overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] (Заявник) звернувся до суду з вказаною заявою, в обґрунтування вимог зазначив, що під час підготовки документів для вчинення правочину було виявлено помилку в написані його прізвища у Договорі купівлі-продажу від 25.06.1990 року житлового будинку [ADDRESS], посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької нотаріальної контори Костенко В., реєстровий номер 2-2162, зареєстрованого у Криворізькому бюро технічної інвентаризації 26.06.1990 року в реєстрову книгу під номером 206, сторінка 153, запис 46053, замість прізвища за паспортом «[PERSON]», нотаріусом зазначено - «[PERSON]». З метою внесення виправлення до тексту Договору, Заявник звернувся до Першої криворізької державної нотаріальної контори та Криворізької філії Державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області, однак отримав відмову. Без виправлення вказаної помилки неможливо здійснити будь-які дії стосовно даного домоволодіння, тому він змушений звернутися до суду з даною заявою. У судове засідання, будучі належним чином повідомлений представник Заявника [PERSON], правом присутності у судовому засідання не скористувалась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні заяви. Заінтересовані особи Перша криворізька державна нотаріальна контора, Криворізька філія Державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області, належним чином повідомлені про розгляд заяви, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представників. Дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити заяву, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, у Договорі купівлі-продажу від 25.06.1990 року житлового будинку [ADDRESS], посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької нотаріальної контори Костенко В., реєстровий номер 2-2162, зареєстрованого у Криворізькому бюро технічної інвентаризації 26.06.1990 року в реєстрову книгу під номером 206, сторінка 153, запис 46053, Нотаріусом зазначено прізвище Заявника, як покупця, «[PERSON]» (а.с.6-7). Проте належність зазначеного Договору Заявнику підтверджується письмовими доказами: -із паспорту Заявника, виданого Центрально-Міським РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області від 25.05.2002 року, прізвище останнього зазначено, як «[PERSON]»; -штамп прописки у паспорті свідчить, що Заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 06.07.1990 року (а.с.4); Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що вказане у Договорі купівлі-продажу від 25.06.1990 року прізвище Заявника, не відповідає дійсному, яким є - «[PERSON]». Встановлення даного факту має для Заявника юридичне значення, так як служить підставою для розпорядження ним своєю власністю. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] (Заявник) звернувся до суду з вказаною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що під час підготовки документів для вчинення правочину було виявлено помилку в написані його прізвища, [PERSON], так, у свідоцтві про право власності на житло Ц-1595, виданого 08.09.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів (далі - Свідоцтво) на квартиру [ADDRESS], органом приватизації допущена помилка в його прізвищі: замість прізвища за паспортом «[PERSON]», у свідоцтві зазначено - «[PERSON]». Заявник пояснює дану помилку невірним перекладом його прізвища з російської мови, оскільки свідоцтво видавалося згідно паспорту СРСР, який на той момент був на російській мові. Свідоцтво було видано у 1993 році, а новий паспорт він отримав 20.07.1999 року, в якому його прізвище було вже вказано на українській мові. Без виправлення вказаної помилки неможливо здійснити будь-які дії стосовно даної квартири, тому він змушений звернутися до суду з даною заявою. Під час розгляду справи Заявник наполягав на задоволенні його вимог. Заінтересовані особи, [PERSON] (дружина Заявник), [PERSON] (донька Заявника), кожна окремо, суду пояснили, що свідоцтво про право власності на квартиру було видано у 1993 році, співвласниками квартири [ADDRESS], є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Прізвища заінтересованих осіб у Свідоцтві зазначено вірно, а у написанні прізвища Заявника, - допущена помилка. Просили суд вимоги Заявника задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити заяву, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, у свідоцтві про право власності на житло №Ц-1595 від 08.09.1993 року, виданого згідно з розпорядженням від 18.08.1993 року за №Ц-1581, на квартиру [ADDRESS], органом приватизації зазначено прізвище Заявника, як одного із співвласників, «[PERSON]» (а.с.7). Проте належність зазначеного Свідоцтва Заявнику підтверджується письмовими доказами: -із паспорту Заявника, виданого Центрально-Міським РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області від 20.07.1999 року, прізвище останнього зазначено, як «[PERSON]»; -штамп прописки у паспорті свідчить, що Заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 07.11.1979 року (а.с.6); Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що вказане у свідоцтві про право власності на житло від 08.09.1993 року прізвище Заявника, не відповідає дійсному, яким є - «[PERSON]». Встановлення даного факту має для Заявника юридичне значення, так як служить підставою для розпорядження ним своєю власністю. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] (Заявник) звернулась до суду з вказаною заявою, в обґрунтування вимог заяви зазначено, що 06.06.2016 року вона звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Криворізької міської ради для проведення державної реєстрації права власності. Однак, нею була отримана відмова державного реєстратора у реєстрації, оскільки було виявлено помилку в написані її ім'я у правовстановлюючих документах на домоволодіння №76, по вулиці Плєханова, у місті Кривому Розі, а саме: у Договорі купівлі-продажу, посвідченого 25.02.1991 року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі під номером 2-334, зареєстрованого 10.12.1992 року у КП ДОР «КБТІ», у реєстровій книзі №179, на стор.138 запис 38838, замість ім'я за паспортом «Таміла», зазначено - «Тамара». Без виправлення вказаної помилки неможливо здійснити будь-які дії стосовно даного домоволодіння, тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою. Заявник під час розгляду справи наполягала на задоволенні заяви. Заінтересована особа, Виконавчий комітет Криворізької міської ради, належним чином повідомлена про розгляд справи, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити заяву, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, у Договорі купівлі продажу домоволодіння №76, по вулиці Плеханова, у місті Кривому Розі, посвідченого 25.02.1991 року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі під номером 2-334, зареєстрованого 10.12.1992 року у КП ДОР «КБТІ», у реєстровій книзі №179, на стор.138 запис 38838. Нотаріусом зазначено ім'я Заявника, як покупця, «Тамара» (а.с.4-5). Проте належність зазначеного Договору Заявнику підтверджується письмовими доказами: - із паспорту Заявника, виданого Довгинцівським РВ Криворізького МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області від 09.08.2002 року, ім'я останньої зазначено, як «ТАМІЛА»; - штамп прописки у паспорті свідчить, що Заявник зареєстрована за адресою: [INFO], з 10.11.2003 року (а.с.5); - згідно відмітки Криворізького бюро технічної інвентаризації, житловий будинок №76 по вул. Плєханова, 76 у місті Кривому Розі на праві приватної власності належить [PERSON] (зворот а.с. 5). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що вказане у Договорі купівлі-продажу від 25.02.1991 року ім'я Заявника, не відповідає дійсному, яким є - «ТАМІЛА». Встановлення даного факту має для Заявника юридичне значення, так як служить підставою для розпорядження ним своєю власністю. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] (Заявник) звернулась до суду із зазначеною заявою, у якій просить встановити, що померла [INFO] року [PERSON] була її рідної матір'ю, що необхідно для прийняття спадщини, яка залишилась пі-сля її смерті. Оскільки в документах, що підтверджують їх родинність, маються розбіжності в правопису прізвищ, так, у свідоцтві про смерть прізвище її матері зазначено, як «[PERSON]», а у свідоцтві про її народження прізвище матері вка-зане російською мовою - «[PERSON]». Тому вона просить встановити факт родинних відносин у судовому порядку. У судовому засіданні Заявник підтримала заяву. Представник заінтересованої особи - Першої Криворізької державної нотарі-альної контори, будучі належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, надав письмову заяву №2970/01-16 від 01.07.2015 року, з проханням розг-лядати справу у відсутності їх представника. На підставі наявних у справі дока-зів та зі згоди Заявника суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення Заявника, свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити заяву з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, факт родинних відносин між померлою 08.02.2015 року [PERSON], та Заявником у справі, [PERSON], підтверджується письмовими доказами, а саме: - із свідоцтва про народження Заявника, актовий запис №861 від 28.06.1950 року, убачається, що вона, [PERSON], народилась [INFO] року, у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, а її батьками зазначені російською мовою - «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с.3); - згідно свідоцтва про одруження, актовий запис №353 від 10.04.1971 року, при реєстрації шлюбу російською мовою «[PERSON]» прийняла прізвище свого чоловіка російська мова «[PERSON]» (а.с.4); - рішенням Дзержинського райсуду міста Кривого Рогу від 25.04.2008 року було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON], як чоло-віка та дружини (а.с.6-7). Крім того, свідок [PERSON], яка тривалий час підтримує дружні стосунки із Заявником, суду пояснила, що добре знала батьків Заявника, оскільки разом навчалась нею в одному класі. ЇЇ мати [PERSON], померла у лютому цьо-го року. Дівоче прізвище Заявника - «[PERSON]». Помилку, допущену у прізвищах поясняє безграмотністю працівників РАГСу. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для Заявника, так як після смерті його батьків відкрилася спадщина. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] (Заявник) звернулась до суду із зазначеною заявою, у якій просить встановити, що померла [INFO] року [PERSON] була її рідної матір'ю, що необхідно для прийняття спадщини, яка залишилась після її смерті. Оскільки в документах, що підтверджують їх родинність, маються розбіжності в правопису прізвищ, так, у свідоцтві про смерть прізвище її матері зазначено, як «[PERSON]», а у свідоцтві про народження Заявника прізвище матері вказане - «[PERSON]». Тому вона просить встановити факт родинних відносин у судовому порядку. У судовому засіданні Заявник підтримала заяву. Представники заінтересованих осіб, - Бджілянської сільської ради, Шостої Криворізької державної нотаріальної контори, будучі належним чином повідомленими про місце та час розгляду справи, правом присутності у судовому засіданні не скористувались. Заслухавши пояснення Заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, факт родинних відносин між померлою [INFO] року, [PERSON], та Заявником у справі, [PERSON], підтверджується письмовими доказами, а саме: - із свідоцтва про народження Заявника, актовий запис №37 від 16.12.1955 року, убачається, що вона, [PERSON], народилась [INFO] року, у с. Бджільня Теплицького району Вінницької області, а її батьками зазначені: - [PERSON] та [PERSON] (а.с.4); - згідно свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис №1268 від 26.07.1975 року, при укладенні шлюбу російською мовою «[PERSON]» прийняла прізвище свого чоловіка російська мова «[PERSON]» (а.с.8); - свідоцтво про восьмирічну освіту, видане Теплицькою восьмирічною загальноосвітньою трудовою політехнічною школою (смт. Теплина Теплицького району Вінницької області) свідчить про те, що у 1971 році [PERSON], отримала не повну середню освіту (а.с.9). Крім того, свідки [PERSON], яка є свахою Заявника та тривалий час підтримує з нею дружні стосунки, [PERSON], яка є сусідкою Заявника, кожна окремо, суду пояснили, що добре знали матір Заявника, оскільки та протягом тривалого часу мешкала разом із Заявником; а Заявник у свою чергу, їздила до своєї матері у с. Мар'янівка, коли остання знаходилась там. ЇЇ мати, [PERSON], померла у червні 2014 року. Дівоче прізвище Заявника - «[PERSON]». Помилку, допущену у прізвищах поясняє безграмотністю працівників сільської ради. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для Заявника, так як після смерті її матері відкрилася спадщина. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] - заявник по справі, звернувся до суду з цією заявою та просив постановити рішення суду, яким встановити факт належності йому трудової книжки на ім'я [PERSON], 1954 року народження, виданої ремонтно-будівельним управлінням № 6 м. Риги 25.02.1972 року. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник у заяві до суду просив справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримав, які просив задовольнити. Представник заінтересованої особи про причини неявки суд не повідомив, заяв-клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, а тому суд ухвалив за можливе справу розглянути у їх відсутності. Доповівши заявлені вимоги, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Встановлено, що заявник у трудовій вказаний як [PERSON], 1954 року народження, виданої ремонтно-будівельним управлінням № 6 м. Риги 25.02.1972 року (а.с.6-9). Разом з тим, останній згідно паспорта та військового квитка - [PERSON], [INFO] (а.с.3,10). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із пункту 12 постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за № 5 від 31.03.1995 року, слідує, що суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, посвідчення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Враховуючи вище викладене суд вважає, що факт належності правовстановлюючого документа підтверджений, а тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] заяву мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON]. Останній при житті заповів свою квартиру малолітньому сину [PERSON] Заповіт складений та посвідчений 23.03.2015р. Куклевською М.В. наступного змісту: Я, [PERSON], на випадок своєї смерті роблю таке розпорядження: належну мені квартиру за номером [ADDRESS], що буде належати мені на день моєї смерті заповідаю [PERSON], що народився [INFO] в селі Сокіл Рожищенського району Волинської області. Після смерті відповідача, в шестимісячний строк , в інтересах малолітнього, вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини малолітнім сином. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено , оскільки невірно в заповіті зазначено дату народження малолітнього сина, замість [INFO] вказано [INFO]. Тобто під час складання заповіту допущено помилку. Посилаючись на вищенаведене, заявник просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що заповіт, складений від імені [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом 23 березня 2015 року на ім'я [PERSON] , що народився [INFO] в селі Сокіл Рожищенського району Волинської області , належить малолітньому [PERSON], який народився в селі Сокіл Рожищенського району Волинської області [INFO]. Заявник та заінтересована особа [PERSON] подали суду заяви, в яких просять заяву розглянути без них , вимоги заяви підтримують повністю. Суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутності заявника та заінтересованої особи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що 23.03.2015року , приватним нотаріусом Куклевською М.В. складено заповіт від імені [PERSON], згідно з яким [PERSON], на випадок своєї смерті , належну йому квартиру за номером [ADDRESS] заповів [PERSON], який народився [INFO] . Судом встановлено, що при посвідченні вказаного заповіту , допущено помилку в даті народження спадкоємця за заповітом [PERSON], а саме : замість [INFO] зазначено дату народження [INFO]. . Відповідно до ст.315 ЦПК України , суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі , прізвище, ім 'я, по батькові , місце і час народження якої, що зазначені в документі , не збігаються з прізвищем , ім' ям , по батькові , місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Про те, що малолітній [PERSON] народився [INFO], вбачається із свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого 04.11.2014 року виконавчим комітетом Сокільської сільської ради Рожищенського району Волинської області , актовий запис №17 . За таких обставин , суд прийшов до висновку про обґрунтованість поданої заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

[PERSON] заяву мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду у справі № 2о-218/2006 від 30 жовтня 2006 року, за заявою його баби - [PERSON], його мати - [PERSON], 1970 року народження, уродженка м.Одеса, була визнана безвісно відсутньою, у зв'язку із тим, що вона у 2003 році виїхала на заробітки за кордон і з того часу відомостей про неї не було. На даний час його мати [PERSON] повідомила його, що з нею все гаразд, вона проживає у республіці Польща в м. Варшава. 13 вересня 2016 року мати приїхала до м.Луцька, вони зустрілись. Він є заінтересованою особою у даній справ, рішення про визнання його матері безвісно відсутньою може мати для нього правові наслідки, може вплинути на його цивільні права та обов'язки. Посилаючись на наведене, заявник просить суд скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 2о-218/2006 від 30 жовтня 2006 року за заявою [PERSON] про визнання [PERSON], 1970 року народження, уродженки м.Одеси, безвісно відсутньою. В судовому засіданні заявник заяву підтримав з підстав, у ній наведених. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення заяви. Представник заінтересованої особи заяву підтримав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Луцького міськрайонного суду у справі № 2о-218/2006 від 30 жовтня 2006 року, за заявою [PERSON], мати заявника - [PERSON], 1970 року народження, уродженка м.Одеса, була визнана безвісно відсутньою Судом встановлено, що остання з 2003року проживає у республіці Польща у м.Варшава. 13 вересня 2016 року [PERSON] приїхала у м.Луцьк. Відповідно до ст. 45 ЦК України, якщо особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи, або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Беручи до уваги, що місцеперебування [PERSON], яка була визнана рішенням Луцького міськрайонного суду від 30 жовтня 2006 року безвісно відсутньою, відоме, враховуючи інтереси заявника та [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] заяву про визнання недієздатним [PERSON] мотивує тим, що його брат є інвалідом з дитинства 1 групи, страждає на тяжке психічне захворювання - глибоку розумову відсталість, не усвідомлює значення своїх дій та не здатний керувати ними. Після сметрі матері він здійснює догляд за [PERSON]. Просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку і призначити його опікуном. У судовому засіданні заявник підтримав заяву і пояснив, що брат сліпий, не може самостійно харчуватись, за ним потрібен постійний догляд. Після сметрі матері доглядає за братом він. Представник заявника підтримав заяву та пояснив, що в даному випадку є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним, і для призначення заявника опікуном за поданням органу опіки і піклування. Представник органу опіки і піклування у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі та надав суду подання про призначення опікуном над [PERSON] його брата [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як слідує з акту судово-психіатричного експерта №229 від 12 серпня 2014 року [PERSON] виявляє ознаки недоумства у формі глибокої розумової відсталості (ідіотії), наявний психічний розлад має хронічний стійкий характер і позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними (а.с.28-29). Згідно до подання виконком Білопільської сільської Ради Локачинського району своїм рішенням № 24 від 29 вересня 2014 року рекомендував суду призначити [PERSON] опікуном над братом [PERSON] (а.с. 32, 34). Враховуючи наведене, суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved