Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з уточненою позовною заявою до [PERSON] про визнання права приватної власності. Дана позовна заява мотивована тим, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 29.06.2007 року. Під час шлюбу було придбано автомобіль Honda CR-V Легковий універсал В, номер кузова [NUMBER] , колір чорний, державний номерний знак [NUMBER] , який був зареєстрований за [PERSON] . Просить визнати вказаний автомобіль спільним майном подружжя та здійснити його розподіл, визнавши за ним право власності на 1/2 частку вказаного автомобіля. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. Представник позивача, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. 29.06.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що виконкомом Святогірської міської ради Донецької області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №5, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.06.2007 року. Згідно з повідомленням ТСЦ 1443 РСЦ МВС в Донецькій області від 17.04.2019 року автомобіль марки Honda CR-V, рік випуску 2014, об`єм двигуна 2354 см.куб, зареєстрований 11.09.2015 року на підставі довідки-рахунку ВІА 763391 та ВМД (Київська митниця) на ім`я [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 22\~Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК України\~та\~ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. За правилом\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі\~статтею 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до положень частини першої\~\~статті 71 СК України\~майно,\~\~що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу,\~\~може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі 372/504/17 (провадження 14-325цс18). Згідно із частинами другою та третьою\~статті 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Судом встановлено, що у період перебування сторін по справі у зареєстрованому шлюбі, ними за спільні кошти подружжя набутий автомобіль Honda CR-V Легковий універсал В, номер кузова [NUMBER] , колір чорний, державний номерний знак [NUMBER] , отже, вказане майно є об`єктом права спільної сумісної власності. Під час судового засідання жодних належних та допустимих доказів того, що при придбанні вказаного майна використовувались кошти, які є особистою власністю когось з подружжя, не надано. Таким, чином, враховуючи, що спірний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя сторонами не надано, тому суд дійшов висновку про поділ автомобіля між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем і відповідачем право власності - за кожним на 1/2 частину вказаного автомобіля, змінивши таким чином режим спільної сумісної власності подружжя на цей об`єкт на режим спільної часткової власності, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved