Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про визнання правочину недійсним та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що 21.08.2012 року між ним - [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу автомобіля Опель Омега д.н.з. [NUMBER], № кузова/рами [NUMBER], кольору сірого. Про те, що між ними дійсно був укладений право чин встановлено рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2013 року. В зазначеному рішенні суду вказано: «Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 21.08.2012 року укладено правочин, за яким [PERSON] отримав право розпорядження транспортним засобом - автомобілем Опель Омега, 1993 року випуску, д/н [NUMBER]». За вказаний автомобіль відповідач [PERSON] отримав від нього 36225 грн. Дана обставина також встановлена зазначеним рішенням суду. Однак він (позивач) не може користуватися придбаним автомобілем Опель Омега, д.н.з. [NUMBER], оскільки на даний автомобіль ще до його купівлі, а саме 25.01.2010 року був накладений арешт, а з 03.12.2009 року він перебував у розшуку. Про ці обставини не знав і сам відповідач [PERSON] Відповідно до п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вважає, що правочин, який укладений між ним на [PERSON] 21.08.2012 року був укладений під впливом помилки, а тому відповідно до п. 1 ст. 229 ЦК України він має бути визнаний недійсним. Також вказує, що внаслідок цього правочину він зазнав збитків в розмірі 36225 грн., які відповідають тій сумі грошей, яку він передав відповідачу [PERSON] за проданий ним автомобіль, які останній привласнив. Відповідно до п. 2 ст. 229 ЦК України сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Таким чином відповідач повинен повернути йому вищевказані кошти. Окрім того він в даний час не працює, оскільки планував на даному автомобілі займатися перевозкою пасажирів, а без автомобіля він втратив додатковий дохід. Крім того, йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що він не працює та без автомобіля не в змозі себе обслуговувати. Поведінка відповідача, який не погодився повернути гроші, також сприяє моральним стражданням. Моральну шкоду він оцінює в розмірі 10000 грн. А тому, просить визнати укладений між ним та [PERSON] 21.08.2012 року правочин, а саме Договір купівлі-продажу автомобіля Опель Омега д.н.з. [NUMBER], № кузова/рами [NUMBER], кольору сірого - недійсним; стягнути з відповідача [PERSON] на його користь передані йому грошові кошти за автомобіль в розмірі 36225 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив задовольнити; визнати укладений між [PERSON] та [PERSON] 21.08.2012 року правочин - Договір купівлі-продажу автомобіля Опель Омега д.н.з. [NUMBER], № кузова/рами [NUMBER], кольору сірого - недійсним; стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за автомобіль в розмірі 36225 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснивши, що він, діючи на підставі довіреності, виданої йому власником автомобіля Опель Омега д.н.з. [NUMBER] [PERSON], передав право користування і розпорядження вказаним автомобілем [PERSON] Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2013 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до нього про визнання правочину - договору таким що відбувся, а тому правочин який не укладено, не може бути визнано недійсним. Просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача - адвоката [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до п. 2 ст. 229 ЦК України сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2014 року по цивільній справі № 711/3896/13 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Державної виконавчої служби в Дніпровському районі м. Києві, третя особа: Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Черкаській області про визнання правочину удаваним, визнання договору таким, що відбувся та визнання права власності на майно у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Також в судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] не укладалось будь-яких письмових угод щодо купівлі-продажу автомобіля Опель Омега д.н.з. [NUMBER], а тому доводи позивача на те, що він на підставі договору купівлі-продажу придбав зазначений автомобіль у відповідача [PERSON] за 36225 грн. і ці обставини встановлені вищезазначеним рішенням суду від 03.03.2014 року є необґрунтованими і у порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України не підтверджені належними доказами. Посилання позивача на те, що в мотивувальній частині рішення суду від 03.03.2014 року зазначається, що між [PERSON] та [PERSON] 21.08.2012 року укладено правочин, за яким [PERSON] отримав право розпорядження автомобілем не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки обставини, зазначені в мотивувальній частині рішення суду не мають приюдиційного значення при розгляді інших справ. Приюдиційне значення мають лише факти, встановлені в резолютивній частині іншого рішення, по яким сторонами є одні і ті ж особи, що і по справі, до якої дані факти застосовуються. Положенням п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини чи їх правонаступники, то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. За таких обставин позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним до задоволення не підлягають. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку. При ухваленні рішення суд відповідно до ст. 212 ЦПК України оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК України про їх належність та допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. А тому, оцінюючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення і позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] 36225 грн. та моральної шкоди. Враховуючи вище викладене ,

Outcome: dismissed