Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час перебування у якому у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею і перебуває на повному її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Окрім того, вона на сьогодні не працює, оскільки вагітна та знаходиться на лікарняному, в зв`язку із вагітністю та пологами. За таких обставин, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі 2 000 грн. 00 коп., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання під час вагітності у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. 00 коп. В судове засідання позивач не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання. 11 січня 2021 року позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання. 11 січня 2021 року відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 09 лютого 2016 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 лютого 2016 року, актовий запис №108. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Як встановлено з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 30 червня 2016 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від 18 лютого 2020 року №10342 та від 08 липня 2016 року №9621 судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні дитини в повному обсязі не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дитини. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача на утримання дитини, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, визнання позову зі сторони відповідача, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їхньої спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. 00 коп. на дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини першої статті 80 СК Украйни аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Згідно листка непрацездатності від 07 вересня 2020 року серії АДЧ №500682, виданого КНП «Пологовий будинок» Рівненської міської ради, [PERSON] знаходиться на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, в зв`язку з вагітністю та пологами з 07 вересня 2020 року. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача на її утримання під час вагітності, суд враховує, що відповідач не заперечує виплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі, в якому вона просить - 2 000 грн. 00 коп., відтак суд вважає, що така згода підтверджує можливість відповідача утримувати вагітну дружину, а тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання вагітної дружини підлягають задоволенню. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову повністю. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 22 жовтня 2020 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 22 жовтня 2020 року по 21 листопада 2020 року. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини та за позовну вимогу про стягнення аліментів на її утримання, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1 681 грн. 60 коп. (840 грн. 80 коп. х 2) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved