Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою, заінтересована особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви посилався на те, що він у січні 2019 року звернувся із заявою до ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії за віком, проте йому було відмовлено у зв`язку із неможливістю його ідентифікувати трудову книжку, а саме графи «ім`я по-батькові». Оскільки у трудовій книжці зазначено ім`я по-батькові « [PERSON] », запис російською мовою, а при отриманні паспорта громадянина України, вказано ім`я по-батькові « [PERSON] », заявник просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, оскільки у зв`язку із наявною розбіжністю в написанні його імені по-батькові, він не може отримати пенсію за віком. У судове засідання заявник не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що в січні 2019 року заявник звернувся до ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком, однак йому було відмовлено у зв`язку із наявністю розбіжностей у трудовій книжці та паспорті громадянина України, пов`язаних із написанням імені по-батькові заявника. Згідно із копії трудової книжки, перша запис до якої внесена 05.08.1975 року «Фирмою «Строймашремонт» Министерства промышленого строительства») по-батькові заявника вказано як [PERSON] , запис російською мовою. Аналогічно по-батькові російською мовою заявника як [PERSON] указано також у військовому білеті серії [NUMBER] , (а.с. 11-12, 17-19). Згідно перекладу документів, які посвідчено нотаріально, а саме свідоцтва про народження заявника, його військового білету та трудової книжки, його ім`я по-батькові зазначено як [PERSON] (а.с. 10, 13-16, 20). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , заявник значиться як [PERSON] (а.с. 8). Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/16-1 від 24.01.2019 року слідує, що з урахуванням зазначеного запису імені по батькові [PERSON] (військовий квиток, запис російською мовою [PERSON] , трудова книжка, запис російською мовою [PERSON] ), [PERSON] (паспорт громадянина України, запис [PERSON] , переклад свідоцтва про народження, запис [PERSON] ) і [PERSON] (паспорт громадянини України, запис російською мовою [PERSON] ) у документах, які надані на експертизу, є ідентичними. Згідно довідки ЗАТ «Елас» від 06.05.2019 року [PERSON] з 15.10.1984 року по 02.12.1999 року працював інженером ДСКБ ПЕА (Єреванське Державне союзне конструкторське бюро вторинних приборів та елементів автоматики), що відповідає записам у трутовій книжці (а.с. 52). Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт та докази, що підтверджують факт. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем, часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або з паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно п. 2.6. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затевердженою спільним наказом Міністерства праці україни, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Оцінюючи в сукупності зібрані та дослідженні по справі докази, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] трудової книжки від 05.08.1975 року, оформленої на ім`я « [PERSON] » (запис російською мовою). Оскільки встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення пенсії за віком, він обєктивно позбавлений можливості внести виправлення до трудової книжки в написанні його по-батькові, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved