Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 28 серпня 2012 року між ним та відповідачем [PERSON] (Голдіною) було укладено шлюб, зареєстрований у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 337. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння родині постійно розбіжність поглядів на сімейні відносини та обовязки. З початку літа 2017 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, бо суперечить інтересам сторін, у звязку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач не зявився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Враховуючи викладене, повно з'ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано 28 серпня 2012 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 337. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З початку літа 2017 року сторони спільно не проживають. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як не ведення спільного господарювання, небажання позивача надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Майнових спорів у сторін на теперішній час не має. Малолітня донька зі згодою сторін залишаться проживати з матірю. Судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved