Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] заявила цивільний позов до [PERSON] зобов»язати його відновити межовий знак - металеву огорожу та межовий стовп, що були встановлені нею на межі їхніх суміжних земельних ділянок по [ADDRESS], оскільки він 7.05.2013 р. зруйнував їх та залишив під її дровітнею та просила зобов»язати відповідача знести його самочинне будівництво цегляної господарської будівлі, побудоване на його подвір»ї по [ADDRESS] без дотримання норм відстані між будівлями та без погодження з нею. В судовому розгляді позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, оскільки межі між їхніми земельними ділянками не встановлені, а тому вважає, що межові знаки стоять не правильно, він не заперечив, що зняв кілька частин металевої огорожі та поставив під сарай позивачки; вважає, що немає підстав зносити господарську будівлю, так як вона побудована на місці дерев»яної, на яку він має дозвіл на будівництво. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] з чоловіком проживають в житлі [ADDRESS], яке, відповідно до договору дарування від 15.08.2006 р., позивачка подарувала сину, [PERSON], який є користувачем землі площею 0.0612 га згідно земельно-облікових даних, проживає в м. Києві і який залучений судом третьою особою без самостійних вимог, однак відмовився приймати участь у справі. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 13.05.2013 р. по [ADDRESS] виявлено відсутність межового знаку та огорожі між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON], представникам комісії [PERSON] визнав, що це зроби він. Відповідно до наданих документів - планів присадибної ділянки [PERSON] за 1978 р. та 1980 р., довідки Степанського селищного голови про наявність по [ADDRESS] земельної ділянки площею 0.0612 га, акту за 2005 р., договору від 23.04.1979 р. про надання в безстрокове користування [PERSON] земельної ділянки розміром 680 кв.м., біля жилого будинку по [ADDRESS] є земельна ділянка, станом на 26.05.1980 р. розміром 612 кв.м., яка межує із земельною ділянкою [PERSON] по [ADDRESS]. Відповідно до довідки Степанського селищного голови [PERSON] та інші співвласники, користується земельною ділянкою розміром 0.0490 га по [ADDRESS], в т.ч. частина земельної ділянки, що межує з [PERSON] розташована біля квартири [PERSON] Таким чином, сторони користуються земельними ділянками, які є у їхньому користуванні окремо одна від одної за різними адресами. Тому суд робить висновок, що відповідач [PERSON] знесенням межових знаків, які були встановлені [PERSON] за фактичним використанням земельних ділянок, порушив права позивачки, як землекористувача, не дотримується правил добросусідства, а тому має відновити знесені ним межові знаки. Що стосується господарської будівлі, то суд не вбачає підстав для її знесення відповідачем, оскільки за рішенням Степанської селищної ради від 19.06.1996 р. № 53 [PERSON] наданий дозвіл на будівництво хліва на присадибній ділянці по вул. Київська; спочатку він побудував дерев»яне приміщення, а потім на цьому ж місці звів цегляне господарське приміщення, а тому це будівництво не є самочинним; крім того, позивачка не надала доказів, що господарське приміщення побудоване з порушенням будівельних норм та правил, а посилання на інформацію про це у відповіді начальника відділу містобудування є надуманим. На підставі ст.ст. 96, 103, 106, 108 Земельного кодексу України, ст. 376 ЦК України,

Outcome: partial