Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом, вказуючи на те, що між ним та відповідачем тривалий час існували трудові відносини, а з червня по грудень 2010 року позивач працював на посаді капітана з/с «Арабатський». 17 червня 2010 року між [PERSON] та відповідачем було укладено угоду про наміри, згідно умов якої екіпаж з/с «Арабатський» взяв на себе зобов'язання здійснювати днороботи 28 діб в місяць без простоїв по технічним причинам, а АТ «Чорномортехфлот» - своєчасно забезпечувати питною водою, продуктами харчування та виплачувати заробітну плату до 15 числа кожного наступного місяця. Проте, відповідач в порушення умов контракту та чинного законодавства, своїх обов'язків не виконав. Так, в жовтні та листопаді 2010 року АТ «Чорномортехфлот» поставку продуктів екіпажу в необхідному обсязі не здійснювало, посилаючись на відсутність коштів. Таким чином, позивач поніс витрати у розмірі 10.020,00 грн. Крім того, позивач просив суд стягнути на його користь моральну шкоду, яку він оцінює в 2.000,00 грн., яка обґрунтована тим, що своєю бездіяльністю відповідач поставив його у скрутне матеріальне становище, він був змушений брати кошти в борг у сторонніх людей, що потягло за собою зміну звичного способу життя. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, до судового засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи в її відсутність заочно, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, відповідач про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов та заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Статтею 224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем тривалий час існували трудові відносини, а з червня по грудень 2010 року позивач працював на посаді капітана з/с «Арабатський» (трудова книжка від 03.09.1985 року УКР № 1621392). 17 червня 2010 року між [PERSON] та відповідачем було укладено угоду про наміри, згідно умов якої екіпаж з/с «Арабатський» взяв на себе зобов'язання здійснювати днороботи 28 діб в місяць без простоїв по технічним причинам, а АТ «Чорномортехфлот» - своєчасно забезпечувати питною водою, продуктами харчування та виплачувати заробітну плату до 15 числа кожного наступного місяця. Проте, відповідач в порушення умов контракту та чинного законодавства, своїх обов'язків не виконав. Так, в жовтні та листопаді 2010 року АТ «Чорномортехфлот» поставку продуктів екіпажу в необхідному обсязі не здійснювало, посилаючись на відсутність коштів. Таким чином, позивач поніс витрати у розмірі 10.020,00 грн. відповідно до рапорту від 20.12.2010 року, яка відповідачем не оскаржувалась. 04.05.2012 року [PERSON] був звільнений з АТ «Чорномортехфлот» за власним бажанням відповідно до ст. 36 КЗпП України, однак повного розрахунку з ним зроблено не було. У частині 1 ст. 57 Кодексу торговельного мореплавства України, судновласник судна забезпечує: безпечні умови і режим праці на судні; 2) охорону здоров'я членів екіпажу і обладнання судна всіма необхідними для цього засобами і устаткуванням; 3) постачання продовольства і води в достатній кількості і належної якості; 4) належні суднові приміщення. В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 58 Кодексу торговельного мореплавства України, на капітана судна покладається управління судном, у тому числі судноводіння, вжиття всіх заходів, необхідних для забезпечення безпеки плавання, запобігання забрудненню морського середовища, підтримання порядку на судні, запобігання завданню будь-якої шкоди судну, людям і вантажу, що перебувають на ньому. Відповідно до вимог статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того, позивач просив суд стягнути на його користь моральну шкоду, яку він оцінює в 2.000,00 грн., яка обґрунтована тим, що своєю бездіяльністю відповідач поставив його у скрутне матеріальне становище, він був змушений брати кошти в борг у сторонніх людей, що потягло за собою зміну звичного способу життя. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, в розмірі 500,00 грн. Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.88 ЦПК України визначено, що Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial