Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до УДТП та НДІ ЦА «УКРАЕРОПРОЕКТ» (далі по тексту - Відповідач) про стягнення заробітної плати невиплаченої при звільненні в розмірі 6\~953, 03 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач перебувала у трудових відносинах з Відповідачем, була звільнена на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію. Проте в день розрахунку Позивачу не було виплачено заробітна плата за грудень 2014р. 2119, 39 грн., за січень 2015р. 1228, 94 грн., за лютий 2015р. 3604, 03 грн., а всього 6953, 03 грн. У звязку з вище викладеним, Позивач змушений був звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач та представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Наказу 14-о від 17.02.2015р. Позивач була звільнена із займаної посади начальника відділу науково-технічної інформації на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням (а.с. 3-4). На момент звільнення Відповідач не здійснив повний розрахунок з Позивачем. Відповідно до Довідки від 14.04.2015р. № 01.06/54, наданої Відповідачем, заборгованість з виплати заробітної плати позивачу становить: грудень 2014 р. 2119, 23 грн., січень 2015р. 1228, 94 грн., лютий 2015р. 3604, 86 грн., а всього 6953, 03 грн. (а.с. 2). Станом на день винесення рішення Відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі Позивачу. Відповідно до ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовій виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком. Враховуючи все вище викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 6953, 03 грн. Відповідно до положень ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved