Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі по тексту - відповідач) аліментів на утримання третьої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є піклувальником над неповнолітньою [PERSON], відповідно до Розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.11.2014р. № 570. Мати дитини, Відповідач. Позбавлена батьківських прав. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.05.2014 р. На даний час дитина перебуває на лікуванні в Київській міській дитячій клінічній туберкульозній лікарні з 07.08.2013р., на вихідні та свята позивач забирає її додому. Відповідач на даний час теж перебуває на примусовому лікуванні в Київській міській клінічній туберкульозній лікарні № 2, матеріальну допомогу не надає. Крім того, позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від обов'язку утримування дитини, у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась. Через канцелярію суду подала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином, а саме на його адресу направлялись судові повістки. Третя особа в судове засідання не з'явилась. Судом вживалися заходи щодо повідомлення третьої особи про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач та представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). За змістом ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому за садінні встановлено, що відповідно до Розпорядження № 530, виданого Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією від 14.10.2014 року «Про надання неповнолітній [PERSON], [INFO], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», третій особі надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 10). Відповідно до Розпорядження № 570, виданого Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією від 03.11.2014 року «Про призначення піклування над неповнолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON], [INFO], її житлом та майном», позивача, [PERSON], [INFO], призначено піклувальником над неповнолітньою хрещеницею [PERSON], [INFO], її житлом та майном (а.с. 11). Судом також встановлено, що відповідач є рідною матір'ю [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 363 (а.с. 5). Відповідно до заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року, відповідача позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). В судовому засіданні також встановлено, що дитина, [PERSON], з 07.08.2013 року перебуває на лікуванні в Київській міській дитячій клінічній туберкульозній лікарні. Відповідач відвідала дитину 01.02.2014р., 12.04.2014р. та 04.05.2014р. (а.с. 7). Відповідач матеріально допомоги дитині не надає. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормами ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved