Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду із позовною заявою до [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 02 жовтня 2002 року померла його мати [PERSON], [INFO], яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 2/3 частини житлового будинку № 232 по вул. Ген. Потапенко м. Лисичанськ Луганська область Україна, яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 15.05.1989 р., виданого нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори за реєстром № 1-2977 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.1989 р., виданого нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори за реєстром № 1-2979. Позивач прийняв спадщину, як такий, що проживав разом із спадкодавцем на день смерті. Державний нотаріус [PERSON] державної нотаріальної контори постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2016 р. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі того, що відсутній документ, який підтверджує право власності на спадкове майно, необхідне для вчинення нотаріальної дії, а саме: свідоцтво про право власності від 15.05.1989 р., виданого нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори за реєстром №1-2977 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.1989 р., виданого нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори за реєстром №1-2979. Після смерті матері він не знайшов документи на частку будинку, окрім домової книги. Отримати дублікати зазначеного документу не можливо. Як вбачається з відповіді Державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори, архів документів за 1969-2000 рр. в [PERSON] держаній нотаріальній конторі не зберігається. Дані документі знаходяться в обласному державному архіві в м. Луганську. На підставі викладеного просив суд, визнати за [PERSON], [INFO], право власності на спадщину, яка складається з 2/3 частини житлового будинку господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Лисичанськ, вул. Ген. Потапенко, буд. № 232 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 02.10.2002 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю та відсутністю позивача. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з договором дарування 09.02.1988р., посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром № 2-648 [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв 1/3 частину жилого будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Лисичанськ, вул. Ген. Потапенко, буд. 232. Згідно з свідоцтвом про право власності від 15.05.1989 р., наданого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром № 1-2977, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], померлого 11.11.1988 р. якому належить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями № 232 по вул. Ген. Потапенко, м. Лисичанська. Згідно з свідоцтвом про смерть, серії І-ЕД № 317537, виданого 02.10.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON] міського управління юстиції Луганської області, 02.10.2002 року померла [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1392. Згідно з свідоцтвом про народження серії ЯЮ № 487766 від 24.10.1951 р., виданого міськ.бюро ЗАГС м. Проскуров Камінець-Подільської області, [PERSON] народився 11.10.1951 року, про що складено актовий запис № 255. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з довідкою про склад сімї № 7074/10-02 від 25.10.2016 р., наданою Відділом адміністративних послуг [PERSON] міської ради за адресою: м. Лисичанськ, вул. Ген. Потапенко, буд. 232, зареєстровані [PERSON] мати, знято з реєстрації у звязку із смертю, [PERSON] дружина, [PERSON] власник, [PERSON] син, [PERSON] донька, [PERSON] онук. Згідно зі звітом про оцінку майна від 28.10.2016 р., наданого ТОВ «Експерт» на 2/3 житлового будинку № 232 по вул. Ген. Потапенко в м. Лисичанськ, ринкова вартість складає 70233,00 грн. Згідно з довідкою про належність майна № 981 від 03.11.2016 р., наданою [PERSON] комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 р. право власності на житловий будинок № 232 по вул. Ген. Потапенко м. Лисичанськ зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору дарування 09.02.1988 р., посвідченого нотаріусом [PERSON] ДНК за реєстром № 2-648 1/3 частини. Інші 2/3 частини належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, видане 15.05.1989 р. та посвідчене нотаріусом [PERSON] ДНК за реєстром № 1-2977 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.1989 р., посвідчене нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори за реєстром № 1-2979. Згідно з постановою про відмову вчинення нотаріальної дії державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] від 20.10.2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] ДНК 15.05.1989 р., реєстр № 1-2979, оскільки у спадкоємця відсутнє вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] ДНК 15.05.1989 р. реєстр № 1-2979. та архів документів [PERSON] ДНК за 1969-2000 рр. передано до Луганського обласного нотаріального архіву, який знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 112а. Згідно з [PERSON] ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у позивача [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, після смерті матері [PERSON], у зв'язку з чим його право має бути захищене судом, шляхом визнання за [PERSON], [INFO], право власності на спадщину, яка складається з 2/3 частини житлового будинку господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Лисичанськ, вул. Ген. Потапенко, буд. № 232 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 02.10.2002 року. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, окрім цього визнанні відповідачем, за таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

Outcome: approved