Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у частці від доходів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від спільного життя сторін у них народилася троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які в даний час знаходяться на повному утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2013 р. постановлено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання зазначених неповнолітніх дітей в розмірі - 1350 грн. щомісячно. Зазначає, що в даний час у нього змінився характер його доходів, зокрема, він офіційно працевлаштований та отримує постійні доходи, що, на його думку є підставою для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходів. Просить суд, змінити розмір стягуваних з нього аліментів та визначити аліменти в розмірі 1/3 частки від його доходів. Позивач та його представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали з підстав в ній зазначених. Просили суд, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча завчасно і належним чином була повідомлена про місце та час розгляду справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2013 р. постановлено стягувати з позивача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі - 1350 грн. щомісячно, по 450 грн. на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 29.10.2013 року (а.с. 10-11). За змістом ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначені висновки щодо подібних правовідносин викладені у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс14. Дана постанова Верховного Суду України згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов?язковою при застосуванні судами норм матеріального права у подібних правовідносинах. Судом встановлено, що з моменту визначення у 2013 році аліментів у твердій грошовій сумі у позивача змінився матеріальний стан, зокрема, [PERSON] на даний час має постійне місце роботи та отримує постійні доходи (а.с.12). Вказана обставина, на думку суду, є підставою для зміни способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від доходів позивача. Згідно ст..7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить 1032 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Враховуючи зазначені обставини, матеріальний стан як відповідача, так і позивача, а також те, що обов?язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей в розмірі - 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити частково Визначаючи саме таку частку від доходів позивача суд враховує встановлений ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» максимальний розмір відрахувань із заробітної плати боржника у разі стягнення аліментів, а також ту обставину, що позивач є працездатним і доказів, які б підтверджували його поганий стан здоров'я та неможливість додатково працевлаштування для отримання більших доходів в судовому засіданні не здобуто. Суд вважає безпідставними доводи позивача та його представника про те, що аліменти в даному випадку слід визначити у розмірі 1/3 частки від доходів [PERSON], так як при такому відрахуванні із нинішнього розміру середньомісячної зарплати позивача на ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна» (3085,33 грн.), дітям не буде забезпечено належного утримання з боку позивача. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та змінити спосіб стягнення та розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін, встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2013 р. в справі за заявою [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей з 1350 грн. щомісячно на - 1/2 частки від доходів [PERSON] щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial