули до приміщення УСБ України у Вінницькій області для продовження допиту. Протягом жовтня 2007 року, за інформацією сектору взаємодії із засобами масової інформації УСБ України у Вінницькій області, у щотижневику « 33-ій канал» було опубліковано ряд статей, у яких було розповсюджено негативну інформацію про [PERSON], а саме про отримання ним хабара. У період часу з 09.11.2007 року по 26.11.2007 року [PERSON] було госпіталізовано до МКЛ № 1 з приводу гіпертонічного кризу. Крім того, позивач перебував у лікувальних закладах із загостреннями відповідних хвороб і в період часу з 28.05.2008 року по 06.06.2008 року та з 07.11.2008 року по 17.11.2008 року. 24.01.2009 року на звітно-виборчій конференції Асоціації фермерів Вінницької області [PERSON] було обрано головою Асоціації. З метою здійснення своєї діяльності, [PERSON] орендував приміщення кабінету № 609 в будинку № 15-а по вул.. Соборній у м. Вінниці. В даному кабінеті зберігались як документи Асоціації фермерів Вінницької області, так і особисті документи позивача та матеріали по кримінальній справі, які використовував позивач для свого захисту. Крім того позивач зазначає, що у зв'язку із даним кримінальним провадженням він змушений був деякий час проживати саме у даному офісному приміщенні, де зберігались його особисті речі. 20.05.2009 року, у період відсутності позивача у кабінеті, двері були опечатані Ленінським РВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області. Доступ до кабінету позивач було поновлено лише у травні 2012 року. Позивач зазначає, що весь цей період він був позбавлений можливості вільно пересуватись чи займатись професійною діяльністю, оскільки всі його особисті речі, документи, документи стосовно діяльності Асоціації фермерів Вінницької області, залишились у опечатаному кабінеті. 31.01.2011 року старшим слідчим СУ УМВС України у Вінницькій області відносно [PERSON] порушено ще одну кримінальну справу за ознаками в його діях складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України. 17.01.2012 року дану кримінальну справу було закрито за відсутністю складу злочину. 14.11.2012 року слідчим СВ ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області Кукурудзою В.Л. винесено постанову про закриття відносно [PERSON] кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 190, 353 КК України, у зв'язку із відсутністю в його діях складу злочину. Таким чином, позивач стверджує, що він незаконно та безпідставно перебував під слідством 5 років 2 місяці та 11 днів. Весь цей час він був позбавлений можливості нормально організовувати своє життя, працювати та спілкуватись із рідними, близькими та друзями. Крім того, значно погіршився його стан здоров'я, про що свідчить його неодноразова госпіталізація до відповідних лікувальних закладів у цей період. Враховуючи відсутність усіх особистих документів, які були опечатані у робочому кабінеті, позивач тривалий час був позбавлений засобів до існування, оскільки не міг навіть працевлаштуватись. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить стягнути на його користь 39 965,00 грн. матеріальної шкоди у вигляді вилучених у нього згідно матеріалів кримінальної справи і не повернутих 5 000,00 доларів США, а також 8 000 000,00 грн. моральної шкоди згідно наданого ним розрахунку. В ході судового розгляду, за відповідним клопотанням позивача, судом залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державну казначейську службу України, а також в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору управління Служби Безпеки України у Вінницькій області, ВМВ УМВС України у Вінницькій області. Крім того, до участі у справі на захист інтересів держави в особі Державної казначейської служби України залучено прокуратуру м. Вінниці. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та досліджених в ході судового розгляду. Представник Головного управління ДКС у Вінницькій області за довіреністю Боценко Д.І. в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі з тих підстав, що на його думку, позивачем не було доведено незаконності дій представників правоохоронних органів, а тому і відсутні підстави для відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Представник Державної казначейської служби України у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провоити розгляд справи за відсутності представника відповідача. Представник прокуратури м. Вінниці Безпалюк А.О. в судовому засіданні заперечив проти позову у повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та недоведеність. Представники третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ВМВ УМВС України у вінницькій області та УСБ України у Вінницькій області відповідно Горецький Ю.М. та Пугач С.В. проти задоволення позову заперечили. