Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного підприємства «БЕСТ-АВТО», третя особа Сєвєродонецький міський центр зайнятості, про розірвання трудових відносин. В обґрунтування позову зазначено, що 03.07.2012 року позивач був прийнятий на роботу в Приватне підприємство «БЕСТ-АВТО», яке зареєстроване за адресою: Луганська область, місто Луганськ, вул. Тавричеська, буд. 48, водієм автотранспортних засобів 1 класу, для роботи в режимі міського маршрутного таксі, за сумісництвом, на автомобілі марки СПВ 20 РУТА СПГ гoc. № [NUMBER] з 03.07.2012 року, з окладом згідно з штатним розкладом, з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу, що підтверджується наказом від 02.07.2012 року № 528-к. В травні 2014 року, у зв`язку з проведенням антитерористичної операції та активними бойовими діями в м. Луганську, позивач був вимушений виїхати з окупованої території до м. Сєвєродонецьк Луганської області. Через загрозу життю та здоров`ю позивач не може ні продовжувати роботу у відповідача, ні поїхати та вирішити питання щодо розірвання трудових відносин з відповідачем, бо підприємство знаходиться на окупованій території. 17 березня 2020 року позивач звернувся до Сєвєродонецького міського центру зайнятості з питання надання допомоги у працевлаштуванні. 26 березня 2020 року за № 13/Т-6-13/ 02-686-01-17 позивачем була отримана відмова від Сєвєродонецького міського центру зайнятості, що відповідно до даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості з`ясовано, що він знаходиться у трудових відносинах з 03.07.2012 року по теперішній час з Приватним підприємством «БЕСТ-АВТО», яке зареєстроване у ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у місті Луганську. Згідно з безкоштовним запитом Міністерства юстиції України, Приватне підприємство «БЕСТ-АВТО», код ЄДРПОУ 32202243, зареєстроване за адресою: м. Луганськ, вул. Тавричеська, буд. 48 по теперішній час. Таким чином, позивач позбавлений права у встановленому законом порядку працевлаштуватися на іншу роботу. Пізніше позивачем було подано уточнену позовну заяву, в якій він просив розірвати трудові відносини між [PERSON] та Приватним підприємством «БЕСТ-АВТО», код ЄДРПОУ 32202243, у зв`язку зі звільненням його з посади водія автотранспортних засобів 1 класу за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, з 01 травня 2014 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. У судове засідання представник відповідача Приватного підприємства «БЕСТ-АВТО» не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надходив. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Представник третьої особи Сєвєродонецького міського центру зайнятості в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 03.07.2012 року був працевлаштований у Приватне підприємство «БЕСТ-АВТО» водієм автотранспортних засобів 1 класу для роботи в режимі міського маршрутного таксі, за сумісництвом, на автомобілі марки СПВ 20 РУТА СПГ, держ. № [NUMBER] , з окладом згідно з штатним розкладом, з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу, що підтверджується копією наказу «Про прийняття на работу» № 528-к від 02.07.2012. Згідно з інформацією наданою Пенсійним фондом України щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу Форма ОК-5, з 03.07.2012 року Пенсійному фонду України Приватним підприємством «БЕСТ-АВТО» надавались відомості про заробітну плату [PERSON] для нарахування пенсії, з квітня 2014 року вказані дані не надавались. Згідно з відповіддю Сєвєродонецького міського центру зайнятості № 13/Т-6-13/02-686-01-17 від 26.03.2020, згідно з даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості [PERSON] знаходиться у трудових відносинах з 03.07.2012 року по теперішній час з Приватним підприємством «БЕСТ-АВТО», яке зареєстроване у ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у місті Луганську. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем своїх трудових прав. Вказані правовідносини регулюються нормами трудового законодавства. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Відповідно до п. 4 ст. 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу. Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.06.2001 за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються з фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», на території м. Луганська Луганської області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отже, судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем Приватним підприємством «БЕСТ-АВТО» було укладено безстроковий трудовий договір. У зв`язку з проведенням антитерористичної операції у Луганській області позивач [PERSON] не мав можливості розірвати безстроковий трудовий договір в установленому законом порядку, оскільки м. Луганськ не підконтрольне українській владі. Як наслідок, позивач [PERSON] позбавлений можливості зняти трудовий договір з реєстрації з метою працевлаштуватися на іншу роботу. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вважає, що позовна заява [PERSON] до Приватного підприємства «БЕСТ-АВТО» про розірвання трудових відносин підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 1 від 30.03.2020 у сумі 840, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved