Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок. В своїй позовній заяві [PERSON] просив: визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «Б-1», з надбудовою літ. «Б1-1», з напівпідвалом «бппд», загальною площею 221,4 кв.м, в тому числі житловою площею 86,90 кв.м,та з навісом літ. «б1», ганком «б2» та оглядовою ямою літ. «Яогл» і господарськими будівлями,розташованими за адресою [ADDRESS]. Сторони про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, але в судове засідання не з'явилися. Позивач по справі - [PERSON] направив до суду заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та розглядати справу без його участі. Відповідачка по справі - [PERSON] направила до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та просила розглядати справу без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи, та висловили свою думку щодо розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. Житловий будинок літ. «А-1», який був розташований за адресою [ADDRESS] належав позивачеві [PERSON] в 1/2 частині на підставі договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 08 червня 1988 року, посвідченого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району та в 1/2 частині на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 08 червня 1988 року, посвідченого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району (а.с.12-15). В зазначеному будинку однією сім'єю мешкали позивач [PERSON], відповідачка [PERSON] - дружина позивача, та їх донька [PERSON]. Для поліпшення умов проживання родини виникла необхідність у будівництві нового житлового будинку. Рішенням виконкому Люботинської міської ради Харківської області № 376 від 8 червня 2004 року [PERSON] отримав дозвіл на перебудову старого житлового будинку літ. «А-1» [ADDRESS] шляхом будівництва нового житлового будинку по індивідуальному проекту ОС-4 на п'ять житлових кімнат та нове будівництво господарських споруд. Після будівництва нового житлового будинку старий житловий будинок дозволено знести (а.с.23). Судом встановлено, що [PERSON] в 2005 році за власні кошти, господарським способом для своєї родини побудував житловий будинок літ. «Б-1» з надбудовою літ. «Б1-1», з напівпідвалом «бппд», загальною площею 221,4 кв.м, в тому числі житловою площею 86,90 кв.м, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим Люботинським бюро технічної інвентаризації 20 квітня 2012 року. Як вбачається з технічного паспорта житловий будинок літ. «А-1» знесено (а.с.17-22). Згідно з ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже побудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самовільно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. [PERSON] звернувся до Люботинської міської ради Харківської області з заявою про надання дозволу на збереження побудованих з відхиленням від проектної документації житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. На підставі висновку КП «Люботинське архітектурно-планувальне бюро» Люботинської міської ради від 16 листопада 2012 року та акту постійно діючою комісією з питань самочинного будівництва, яке здійснюється на території Люботинської міської ради, від 16 листопада 2012 року про надання дозволу на збереження побудованих об'єктів, рішенням XXVIІ сесії VI скликання Люботинської міської ради Харківської області № 445 від 29 листопада 2012 року надано дозвіл на збереження самочинно побудованого житлового будинку літ. «Б-1» з надбудовою літ.»Б1-1», з напівпідвалом «бппд», загальною площею 221,4 кв.м, в тому числі житловою 86,90 кв.м, та з навісом літ. «б1», ганком літ. «б2» та оглядовою ямою літ. «Яогл» і господарських будівель: сауни літ. «Е», сараю літ. «Г», льоху літ. «В» та надано згоду на виділення земельної ділянки площею 0,1000 га під вже побудоване нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). На підставі ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «Б-1» з надбудовою літ. «Б1-1», з напівпідвалом літ. «бппд», загальною площею 221,4 кв.м, в тому числі житловою площею 86,90 кв.м. та з навісом літ. «б1», ганком літ. «б2» та оглядовою ямою літ. «Яогл» і господарськими будівлями, які розташовані за адресою [ADDRESS]. Судові витрати судом не стягуються з позивача, оскільки він сплатив судовий збір в повному обсязі при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved