Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок злочину. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що за результатами розгляду кримінального провадження №12014040380000244, в якому він є потерпілим, Межівським районним судом Дніпропетровської області (вироком від 27.05.2015 року) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінально правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 ч. 2 ст. 185 КК України. Вказаним злочином йому заподіяно матеріальну шкоду на суму 11 750,00 грн., яка складається з: - викраденої грошової суми 9 300,00 грн. - заміна зламаних дверей 2 300,00 грн. - заміна замку балконних дверей 150,00 грн. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності. Цим злочином йому було спричинено моральні та фізичні страждання, що виразились у сильних душевних переживаннях. Гроші, вкрадені у нього відповідачем, він відкладав на весілля та операцію - лазерну корекцію очей у Дніпропетровській обласній лікарні. В результаті спричинених збитків він вимушений був відкласти весілля на декілька місяців та не має до цього часу можливості звернутися до лікаря для проведення лазерної корекції очей. В подальшому, у звязку з терміновою необхідністю грошових коштів, він отримав в борг (під розписку, що додається) 10.04.2014 року від [PERSON] 1000 (одну тисячу) доларів США. Відповідно до розписки, кошти він повинен був повернута в термін до 01.06.2015 року, однак у звязку зі складною економічною ситуацією в країні та падінням курсу гривні, борг до цього часу він не зміг повернути. В той час коли він брав гроші в борг, йому була відома особа, яка викрала кошти з кварти, у звязку з цим він сподівався, що за результатом досудового розслідування та розгляду справи судом кошти будуть повернуті та він зможе своєчасно повернути борг, однак цього не трапилося. У звязку з вчиненням відповідачем кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, йому була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих звязків через складність налагодження стосунків у новій сімї. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Верховний суд України в п.1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди. Крім цього, в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності. Отже, наслідки кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, постали для нього як суттєво психотравмуючі, обумовили порушення фізичної та психоемоційної сфер снування особистості, досі перешкоджають можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто, спричинили йому, як потерпілому, моральні страждання. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Верховним судом України в п.9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у потерпілого, його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, внаслідок суспільно-небезпечних дій засудженого [PERSON], які проявилися у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, йому були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат він, як потерпілий, оцінюю в 24 000 грн., які підлягають відшкодуванню (компенсації) засудженим у повному обсязі. Окрім цього, йому відповідачем надано власноручно складену розписку, відповідно до якої він зобовязується відшкодовувати щомісячно 500 грн. з метою поступового відшкодування шкоди встановленої вироком суду. Однак до цього часу відповідачем нічого не відшкодовано. У відповідності до Постанови потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну шкоду (внаслідок посягання на здоров'я, честь, гідність, знищення майна, позбавлення годувальника тощо), має право пред'явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства. У кримінальній справі вимоги про відшкодування моральної шкоди розглядаються і вирішуються судом за умови, що особу, якій її заподіяно, визнано в установленому законом порядку потерпілим та цивільним позивачем. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду завдану злочином в сумі 11 750,00 гривень, та моральну шкоду в сумі 24 000,00 гривень. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, а саме матеріальну шкоду в сумі 11 750,00 гривень та моральну шкоду в сумі 24 000,00 гривень. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред'явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вироку Межівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2015 року [PERSON] визнано винним та засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, та цивільний позов потерпілого [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину залишено без розгляду за заявою позивача. Згідно до вищезазначеного вироку, [PERSON] 19 березня 2014 року о 08 годині 00 хвилин та 21 березня 2014 року в період часу з 02 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, шляхом вільного доступу з квартири [ADDRESS] таємно викрав належні [PERSON] грошові кошти, на загальну суму 9300 гривень. Викрадені кошти [PERSON] звернув у свою власність та розпорядився ними на власний розсуд. Частиною 7 статті 128 КПК України передбачено, що особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У відповідність до ст.1167 ЦК України моральна, шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її заподіяла за наявності її вини. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином необхідно стягнути 11 750,00 гривень, яка складається з: викрадених грошей в сумі 9300,00 гривень, заміна зламаних дверей в сумі 2300,00 гривень, та заміна замку балконних дверей в сумі 150,00 гривень. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань [PERSON] від злочинів, скоєних відповідачем 19 березня 2014 року та 21 березня 2014 року, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди, а також, повне визнанням відповідачем позову, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 24 000,00 гривень. Також, з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 гривень, оскільки позивач [PERSON] у відповідність до п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того у відповідність до ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 240 (двісті сорок) гривень 00 копійок.

Outcome: approved