Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в червні 2017 року отримав у Болехівському міському відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54116298. Згідно даної постанови, виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса № 5616 від 15 листопада 2016 року, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович. З виконавчого напису слідує, що слід стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 50580грн. 61коп. Вважає, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він не підлягає виконанню, виходячи з наступного. Згідно п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. №1172 визначено, що підставами для стягнення заборгованості у безспірному порядку проводиться за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов»язання. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості. Це також визначено у «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. №20/5, а саме: нотаріуса вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Виходячи із вказаних вимог закону, нотаріус не мав права вчиняти виконавчого напису, оскільки Договір кредиту, укладений 18 липня 2007року між позивачем та ПАТ «КБ «ПриватБанк»», з якого виникають зобов'язання по погашенню заборгованості, не був нотаріально посвідчений. Тому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.11.2016р. зареєстрований в реєстрі за № 5616, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. Всі витрати по справі стягнути з відповідача. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з підстав зазначених у позовній заяві. Не заперечили проти винесення заочного рішення. Додатково вказали на те, що вимоги про повернення боргу ні банк, ні нотаріус не надсилали [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Терті особи в судове засідання не з'явилися хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся судом. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 18 липня 2007 року укладено кредитний договір № ІFXRRX08640047 на суму 1164 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, які зобов'язався повернути до 18.07.2008року. (а.с.7-12). 15 листопада 2016року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 5616. Відповідно до вказаного виконавчого напису запропоновано стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 50 580,61 гривень, які є його боргом за кредитним договором № ІFXRRX08640047, укладеним 18 липня 2007 року між ним та ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». Запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі: залишок заборгованості за тілом кредиту - 972,60грн, заборгованості за відсотками - 14532,93грн., заборгованості з пені - 32 190,29грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) - 500,00грн., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 2384,79 грн. Строк стягнення здійснюється за період з 18 липня 2007 року по 12 вересня 2016 року (а.с.16). Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачає вчинення нотаріусом виконавчого напису, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вирішуючи питання про визнання таким, що не підлягає виконанню, оскаржуваного виконавчого напису, суд виходить з того, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису по стягненню кредитної заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Із надісланих нотаріусом суду письмових матеріалів вбачається, що виконавчий напис був вчинений на підставі наданих банком документів, що підтверджували безспірність заборгованості, зокрема кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Перелік отриманих від відповідача документів, на думку суду, не давав підстав для вчинення виконавчого напису. Також, договір № ІFXRRX08640047 від 18 липня 2007року, відповідно до ст. 634 ЦК України, є договором приєднання, умови якого є встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах. Такий договір укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Невід'ємною частиною цього Договору є Умови і правила надання банківських послуг та Правила користування платіжними картками (в редакції, яка діяла на момент підписання Договору). За наведених обставин у нотаріуса при вирішенні питання про вчинення виконавчого напису були відсутні достатні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем є безспірною. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У відповідності з п.3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Судом встановлено, що приватний нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис не врахувавши, встановлений п.5.5 Умов договору - 5-річний термін позовної давності та ст.88 Закону України «Про нотаріат» 3-річний строк, оскільки право вимоги у банку за вказаним кредитним договором виникло 09.09.2008 року, а тому строк пред'явлення вимоги про стягнення боргу сплив. Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved