Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Акціонерного товариства «Одесагаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз -постачання», третя особа: Березівське управління експлуатації газового господарства АТ «Одесагаз», про визнання дій протиправними, скасування доручень, зобов`язання відновити газопостачання, поданому в порядку захисту прав споживачів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є споживачем природного газу та з урахуванням того, що він сплачує послуги за поставку природного газу, є таким, що приєднався до типового договору розподілу природного газу побутовим споживачам. Однак, 03.10.2019 року йому було припинено газопостачання без належного сповіщення про таке. Оскільки у позивача відсутня заборгованість за надані послуги, відключення відбулось без належного повідомлення, а відтак, він вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права та просить суд визнати протиправним та скасувати доручення № 95 від 17.12.2018 року та № 96 від 27.12.2018 року на відключення споживача від газопостачання, визнати протиправними дії щодо відключення від 03.10.2019 року та зобов`язати відповідача невідкладно за власний рахунок відновити постачання природного газу споживачу [PERSON] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.12.2019 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. [PERSON] 15.01.2020 р. звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Акціонерного товариства «Одесагаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз -постачання», третя особа: Березівське управління експлуатації газового господарства АТ «Одесагаз», про визнання протиправним та скасування акту від 14.03.2019 на відключення абонента [PERSON] від газопостачання, складений АТ «Одесагаз»; визнати протиправним та скасувати акт про порушення побутовим споживачем № 00183 від 03.10.2019р., складений АТ «Одесагаз» на [PERSON] щодо несанкціонованого відновлення газоспоживання; визнати протиправними та скасувати Рішення комісії по розгляду порушень № 183 від 29.11.2019 року про розрахунок суми нарахувань за несанкціоноване відновлення газоспоживання у розмірі: 29 511 грн. 54 коп., згідно акту розрахунку № 183 від 29.11.2019 року; визнати дії ТОВ «Одесагаз-Постачання» щодо надання доручень №95 від 17.12.2018 та №96 від 27.12.2018 на відключення [PERSON] від газопостачання при відсутності заборгованості та з порушенням встановленого порядку відключення від газопостачання - протиправними; стягнути з АТ «Одесагаз» на користь [PERSON] компенсацію за завдані збитки за безпідставне припинення розподілу природного газу (газопостачання) в сумі: 14988,24 грн.; стягнути з АТ «Одесагаз» на користь позивача моральну шкоду в розмірі: 5 000 грн., стягнути з АТ «Одесагаз» та АТ «Одесагаз-Постачання» субсидіарно на користь [PERSON] суму судових витрат у зв`язку з розглядом справи в сумі: 14 204 грн. 00 коп. В обґрунтування зазначених позовних вимог позивачем зазначено, що без попереднього повідомлення йому, 03.10.2019 року було припинено газопостачання за адресою: [ADDRESS] , шляхом перекриття запірного пристрою та його опломбування працівниками Березівського УЕГГ АТ «Одесагаз». Позивач зазначає, що йому стало відомо про дане відключення, у зв`язку з нібито самовільним, несанкціонованим підключенням, оскільки, попереднього його було відключено від газопостачання, ще 14.03.2019 року, про яке він не знав та не був повідомлений, оскільки повідомлень щодо відключення, наявності заборгованості тощо не отримував. На підставі викладеного просить задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.02.2020 року клопотання представника відповідача ТОВ «Одесагаз-Постачання» Бойка Д.В., про об`єднання цивільних справ в одне провадження задоволено. Об`єднано в одне провадження цивільну справу № 523/901/20, що перебувала в провадженні судді Кисельова В.К. за позовними вимогами [PERSON] до АТ «Одесагаз», ТОВ «Одесагаз-постачання», третя особа: Березівське управління експлуатації газового господарства АТ «Одесагаз», про захист прав споживачів з цивільною справою № 523/18588/19 що перебуває в провадженні судді Мурманової І.М. за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Одесагаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз -постачання», третя особа: Березівське управління експлуатації газового господарства АТ «Одесагаз», про захист прав споживачів. (т. 1 а.с.120). З заявою про збільшення розміру позовних вимог до суду (15.01.2020 року вх. № 980) звернувся позивач у справі, який просив прийняти заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення з відповідачів на його користь судових витрат пов`язаних з розглядом справи, у розмірі: 11 804 грн. 20 коп. (т. 1 а.с.53-54). Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, представником відповідача АТ «Одесагаз» Єгоровим О.О. 15.02.2020 року (вх. № 3117) подано відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача зазначив, що відповідач діяв на підставі та у межах закону, виконав доручення ТОВ «Одесагаз-Постачання» № 95 та № 96 від 17.12.2018 року та 27.12.2018 року щодо відключення абонента [PERSON] від газопостачання через наявність боргу, у зв`язку з цим, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, через його недоведеність (т. 1, а.с.58-60). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.02.2020 року клопотання представника позивача [PERSON] , про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Одеській області залишено без задоволення (т. 1 а.с. 119). Також, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.02.2020 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Боличевського Сергія Петровича про витребування доказів, витребувано від ТОВ «Одесагаз-Постачання» низку документів та відомостей щодо контрольних показань та показників приладу обліку, розрахунку щомісячних платежів, відомостей щодо повідомлення абонента про наявність заборгованості, доказів направлення повідомлення. - Від АТ «Одесагаз» витребувано низку документів та відомостей щодо факту виявленого самовільного підключення, фіксації пошкодження, експертизи пошкодження, зняття контрольних показників, деталізованого розрахунку, доказів направлення повідомлення, акт про відключення від 14.03.2019 року або відомостей про його наявність або відсутність, зафіксовані докази, відомості щодо підписання акту споживачем, або відмови від підписання тощо. - Від Березівського управління експлуатації газового господарства «АТ «Одесагаз» відомостей щодо виявленого факту самовільного підключення, фіксацію виявленого підключення, даних щодо призначення експертизи пошкодження пломби, даних щодо зняття контрольних показників, доказів направлення повідомлення про припинення газопостачання, копію акту про відключення 14.03.2019 року, відомостей щодо фіксації відмовити від отримання повідомлення щодо відключення тощо (т. 1 а.с.209-210). На виконання ухвали суду ТОВ «Одесагаз - Постачання» надало відомості щодо розрахунку заборгованості станом на 01.05.2018 року по 14.03.2019 року включно, із зазначенням дати відключення 14.03.2019 року та фіксацією сум надходження коштів за оплату по 02.09.2019 року, щодо інформування абонента про наявність заборгованості шляхом направлення смс повідомлення та направлення квитанції на електронну пошту абонента, з приводу направлення вимоги про припинення споживання газу до погашення заборгованості, відповідач зазначив, що законодавством не передбачено такого направлення. Щодо зняття показників приладу обліку природнього газу ТОВ «Одесагаз-Постачання» зазначило, що це відноситься до компетенції АТ «Одесагаз» (т. 1 а.с.216-217). Адвокат позивача [PERSON] звернувся із клопотанням про долучення до матеріалів справи документів (вх. № 4123), просив приєднати до матеріалів справи: лист відповідь на звернення адвоката від АТ «Одесагаз» (вих. 77 від 06.02.2020 року) щодо зняття показань приладу обліку газу абонента за особовим рахунком № [NUMBER] , засвідчену копію акту розрахунку № 183 від 29.11.2019 року, засвідчену копію акту на відключення від 03.10.2019 року (т.1 а.с.221-225). Також, до суду надійшло клопотання адвоката позивача [PERSON] , (вх. № 16981) про приєднання до матеріалів справи: відповіді т.в.о. старости територіальної громади с. Іванове Лиманського району Одеської області (т.1 а.с. 243-246). В судовому засіданні, яке відбулось 22.02.2021 року, представником позивача заявлено клопотання про письмове опитування учасників справи в порядку ст. 93 ЦПК України. В обґрунтування заяви представником зазначено, що оскільки представники АТ «Одесагаз» та третьої особи не з`являються у судові засідання та не виконали ухвалу суду про витребування доказів у сторони позивача є право на запитання до сторін. З метою отримання вичерпної відповіді на питання, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи звернувся з даною заявою до АТ «Одесагаз» перед яким поставив десять запитань, відповідь на які просив направити представнику позивача особисто та до Суворовського районного суду м. Одеси (т. 2 а.с.43-45). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Боличевський Сергій Петрович позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити з підстав, що викладені в позовних заявах, зазначив про підтримку письмових пояснень, також просив суд врахувати, що відповідачем АТ «Одесагаз» не надано відповіді на поставленні до нього питання. Додатково зазначив, що позивач з 03.10.2019 року позбавлений можливості користування газом, у зв`язку з цим витрачає значні кошти на опалення за допомогою електричного обладнання, що призводить до нарахування великих сум за постачання електроенергії, зазначив, що дії відповідачів є незаконними, оскільки останніми не надано на підтвердження їх законності належних та допустимих доказів, що свідчить про їх відсутність. Щодо пояснення представника відповідача з приводу неможливості здійснення підключення споживача до газопостачання, з підстав виявлення порушень, зазначив, що дані твердження до уваги приймати не можливо, оскільки документи складені стороною відповідача не містять підпису споживача та взагалі дані документи викликають сумні. Представник відповідача ТОВ «Одесагаз-Постачання» - адвокат Бойко Д.В., просив відмовити в задоволені позовних вимог заявлених до ТОВ «Одесагаз-Постачання» та відмовити у задоволенні вимог щодо розподілу судових витрат. Представник відповідача АТ «Одесагаз» - адвокат Єгоров О.О., позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, підтримав відзив на позовну заяву, додатково пояснив, що підключення споживача неможливе через наявність інших технічних питань, що є перешкодою в підключенні спживача до газопостачання. Представник третьої особи Березівського управління експлуатації газового господарства АТ «Одесагаз» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином та своєчасно, причини не явки суду повідомлені не були, заяв про відкладення справи не надходило. Заслухавши пояснення адвоката позивача, який наполягав на задоволенні позовних вимог, представників відповідачів, які просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, вивчивши письмові докази подані сторонами на підтвердження та спростування доводів позовної заяви, дослідивши відзив на позов та письмові пояснення, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його відключення від споживання природного газу 03.10.2019 року відбулось з порушенням, він самовільно не підключався до газорозподільної системи, доказів такого відповідачами не надано, він сплачує послуги за поставку природного газу, є таким, що приєднався до типового договору розподілу природного газу побутовим споживачам. Однак, йому було припинено газопостачання без належного сповіщення про наявність заборгованості, без повідомлення про відключення від газопостачання та про наявність відключення йому газу 14.03.2019 року взагалі не було відомо. Відключення від системи газопостачання є неправомірними, оскільки дії відповідача були здійснені в порушення порядку на припинення газопостачання, позивач повідомлення про відключення не отримував та відповідно не був обізнаний щодо відключення. Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами у справі, що позивач [PERSON] є побутовим споживачем природнього газу за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу, побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної системи для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору в порядку, визначеному цим розділом. Пунктом 2.1 Типового договору передбачено, що за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Відповідно до п. 3.2 Типового договору Приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта Споживача. Так, судом встановлено, що повторне відключення споживача 03.10.2019 року відбулось з підстав виявлення порушення, а саме: несанкціоноване відновлення газопостачання шляхом відкриття крану на вводі, про що складено акт. Судом досліджено Акт на відключення від 03.10.2019 року абонента [PERSON] , відповідно до якого причиною відключення зазначено: повторне відключення мережі через самовільне підключення. Метод і місце відключення: закрито кран на вводі та запломбовано. Пломба № с51707413, марка лічильника: Metziх, номер лічильника: 01416835, номер пломби: с20776603, показники лічильника 4571. Акт складено та підписано начальником дільниці М.Ф. Петровим, та майстром І.І. Пройченко (т.1 а.с.65). В Акті не зазначено та відсутні відомості про ознайомлення абонента з Актом. Того ж дня, 03.10.2019 року начальником дільниці М.Ф. Петровим та майстром І.І. Пройченко складено Акт обстеження за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок: 17007681, де зазначено: причина обстеження: при обстеженні виявлено самовільне відновлення газопостачання. Абонента повторно відключено від газової мережі та опломбовано, пломбою № с51707413 (т.1 а.с.66). Відповідно до Акту про порушення побутовим споживачем № 00183 від 03.10.2019 року складеного начальником дільниці М.Ф. Петровим та майстром [PERSON] за участю споживача (його представника) [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок, особовий рахунок: [NUMBER] , встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: - несанкціоноване відновлення газоспоживання. А саме: лічильник: Metziх 64 2017 року, номер лічильника: 01416835, відкрив кран на вводі. Показники лічильника на дату складання Акта: 4571. Відмітка про усунення порушення на дату складання акта: - повторне відключення та опломбування пломба № с51707413. В Акті міститься відмітка про фотофіксацію. Акт складено та підписано представниками оператора ГРМ [PERSON] , [PERSON] , та з Актом ознайомлений про що поставлено підпис: т.в.о. старости с. Іванове, [PERSON] (т.1 а.с.67). В Акті відсутні відомості щодо підпису та пояснення щодо його відсутності безпосередньо абонента - [PERSON] . Згідно повідомлення: вих. № 435 від 28.10.2010 року АТ «Одесагаз» Березівського управління експлуатації газового господарства доводить до відома [PERSON] щодо явки на «Комісію з розгляду порушень» 29.11.2019 року на 10 год. за адресою: [ADDRESS] , Березівське УЕГГ (т.1 а.с.68). До повідомлення не надано доказів щодо направлення такого абоненту та відсутні відомості про його отримання безпосередньо абонентом [PERSON] Судом досліджено рішення комісії № 00183 від 29.11.2019 року щодо несанкціонованого відновлення газопостачання, документи, що подані комісії: Акт про порушення № 00183. Рішення комісії: для даного порушення провести перерахунок не облікованих обсягів природнього газу згідно Кодексу ГРС. Розділ ХІ, глава 3, п.2. Рішення комісії підписано головою комісії: начальником Березівського УЕГГ Богоміл О.А., та членами комісії Березівського УЕГГ (т.1 а.с.69). Згідно Акту розрахунку № 183 сума нарахувань, за дане порушення виходячи з граничних норм обсягів споживання у разі порушення вимог кодексу ГРМ та неопломбованого обладнання по ціні ВТВ Газове обладнання: котел - АОГВ-40; ПГ -4-дві; опалювальна площа: -177, 6 кв.м., зареєстровані особи - 4 становить: з 14.03.2019 року по 13.09.2019 року - 29 511 грн. 54 коп. (т. 1а.с.70). Позивач посилається на необізнаність та відсутність його повідомлення щодо відключення від газопостачання, яке відбулось 14.03.2019 року, наявність квитанцій за оплату газопостачання та відсутність розрахунку боргу, що спричинило відключення від мереж. Щодо даних обставин суд зазначає наступне. Судом, відповідно до положення п.4 ч 5 ст. 12 ЦПК України було задоволено низку клопотань сторони позивача та витребувано від відповідачів та третьої особи, відомостей та документів, щодо відключення абонента від газопостачання 14.03.2019 року, яке зазначене як первинне відключення. Судом досліджено відзив на позов, поданий представником відповідача АТ «Одесагаз» Єгоровим О.О., згідно якого, представник відповідача зазначає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки дії представників ГРМ були законними та такими, що були направленні на усунення виявленого порушення. Так, представник відповідача зазначає, що між АТ «Одесагаз» та [PERSON] укладено типовий договір розподілу природнього газу, що й визнається та не спростовується позивачем безпосередньо, а відтак, позивач є таким, з яким укладено типовий договір, відповідно до норм ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви - приєднання, сплата рахунків оператора ГРМ та/або документальне підтвердження споживання природнього газу. Відповідно до п.2.3. договору, при вирішенні всіх питань, що не були обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватись Законом України «Про ринок природнього газу» та Кодексом газорозподільних систем. Щодо обставин позовних вимог, представником відповідача зазначено, що 17.12.2018 року та 27.12.2018 року ТОВ «Одесагаз-Постачання» видало доручення № 95 та № 96 відповідно до якого доручило АТ «Одесагаз» відключити абонента [PERSON] (особовий рахунок: [NUMBER] ) від газопостачання через наявність заборгованості за спожитий природній газ. Представник відповідача зазначає, що 20.02.19 року споживачу було залишено попередження про припинення розподілу природнього газу. 14.03.2019 року було припинено газопостачання через наявність боргу та складено Акт про відключення № 0107/674. В подальшому 03.10.2019 року представниками АТ «Одесагаз» було проведено перевірку побутового лічильника газу споживача [PERSON] та виявлено самовільне відновлення газопостачання, складено Акт обстеження, також 03.10.2019 року було зафіксовано виявлене порушення, яке полягає у несанкціонованому відновленні побутовим споживачем шляхом відкриття крану на вводі та складено Акт про порушення, здійснено опломбування лічильника, абонента повторно відключено від мереж шляхом закриття крану на вводі. На підставі викладеного, представником відповідача зазначено, що сам факт споживання природнього газу після його припинення Оператором ГРМ є підставою для нарахування вартості не облікованого газу. Представником відповідача також зазначено, що споживання природнього газу після його відключення позивачем не заперечується та зазначається останнім у позові. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., та понесених судових витрат у розмірі: 11 804 грн., 20 коп., представник відповідача зазначив, що дані вимоги також задоволенню не підлягають, оскільки не доведені належними та допустимими доказами, позивачем не зазначено в чому саме полягали його страждання та яким чином було порушено його звичний порядок життя (т.1 а.с.58-60). На підтвердження обставин викладених у відзиві представником відповідача надано низку документів. Так, судом досліджено доручення № 95 від 17.12.2018 року видане ТОВ «Одесагаз-Постачання» начальнику Березівського УЕГГ ПАТ «Одесагаз», згідно якого зазначено, що відповідно до договору № 2 від 01.12.2015 року укладеного між ТОВ «Одесагаз-Постачання» та ПАТ «Одесагаз» передано список побутових споживачів - боржників для проведення робіт з відключення від газопостачання у зв`язку з боргами. Надано список боржників, серед яких зазначено споживача [PERSON] із зазначенням суми боргу у розмірі: 8 488 грн. 59 коп. (т.1 а.с.61-62). Відповідно до доручення № 96 від 27.12.2018 року по проведенню робіт на відключення від газопостачання надано список боржників, зокрема, споживача [PERSON] , де зазначена сума боргу: 8 488 грн. 59 коп. (т.1 а.с.63-64). У зв`язку з несплатою боргу споживачем, оператором ГРМ було здійснено відключення споживача від газопостачання про, що складено Акт на відключення від 14.03.2019 року № 0107/674 (т. 1. а.с. 65). До акту не надано доказів щодо направлення такого абоненту та відсутні відомості про його отримання безпосередньо абонентом [PERSON] . Судом досліджено лист ТОВ «Одесагаз - Постачання» (вх.№ 8112 від 20.03.2020 р.) на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 20.02.2020 року. Відповідно до інформації викладеної у листі ТОВ «Одесагаз-Постачання» надало наступні відомості. Щодо показників приладу обліку природнього газу, повідомлено, що зняття показників в тому числі контролерами є компетенцією АТ «Одесагаз». Щодо розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я споживача [PERSON] - надано розрахунок станом на 01.05.2018 року, згідно якого вбачається, що показники по лічильну зафіксовані з 15.05.2018 року по 14.03.2019 року, є відмітка про відключення від 14.03.2019 року та внесено відомості про зарахування грошових коштів включно до 02.09.2018 року. Щодо інформування абонента про наявність заборгованості, повідомлено про направлення останньому 21.11.2018 року, 20.12.2018 року, 23.01.2019 року та 25.02.2019 року шляхом СМС повідомлення відомостей про наявність заборгованості. Також, зазначено, що 14.11.2018 року, 11.12.2018 року, 15.02.2019, та 13.03.2019 року на електронну адресу [PERSON] було направлено квитанції по сплаті за спожитий природній газ із зазначенням суми заборгованості. Щодо направлення вимоги про припинення споживання природнього газу самостійно до погашення заборгованості зазначено, що законодавством такий порядок не передбачено. Крім іншого, ТОВ «Одесагаз - Постачання» зазначено, що відповідно до умов п.4.10 Типового Договору постачання природнього газу побутовим споживачем затвердженого постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року у разі виникнення у споживача заборгованості за послуги з газопостачання за цим Договором, споживач повинен звернутись до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців. (т.1 а.с.216-217). Щодо направлення повідомлення про наявність заборгованості споживачу, суд зазначає про відсутність фактичної можливості перевірити вказані обставини, оскільки, суду не надано доказів на їх підтвердження. З приводу питання поставленого щодо зняття контрольних показників, судом досліджено лист АТ «Одесагаз» Березівське управління експлуатації газового господарства від 06.02.2020 року вх. № 77, надану на ім`я адвоката Боличевського Сергія Петровича на адвокатський запит від 28.01.2020р. Відповідно до відповіді зазначено, що 02.10.2019 року проводились ремонті роботи на газопроводі високого тиску, через що було відключено від газопостачання всіх мешканців населеного пункту, після закінчення ремонтних робіт були проведені роботи по відновленню газопостачання, шляхом пуску газу до всіх абонентів в с. Іванове. В ході проведення робіт, було виявлено, що за адресою: [ADDRESS] , відновлено газопостачання про що повідомлено до Березівського УЕГГ. В подальшому, 03.10.2019 року було здійснено виїзд працівників Березівського УЕГГ АТ «Одесагаз», та встановлено порушення, про що складено Акт № 00183. Працівниками Березівського УЕГГ АТ «Одесагаз» було встановлено, що несанкціоноване відновлення газопостачання, відбулось шляхом привідкриття крану що дало можливість абоненту споживати газ. Пошкодження пломби, або розірвання пломбування матеріалу не було зафіксовано, так, як при відкриття крану відбулось без зриву пломби, при критичному натягуванні пломбувальних матеріалів. Експертиза пошкодження пломби не призначалась, тому, що пломба залишалась на крані. Щодо контрольних показників приладу газу за особовим рахунком № [NUMBER] зазначено, що такі відбувались: 15.05.2018 р., 14.06.2018 р., 08.11.2018 р., 12.12.2018р., 20.02.2019 р., та 14.03.2019 року (т. 1 а.с. 222). Щодо посилання представника відповідача у відзиві з приводу користування природнім газом споживачем в період його відключення та обґрунтованості нарахування коштів за не облікований газ, слід зазначити наступне. У позові позивач зазначає, що не був обізнаний з приводу здійснення заходів, щодо його відключення від газопостачання, у зв`язку з чим продовжував відкрито користуватись природнім газом та сплачувати кошти за його користування. На підтвердження зазначеного судом досліджено квитанції про оплату послуг газопостачання. Згідно квитанцій від 15.06.2018 р., 02.07.2018р., 13.08.2018 р., 08.09.2018р., 15.11.2018 р., 07.12.2018р., 08.01.2019 р., 13.02.2019р., 02.04.2019р., 07.05.2019 р., 02.07.2019р., 02.08.2019 р., 01.09.2019р, позивач регулярно здійснював платежі за спожитий природній газ. (т. 1 а.с.14-20). Слід зазначити, що відповідно до розрахунку заборгованості наданої відповідачем ТОВ «Одесагаз-Постачання» за показниками лічильника станом від 01.05.2018 року в розрахунку зазначені кошти у сумах, які відповідають платіжним дорученням наданим позивачем у справі, зокрема, кошти, які зайшли на рахунок ТОВ «Одесагаз-Постачання» у період з 14.03.2019 року по 02.09.2019 року. (т.1 а.с.216). Судом досліджено відповідь на відзив за підписом адвоката позивача [PERSON] , ( вх. № 4124). Адвокат позивача зазначає, що лише 03.10.2019 року позивач, як споживач природнього газу був реально відключений від газопостачання. При цьому відключення відбулось через несанкціоноване підключення, не зриваючи або не пошкоджуючи пломб на запірному пристрої. Адвокат зазначає, що відповідно до п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, споживання природнього газу після його припинення є несанкціоноване відновлення газопостачання шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях. Засувках на вводі та об`єкті споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природнього газу на об`єкті споживача, у тому числі поза обліком. Представником позивача зазначено, що відповідачі не надали належних та допустимих доказів такого пошкодження, що призвело до протиправного припинення газопостачання, яке не було припиненим. Щодо реструктуризації боргу, зазначив, що необізнаність позивача з приводу наявності такого не порушила його право на звернення з даними заявами. Про факт відключення, позивачу стало відомо 04.10.2019 року, після чого останній звернувся до начальника Березівського УЕГГ ТОВ «Одесагаз» з заявою про надання роз`яснень тощо. З приводу зазначеного, судом досліджено заяву [PERSON] на ім`я начальника Березівського УЕГГ від 04.10.2019 року щодо надання відомостей з приводу факту відключення та його підстав (т. 1 а.с.10,11). Судом, також, досліджено лист відповідь на запит адвоката наданий Красносільською сільською радою Лиманського району Одеської області від 22.06.2020 року вих. № 93 за підписом т.в.о. старости Красносільської ради Д.В.Сусленко. Згідно даного листа, зазначено, що припинення (обмеження) газопостачання споживачу [PERSON] шляхом перекриття запірного пристрою та його опломбування працівниками Березівського УЕГГ АТ «Одесагаз» (Оператор ГРМ) через заборгованість за спожитий природній газ 14.03.2019 року відбулось без присутності представників органу місцевого самоврядування. Щодо припинення споживачу газу, шляхом встановлення інвентарної заглушки та її опломбування працівниками Березівського УЕГГ АТ «Одесагаз» (Оператор ГРМ) через несанкціоноване відновлення газопостачання 03.10.2019 року відбулось без присутності представників органу місцевого самоврядування. Акт на відключення, який складено 14.03.2019 року представником органу місцевого самоврядування не підписувався. Щодо Акту № 00183 від 03.10.2019 року, зазначено: з Актом ознайомився в кабінеті 03.10.2019 року, про що поставив підпис. Фіксація, відеозйомка, тощо з приводу відключення (припинення) газопостачання 14.03.2019 року та 03.10.2019 року на ознайомлення не надавалась. Щодо надання Акту (Актів) в двох примірниках такий не надавався (т. 1 а.с.245-246). З огляду на досліджені документи, вбачається наявність протиріччя щодо складених Актів та фактичних обставин за яких їх було складено та підписано. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже доведенню підлягає факт, чи правомірно було здійснено повторне відключення споживача від газопостачання Оператором ГРМ, чи мало місце несанкціоноване відновлення газопостачання, та чи відбулось фактичне відключення споживача від газопостачання 14.03.2019 року. З урахуванням фактичних обставин до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми ЦК України, Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) 30.09.2015 № 2494, Правила постачання природного газу затверджений постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2496, Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії», затверджений постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2501, Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2498. Відповідно до пункту 17 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж за три дні до дати отримання повідомлення. При припиненні (відновленні) газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Припинення (обмеження) газопостачання споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. Однак, матеріали справи не містять доказів щодо належного та своєчасного сповіщення споживача про відключення, яке ймовірно відбулось 14.03.2019 року, також стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів щодо фіксації порушення несанкціонованого відновлення, та сповіщення щодо повторного відключення, що суперечить вимогам встановленим пункту 17 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496. У відповідності до ч. 4 ст. 293 ЦК України фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови проживання. Суд зазначає, що позивач проживає у приватному будинку, відключення від газопостачання відбулось 03 жовтня 2019 року, тобто на початку опалювального сезону, а тому судом враховується, що безперервне постачання газу є необхідною передумовою та складовою безпечних і здорових умов проживання, на що має право позивач. Щодо самовільного несанкціонованого відновлення газопостачання, суд вважає, що позивачем доведено відсутність такого, та при цьому, суд критично ставиться до зазначеного твердження з боку сторони відповідача, як підстави повторного відключення, з тих підстав, що матеріалами справи встановлено, що в період часу з 14.03.2019 року по 02.09.2019 року позивач сплачував послуги за спожитий газ, дані кошти надходили на рахунок постачальника, надавав данні лічильника, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, як б свідчили про втручання споживача шляхом зриву пломб тощо. Обставини, щодо відсутності такого втручання зокрема викладені в листі, який було судом досліджено та в якому зазначено, що пошкодження пломб не відбулось, експертиза пошкодження пломби не проводилась, оскільки пломба залишалась на місці. Також, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про фактичне відключення споживача, яке відбулось 14.03.2019 року, зокрема підпис споживача, фото/відеофіксація тощо. Відповідно до пункту 1 та 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Матеріалами справи встановлено, що повторне відключення відбулось з порушення зазначених норм, оскільки, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, акт про повторне відключення було підписано т.в.о. старости Красносільської сільської ради Сусленко Д.В., в кабінеті останнього, а не за місцем виявлення, споживач не був присутній при встановленні порушення, складання Акту тощо. Згідно пунктів 4, 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. Акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Суд зазначає, що відповідачами не надано доказів щодо відмови споживача від підписання Акту, а також доказів щодо його залучення при складанні акту, та сповіщення про його наявність. У пункті 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС передбачено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) в інших випадках, передбачених законодавством. У разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу). Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. Однак, відповідачем на спростування позиції викладеної у позовній заяві не надано доказів щодо того, яким чином було здійснено відключення споживача від газопостачання 14.03.2019 року та не надано доказів несанкціонованого підключення. При цьому, в супереч зазначеним положенням, Оператором ГРМ не було здійснено заходів передбачених глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС, натомість, з відповіді наданої АТ «Одесагаз» Березівського УЕГГ зазначено, що 02.10.2019 року працівниками Березівського УЕГГ було виявлено факт несанкціонованого відновлення, про було повідомлено та 03.10.2019 року було здійснено повторне відключення (т.1 а.с.222). Таким чином, судом встановлено, що Оператор ГРМ не було здійснено повідомлення споживача про припинення газопостачання не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання, яке відбулось як 14.03.2019 року так і 03.10.2019 року, крім іншого, не було здійснено належного повідомлення про наявність заборгованості за спожитий природній газ, не надано розрахунку заборгованості станом на 2018 рік, та доказів його направлення споживачу. А тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання дій щодо відключення 03.10.2019 року споживача від газопостачання протиправними, та, як наслідок наявності підстав для відновлення за рахунок відповідача постачання природнього газу споживачу [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] . Щодо позовних вимог з приводу скасування доручення, скасування акту від 14.03.2019 року, акту від 03.10.2019 року, рішення комісії по розгляду порушень № 183 від 29.11.2019 року, визнання дій протиправними щодо видання доручення № 95 від 17.12.2018 року та № 96 від 27.12.2018 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб передбачений законом або договором. Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Відтак, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, що викладені в постанові від 12 вересня 2011 року у справі № 6-25цс11 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 14-503цс18 - складені газорозподільною організацією акти про порушення та акти-розрахунки, безпосередньо, не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, а лише є фіксацією виявленого порушення, а тому їх оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту порушених прав. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування Акту від 14.03.2019 року, акту від 03.10.2019 року, рішення комісії по розгляду порушень № 183 від 29.11.2019 року, визнання дій протиправними щодо видання доручення № 95 від 17.12.2018 року та № 96 від 27.12.2018 року задоволенню не підлягають, оскільки законом не передбачено такого способу захисту прав. Водночас Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 17.04.2019 року у справі № 311/2314/16, з урахуванням закріпленого на рівні спеціальних нормативно-правових актів, дійшов висновку про право споживача на оскарження у судовому порядку незаконних дій відповідача. Таким чином, судом встановлено, що в даному конкретному випадку, позивач обрав не вірний спосіб захисту свого порушеного права, а відтак відповідно до ч 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Щодо позовних вимог про стягнення з АТ «Одесагаз» компенсації за завдані збитки за безпідставне припинення розподілу природнього газу (газопостачання) в сумі: 14 988 грн. 24 коп. На підтвердження зазначених позовних вимог позивачем зазначено, що в період часу з жовтня 2019 року по січень 2020 року (відключення споживача від споживання природнього газу) позивач змушений був докласти додаткових зусиль для забезпечення тепла в будинку, що спричинило додаткове споживання електричної енергії. На підтвердження зазначеного, позивачем надано квитанції про оплату послуг енергопостачання. Судом досліджено квитанції про оплату за обсяг спожитої електричної енергії станом на 01.12.2019 року у сумі: 7 004 грн. 18 коп., та квитанцію за жовтень 2019 року про сплату послуг у сумі: 10 014 грн. 18 коп. (т.1 а.с. 163,164). До квитанції про оплату послуг з електропостачання надано розрахунок, згідно якого позивачем здійснено нарахування спожитої електричної енергії з жовтня по січень 2020 року у розмірі: 14 988 грн. 24 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» від 30.09.2015 № 2494, зокрема ч. 6 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, передбачено Порядок компенсації споживачу завданих збитків та перерахунок наданих послуг у разі порушення Оператором ГРМ вимог цього Кодексу. 1. За наявності порушень, передбачених пунктом 4 глави 2 цього розділу, за які Оператор ГРМ має компенсувати споживачу завдані збитки та здійснити перерахунок наданих послуг, споживач має подати Оператору ГРМ претензію, складену в довільній формі. Претензія надається письмово та повинна бути зареєстрована в спеціальному журналі Оператора ГРМ. До випадків, внаслідок яких Оператор ГРМ компенсує споживачу завдані збитки та здійснює перерахунок наданих послуг, належать: безпідставне припинення розподілу природного газу (газопостачання) споживачу; розподіл природного газу споживачу, якісні показники та тиск якого не відповідають вимогам цього Кодексу; несвоєчасне надання інформації або надання недостовірної інформації; шкода, завдана житловому приміщенню і майну споживача, а також його життю, здоров`ю та навколишньому середовищу внаслідок порушення Оператором ГРМ вимог ПБСГ. 2. Перерахунок наданих послуг Оператора ГРМ та компенсація завданих споживачу збитків здійснюються з урахуванням такого: 1) у разі безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу з вини Оператора ГРМ він відшкодовує споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з підтвердженого обсягу природного газу (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання. У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування ст. 22 ЦК України Збитками в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦПК України є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України). Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач поніс додаткові витрати на належне забезпечення умов проживання в будинку, в період опалювального сезону, з жовтня 2019 року по січень 2020 року, оскільки був відключений від газопостачання, що встановлено матеріалами справи. На підставі викладеного, суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення з відповідача АТ «Одесагаз» компенсації за завдані збитки в розмір: 14 988 грн. 24 коп., є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Позивач просить стягнути з відповідача АТ «Одесагаз» на свою користь моральну шкоду в розмірі: 5 000 грн. В обґрунтування зазначених вимог вказав, що незаконне відключення від газопостачання, причинило йому особисто, так і членам його родини страждання, які пов`язані з тим, що відключення відбулось в період опалювального сезону та він і його родина, відчули негативний влив на життя та змушені були докладати додаткові зусилля на забезпечення нормального проживання в будинку в період опалювального сезону. Також, зазначив, що відключення опалення в будинку призвело до неможливості проживання в ньому. Він зазнав особистого приниження. Представником відповідача вимоги щодо відшкодування маральної шкоди не визнано, позивач не довів наявності моральної шкоди, а тому не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. (т.1 а.с.58-60). В письмових поясненнях наданих суду, як підсумок заявлених позовних вимоги, адвокат позивача зазначив, що просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі: 10 000 грн. (т.2 а.с.8-14) З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позивач та відповідач припустились помилки у визначені суми моральної шкоди, оскільки, позовні вимоги заявлені про стягнення моральної шкоди саме в розмірі: 5 000 грн. Заяв про збільшення розміру позовних вимог в цій частині до суду не надходило, питання щодо її прийняття судом не вирішувалось, а відтак суд може розглядати лише вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі: 5 000 грн., яка зазначена позивачем у підписаній ним позовній заяві від 15.01.2020 року (т.1 а.с. 129). З урахуванням викладеного, суд зазначає наступне. Відповідно до положень частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно зі статтею 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Правовідносини сторін у справі стосуються незаконного повторного відключення споживача [PERSON] від побутових потреб населення як споживачів природного газу. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання; постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 20 червня 2013 року № 709 «Про підвищення якості обслуговування споживачів природного газу»; Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року № 184. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 20 червня 2013 року № 709 «Про підвищення якості обслуговування споживачів природного газу» споживач має право, зокрема, на розірвання договору та/або відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил. Порядок відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року № 184, встановлює механізм відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил. Дія цього Порядку поширюється на газопостачальні, газорозподільні підприємства та побутових споживачів газу (населення). Підпунктом 6 пункту 2 розділу ІІІ «Розрахунок збитків, які відшкодовуються газопостачальним/газорозподільним підприємством споживачеві» указаного вище Порядку передбачено, що відшкодування збитків здійснюється, зокрема, за таке порушення газопостачальним/газорозподільним підприємством Правил, як безпідставне припинення газопостачання. Положеннями підпункту 6 пункту 3 указаного вище Порядку встановлено, що у разі безпідставного припинення газопостачання газопостачальне/газорозподільне підприємство відшкодовує споживачеві збитки (обсяг недовідпущеного газу), які обчислюються за проектною номінальною потужністю газових приладів і пристроїв споживача (до яких здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи цих приладів і пристроїв. У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, газопостачальне/газорозподільне підприємство відшкодовує її на підставі рішення суду. Безпідставне припинення газопостачання - це припинення газопостачання споживачеві, здійснене незважаючи на те, що споживачем не порушуються умови договору про надання послуг з газопостачання, і воно здійснене з порушенням умов Правил (без установленого Правилами письмового попередження про припинення газопостачання, відключення від газопостачання в останній робочий день перед вихідними та святковими днями, крім випадків аварійних ситуацій у системах газопостачання). Пунктом 36 Правил надання населенню послуг з газопостачання передбачено, що газопостачальне та газорозподільне підприємство несуть відповідальність згідно із законодавством, у тому числі, за безпідставне припинення газопостачання. Отже, відповідальність газопостачального та газорозподільного підприємства щодо відшкодування шкоди, у тому числі моральної шкоди, передбачено нормами законодавства України, яке регулює спірні правовідносини. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини перша, друга статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 360/723/16-ц (провадження № 61-22702сво18). Звертаючись до суду з указаним позовом, [PERSON] вказував на те, що протиправними діями відповідача, шляхом припинення газопостачання в його будинок, йому було завдано моральну шкоду. Вирішуючи питання про покладення на АТ «Одесагаз» обов`язку відшкодувати позивачу моральну шкоду, суд виходить із того, що діями відповідача по відключенню будинку позивача від газопостачання, які були визнані судом протиправними, та тим, що позивач не міг з 03.10.2019 року по цей час (2021 рік) користуватися газом з вини відповідача, та, був вимушений перелаштовувати свій спосіб життя, знаходити альтернативні засоби опалювання житла (опалювальний період часу), приготування їжі, позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, які позивач оцінив в розмірі 5000 грн. В даному випадку, суд враховується позиція з аналогічного висновку, яка викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 210/4735/15-ц. Таким чином, суд вважає, що позивачем частково доведено наявність моральної шкоди, а відтак підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача АТ «Одесагаз» моральної шкоди у розмірі: 2 500 грн., що відповідатиме принципам розумності та співрозмірності. Щодо вимог про стягнення з відповідачів АТ «Одесагаз» та ТОВ «Одесагаз-Постачання» субсидіарно на користь [PERSON] понесених судових витрат у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до матеріалів справи, представником позивача, було подано заяву про збільшення позовних вимог (15.01.2020 року вх. № 980), відповідно до якої, позивач просив стягнути з відповідачів суму судових витрат у розмірі:11 804 грн. 20 коп. Відповідно до вимог за об`єднаним позовом позивач просив стягнути з відповідачів на його користь суму судових витрат у зв`язку із розглядом справи в сумі: 14 204 грн., 00 коп. Разом з цим, відповідно до заяви, зазначеної як, письмові пояснення у справі, адвокат позивача підсумовуючи заявлені позивні вимоги, просить суд стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі: 14 204 грн. 00 коп. Відповідно до Акту виконаних робіт № 11-11/20-ц адвокат Боличевський С.П,. діючий на підставі Свідоцтва № 003947 від 16.10.2019 року, (надалі Виконавець) передав згідно з низ же зазначеним переліком наданих юридичних послуг (далі Перелік), за вчинення консультацій та складання документів, заяв, скарг, звернень тощо пов`язаних з розглядом справи № 523/18588/19 в суді першої інстанції, а [PERSON] (надалі Замовник), прийняв від Виконавця роботу, згідно Переліку, та оплачує її в повному обсязі та момент підписання Акта виконання робіт. В Акті зазначено, час який було витрачено, та сума коштів, які підлягають до сплати: 15 949 грн. 91 коп. (т. 2 а.с.18-19). Суд, зазначає, що під час розгляду справи, адвокатом позивача, зазначено, що позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у зв`язку із розглядом справи у сумі: 15 949 грн. 91 коп., що відповідає розрахунку та Акту виконаних робіт (т.2 а.с.18-19). Вирішуючи дані вимог суд виходить з наступного. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. З урахуванням досліджених доказів щодо надання юридичних послуг, Акту виконаних робіт № 11-11/20-ц, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а саме, в частині стягнення від з відповідача АТ «Одесагаз» витрат у розмірі: 15 949 грн. 91 коп. Оскільки, при зверненні до суду з позовом позивач [PERSON] був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі: 1 536 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial