Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON], зареєстроване місце проживання: [INFO], звернулась до суду з позовом до [PERSON], зареєстроване місце проживання: [INFO], згідно якого прохає стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі, у якому народився син - [PERSON], [INFO], та який навчається у ЗОШ І-ІІ ст. с. Вельбівка в 3 класі. 04.08.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Разом з тим, вона не в змозі самостійно утримувати їхнього сина. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. 27.03.2018 року до суду надійшли відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 28.03.2018 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи по суті. 18.04.2018 року розгляд справи було відкладено, а 18.05.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, цивільний позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив не подав. Інші заяви, клопотання, відзиви до суду не надходили. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частина 3 ст. 211 ЦПК України передбачає, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У ч. 1 ст. 223 ЦПК України значиться, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 088110 від 04.03.2009 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. 27.07.2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Валерієвною, яка після розірвання шлюбу залишила прізвище [PERSON], актовий запис № 121, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого повторно серії 1-КЕ № 076241 від 27.07.2012 року. Відповідно довідки виконавчого комітету Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 295 від 21.03.2018 року позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO], разом з сином, [PERSON] та матірю, [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ч. 1 ст. 183 СК України зазначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Позивач за даним позовом звільнений від сплати судових витрат, тому згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved