Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Дане спадкове майно прийняв її син [PERSON] (батько позивача), оскільки згідно заповіту, посвідченого 09.02.2007 року секретарем Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] заповіла йому все своє майно. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на вказане вище майно. [PERSON] прийняв спадщину, оскільки зареєстрований та проживає у даному житловому будинку, проте, одержати у нотаріальній конторі свідоцтво про прийняття спадщини не може у зв'язку з відмовою у вчиненні нотаріальної дії, так як відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, що підлягає спадкуванню. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з'явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач - Гранітненська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, й проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено наступні обставини. Зі змісту довідки №27, виданої 06.02.2014 року виконавчим комітетом Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] був зареєстрований за [PERSON] та згідно довідки №26 від 06.02.2014 року, станом на 15.04.1991 року відносився до суспільної групи - колгоспний двір, де у період з 1988 року по 15.04.1991 року проживали та були зареєстровані [PERSON] (голова двору), [INFO], [PERSON] (син голови), [INFO], про що свідчать довідка №25 від 06.02.2014 року та ксерокопія витягу з погосподарської книги за період з 1988 по 1995 роки. Згідно довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №38 від 07.02.2014 року, виданої [PERSON], інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], становить 20 631 грн., вартість встановлено на момент смерті власника. За даною адресою розміщено: одноповерховий житловий будинок загальною площею 51,7 кв.м, житловою - 25,0 кв.м під літерою «А», стайня - стодола «Б», огорожа №1, ворота №2. На даний житловий будинок 25.03.1989 року КП «Монастириським районним бюро технічної інвентаризації» було виготовлено інвентаризаційну справу (ксерокопія інвентаризаційної справи додана до матеріалів справи). Рішенням виконавчого комітету Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 24.03.2004 року встановлено факт належності права особистої власності на спірне будинковолодіння за [PERSON] та доручено Монастириському районному бюро технічної інвентаризації зареєструвати дане будинковолодіння і видати свідоцтво на право власності. [PERSON] померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2007 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] спадкове майно прийняв її син [PERSON] (батько позивача), оскільки, згідно заповіту, посвідченого 09.02.2007 року секретарем Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] заповіла йому все своє майно, проте нотаріально не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.02.2013 року. Згідно довідки №74 від 28.03.2014 року, виданої виконавчим комітетом Гранітнеської сільської ради Монастириського Тернопільської області, на день смерті спадкодавця [PERSON] був зареєстрований та проживав позивач [PERSON] Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS]. Батьками позивача [PERSON] (згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 03.02.2012 року прізвище, ім'я [PERSON] змінив на [PERSON]) були: [PERSON] та [PERSON], що стверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.02.1982 року. Матір позивача [PERSON] померла [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.02.1995 року. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем спадкового майна за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляв, а прийняв спадщину, на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №74, виданою 28.03.2014 року виконавчим комітетом Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та випискою з погосподарської книги №2 за 2006 - 2010 роки, проте, як вбачається із письмової відповіді Монастириської державної нотаріальної контори в Тернопільській області №161/01-16 від 03.03.2014 року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, що підлягає спадкуванню, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК Української РСР ( 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] належить до суспільної групи - колгоспний двір, головою якого була [PERSON], після смерті якої спадщину прийняв її син [PERSON], який помер [INFO], інших членів колгоспного двору немає. Позивач [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем. Згідно інформаційного листа №268/01-16 від 28.03.2014 року, виданого Монастириською державною нотаріальною конторою в Тернопільській області, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO], нотаріальною конторою не заводилась, згідно інформаційного листа №267/01-16 від 28.03.2014 року нотаріальною конторою заведено спадкову справу №56 до майна померлого [INFO] [PERSON], заяву про прийняття спадщини подано [PERSON], 22.03.2014 року нотаріальною конторою видано чотири свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено, оскільки на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню, відсутній правовстановлюючий документ. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], що є спадковим майном, позивач відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]

Outcome: approved