Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] (далі- Позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі- Відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання їхньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.06.2013 між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають доньку [PERSON] Позивач з донькою з 20.06.2016 проживають окремо від відповідача, так як у подружжя спільне життя не склалося. Дитини проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально забезпечений, але офіційне не працює, тому має мінливий дохід, проте має можливість і зобовязаний утримувати спільну дитину. У судовому засіданні Позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Заперечення, заяви чи клопотання до суду не надходили. Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 23.03.2017 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення Позивачки, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, Позивачка та Відповідач перебувають у шлюбі зареєстрованому 12 червня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 288. Сторони мають спільну дину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.03.2016 серії 1-КИ № 584484. На теперішній час Позивачка і Відповідач проживають окремо. Факт проживання малолітньої дитини з матірю, підтверджується довідкою про склад сім'ї Позивачки, виданої виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області № 1211 від 23.01.2017. У суду відсутні факти щодо наявності чи відсутності у відповідача постійного стабільного заробітку. Проте, як пояснив Позивач - Відповідач є матеріально забезпеченим, але офіційне не працює, тому має мінливий дохід. З пояснень Позивачки також вбачається відсутність між сторонами домовленості про сплату Відповідачем аліментів на утримання спільної дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду. Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи зміст наведених правових приписів та їх розяснень, а також факт проживання Відповідача окремо від Позивачки і їхньої спільної дитини, зважаючи на відсутність між Позивачкою та Відповідачем домовленості щодо сплати останнім аліментів на утримання спільної дитини, суд приходить до висновку, що з Відповідача на користь Позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання спільної дитини [PERSON]. Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує відсутність у відповідача постійної роботи і відповідно постійного доходу, відсутність будь-яких даних про перебування на утриманні відповідача інших осіб, або ж про наявність у відповідача чи у їхніх спільних з позивачкою дітей захворювань, що потребують додаткових витрат. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивачки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно позов підлягає задоволенню повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня предявлення позову, тобто з 26 січня 2017 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з Відповідача на користь Позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 26 січня 2017 року по 25 лютого 2017 року включно. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, при цьому Позивачку законом звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з Відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved