Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду з позовом до ПрАТ «СК «Страховий капітал» (далі по тексту - Відповідач 1), про стягнення страхового відшкодування в розмірі 8 366, 27 грн., стягнення з [PERSON] (далі по тексту - Відповідач 2) майнової шкоди в розмірі 2 146, 05 грн. та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.08.2014р. в м. Києві по вул. Я.Коласа, 6 сталась ДТП, за участю автомобіля «Фольксваген Транспортер», д.н.з. [NUMBER] під керуванням Відповідача 2 та автомобіля Позивача «Субару Імпреза» д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого автомобілям було завдано механічних пошкоджень. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09.10.2014р. Відповідача 2 визнано винним у скоєнні ДТП. Цивільно-правова відповідальність Відповідача 2 на момент ДТП була застрахована Відповідачем 1 - ПрАТ «СК «Страховий капітал». Позивач звернулась до Відповідача 1 із заявою про відшкодування страхового відшкодування. Відповідно до Звіту № 558 від 15.09.2014р., складеного на замовлення Відповідача 1. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Субару Імпреза» д.н.з. [NUMBER] становить 10 512, 54 грн. У зв'язку з вище викладеним, Позивач просить стягнути з Відповідача 1 8 366, 27 грн. - вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу та 2 146, 27 грн. - різницю між реально завданими збитками (вартість відновлюваного ремонту) та розміром страхового відшкодування. Крім того, позивач просить стягнути з Відповідача 2 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, Відповідач 2 скоїв вказане адміністративне правопорушення в стані алкогольного сп'яніння, крім того внаслідок пошкодження єдиного автомобіля Позивача, остання зазначала душевних страждань, вказана подія ускладнила її нормальний спосіб життя Позивача. Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явились. Представник позивача через канцелярію суду надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач 1 у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідач 2 у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26.08.2014р. в м. Києві по вул. Я.Коласа, 6 сталась ДТП, за участю автомобіля «Фольксваген Транспортер», д.н.з. [NUMBER] під керуванням Відповідача 2 та автомобіля Позивача «Субару Імпреза» д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого автомобілям було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке передбачено відповідальність ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП визнано Відповідача 2 та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с. 9-10). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Транспортний засіб Відповідача 2 «Volkswagen Transporter» д.н.з. [NUMBER] застрахований в ПрАТ «СК «Страховий капітал» відповідно до Поліса АС 9879258. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Позивач 19 листопада 2014 року звернулась до Відповідача 1 із заявою про страхове відшкодування (вх. № 1625 від 25.11.2014р.) (а.с. 12-13). Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до Звіту № 558 про оцінку транспортного засобу від 15.09.2014р. (а.с. 14-18) вартість відновлюваного ремонту складає 10 512, 54 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «SUBARU IMPREZA» д.н.з. АА9222НВ становить 8 366, 27 грн. Відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування», факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» унормовано, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України в разі недостатності страхової виплати, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Крім того, в правовій позиції, викладеній у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 04.06.2014 року № 6-49цс14 зазначено, що системний аналіз пункту 32.7 статті 32 указаного Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначеної Методики дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 1 суми страхового відшкодування в розмірі 8 366 грн. 27 коп. та стягнення з Відповідача 2 розміру завданої майнової шкоди, що не покриває страхове відшкодування у розмірі - 2 146 грн. 05 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце пошкодження автомобіля, яке є власністю Позивача. Разом з тим, Позивачем не доведено та в ході судового розгляду справи не підтвердився факт заподіяння Позивачу моральної шкоди. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 2 моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з Відповідача 1 на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 121 грн. 80 коп., стягнути з Відповідача 2 на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 121 грн. 80 коп., які сплачено Позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Виходячи з наведеного та

Outcome: partial