overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], в розмірі ? частини від всіх її доходів. В подальшому уточнив позовні вимоги та просив стягнути аліменти в твердій грошовій формі в сумі 1 500грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому [INFO] народилася донька - [PERSON]. Разом з тим, сімейне життя з відповідачем не склалося, наразі дочка проживає з ним та знаходиться на повному його утриманні. Позивач в судовому позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач та її представник - [PERSON] в судовому засіданні частково визнали позовні вимоги в сумі 460 грн., обгрунтовуючи це тим, що [PERSON] не працює та орендує житло. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 24 вересня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Рожнівською сільською радою. [INFO] в подружжя народилася донька - [PERSON]. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення неповноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Виходячи з наведеного, зважаючи на обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей та враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1 200 грн., оскільки такий розмір аліментів буде відповідати засадам розумності та справедливості.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначив, що через психологічну несумісність з дружиною, почав проживати окремо, однак відповідач позбавляє його можливості спілкуватися з дитиною. В зв'язку з цим просить суд усунути перешкоди у спілкуванні дитиною та визначити спосіб його участі у спілкуванні з дитиною шляхом зустрічей з сином кожної суботи, неділі та в день народження сина. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з викладених в позовній заяві підстав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про його проведення повідомлена належним чином, надала письмові заперечення, в яких зазначила, що позивач не цікавиться дитиною, доказів ведення переговорів з нею суду не надав, а тому позов є безпідставним та задоволенню не підлягає. Суд, заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 20 лютого 2004 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. [INFO] року в подружжя народився син - [PERSON]. Судом встановлено, що подружжя припинило спільне проживання через психологічну несумісність. Також встановлено, що відповідач чинить йому перешкоди в спілкуванні з сином. Ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчанняі розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 141 СК України закріплено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Виходячи з наведеного та враховуючи, що за місцем роботи позивач характеризується позитивно, має бажання спілкуватися з дитиною та через поведінку відповідача позбавлений можливості спілкуватися з сином, позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 01.11.2003 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітні сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. Сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Спору щодо поділу спільного майна немає. Діти проживають з матірю. Оскільки подальше збереження сімї суперечить його інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує, змінювати прізвище на дошлюбне не бажає. Зазначають, що шлюбні відносини припинені у лютому 2012 року (а.с.14,15). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнала позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 01.11.2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 841 (а.с.5). Від шлюбу є малолітні сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). З лютого 2012 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу майна подружжя на даний час немає. Діти, за домовленістю, проживають з матірю [PERSON]. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає доцільним повернути позивачу\~ з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 352,20 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] в сумі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 02.06.2007 року він перебуває зі [PERSON] у шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З квітня 2014 року вони фактично припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивач твердо вирішив, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина проживає з матір'ю. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.12-13). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 02.06.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 288 (а.с.3). Від шлюбу є малолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4). З квітня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, обов'язки подружжя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матір'ю. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення відповідачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 02.06.2010 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Останнім часом вони з відповідачкою припинили подружнє життя та ведення спільного господарства через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішив, що сім'ю зберегти неможливо. Шлюб розривають вперше, спору щодо поділу спільного майна немає; донька, за домовленістю, проживатиме з матір'ю. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить його інтересам, просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, просить залишити прізвище «[PERSON]». Зазначають, що шлюбні відносини припинені з 20.04.2014 року (а.с.7-8). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 02.06.2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 235 (а.с.4). Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.5). З 20.04.2014 року внаслідок сварок, відсутності взаєморозуміння, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю, проживатиме з матір'ю. Спори щодо поділу спільного сумісного майна та стягнення аліментів наразі відсутні. Шлюб розривають вперше. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення відповідачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 02.08.2008 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. З 06 травня 2014 року шлюбні відносини з відповідачкою припинені через її подружню зраду. На примирення він не згоден. Спору щодо спільно набутого майна не виникає, син залишиться проживати з матір'ю. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить його інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає (а.с.8-9). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 02.08.2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 420 (а.с.3). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.4). З 06.05.2014 року внаслідок подружньої зради відповідачки сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Спори щодо поділу спільного майна подружжя, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання наразі не заявлені. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення відповідачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 02.10.2010 року він перебуває із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З липня 2014 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивач твердо вирішив, що сім'ю зберегти неможливо. Діти залишаться проживати з матір'ю. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить його інтересам, просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Уточнює, що шлюбні відносини остаточно припинені у жовтні 2014 року (а.с.13). Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 02.10.2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайоного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 634 (а.с.4). Від шлюбу є малолітні діти - донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). З жовтня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Спори щодо поділу спільного майна, місця проживання дітей та стягнення аліментів на їх утримання наразі не заявлені. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 03.07.2009 року він перебуває [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, дітей від якого немає. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, різні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим вони з вересня 2013 року остаточно припинили шлюбні відносини, кожен живе своїм життям. Спір щодо поділу майна відсутній. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, він просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, знаходиться у місцях позбавлення волі, у зв'язку з чим просить справу розглянути за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Зазначає, що шлюбні відносини припинені з вересня 2013 року, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 03.07.2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 66 (а.с.6). Дітей від шлюбу немає. З вересня 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Наразі кожен живе своїм життям. Спору щодо поділу спільного сумісного майна немає. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення відповідачка прізвище змінювати не бажає. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки також підлягає стягненню судовий збір по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 03.09.1994 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, дітей від якого немає. З 2006 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, відповідачка має іншу сімю. Позивач твердо вирішив, що сімю зберегти неможливо. Спір щодо поділу спільно набутого майна немає. Оскільки подальше збереження сімї суперечить його інтересам, він вимушений звертатися до суду. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Зазначає, що шлюбні відносини припинені у лютому 2006 року, просить залишити йому прізвище «Бродський». Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим слухати справу у порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 03.09.1994 сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 778 (а.с.4). Дітей від шлюбу не мають. З лютого 2006 року сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися, кожен живе своїм життям. Шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу спільного сумісного майна наразі немає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивач не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved