Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Доброводівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 23.04.2015 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: вул. І.Франка, 15, с. Доброводи Монастириського району Тернопільської області. Дане спадкове майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON], який прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте одержати у нотаріальній конторі свідоцтво про прийняття спадщини не може у звязку з відмовою у вчиненні нотаріальної дії, так як будинковолодіння, що підлягає спадкуванню, належить до суспільної групи колгоспний двір. Просить позов задовольнити, визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, що по вул. І.Франка, 15, с. Доброводи Монастириського району Тернопільської області. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності. Відповідач Доброводівська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, й проти задоволення позову не заперечують. Судом встановлено наступні обставини. Зі змісту витягу з рішення Доброводівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області двадцять другого скликання одинадцятої сесії №29 від 20.01.1998 року убачається, що [PERSON] безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що за адресою: [PERSON],15 с.Доброводи Монастириського району Тернопільської області, та для ведення особистого селянського господарства. Згідно ксерокопії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 10.02.1989р., житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований по вул. І.Франка, 15, с. Доброводи Монастириського району Тернопільської області, дійсно відносився до суспільної групи колгоспний двір, що складався з двох членів, головою якого являлася [PERSON] Як убачається з ксерокопії витягів з погосподарської книги спірного житлового будинку станом на 1986 1988 роки були зареєстровані та проживали: [PERSON] голова двору, [PERSON] сестра голови двору (померла у 1989р.). Відповідно до довідки № 194 від 24.03.2016 року, виданої виконавчим комітетом Доброводівської сільської ради Монастириського Тернопільської області, згідно записів погосподарської книги сільської ради № 14-5 станом на 15.04.1991 року в будинковолодінні була зареєстрована та проживала голова двору [PERSON] Згідно довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» № 127 від 09.03.2016 року, виданої [PERSON], за адресою: с. Доброводи, вул. І.Франка за № 15 Монастириського району Тернопільської області розташований житловий будинок з надвірними будівлями, до складу якого входить: одноповерховий житловий будинок загальною площею 54,5 кв.м, житловою 41,3 кв.м під літерою «А», сарай «В», сарай «Г», сарай «Д», погріб «ПГ», огорожа №1. Те, що даний житловий будинок з надвірними будівлями за обліком БТІ зареєстрований за №220 за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.02.1989 року виконкомом Монастириської районної ради, підтверджується довідкою №199, виданою 04.05.2016 року КП «Монастириське БТІ». На даний житловий будинок 25.02.2016 року КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено інвентаризаційну справу (ксерокопія інвентаризаційної справи додана до матеріалів справи). [PERSON] померла 23.04.2015 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №180471 від 24.04.2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. І.Франка, 15 в с. Доброводи Монастириського району Тернопільської області. Згідно довідки №125 від 24.02.2016 року, виданої виконавчим комітетом Доброводівської сільської ради Монастириського Тернопільської області, [PERSON] до моменту смерті постійно проживала та була зареєстрована одна за адресою: с.Доброводи, вул.І.Франка,15 Монастириського району Тернопільської області. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно заповіту, посвідченого 17.04.2015 року секретарем Доброводівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. І.Франка, 15 в с. Доброводи Монастириського району Тернопільської області заповіла позивачу [PERSON] Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, а прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте, як вбачається із письмової відповіді приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу [PERSON], у зв»язку з тим, що спадкуванню підлягає майно колгоспного двору, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК Української РСР ( 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. Судом встановлено, що інші члени колгоспного двору відсутні. Згідно інформаційного листа №56/01-16, виданого 23.06.2016 року приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу [PERSON], до майна померлої 23.04.2015 року [PERSON] заведено спадкову справу № 41 за 2015 рік. 13.11.2015 року на ім»я [PERSON] та [PERSON] (в рівних долях) видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не видано, у зв»язку з тим, що житловий будинок, що підлягає спадкуванню відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачем доведено обставини, викладені у позовній заяві, а отже, він, як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину, має право на житловий будинок з надвірними будівлями, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за заповітом після померлої 23.04.2015 року [PERSON]

Outcome: approved