Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] з 20 березня по 3 липня 2014 року працювала оператором комп'ютерного набору СКВП «Комунальник». Оскільки на день звільнення їй не було виплачено 3207 грн. 80 коп. заробітної плати, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з підприємства цієї суми, 20419 грн. 29 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 2000 грн. моральної шкоди. Під час розгляду справи позивачка підтримала позов повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча СКВП «Комунальник» про день і час розгляду справи було повідомлене належним чином. Суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з трудовою книжкою позивачки, з 20 березня по 3 липня 2014 року вона працювала оператором комп'ютерного набору СКВП «Комунальник». У відповідності з довідками відповідача від 13 та 16 лютого 2015 року, СКВП «Комунальник» не виплатило позивачці 3207 грн. 80 коп. нарахованої за травень-липень 2014 року заробітної плати. На підставі ст. 116 КЗпП України заборговану суму заробітної плати належить стягнути на користь позивачки. На підставі ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу у день звільнення належних звільненому працівникові сум, підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачка пояснила, що останніми перед звільненням повними відпрацьованими нею робочими місяцями є квітень і травень 2014 року, а в червні вона перебувала на лікарняному. Згідно з довідкою відповідача, [PERSON] в квітні було нараховано 1959 грн. заробітної плати, а в травні 2200 грн. 45 коп. Середня заробітна плата становить 2079 грн. 73 коп., а середньоденний заробіток (21 робочий день в квітні і 19 - в травні) становить 103 грн. 99 коп. Враховуючи, що позивачка просила стягнути середній заробіток з дня звільнення по день звернення до суду (з 3 липня 2014 року по 10 березня 2015 року), вимоги про відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають до часткового задоволення в сумі 16949 грн. 81 коп. Відповідач впродовж майже трьох місяців безоплатно використовував працю [PERSON], чим було порушено гарантоване статтею 43 Конституції України право особи на оплату праці. Незаконною безоплатною експлуатацією праці позивачці заподіяно душевних переживань. З показань позивачки, допитаної як свідка, встановлено, що вона терпіла моральні страждання, пов'язані з обмеженістю засобів існування. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість порушень прав працівника на оплату праці, а також те, що затримка виплати заробітної плати триває близько року. З наведеного суд робить висновок, що невиплата заробітної плати, а потім і розрахунку при звільненні позбавила позивачку можливості продовжувати звичайний спосіб життя. Оскільки позивачка не має підсобного господарства чи інших джерел доходу, крім заробітної плати, враховуючи характер і тривалість порушень права працівника на оплату праці та одержання розрахунку при звільненні, приймаючи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивачки та матеріальний стан сторін по справі, з урахуванням вимог розумності та справедливості на підставі ст. 2371 КЗпП України вимоги про відшкодування 2000 грн. моральної шкоди підлягають до повного задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved