Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки, розташовані на території Новогребельської сільської ради, Роменського району Сумської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4, 123 га, яка складається: з ріллі площею 3,4286 га кадастровий номер: [NUMBER], з сіножаті площею 0,2752 га кадастровий номер: [NUMBER] з пасовища площею 0,4196 га кадастровий номер [NUMBER], що належали померлій 09 травня 2009 року спадкодавиці [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 09 серпня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №197. Вимоги позову мотивує тим, що 09 травня 2009 року померла його рідна тітка [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована та проживала до моменту смерті в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2009 року. При житті [PERSON] склала заповіт від 01 березня 2006 року за реєстровим №46, посвідчений секретарем Новогребельської сільської ради Роменського району Сумської області Яковенко Л.І., в якому на випадок своєї смерті все своє майно, яке буде їй належати і де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла йому. Даний заповіт було зареєстровано в Спадковому реєстрі, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 4069745 від 14.03.2006 року. Після смерті [PERSON] залишалась спадщина, яка складається, зокрема: із трьох земельних ділянок площею 3,429 га, 0,420 га та 0,275 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Новогребельської сільської ради Роменського району Сумської області, що належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER], виданого на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Новогребельської сільської ради від 09 серпня 2001 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № [NUMBER]. Ним було подано до Роменської районної нотаріальної контори відповідну заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, на підставі якої нотаріусом було сформовано Витяг про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі № 21958376 від 29.10.2009 року. Однак, вищевказаний оригінал правовстановлюючого документа на землю -Державного акту на право приватної власності на земельні ділянки серії [NUMBER] від 09 серпня 2001 року, після смерті спадкодавиці був втрачений і збереглася лише його копія. У зв»язку з цим у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] державним нотаріусом 06 березня 2017 року було відмовлено, та надано роз'яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане майно. В судове засідання позивач та не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача - Новогребельської сільської ради, в судове засідання не з'явився, в заяві до суду просив про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував Представник третьої особи - Роменської районої державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, в якій проти позову не заперечувала. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виник спір про визнання права власності на спадкове майно. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 09 травня 2009 року померла рідна тітка позивача [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована та проживала до моменту смерті в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2009 року (а. с. 16). При житті [PERSON] склала заповіт від 01 березня 2006 року за реєстровим №46, посвідчений секретарем Новогребельської сільської ради Роменського району Сумської області Яковенко Л.І., в якому на випадок своєї смерті все своє майно, яке буде їй належати і де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла позивачу [PERSON] (а. с. 14). Даний заповіт було зареєстровано в Спадковому реєстрі, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 4069745 від 14.03.2006 року (а. с. 15). Після смерті [PERSON] залишалась спадщина, яка складається, зокрема: із трьох земельних ділянок площею 3,429 га , 0,420 га та 0,275 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Новогребельської сільської ради Роменського району Сумської області, що належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER], виданого на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Новогребельської сільської ради від 09 серпня 2001 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № [NUMBER] (а. с. 8). В довідці, що видається в зв'язку з оформленням спадкових прав, виданої виконкомом Новогребельської сільської ради від 04.04.2017 року за №02-23/184 вказується, що: громадянка [PERSON] ([INFO]) до дня смерті [INFO] року проживала у [ADDRESS]. Відсутність заборон на все майно перевірено. Спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] являється [PERSON], який своєчасно вступив в управління та володіння спадковим майном, так як подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, на території сільської ради немає. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Новогребельської сільської ради посвідчувався 01.03.2006 року за реєстровим № 46, його не змінено і не відмінено. На час смерті [PERSON] була зареєстрована одиноко (а. с. 10). [PERSON] було подано до Роменської районної нотаріальної контори відповідну заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, на підставі якої нотаріусом було сформовано Витяг про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі № 21958376 від 29.10.2009 року. Однак, вищевказаний оригінал правовстановлюючого документа на землю -Державний акт на право приватної власності на земельні ділянки серії [NUMBER] від 09 серпня 2001 року, після смерті спадкодавиці був втрачений і збереглася лише його копія. У зв»язку з цим у видачі мені свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] державним нотаріусом 06 березня 2017 року було відмовлено, та надано роз'яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане майно. Право власності [PERSON] на кожну із вищевказаних земельних ділянок було зареєстровано у Державному земельному кадастрі 25.02.2016 року на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Новогребельської сільської ради від 09 серпня 2001 року, що підтверджується відповідними витягами з Державного земельного кадастру, а саме: № НВ-5903870262016 від 07.11.2016 року (3,4286 га рілля, кадастровий номер [NUMBER]), №НВ-5903870262016 від 07.11.2016 року (0, 4196 га. пасовище, кадастровий номер [NUMBER]), №НВ-5903870262016 від 07.11.2016 року (0,2752 га. сіножаті, кадастровий номер [NUMBER]), виданих управлінням Держгеокадастру у Роменському районі Сумської області (а. с. 11, 12, 13). Згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок сільськогосподарського призначення ринкова (оціночна) вартість земельних ділянок загальною площею 4, 1234 га, визначена за результатами експертної грошової оцінки становить 42200 грн. (а. с. 20). 06 березня 2017 року Роменською районною державною нотаріальною конторою було надано письмове роз»яснення [PERSON], яким відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], так як правовстановлюючий документ на земельну ділянку був втрачений, то для визнання за ним права власності на землю, йому необхідно звернутися до суду (а. с. 21). Згідно Звіту про експертно - грошову оцінку земельної ділянки власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4, 7175 га, яка знаходиться на території Біловодської сільської ради, зазначено - [PERSON] ( а.с.12). Неможливість оформлення права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю, у зв'язку зазначеними вище обставинами, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, при цьому позивач скористався передбаченим ст. 16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Докази, що спростовують даний висновок суду, станом на час розгляду справи відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає, що порушене право позивача [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку шляхом задоволення його позову і визнання за ним права власності на зазначене майно.

Outcome: approved