Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 11 березня 2014 р. з позовом, вказавши, що 01 липня 2013 року [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 21099» д/н [NUMBER], рухаючись з боку вул. Серафімовича в напрямку вул. Кокчетавська по проїздній дорозі вул. Кириленко в м. Кривому Розі, в районі електроопори № 178 на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю та умовах недостатньої видимості з метою обігнати транспортні засоби, які рухалися в попутному напряму, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення із маршрутним автобусом марки «Мерседес-Бенц 312 Д», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок зіткнення пасажир автобусу [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху правого плеча, закритого уламкового перелому середньої третини правої променевої кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 жовтня 2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, цивільний позов [PERSON] залишений без розгляду, оскільки обвинувачений застрахував свою цивільно-правову відповідальність, уклавши з ПрАТ «СК УНІКА» договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхова сума складає 100000 грн. Про вказану обставину він дізнався в ході розгляду справи. В результаті ДТП йому заподіяна матеріальна шкода, оскільки він перебував на лікуванні у травматологічному відділенні КЗ ДОР «Криворізька міська лікарня № 2» у період з 01.07.2013 р. по 18.07.2013 р. В подальшому на лікування він витратив грошові кошти у розмірі 1068,96 грн. Крім того, внаслідок ДТП йому було спричинено сильний фізичний біль, досить довго він знаходився на стаціонарному лікуванні, перебуваючи внаслідок цього в край негативному емоційно-психічному стані. На теперішній час він не може працювати, оскільки фізичні навантаження йому протипоказані, його лікування не закінчене та потребує реабілітації. Тому моральну шкоду, завдану діями відповідача він оцінює в 50000 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] та ПрАТ «СК УНІКА» солідарно в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 1068,96 грн. та завдану моральну шкоду в розмірі 50000 грн. (а.с. 1-2). 05 серпня 2014 року [PERSON] заявлені вимоги уточнив, вказавши, що ПрАТ «СК УНІКА» своїм листом від 11.02.2014 р. повідомило його про те, що страховиком було розглянуто матеріали стосовно дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 01.07.2013 р., внаслідок якої він зазнав шкоди здоров'ю. На підставі Полісу від 18.02.2013 р. та вироку суду від 11.10.2013 року було прийнято позитивне рішення про виплату йому страхового відшкодування (витрат на лікування), однак по теперішній час він не отримав ніякого відшкодування від ПрАТ «СК УНІКА». Тому позивач просить стягнути з [PERSON] в якості матеріальної шкоди суму у розмірі 1068,96 грн., в якості моральної шкоди суму у розмірі 20000 грн. та стягнути з ПрАТ «СК УНІКА» в якості моральної шкоди суму у розмірі 30000,00 грн. (а.с. 33-36). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали з підстав, викладених в позові, наполягали на задоволенні вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги визнали частково, [PERSON] суду пояснив, що він сплатив [PERSON] відразу після ДТП 3000,00 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, перерахувавши вказану суму на банківську картку позивача. Розмір моральної шкоди просив зменшити до 10 000,00 грн. Представник ПрАТ «СК УНІКА» в судове засідання не з'явився, про дату слухання були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомили. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 01 липня 2013 року близько 18-10 години [PERSON], будучи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099» державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись з боку вул. Серафімовича в напрямку вул. Кокчетавська по проїзній дорозі вул. Кириленко в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу в районі електроопори № 178 на ділянці дороги з обмеженою видимістю та умовах недостатньої видимості, з метою обігнати транспортні засоби, які рухалися в попутному напряму, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення з автобусом марки « Mercedes-Benz 312 D», державний реєстраційний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку під керуванням водія [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобусу « Mercedes-Benz312 D» [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху правого плеча, закритого уламкового перелому середньої третини правої променевої кістки зі зміщенням уламків, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1969 від 06.08.2013 р. відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров'я більше 21 доби. У відношенні [PERSON] було порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2013 року його визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 1 рік (а.с. 5-7 - копія вироку). Вказані обставини встановлені вироком суду і відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України не доказуються при розгляді цієї справи. Таким чином, встановлено, що відповідач є винним у скоєні ДТП, внаслідок якої були травмований позивач. Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка ії завдала. Згідно зі ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В період з 01.07.2013 року по 18.07.2013 р. [PERSON] перебував на лікуванні в травматологічному відділенні КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради» (а.с. 9 - копія виписки), та згідно наданих суду копій квитанцій та чеків поніс витрати на лікування у розмірі 1068,96 грн. (а.с.10-12). Відповідно до ст.22.1 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004р. при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В провадженні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ПрАТ «СК УНІКА» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Згідно тексту позовних вимог, на підставі заяви [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю від 02.12.2013 року, виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого та страхового акту від 11.02.2014 р., ПрАТ «СК УНІКА» виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 1028,28 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 005164 від 13.02.2014 року та копією платіжного доручення № 005168 від 13.02.2014 р., вказану суму ПрАТ «СК «УНІКА» просить суд стягнути в порядку регресу з [PERSON] (а.с. 68-70 - копія позову, страхового акту, платіжного доручення № 005164 від 13.02.2014 р.). Крім того, в судовому засіданні [PERSON] підтвердив той факт, що відповідачем [PERSON] після ДТП було перераховано йому на банківську картку 3000,00 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] суми матеріального збитку задоволенню не підлягають. Суд вважає, що винними діями відповідача [PERSON] позивачу заподіяно моральну шкоду. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка ії завдала, за наявності ії вини. Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьків родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, зазнав значного та тривалого фізичного болю, моральних страждань, до теперішнього часу проходить лікування. Змінився звичайний уклад його життя, йому доводиться докладати додаткових зусиль в організації життя. Враховуючи обставини справи, тривалість моральних страждань, часткового визнання позову відповідачем, добровільної допомоги позивачу, сума моральної шкоди судом визначається в 10 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Відповідно до ст.22.3 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004р. потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.9.3 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004р. обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 000 гривень на одного потерпілого. Таким чином, судом моральна шкода в сумі 5 000грн (5% від 100 000 грн.) для позивача [PERSON] стягуються зі Страхової компанії. Так як позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позову, а його вимоги частково задовольняються, то судовий збір стягується з відповідачів в розмірі 121,80 грн. з кожного (за відшкодування моральної шкоди).

Outcome: partial