Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, [INFO] померла її баба [PERSON] На час смерті вона мала у власності земельну ділянку площею 0,2786 га в межах згідно з планом для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована по [ADDRESS]. За час свого життя померла склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] З метою оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріуса. Однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність витягу з державного земельного кадастру про відсутність обмежень на спадкову земельну ділянку. З огляду на викладене, позивач просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, надіслали заяви, згідно яких просять розглядати справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а представник відповідача проти позовних вимог не заперечує. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України [INFO] на усі права та обов'язки, що належали їй на цей момент відкрилась спадщина. Як вбачається із заповіту [PERSON] від 20.06.2013 р. (а.с. 8) спадкодавець заповіла все належне їй майно, як рухоме, так і нерухоме, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право [PERSON], 1988 р.н., податковий номер [NUMBER]. Як встановлено на підставі паспорта серії [NUMBER] (а.с. 4) та картки фізичної особи-платника податків (а.с. 5) - позивачу по справі. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Гребінківської державної нотаріальної контори за вих. № 219/02-31 від 16.04.2014 р. позивач прийняла спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] та складається із земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність витягу з державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку (а.с. 3). Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення виконавчого комітету Гребінківської міської ради народних депутатів від 30.11.1998 року за №527 (а.с. 10) встановлено, що спірна земельна ділянка належала на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Таким чином, згідно частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку було дійсне до його смерті. З огляду на викладене, позивач успадкував вищевказану земельну ділянку, на яку право власності на момент відкриття спадщини належало [PERSON] Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, визнання права власності на земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ч. ч. 1 та 2 статті 1220 ЦК України, ч. 1 статті 23 ЗК України № 561-XII від 18 грудня 1990 року, ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» N 3613-VI від 7 липня 2011 року з наступними змінами та доповненнями,

Outcome: approved