Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісяця але не менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Позивач у позовній заяві зазначив, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою перебував з 29.07.1995 р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №087107. Протягом сумісного проживання позивач виявив, що у них з відповідачкою різні характери, погляди на життя, на права та обовязки подружжя, внаслідок чого 24.02.2015 р. шлюб був розірваний. Позивач мотивує своїх позовні вимоги тим, що після розірвання шлюбу з відповідачкою їх спільна донька залишилися проживати з ним. На даний час, позивач не має достатніх коштів, необхідних для утримання їх спільної з відповідачкою доньки. Як наслідок, позивач бажає отримувати аліменти на доньку від відповідачки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Крім цього, у випадку неявки до суду відповідача, позивач просив прийняти заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату слухання справи була повідомлена. Надала до суду заяву про неможливість участі у засіданні, оскільки вона знаходиться за межами міста Харкова. Суд вважає неявку відповідачки у судове засідання не поважною, оскільки до заяви не надана ніяких доказів поважності причини відсутності та неможливості участі в судовому засіданні. Допитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] повністю підтримала позов та пояснила, що дійсно з 04.09.2014 року проживає разом з батьком. Мати її життям не інтересується, ніякої матеріальної допомоги не оказує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.07.1995 р. [PERSON] та [PERSON] вступили у шлюб, який був зареєстрований Богодуховським відділом РАЦС Харківської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], котра на момент подання позовної заяви проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Згідно свідоцтв про народження серія 1-ВЛ №087107 від 20.10.1998 р. батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. 24.02.2015 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу їх спільна донька - [PERSON] залишилися проживати з позивачем та знаходиться на його утриманні. Допитана в судовому засіданні у якості свідка неповнолітня [PERSON] підтвердила, що дійсно з 04.09.2014 р. проживає разом зі своїм батьком за адресою: м.Харків, вул.. Кричевського, б. 33 кв.11. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України як один із способів виконання батьками обовязку утримувати дитину є сплата аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Оскільки батьки мають рівні права та обовязки по вихованню та утриманню дитини, то суд вважає цей обовязок сторони повинні виконувати у рівних долях. Приймаючи до уваги той факт, що відповідач [PERSON] працює, інших дітей не має, суд вважає за можливим стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки із усіх видів заробітку відповідачки але не менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved