Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Військово-цивільна адміністрація міста Сєвєродонецьк Луганської області. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла матір заявника [PERSON] , [INFO] , останнє місце проживання та реєстрація якої були за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері в м. Сєвєродонецьку залишилося спадкове майно. 10 лютого 2020 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенка О.М. із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його матері [PERSON] , але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що він не подав заяву про прийняття спадщини впродовж шести місяців з дня смерті матері, тобто у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, про що було винесено постанову від 10.02.2020 року № 62/02-31. Одразу після смерті матері заявник не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки на момент смерті матері вони мешкали разом, хоча і були зареєстровані за різними адресами. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області Шарнікова І.І. в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, не заперечувала проти задоволення вимог заяви. На підставі клопотання заявника [PERSON] , яке було задоволено судом, у судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявник її колишній чоловік. Заявник після розірвання шлюбу постійно проживав разом із своєю матір`ю, яка останнім часом дуже хворіла. Заявник не був зареєстрований разом із матір`ю. З ними ще проживала разом дочка. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявника знає як колишнього чоловіка своєї подруги. Наскільки їй відомо, заявник завжди мешкав з матір`ю за адресою [ADDRESS] , номер квартири не пам`ятає. Мати заявника хворіла, заявник за нею доглядав. Також з ними мешкала ще дочка заявника. На момент смерті матері у 2002 році, заявник мешкав з нею. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що заявник його сусід, мешкає з ним на одному сходовому майданчику в одному під`їзді в будинку [ADDRESS] . Заявник мешкав разом із своєю матір`ю на день її смерті. Дату смерті його матері він не пам`ятає. Заявник після смерті матері, залишився мешкати в її квартирі. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Железнодорожним райбюро ЗАГС м. Сталіно 21 травня 1954 року, [PERSON] (російською мовою) народився [INFO] , актовий запис № 881. Батьком якого вказаний [PERSON] (російською), матір`ю - [PERSON] (російською). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.10.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла [INFO] в м. Сєвєродонецьк Луганської області, про що складено відповідний актовий запис № 1136. Згідно з постановою приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенка О.М. № 62/02-31 від 10.02.2020 року, у зв`язку з тим, що заявник пропустив строк, передбачений законом для прийняття спадщини, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] . У заяві заявник посилається на те, що він є спадкоємцем майна померлої [PERSON] . При цьому, заявник позбавлений можливості прийняти спадщину через те, що відсутні належні документи, які підтверджують той факт, що він на момент смерті [PERSON] проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено у судовому засіданні, заявник, відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , так як є сином померлої, звернувся до нотаріальної контори після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто лише 10.02.2020 року, оскільки вважає, що він прийняв спадщину, тому що мешкав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - 04 жовтня 2002 року, тобто на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Доказами, які свідчать про обставини прийняття спадщини заявником [PERSON] , тобто про проживання спадкодавця [PERSON] на момент смерті зі спадкоємцем [PERSON] , а саме 04.10.2002 року, у квартирі за адресою: [ADDRESS] , є показання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які допитані у судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому, підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми доказами на підтвердження факту, який просить встановити заявник. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved