Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеним позовом. Позов мотивує тим, що 30.05.2006 року між ним та [PERSON] укладено Договір позики. За умовами даного договору передав позичальнику грошові кошти в сумі 950 000 тис. (девятсот пятдесят тисяч) доларів США 00 центів за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України 100 (сто) доларів США = 505 (пятсот пять) гривень 00 копійок, встановленим на момент укладення даного договору, що становить 4 797 500 (чотири мільйони сімсот девятсот сім тисяч пятсот) гривень. Згідно договору поруки, поручитель (ТОВ «Ресторан Беркут») зобовязується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] по його зобовязаннях, що виникли з договору поруки від 30.05.2006 року. Позичальник та Поручитель ТОВ «Ресторан Беркут» гарантують в строк до 30.05.2016 року повернути суму позики визначену п. 1.1 Договору з процентами за користування грошима. Проте у встановлені строки останні не повернули СУМУ позики. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 950 000 тис. (девятсот пятдесят тисяч) доларів США 00 центів за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України 100 (сто) доларів США = 2 700 (дві тисячі сімсот тисяч) гривень 00 копійок, що становить 25 640 500.00 (двадцять пять мільйонів шістсот сорок тисяч пятсот тисяч ) гривень та проценти за користування грошима у сумі 475 000 дол. США 00 центів, 12 820 250.00 (дванадцять мільйонів вісімсот двадцять тисяч двісті пятдесят) гривень, що загалом складає 38 460 750 (тридцять вісім мільйонів чотириста шістдесят тисяч сімсот пятдесят) гривень та суму сплаченого судового збору. [PERSON] до початку судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Відповідач та представник ТзОВ «Ресторан Беркут», згідно довіреності № 06/10-16 від 05.10.2016 року [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення таких. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали даної справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 30.05.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. За умовами даного договору, п 1.1, позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 950 000 тис. (девятсот пятдесят тисяч) доларів США 00 центів за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України 100 (сто) доларів США = 505 (пятсот пять) гривень 00 копійок, встановленим на момент укладення даного договору, що становить 4 797 500 (чотири мільйони сімсот девятсот сім тисяч пятсот) гривень, та зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 950 000 тис. (девятсот пятдесят тисяч) доларів США 00 центів за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України на день повернення позики, з процентами за користування грошима. (а.с. 5) Згідно п. 1.2 договору, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві суму позики з процентами за користування грошима, визначену в п. 1 даного договору, включно до 30.05.2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як показує практика Верховного Суду України «згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й факту передачі грошової суми позичальнику». Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою про отримання таких та актом прийому - передачі грошових коштів від 30.05.2006 року. (а.с. 7-8) Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За кожен рік користування грошовими коштами позичальник зобовязаний сплатити позикодавцю 5% від зазначеної суми. За домовленістю сторін виплата процентів за користування грошовими коштами здійснюється позичальником одноразово - в момент повернення суми позики. (п. 1.3 договору позики) Відповідно до ч.1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно з ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч.1 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2 ст. 554 ЦК України). На забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, 30.05.2006 року між позикодавцем [PERSON], позичальником [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут», що знаходиться за адресою: Львівська область, місто Львів, вул. Володимира Великого, будинок 59 Б, 79053; код ЄДРПОУ: 19171247, укладено договір поруки. Згідно умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед позикодавцем відповідати по боргових зобов'язаннях позичальника, які виникають з умов договору позики. Згідно п. 1.1 договору поруки, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] по всіх його зобовязаннях, що виникли з договору позики від 30.05.2006 року. згідно п. 1.3 договору, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, в тому числі за сплату суми позички, відсотків, сплату пені та штрафні санкції, за несвоєчасне повернення грошових коштів. Пунктом 3.1. договору встановлена солідарна відповідальність позичальника та поручителя перед позикодавцем. Судом встановлено, що позивач 15.06.2016 року звертався до відповідачів з письмовою вимогою про повернення грошових коштів, однак така не виконана. Враховуючи вищенаведене, а саме те, що відповідач [PERSON] коштів позивачу добровільно не повернув, а ТзОВ «Ресторан Беркут» несе разом із ним, солідарно, відповідальність за належне виконання зобов'язань за вказаними договором поруки, тому позов слід задоволити і стягнути з відповідачів солідарно суму боргу. Суд також вважає, що позовні вимоги про стягнення 5 % річних з простроченої суми за час прострочення підлягають задоволенню, які підлягають стягненню з відповідачів солідарно. З ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вбачається, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. [PERSON], при подачі позову сплатив 1500,00 гривень судового збору (квитанція від 16.02.2017 року), на виконання ухвали судді від 23.02.2017 р., сплатив 2500,00 гривень (квитанція від 06.03.2017 року), які слід стягнути з відповідачів в користь позивача.

Outcome: approved