Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] діючи в інтересах та за довіреністю [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, земельну ділянку, площею 1.75 га, яка розташована на території Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка належала його матері [PERSON], померлій 26.08.2009 року відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого 01.08.2002 року на підставі розпорядження Генічеської державної адміністрації №305/02 від 12.07.2002 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.08.2009 року померла матір [PERSON] - [PERSON] Після смерті матері за місцем відкриття спадщини в м. Алушта АР Крим, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу №47/2010. Однак в подальшому, після окупації АР Крим, нотаріусом за місцем відкриття спадщини [PERSON], було повідомлено про неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину відповідно до вимог законодавства України, оскільки нотаріальні органи, розташовані на території АР Крим внаслідок його окупації, входять до складу Російської Федерації, що унеможливлює отримання відповідного свідоцтва та вчинення нотаріальних дій відносно нерухомого майна, розташованого на території материкової частини України. [PERSON] було рекомендовано звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою за місцем знаходження нерухомого майна. При зверненні до нотаріуса за місцем знаходження нерухомого майна, [PERSON] було повідомлено про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку відсутністю правового врегулювання даного питання та необхідністю звернення до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини для отримання відповідного свідоцтва. У звязку з неможливістю вирішити питання оформлення спадщини в нотаріальному порядку [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги і в обґрунтування їх пояснив, що [PERSON] є сином померлої 26.08.2009 року [PERSON] та відповідно є спадкоємцем першої черги за законом. На підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ХС №038163, [PERSON] мала право на земельну ділянку, розміром 1.75 га., яка розташована на території Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області. Також представник позивача вказує що [PERSON] мешкала на території АР Крим де у 2009 році померла. Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті матері за місцем відкриття спадщини, була заведена спадкова справа, та частково оформлено право на спадкове майно житловий будинок №15 по вул. Комсомольська в с. Сиваш Генічеського району Херсонської області. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на іншу частину спадкового майна не встиг через окупацію території України. Вказані обставини зумовили звернення до суду, оскільки в порядку передбаченому законами України, оформити спадкове майно неможливо. Представник відповідача - сільський голова Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі надані позивачем, вважає встановленними наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії ІІ-АВ №002925, [PERSON] є сином [PERSON] З державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ХС №038163, вбачається, що [PERSON] мала право на земельну ділянку, розміром 1.75 га., яка розташована на території Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] померла 26 серпня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії 1-АП №157277. Внаслідок смерті [PERSON], відповідно до ст.. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла належна померлій земельна ділянка та інше майно. У свою чергу [PERSON], згідно норм ст. 1261 ЦК України, як син померлої, є спадкоємцем першої черги за законом. У відповідності до ст.. 1270 ЦК України, [PERSON], мав би на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, за місцем відкриття такої подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При цьому як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], було дотримано вимоги ст.. 1270 ЦК України та за місцем відкриття спадщини, останній звернувся до державного нотаріуса Алуштинського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом, внаслідок чого було заведено спадкову№47/2010. В подальшому позивачем було оформлено право на спадкове майно у виді житлового будинку №15 по вул. Комсомольська в с. Сиваш Генічеського району Херсонської області, а через відсутність витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку на земельну ділянку, оформити право власності на відповідну земельну ділянку не зміг. На даний час у звязку з окупацією АР Крим, нотаріусом за місцем відкриття спадщини було повідомлено [PERSON] про неможливість оформлення ним в порядку спадкування права власності на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства України, оскільки нотаріальні органи, розташовані на території АР Крим внаслідок його окупації, входять до складу Російської Федерації. З системного тлумачення норм ст..111 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, вбачається, що положення даних норм набули чинності лише 12.02.2015 року тому не можуть поширюватися на дані правовідносини. Згідно п.3 ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином суд вважає доведеним, що відсутність законодавчого врегулювання питання оформлення спадщини, яка відкрилася на окупованій території, позбавляє [PERSON], скористатися своїми правами, щодо прийняття спадщини та вільного володіння спадковим майном, а тому її право підлягає судовому захисту. Відповідно до ст. 1218 цього Кодексу, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали на момент відкриття спадщини спадкоємцю і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що [PERSON], є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері, у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та прийняв таку отримавши свідоцтво про право на спадщину, тобто своїми діями вжив всіх необхідних заходів, щодо прийняття спадщини, однак з незалежних від нього причин оформити право на спадкове майно у повному обсязі належним чином не має можливості. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved