Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Миронівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що із 14 вересня 1996 року по 14 серпня 2002 року перебувала у шлюбі із відповідачем, від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . На даний час син досягнув повноліття, з 01 вересня 2019 року навчається на ІІ курсі в Навчально-науковому гуманітарному інституті Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, денної форми навчання, а тому знаходиться на її повному утриманні. Однак, враховуючи, що син навчається за рахунок фізичних та юридичних осіб, коштів на його утримання не вистачає, а тому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючивід дня пред`явлення до суду позовної заяви, тобто з 18 травня 2020 року, і до закінчення ним навчання, але не пізніше ніж до досягнення дитиною, яка продовжує навчання 23 років, тобто до 14 квітня 2022 року. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 28 травня 2020 року дану цивільну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. На виконання вимог вищевказаної ухвали, відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів та роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. 18 червня 2020 року відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, просить стягнути з нього аліменти в меншому розмірі, оскільки має на утримані дочку від іншого шлюбу та звільнити його від сплати судового збору. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 14 серпня 2002 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 25 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Броварського міського управління юстиції Київської області (а.с.29 на звороті). [PERSON] доводиться сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14 березня 2002 року Росавською сільською радою Миронівського району Київської області, актовий запис № 13 (а.с. 29). [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінив прізвище на [PERSON] (а.с. 28 на звороті). На час розгляду справи, згідно довідки навчального закладу, [PERSON] навчається на 2 курсі, спеціальність 017 «Фізична культура і спорт», спеціалізація -Олімпійський та професійний спорт, денної форми навчання Навчально-наукового гуманітарного інституту Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, період навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року (а.с.30 на звороті). Крім того, [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджується довідкою до огляду МСЕК (а.с.30). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , син сторін у справі, який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, продовжує навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Згідно правил ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 зазначеної статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 3 ст. 199 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні дочку від іншого шлюбу та ще одного сина від шлюбу з позивачкою, також враховує, що син сторін на якого стягуються аліменти є інвалідом з дитинства. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на період навчання дитини в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, відповідач є інвалідом ІІІ групи, а тому клопотання відповідача про звільнення його від сплати судового збору, не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: partial