Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 02.11.2013 р. між ним та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого він надав [PERSON] у позику 23000 доларів США для здійснення підприємницької діяльності, на невизначений термін. Відповідач зобовязувався повернути йому зазначену суму грошей по першій вимозі. 02.05.2018 р. він направив відповідачу вимогу про повернення грошових коштів до 20.05.2018 р. \~ \~ \~ \~Станом на 08.06.2018 р. вартість долара США по курсу НБУ складає 26.1716 грв., а отже сума позики на момент звернення до суду у гривневому еквіваленті становить 601946.8 грв. Позивач у судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився і не повідомив суду причини неявки. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 247\~ч.\~2\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити виходячи з наступного. Частиною 1, п. п. 1, 4 ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини,\~інші юридичні\~факти.\~Цивільні права\~та обов'язки\~можуть виникати\~безпосередньо з\~актів цивільного\~законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Під час розгляду справи суд встановив, що 02.11.2013 р. [PERSON] надав [PERSON] у позику грошові кошти на суму 23000 долари США для закупівлі та продажу будівельних товарів на невизначений термін., які той зобовязався повернути по першій його вимозі. Ця обставина стверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Відповідно до ст. 530 ч. 2 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 25.04.2018 р. позивач направив [PERSON] вимогу про повернення грошових коштів та 3 % річних за кожен день прострочення боргу. На момент звернення до суду відповідач не виконав зобовязання перед позивачем щодо повернення грошових коштів у сумі 23000 доларів США, що еквівалентно 601946.8 грв. Відповідно ст. 509 ч. 1 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зі змісту\~статті 1046\~ЦК України\~убачається,\~що за\~договором позики\~одна сторона\~(позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З правової позиці Верховного Суду України № 6-63 цс 13 від 18.09.2013 р. убачається, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до\~частини третьої\~статті 1049\~ЦК України\~позика вважається\~повернутою в\~момент передання\~позикодавцеві речей,\~визначених родовими\~ознаками,\~або зарахування\~грошової суми,\~що позичалася,\~на його\~банківський рахунок. Частиною другою ст. 533 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З урахуванням обставин справи, досліджених письмових доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики. У відповідності до ст. 141 ч. 2 п. 1 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 6019.48 грв. За таких обставин,

Outcome: approved