Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказував, що 28.07.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області зареєстрував шлюб з відповідачем, актовий запис №39. У шлюбі народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Через це постійно виникали непорозуміння. Їх сімя розпалася через неналежне ставлення дружини до нього. Вона проявляє до нього явну неповагу, влаштовує сварки з будь-яких підстав, усі сімейні питання вирішує сама, виганяє його з дому. Змінити своє ставлення до нього не бажає. З кінця серпня 2016 року разом не проживають, подружніх відносин не підтримують. У них немає спільних інтересів та відсутні почуття, які обєднують подружжя. Вважає, що при таких обставинах сімю зберегти неможливо, а шлюб необхідно розірвати. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 28.07.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №39. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 28.07.2007 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №39, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія 1-МИ №024069 від 28.07.2007 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія 1-МИ №099272 від 20.07.2009 року, серія 1-МИ №099271 від 20.07.2009 року та серія І-МИ №194484 від 12.03.2014, виданих виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином Судом установлено, що шлюб між сторонами існує формально, разом не проживають з кінця серпня 2016 року, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідний, він довів, а відповідач визнала, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved