Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Посилається на те, що проживав з [PERSON] у шлюбі, який зареєстровано 18 травня 2013 року у відділі ДРАЦСу Хустського РУЮ за актовим записом №66. Від шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з відповідачкою і спору щодо її місця проживання біля матері та утримання між ними не має. Сімейне життя між ними не склалося через втрату почуття кохання та довіри одне до одного, внаслідок чого вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Майнового спору між ними на даний час не має, у разі виникнення такого спору вони вирішуватимуть його в окремому порядку. В судове засідання позивач не з`явився, до суду подав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі. На підставі поданих доказів до матеріалів справи просив суд повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала та просила суд задовольнити позов про розірвання шлюбу, прізвище після розірвання шлюбу бажає взяти дошлюбне « [PERSON] ». Процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення, відновлення провадження, надання строку на примирення, тощо) судом не проводилось. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням заяв поданих сторонами про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вбачається, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст.24 СК України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання». Судом встановлено, що сторони проживають в шлюбі з 18.05.2013 року, який зареєстровано у відділі ДРАЦС-у Хустського РУЮ за актовим записом №66. Від шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] , якого виховує та утримує відповідачка. На час розгляду справи в суді встановлено, що сторони вже тривалий період не підтримують своїх шлюбних відносин і не бажають збереження їхнього шлюбу. Сторони в своїх письмових заявах висловили бажання про розірвання шлюбу. З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що даний шлюб доцільно розірвати. Питання про стягнення судових витрат у справі сторонами не ставилося.

Outcome: approved