Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), вказавши третьою особою: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просила: стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у сумі 2472 грн. (11500+6000+(3000 9 міс.) = 44500 грн.) (44500 грн.: 9 мес = 4944 грн.) (4944 грн.: 2= 2472 грн.) щомісяця, починаючи з 01 березня 2019 року та до закінчення навчання, чи до досягнення доньки [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 44496 грн. (2472 грн. х 18 міс. = 44496 грн. ) за вісімнадцять місяців, який перебував навчальний період, а саме з 1 вересня 2017 року по лютий 2019 року включно; допустити суму у межах платежу за один місяць до негайного виконання; витрати, пов`язані із наданням юридичної допомоги в сумі 850 грн. покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивач вказала, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі до 09.04.2008 р. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. З 01.09.2017 р . [PERSON] навчається у Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова м. Києва на денній формі навчання на контрактній основі. Донька проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач участі в утриманні доньки не приймає, матеріальної допомоги не надає. Вартість навчання в рік становить 11 500,00 грн. Позивач повністю оплачує її навчання, а також бере участь у додаткових витратах пов`язаних з навчанням (кошти на проїзд, одяг, взуття, харчування, підручники та інше). Окрім того вказує, що у відповідача існує борг по сплаті аліментів що присуджені до стягнення на їх доньку [PERSON] (до досягнення нею повноліття). Отже позивач вказує, що оскільки донька продовжує навчання, тому відповідач, як батько, повинен її утримувати до закінчення навчального закладу, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку відповідно до ст. 199 СК України. В позові вказала, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, оскільки є працездатним, працює водієм у ПАТ «Хдібокомбінат» м. Києва і його місячний дохід складає 16000-18000 грн. Ухвалою суду від 25.03.2019 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 25.03.2019 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 01.06.2019 року, та 14.06.2019 р. від нього надійшов відзив на позов та докази надсилання його позивачу. Однак протягом встановленого судом строку позивач відповіді на відзив не подала. Третя особа [PERSON] копію ухвали суду від 25.03.2019 року та позовну заяву з додатками отримала письмових пояснень щодо позову не надала, а також отримавши відзив відповідача - письмових пояснень щодо відзиву не надала. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.06.2000 року (а.с. 11). Згідно довідки № 109 від 28.02.2019 р. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Дитина проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 23). 09.04.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів було зроблено актовий запис №41, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області (а.с. 12). 01.09.2017 р. [PERSON] вступила до Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова на денну форму навчання на контрактну основу. Період навчання з 01.09.2017 р. по 30.06.2012 р. (чотири роки). Вартість навчання в рік становить 11 500,00 грн. Навчання у Вищому навчальному закладі підтверджується довідкою навчального закладу №353 від 20.02.2019 року (а.с. 16) та договором від 31.08.2017 р. (а.с. 15). Згідно поданих позивачем доказів на підтвердження оплати за навчання [PERSON] встановлено, що 26.02.2019 р. сплачено 5750 грн., 29.01.2018 р. сплачено 5750 грн., 29.08.2018 р. сплачено 5750 грн. (а.с. 19) та в серпні 2017 р. сплачено 5750 грн. (а.с. 19 зворот), а всього на загальну суму 23 000, 00 грн. Також, судом встановлено, що згідно квитанції № 40 від 03.09.2018 р. за проживання [PERSON] у гуртожитку сплачено 6000 грн. (а.с. 18). Позивач працює в ФОП [PERSON] на посаді палітурниці та її дохід за період з 01.10.2018 р. по 31.01.2019 р. склав 15750,00 грн (а.с. 13, 14). З відзиву відповідача встановлено, що останній позов не визнає в повному обсязі та зазначає, що на даний час на його утриманні перебуває непрацездатна дружина від іншого шлюбу [PERSON] , яка є інвалідом 3 групи, їхня неповнолітня донька [PERSON] , донька дружини [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] (є інвалідом з дитинства) та непрацездатні батьки які є пенсіонерами. На підтвердження вказаних обставин надав відповідні докази. Крім того відповідач зазначив, що у нього існує заборгованість зі сплати аліментів на доньку [PERSON] , яка виникла у зв`язку з тим, що він деякий час не працював, проте на сьогоднішній день поступово заборгованість він погашає. У зв`язку з цим просив витребувати з виконавчої служби відомості по заборгованості, проте, вказане суд до уваги не приймає, оскільки це не стосується предмету доказування у даній справі. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами ст.ст. 198-201 СК України. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, слід керуватися нормами ст. 199 СК України, відповідно до якої обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину настає за умов: 1) продовження навчання; 2) у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги; 3) вони можуть надавати матеріальну допомогу. Щодо вимоги про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, слід вказати, що оскільки позивач у порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надала суду доказів на підтвердження того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своїй доньці у зв`язку із продовженням навчання, оскільки відсутні докази того, що відповідач працевлаштований та отримує дохід, та докази отримання ним будь-яких інших доходів, а відтак у задоволенні цієї частини вимог слід відмовити. Щодо стягнення аліментів за минулий час слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. А відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Оскільки позивач не подала суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому у задоволенні цієї вимоги слід відмовити. Що стосується стягнення додаткових витрат на дитину (кошти на проїзд, одяг, взуття, харчування, підручники та інше), то в даному випадку стаття 185 СК України застосовуватися не може, оскільки передбачає обов`язок участі одного з батьків у додаткових витрат на утримання дитини. Відповідно ж до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Оскільки донька [PERSON] , [INFO] , вже досягла повноліття, вона втратила правовий статус дитини, а тому і в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed