Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом,в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 0,1192 га, розташовану в садівничому колективі «Ранок», діл.[NUMBER] в с. Дережичі Дрогобицького району Львівської області із цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер [NUMBER]. В обгрунтування позовних вимог посилається на те,його мати [PERSON] згідно договору дарування земельної ділянки прийняла у дар земельну ділянку, площею 0,1085 га за вищевказаною адресою з кадастровим номером № [NUMBER] для ведення садівництва. Рішенням Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області №216 затверджено уточнену площу земельної ділянки, передану у власність [PERSON] та становить 0,1192 га. Після смерті його матері [PERSON], яка сталася [INFO], відкрилася спадщина на вищезгадане майно. Померла заповіту не залишила, однак за законом позивач є спадкоємцем першої черги. На земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину позивач не отримав, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку.Тому, просить суд визнати право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, проте представник подав заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд позову у його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті. Згідно до положень ст. 1268 ч. 3. ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З матеріалів справи відповідно до копії свідоцтва про народження встановлено,що матір'ю [PERSON] у відповідній графі записана як [PERSON] (а/с 6). Копія договору дарування від.03.10.2006 року свідчить, що [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] земельну ділянку площею 0,1085 га розташовану в садівничому колективі «Ранок», діл.[NUMBER] в с.Дережичі Дрогобицького району Львівської області для ведення садівництва з кадастровим номером [NUMBER] (а/с 7). Рішенням Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 26.07.2013 року № 216 затверджено уточнену площу земельної ділянки, яка передана у власність [PERSON] в садівничому товаристві «Ранок» площею 0,1085 га, та зараховано у приватну власність, згідно уточнення площа складає 0,1192 га.(а/с 8). Як вбачається з свідоцтва про смерть [NUMBER] (а/с 9), [PERSON] померла [INFO] року. З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.08.2015 року вбачається, що земельна ділянка площею 0,1192 га, розташована в садівничому колективі «Ранок», діл.[NUMBER] в с. Дережичі Дрогобицького району Львівської області., кадастровий номер [NUMBER], належить на праві приватної власності [PERSON]. (а/с 10). З витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.08.2015 року №4415 вбачається, що земельна ділянка для ведення садівництва , площею 1192 , що знаходиться на території Дережицької сільської ради, належить [PERSON] (а/с 13). Згідно відомостей управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області кадастровий номер земельної ділянки на території Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області кадастровий номер з стуктурою [NUMBER] змінено на [NUMBER] (а/с 14). Приватним нотаріусом Лютик Р.В на звернення позивача з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, повідомлено, що спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,1192 га в с.т. «Ранок» в с.Дережичі Дрогобицького району Львівської області діл.[NUMBER], згідно витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку є власністю [PERSON], а тому, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З матеріалів справи встановлено, що спадкодавець за життя заповіту на зазначену земельну ділянку не склала. Так, після її смерті відкрилася спадщина, позивач, що є спадкоємцем за законом, звернувся до приватного нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, але таке йому не видано, оскільки право власності спадкодавця не було зареєстровано у встановленому законом порядку( а/с 15). У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Таким чином, оскільки встановлено, що земельна ділянка площею 0,1192 га, що знаходиться на території Дережицької сільської ради, згідно договору дарування від 03.10.2006 року належить [PERSON], але право власності у встановленому законом порядку зареєстроване нею не було, після її смерті позивач є єдиним спадкоємцем за законом, подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказану земельну ділянку, позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця.

Outcome: approved