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Частиною 5 статті 4 цього ж Закону передбачено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно частини 6 цієї ж статті вказаного Закону, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Частинами 2 та 3 статті 13 даного Закону України визначено, що розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Частиною 1 статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно частини 2 цієї ж статті, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 23.08.2007 року [PERSON] було затримано працівниками УСБ України у Вінницькій області. Під час затримання у нього було вилучено в тому числі ліки для зняття серцевих нападів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорт громадянина України та паспорт для закордонних поїздок. Дані речі та документи були повернуті [PERSON] лише 25.09.2007 року згідно розписки слідчого СВ УМВС України у вінницькій області Короля І.В. (а. с. 19). 03.09.2007 року заступником прокурора Вінницької області Шубіним Р.І. винесено постанову про порушення відносно [PERSON] кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 353 КК України, а також направлено справу для проведення досудового розслідування до СУ УМВС України у Вінницькій області (кримінальна справа № 07320419, т. 1, а. с. 1-2). В період часу з 09.11.2007 року по 26.11.2007 року [PERSON] перебував на лікуванні у МКЛ № 1 з приводу перенесеного ішемічного інсульту та гіпертонічної хвороби 3-ього ступеня, що підтверджується випискою із історії стаціонарного хворого № 5524 від 25.12.2007 року (а. с. 26). 13.01.2008 року згідно довідки № 115, виданої МКЛ № 1 [PERSON], бригадою швидкої медичної допомоги здійснено виїзд з приводу гіпертонічної хвороби у останнього, якому рекомендовано госпіталізацію у терапевтичне відділення (а. с. 27). Згідно виписки із історії хвороби стаціонарного хворого 3 2744, виданої 06.06.2008 року МКЛ № 1, [PERSON] у період часу з 28.05.2008 року по 06.06.2008 року перебував на лікуванні з приводу перенесеного малого ішемічного інсульту (а. с. 29). Згідно виписки із історії стаціонарного хворого № 5065, виданої МКЛ № 1 03.12.2008 року, [PERSON] у період часу з 07.11.2008 року по 17.11.2008 року перебував на лікуванні з приводу ішемічного інсульту (а. с. 30). 20.05.2009 року Ленінським РВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області опечатано кабінет № 609 в будинку № 15-а по вул.. Соборній у м. Вінниці, який перебував у оренді Асоціації фермерів Вінницької області, головою якої згідно протоколу 25-ої звітно-виборної конференції від 24.01.2009 року, обрано [PERSON] (а. с. 33 - 35). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 12322, виданої 15.07.2009 року Вінницькою обласною лікарнею ім. М. І. Пирогова, [PERSON] у період часу з 07.07.2009 року по 15.07.2009 року перебував у закладі на лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби та інших супутніх хвороб серця (а. с. 43). 14.11.2012 року слідчим СВ 2-ого ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області Кукурудзою В.Л. винесено постанову про закриття кримінальної справи, порушеної відносно [PERSON] за відсутності у його діях складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 353 КК України(кримінальна справа № 07320419, т. 3, а. с. 368 - 375, та цивільна справа № 127/8795/13-ц, т. 1, а. с. 67 - 74). Даною постановою встановлено, що у випадку передачі [PERSON] грошей [PERSON], останній пропонував в майбутньому, після отримання коштів (авансу), надати консультації (поради юридичного змісту) щодо вирішення конфлікту між засновниками ТОВ «Рекреаційний комплекс «Паламаренково». Кошти, які були передані [PERSON], були вилучені у останнього під час затримання співробітниками УСБ України у Вінницькій області, а тому не має можливості встановити, чи мав намір [PERSON] у подальшому не виконувати свої зобов'язання перед [PERSON] щодо надання юридичних консультацій. Крім того, досудовим слідством встановлено, що [PERSON] самовільно не присвоював владних повноважень або звання службової особи, не вчинив суспільно-небезпечного діяння під час отримання коштів від [PERSON] Саме з наведених підстав кримінальну справу закрито за відсутністю в діях [PERSON] складів злочинів, передбачених ч. 2. ст. 190, 353 КК України. В ході судового засідання було допитано в якості свідка позивача [PERSON], який в тому числі пояснив суду, що 23.08.2007 року під час його затримання працівниками УСБ України у Вінницькій області, останні вилучили також грошові кошти у розмірі 5 000,00 доларів США, які йому не належали. Таким чином, не підлягає до задоволення позовна вимога [PERSON] про відшкодування йому у вигляді матеріальної шкоди 5 000,00 доларів США, у еквіваленті до національної валюти у розмірі 39 965,00 грн., оскільки він сам пояснив суду, що ці кошти йому не належали, а тому і відсутні підстави повертати їх позивачу. Враховуючи наведені обставини та

Outcome: partial