Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки площами 0,6602 га (кадастровий номер: 2625681700:04:002:0171) та 0,6700 га (кадастровий номер: 2625681700:04:002:0170) призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Гостівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який успадкував частину спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що у зв`язку з тим, що Державні акти на право приватної власності на землю втрачені, в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно. 13.03.2020 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності. Представник відповідача - Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглянути без його участі. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] , згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 042807 від 25.02.2003 року, виданого на підставі рішення Гостівської сільської ради народних депутатів IV сесії 13 демократичного скликання від 21.08.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 299, належало право приватної власності на дві земельні ділянки загальною площею 0,74 га, в т.ч. на земельну ділянку площею 0,67 га, призначену для ведення товарного виробництва, яка розташована на території Гостівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2625681700:04:002:0170, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.03.2020 року (а.с. 5, 16-19). [PERSON] , згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 042806 від 25.02.2003 року, виданого на підставі рішення Гостівської сільської ради народних депутатів IV сесії 13 демократичного скликання від 21.08.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 298, належало право приватної власності на дві земельні ділянки загальною площею 0,73 га, в т.ч. на земельну ділянку площею 0,6602 га, призначену для ведення товарного виробництва, яка розташована на території Гостівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2625681700:04:002:0171, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.03.2020 року (а.с. 5, 10-15) З 11.02.1982 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 31). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 24). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 25). Ще за життя [PERSON] посвідчив на ім`я [PERSON] заповіт, яким заповів йому все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 16.10.2012 року (а.с. 22-23). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] прийняв спадщину в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , успадкувавши належну їй земельну ділянку, оскільки він постійно проживав разом зі спадкодацем на час відкриття спадщини, вів з нею спільне господарство, проводив похорон дружини, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 46 від 02.03.2020 року (а.с. 20) та випискою з погосподарської книги № 3 по с. Гостів Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 21). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 240/01-16 від 26.03.2020 року (а.с. 47), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 93/01-16 від 19.03.2020 року (а.с. 46) та Дузінкевич С.М. № 01-16/99 від 03.04.2020 року (а.с. 90) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [PERSON] прийняв спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 48). Згідно довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 46 від 02.03.2020 року (а.с. 20) [PERSON] проживав один та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 37/2013 від 27.02.2013 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 47-86), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] , в т.ч. на земельну ділянку, яку [PERSON] успадкував в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] . В нотаріальному порядку [PERSON] (позивач) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, оскільки відсутні оригінали документів, що підтверджують право власності на спадкові земельні ділянки, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області № 747/02-31 від 26.11.2019 року (а.с. 26). Як вбачається з копії оголошення в газеті «Злагода» від 07.03.2020 року, Державні акти на право власності на земельні ділянки серії IV-ІФ № 042807 від 25.02.2003 року та IV-ІФ № 042806 від 25.02.2003 року, видані на ім`я [PERSON] та [PERSON] , втрачені (а.с. 27-30). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме в сумі 420,40 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved