Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом посилаючись на те, що 15 серпня 2016 року він уклав угоду з ПАТ «Кредобанк» про отримання пенсії через платіжну карту та інші послуги. Як зазначає позивач, 26 жовтня 2016 року та 8 грудня 2016 року він звернувся до Самбірського відділення ПАТ «Кредобанк» в письмовій формі про відмову від інших послуг у звязку із недобросовісним їх виконанням. [PERSON] стверджує, що за період користування послугами ПАТ «Кредобанк», згідно квитанції банкомату, з його рахунку викрадено кошти на суму 751 грн. 48 коп. Відтак позивач просив стягнути із відповідача на його користь 751 грн. 48 коп. майнової шкоди та 50000 грн. моральної шкоди. 11 травня 2018 року [PERSON] подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка відповідно до ухвали суду від 4 червня 2018 року була повернута заявнику без розгляду, як така, що подана з порушенням вимог ст. 183 ЦПК України. 25 жовтня 2018 року позивач збільшив розмір заявлених вимог в частині суми майнової шкоди до 2921 грн. ПАТ «Кредобанк» подало відзив на позовну заяву, згідно якого заперечило проти позову посилаючись на те, що з [PERSON] 15 серпня 2016 року був укладений договір про відкриття поточного рахунку з обслуговуванням тарифного пакету, йому була видана банківська платіжна картка по якій він знімав кошти через банкомат. Зняття коштів з рахунку [PERSON] здійснювалось з ініціативи позивача, всі списання з даного рахунку були у вигляді комісії та інших видів плати за обслуговування рахунку, відповідно до укладеного договору. Твердження позивача про викрадення коштів тз рахунку, на переконання ПАТ «Кредобанк», - безпідставні. У судовому засіданні [PERSON] підтримав позов покликаючись на обставини вказані у позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «Кредобанк» [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що [PERSON] отримав, згідно укладеного договору, банківську платіжну карту, пін-код та правила користування платіжною картою, самостійно знімав кошти з банкомата. Списання коштів з його рахунку здійснювалось також у вигляді комісії та інших видів плати за обслуговування рахунку, згідно укладеного договору, правил надання банком послуг та відповідних тарифів банку. Заслухавши пояснення позивача та представника ПАТ «Кредобанк», зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Встановлено, що 15 серпня 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Кредобанк» укладено договір № 2625801787736/980 про надання банківських послуг, відкриття поточного рахунку № 2625801787736 у валюті гривня з обслуговуванням на умовах Тарифного пакету Start, який 26 жовтня 2016 року змінений на Тарифний пакет Базовий. На підставі вказаної вище заяви-договору позивачу виготовлено та видано 5 вересня 2016 року банківську платіжну картку № 5168хххх77385, що підтверджується розпискою від 5 вересня 2016 року. Із копії заяви-договору (а.с. 40) вбачається, що підписавши цю заяву позивач ознайомлений зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах. Одночасно він підтвердив, що з Тарифами [PERSON], Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у [PERSON] та Правилами користування банківськими платіжними картками [PERSON], інструкцією Користувача Системи «КредоДайрект» ознайомлений, їх отримав і згоден їх виконувати. Правила надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] розміщені на сайті ПАТ «Кредобанк». За умовами договору [PERSON] уповноважив відповідача списувати на його користь кошти за послуги згідно з Тарифами [PERSON] та укладеного договору. Із наданих позивачем копій чеків від 27 жовтня 2016 року, 1 вересня 2017 року, 12 жовтня 2017 року про зняття коштів з банкомату ПАТ «Кредобанк» АТМВ0942 вбачається, що позивач 27 жовтня 2016 року, 1 вересня 2017 року та 12 жовтня 2017 року знімав кошти готівкою в банкоматі ПАТ «Кредобанк» за адресою: м. Самбір вул. Івана Франка, 29, Львівська область, у розмірах 50 грн., 150 грн. та 150 грн., що підтверджується копією виписки по рахунку позивача № 2625801787736, згідно якої дані операції в банкоматі відображені по зазначеному рахунку 28 жовтня 2016 року 4 вересня 2017 року та 13 жовтня 2017 року. Із виписки з особового рахунку позивача з 15 серпня 2016 року вбачається, що списання коштів з рахунку [PERSON] проводилось з ініціативи позивача або у вигляді комісії та інших видів плати за обслуговування рахунку на виконання укладеного договору від серпня 2016 року, Правил надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк» і [PERSON]. Судом установлено, що між сторонами виникли і діють правовідносини урегульовані Цивільним кодексом України, договором про надання банківських послуг від 15 серпня 2016 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 901 цього Кодексу, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про те, що обставин (фактів) викрадення ПАТ «Кредобанк» з рахунку [PERSON] грошових коштів у розмірі 2921 грн. не встановлено і жодними доказами таке викрадення позивачем не підтверджено. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Оскільки судом не встановлено факту заподіяння [PERSON] моральної шкоди, доказів наявності такої з відповідним обґрунтуванням не надано, то у задоволенні позову в частині морального відшкодування слід відмовити.

Outcome: dismissed