Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 25.12.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1498. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами укладено шлюб, від шлюбу сторони дітей не мають. Однак, спільне життя між сторонами не склалось, було втрачено почуття взаємоповаги та любові. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2017 року, спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. 05.11.2019 ухвалою Подільського районного суду м. Києва справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. 25.02.2020 ухвалою суду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 21.05.2020 від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 29.06.2020 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності заперечень з приводу задоволення позовних вимог. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив позов задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, разом з тим, як зазначалось вище, надала клопотання, відповідно до якого просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. Шлюб між сторонами зареєстрований 25.12.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1498,Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають. На даний час сторони живуть окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. Відповідачка, висловивши свою позицію щодо відсутності заперечень щодо розірвання шлюбу з позивачем, фактично вказані обставини підтвердила. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. При цьому, згідно п. 1 ч. 5 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу , позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, які мають істотне значення. При цьому, відповідач позовні вимоги визнав і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб чи відповідача, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved