Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Литовезької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме, житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] та земельні ділянки для ведення особистого підсобного (селянського) господарства у розмірі 0,50 га. та для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель у розмірі 0,10 га., що знаходяться в [ADDRESS] Позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері, вступивши у володіння спадковим майном, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем за однією адресою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Батько позивача [PERSON] помер до смерті матері, а саме, [INFO] Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,50 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель у розмірі 0,10 га., що розташовані в [ADDRESS], які він успадкував за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В підготовче судове засідання позивач не з'явився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Від представника відповідача Литовезької сільської ради також надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приймає визнання позову представником відповідача у даній справі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Згідно ч. 1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] згідно витягу з погосподарської книги № 6 за 2016 - 2023 роки Литовезької сільської ради (а.с.12) належав [PERSON]. Витягом з рішення Литовезької сільської ради від 30 грудня 1993 року № 20/1 «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок» стверджується, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд розміром 0,10 га та для ведення особистого підсобного господарстьва 0,47 га, які розташовані в [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач, фактично вступивши у володіння спадковим майном. Батько позивача, [PERSON], помер [INFO] що стверджуєжться копією свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] а.с.10). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. З матеріалів справи вбачається, що державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Л.С. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Матеріалами справи встановлено, що позивач набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки шляхом спадкування після смерті матері [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Визнання позову представником відповідача будь-чиїх прав та інтересів не порушує. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підставними. Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Outcome: approved