Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12.11.2018 по справі № 128/2227/18 з нього стягуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини в твердій грошовій сумі 2000,00 грн щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.08.2018. В даний час вказану суму аліментів на утримання дитини він не має можливості сплачувати, оскільки 07.05.2019 отримав важку травму, яка в подальшому призвела до отримання першої «А» групи інвалідності (згідно із Законом України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» до\~ підгрупи\~А першої групи інвалідності належать особи з виключно високою мірою втрати з доров`я, надзвичайною залежністю від постійного стороннього\~ догляду,\~ допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні\~ до\~самообслуговування). В зв`язку з втратою працездатності він повністю втратив можливість працювати, через що у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 58271932. Розмір його пенсії по інвалідності складає 1564 грн, інших доходів він не має, працювати не має змоги за станом здоров`я, а тому просить зменшити розмір утримуваних з нього аліментів з 2000,00 грн до 1109,00 грн, що складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на 01.01.2020. В підготовче засідання 04.03.2020 сторони по справі не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому позивач [PERSON] в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач [PERSON] в поданій заяві зазначила, що позовну заяву визнає та не заперечує проти ухвалення рішення з підготовчого засідання. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, надані сторонами по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що\~\~кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом установлено, що заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12 листопада 2018 року по справі № 128/2227/18 з [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2000,00 грн щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16 серпня 2018 року, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 4). Постановою головного державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Паламарчук Ю.В. від 13 жовтня 2019 року по виконавчому провадженню № 58271932, у зв`язку з допущеною [PERSON] заборгованістю по виплаті аліментів в розмірі 26967,74 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за 1 рік, на [PERSON] було накладено штраф у розмірі 5393,55 грн, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с. 2). Згідно з копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 371140 від 19.09.2019, [PERSON] , [INFO] , була встановлена перша «А» група інвалідності (а.с. 7), що також підтверджується копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] (а.с. 8) та копією довідки, виданої МКЛ ШМД 06.06.2019 (а.с. 9). [PERSON] знаходиться на обліку в Вінницькому приміському об`єднаному управлінні ПФУ і отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується копією довідки № 3363, виданої Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області 06.11.2019 (а.с. 10). Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.\~\~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що відповідно до\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що вагомими підставами для зменшення розміру аліментів є наявність у позивача по справі [PERSON] , [INFO] , першої «А» групи інвалідності, оскільки згідно із статтею 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» до\~підгрупи\~А першої групи інвалідності належать особи з виключно високою мірою втрати здоров`я, надзвичайною залежністю від постійного стороннього\~догляду,\~допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні\~до\~самообслуговування. Тому,\~з огляду\~на наявність\~у позивача\~по справі\~ [PERSON] \~першої «А»\~групи інвалідності,\~у зв`язку\~з чим\~він не\~має змоги\~працювати та\~отримувати дохід,\~ суд\~вважає необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~задоволення інтересів\~його неповнолітньої\~дочки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зменшити розмір\~аліментів на\~її утримання\~з 2000,00\~грн до\~1109\~грн,\~та стягувати\~аліменти в\~зменшеному розмірі\~щомісяця,\~починаючи з\~дати набрання\~рішенням законної\~сили і\~до досягнення\~дитиною повноліття,\~проти чого\~не заперечує\~відповідач,\~визнавши позовні\~вимоги,\~і таке\~визнання позовних\~вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За вказаних обставин позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскільки і позивач [PERSON] , і відповідач [PERSON] звільнені від оплати судових витрат, суд вважає компенсувати судовий збір в розмірі 840,80 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved