Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до фізичної особи підприємця [PERSON] та просить розірвати договір на виробництво та продаж стрічкової пилорами квитанція до прибуткового касового ордеру № 1 від 11.02.2015 року на суму 15000 грн., стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] на його користь 15000 грн. в повернення коштів за квитанцією № 1 від 11.02.2015 року, а також просить стягнути з відповідача на його користь 2000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу адвоката. З поданої до суду позовної заяви виходить, що позивач на початку лютого 2015 року звернувся до фізичної особи-підприємця [PERSON] з замовленням на виготовлення стрічкової пилорами для її використання у власних побутових потребах. Про те, що відповідач займається виготовленням стрічкових пилорам позивач дізнався з його оголошення в мережі Інтернет. В усній формі сторони домовились про технічні характеристики стрічкової пилорами ( розміри, потужність, вид обробки деревини та інше ), ціну та строк виготовлення. Згідно досягнутих домовленостей відповідач мав виконати замовлення по виготовленню та продажу стрічкової пилорами з власних матеріалів в строк 1 місяць з моменту отримання попередньої оплати. Вартість пилорами сторонами була обумовлена в розмірі 28000 грн.. В суму попередньої оплати входила оплата вартості матеріалу, необхідного для виконання замовлення з виробництва стрічкової пилорами. 11.02.2015 року позивач передав ФОП [PERSON] 15000 грн. попередньої оплати за стрічкову пилораму, про що останній видав позивачу квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 11.02.2015 року на суму 15000 грн.. В обумовлений строк позивач приїхав до місця виконання робіт ФОП [PERSON] ( район «Масани» м. Чернігова ) з метою огляду виготовленого виробу. Під час цієї зустрічі відповідач повідомив, що замовлення позивача виконано, але у звязку з іншим терміновим замовленням на аналогічну стрічкову пилораму, він його продав іншій особі і просив позивача почекати ще два тижні. [PERSON] був вимушений погодитись, оскільки вніс суму попередньої оплати і строк, за який відповідач мав виготовити нову стрічкову пилораму, був набагато меншим, ніж пропонували інші виробники. Однак, незважаючи на домовленості сторін, у визначений строк стрічкова пилорама виготовлена не була. Позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути отриману попередню оплату за квитанцією № 1 від 11.02.2015 року в розмірі 15000 грн.. ФОП [PERSON] відмовився це зробити, мотивуючи свою відмову відсутністю коштів, та просив надати йому ще 13000 грн. для виконання замовлення, а також продовжити термін виконання робіт. На запропоноване позивач відповів категоричною відмовою та наполягав на поверненні коштів. Станом на час подачі позову до суду, відповідач кошти не повернув, чим грубо порушив права позивача як споживача та свої зобовязання за договором побутового підряду. Позивач у позовній заяві також вказує на те, що до правовідносин, що виникли між ним та відповідачем, застосовується положення параграфу 2 глави 61 ЦК України ( договір побутового підряду ) та норми Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки відповідач не приступив до виконання робіт по виробництву стрічкової пилорами у звязку з чим не виконав замовлення в обумовлений строк, чим допустив істотний відступ від умов договору, посилаючись на положення ст.ст. 865, 866, 870, 872 ЦК України, а також на положення ч. 1 ст. 10, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист право споживачів», позивач вважає, що договір на виробництво стрічкової пилорами, про укладення якого свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру № 1 від 11.02.2015 року на суму 15000 грн., підлягає розірванню в судовому порядку з стягненням з відповідача на його користь 15000 грн.. Ухвалою судді від 28 травня 2015 року відкрито провадження в зазначеній справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином. Натомість в судове засідання зявився представник позивача адвокат [PERSON], яка представляє інтереси позивача на підставі відповідного договору, укладеного між нею та позивачем 18.05.2015 року ( а.с. 14-17 ). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] у повному обсязі підтримала заявлені позивачем позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві, та посилаючись на ці обставини обґрунтовувала заявлений позов. Зазначила, що між сторонами укладено договір побутового підряду без номеру та датою укладення цього договору являється 11.02.2015 року, тобто дата передачі позивачем відповідачу коштів в розмірі 15000 грн. в якості попередньої оплати за стрічкову пилораму. Зауважила, що на даний час відповідачем зобовязання за договором побутового підряду так і не виконано, стрічкову пилораму не виготовлено та вона позивачем не отримана, кошти в розмірі 15000 грн. відповідач не повернув, чим грубо порушено права позивача як споживача. У звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON], належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином та йому двічі направлялись рекомендованими листами із повідомленням судові повістки про виклик до суду за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців місце проживання фізичної особи підприємця [PERSON] : [ADDRESS]. Згідно відміток поштового відділення судові повістки про виклик до суду повернуті без вручення ФОП [PERSON] у звязку з закінченням терміну зберігання через відсутність останнього за вказаною адресою ( а.с. 28, 39 ). Згідно положень ст. 74 ЦПК України у разі відсутності фізичних осіб-підприємців, які беруть участь у справі, за адресою їх місцезнаходження ( місця проживання ), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу фізичній особі-підприємця [PERSON] належним чином вручено судовий виклик і він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Частина 4 статті 169 ЦПК України передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідача ФОП [PERSON] належним чином двічі повідомлено про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання відповідач не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відповідачем не надано заяви про розгляд справи за його відсутності, представник позивача [PERSON] не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи і надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи ( замовника ) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором, що передбачено ч. 2 ст. 865 ЦК України. Згідно приписів ч. 1 ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Згідно зі ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами ( цінниками ), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. З квитанції до прибуткового касового ордеру від 11.02.2015 року № 1 судом встановлено, що 11.02.2015 р. фізична особа-підприємець [PERSON] отримав від [PERSON] 15000 грн. передплати за пилораму ( а.с. 7 ). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] 11.02.2015 року було укладено договір побутового підряду. За умовами цього договору відповідач мав виконати замовлення по виготовленню з власних матеріалів стрічкової пилорами в строк 1 місяць з моменту отримання попередньої оплати. Між сторонами була обумовлена вартість стрічкової пилорами в розмірі 28000 грн.. В суму попередньої оплати входила оплата вартості матеріалу, необхідного для виконання замовлення з виробництва стрічкової пилорами. Позивачем виконано умови договору підряду, сплачено суму попередньої оплати за договором у розмірі 15000 грн., тоді як відповідачем зобов'язання за договором побутового підряду не виконано, поставки стрічкової пилорами у строк, обумовлений сторонами та передбачений договором побутового підряду, не здійснено, попередньо сплачених за договором побутового підряду коштів відповідачем не повернуто. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів виконання зобовязання відповідач суду не надав. Отже, відповідачем були порушені істотні умови договору побутового підряду, а саме не були надані послуги по виготовленню стрічкової пилорами, яку відповідач зобов'язувався виготовити у строки, обумовлені сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 1 ст. 872 ЦК України передбачено, що якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором : виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно приписів ч. 3 ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Частина 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт ( надання послуг ) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт ( надання послуг ) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позивач довів обґрунтованість та законність своїх вимог, а тому укладений між сторонами договір побутового підряду підлягає розірванню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума попередньої оплати за договором побутового підряду в розмірі 15000 грн., яка сплачена позивачем на користь відповідача згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 11.02.2015 року № 1. Що стосується понесених [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. та вимоги їх стягнення з відповідача слід зазначити наступне. Стаття 79 ЦПК України передбачає, що до витрат повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу надано суду квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 18.05.2015 року, яка підтверджує сплату ним адвокату [PERSON] 2000 грн. в якості оплати правової допомоги за договором від 18.05.2015 року ( а.с. 18 ), а також суду надано детальний розрахунок вартості понесених витрат на правову допомогу ( а.с. 40 ). Статтею 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, з огляду на обґрунтованість та документальне підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved