Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось належне їй спадкове майно. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що відноситься до колгоспного двору та розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно з рішенням 4 сесії 23 скликання Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.02.1999 року в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області було перейменовано вул. Жовтневу на [ADDRESS], а відповідно до рішення 31 сесії 05 скликання Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 06.07.2009 року в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області було перейменовано [ADDRESS] на [ADDRESS], без зміни нумерації житлових будинків. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, інших спадкоємців, які б мали право на спадщину, немає. Спадщину він прийняв, так як постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від неї. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно позивач не має можливості, оскільки в свідоцтві про смерть прізвище матері вказано «[PERSON]», а в сертифікаті на право на земельну частку (пай) її прізвище помилково вказано як «[PERSON]». В зв'язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про встановлення факту належності його матері правовстановлюючого документа. Крім того, свідоцтво про право власності на спадковий житловий будинок було видано вже після припинення цивільної правоздатності [PERSON] (після її смерті). З огляду на зазначене, позивач вважає, що є всі підстави для визнання протиправним та скасування рішення № 114 виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 26.07.2007 року в частині оформлення права власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], за [PERSON] та визнання частково недійсним виданого 17.09.2007 року на підставі вказаного рішення свідоцтва про право власності [NUMBER] на даний житловий будинок. В зв'язку з вищезазначеним позивач просить суд позовні вимоги задовольнити. В судове засідання сторони не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. При цьому позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити, до заяви представник позивача [PERSON] долучив також письмові пояснення свідка [PERSON] Представник відповідача - сільський голова с. Парпурівці Вінницького району Вінницької області позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.07.2004 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить, крім іншого, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серія [NUMBER], виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 15.01.1997 року на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 30.10.1996 року № 551 на ім'я [PERSON] (а.с. 12). Зазначене також підтверджується довідкою № 92, виданою виконкомом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 09.02.2015 року (а.с. 13). Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 9). Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину, немає, що підтверджується копіями погосподарських книг по с. Хижинці Вінницького району Вінницької області (а.с. 29-34) та листом державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В. від 19.02.2015 року № 410/02-17 про відсутність в нотаріальній конторі спадкової справи і заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 35). Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач [PERSON] прийняв, так як у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) позивач не має можливості, так як в свідоцтві про смерть прізвище матері вказано «[PERSON]» (а.с. 8), а в сертифікаті на право на земельну частку (пай) її прізвище помилково вказане «[PERSON]» (а.с. 12). Встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу потрібно позивачу для подальшого оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай). Факт належності саме спадкодавцю [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) підтверджується довідкою № 93, виданою виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 09.02.2015 року, відповідно до якої [PERSON], яка померла [INFO], та проживала і була зареєстрована на день смерті в [ADDRESS], і гр. [PERSON] є одна і та ж особа (а.с. 11), копією заповіту від 01.08.2001 року, в якому спадкодавець своє прізвище вказала «[PERSON]» (а.с. 10). Згідно позовної заяви, прізвище спадкодавця «[PERSON]» в сертифікаті на земельну частку (пай) та в заповіті було вказано в зв'язку з тим, що це є її дошлюбне прізвище. Шлюб між батьками позивача не реєструвався, батько позивача загинув під час війни у 1942 році, а тому в документах вказувались різні прізвища матері позивача, що не заперечується сторонами. Згідно письмових пояснень свідка [PERSON], які засвідчені гербовою печаткою Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та в яких [PERSON] зазначає, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання відповідно до ст. 384 КК України та відмову від давання показань відповідно до ст. 385 КК України, гр. [PERSON] стверджує, що [PERSON] була її подругою та сусідкою, дружили вони з самого дитинства і до дня смерті [PERSON] Дівоче прізвище [PERSON] було [PERSON]. В 1937 році вона вийшла заміж та її прізвище після цього стало [PERSON]. Чоловік [PERSON] загинув на фронті в 1942 році. Їй відомо, що в деяких документах прізвище [PERSON] вказувалось - [PERSON], а в деяких - [PERSON]. Вона стверджує, що [PERSON] і [PERSON] є одна і та ж особа (а.с. 69). У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на зазначене, вимога позивача про встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Крім вищезазначеного спадкового майна, після смерті спадкодавця [PERSON] також відкрилась спадщина на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], загальною площею 67,1 кв.м, житловою - 47,3 кв.м, до складу якого входять житловий будинок літ. «А», ганок, козирок, гараж літ. «Б», сарай літ. «В», погріб з шиєю літ. «п/Г», літня кухня, сарай літ. «Г», хвіртка № 4, ворота № 5. Згідно з рішенням 4 сесії 23 скликання Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.02.1999 року в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області було перейменовано вулицю Жовтневу на [ADDRESS], а відповідно до рішення 31 сесії 05 скликання Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 06.07.2009 року в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області було перейменовано [ADDRESS] на вулицю [ADDRESS], без зміни нумерації житлових будинків (а.с. 17, 18). Факт належності 1/4 спадкового будинковолодіння спадкодавцю [PERSON] підтверджується копіями технічних паспортів на дане спадкове будинковолодіння за 2007 та 2015 роки (а.с. 19-22, 23-26) та копією погосподарських книг по с. Хижинці Вінницького району Вінницької області (а.с. 29-34). Станом на 15.04.1999 року двір, в якому розташований житловий будинок по [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних, що також підтверджується копіями вищезазначених погосподарських книг (а.с. 29-34). Членами колгоспного двору на цю дату були спадкодавець [PERSON], позивач [PERSON], дочка позивача [PERSON] та онук позивача [PERSON], які набули право власності на майно колгоспного двору, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, і частка кожного члена колгоспного двору складала 1/4 його частини, що підтверджується копією рішення № 114 виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 26.07.2007 року (а.с. 16), копією свідоцтва [NUMBER] про право власності від 17.09.2007 року (а.с. 15) та копіями технічних паспортів на дане спадкове будинковолодіння за 2007 та 2015 роки (а.с. 19 - 26). [PERSON] та [PERSON] не набули права власності на майно колгоспного двору, так як [PERSON] став членом двору 03.02.1992 року, а [PERSON] народилась [INFO], що не заперечується сторонами. Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинних на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності та розмір частки члена колгоспного двору визначався, виходячи з рівності часток всіх членів двору. Проте, оформити в нотаріальній конторі право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 спадкового будинковолодіння позивач також не має можливості, оскільки з листа державного нотаріуса Вінницької районної нотаріальної контори Когутницького Є.В. за № 410/02-17 від 19.02.2015 року вбачається, що відповідно до п. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність [PERSON] припинилась в зв'язку з її смертю [INFO], а правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на нерухоме майно був виданий 17.09.2007 року та зареєстрований 12.10.2007 року (а.с. 15), тобто після смерті [PERSON] (а.с. 35). В зв'язку з зазначеним позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення № 114 виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 26.07.2007 року в частині оформлення права власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] за [PERSON] та визнати частково недійсним видане 17.09.2007 року на підставі вказаного рішення свідоцтво про право власності [NUMBER] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в частині права власності [PERSON] на 1/4 частину будинку (а.с. 15, 16), оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність [PERSON] припинилась в зв'язку з її смертю [INFO], а рішення виконкому в частині оформлення права власності і свідоцтво про право власності на нерухоме майно були прийняті та видані після її смерті. Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно з ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. З огляду на зазначене суд вважає, що зазначена вимога позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення виконкому сільської ради в частині оформлення права власності на 1/4 частину житлового будинку, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності також підлягає до задоволення. Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах володіла та користувалась належною їй часткою спадкового будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після її смерті. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач [PERSON] від сплати судового збору звільнений (а.с. 6, 7). На підставі викладеного та

Outcome: approved