Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова із позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що [INFO] померла його двоюрідна сестра - [PERSON] . Будучи пригніченим обставинами загибелі родички, він не з`ясовував питання щодо того, який спадок залишився після її смерті. 24.04.2003 [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Л.П. та призначила позивача своїм спадкоємцем на все майно, яке вона матиме на день смерті і на яке за законом матиме право. На час відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , позивач не знав про сам факт складання заповіту спадкодавцем та призначення його спадкоємцем, а особисто [PERSON] не повідомляла про свої наміри. Про існування заповіту дізнався випадково від сусіда. Враховуючи викладене, просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання [PERSON] та його представник не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо прийнятого рішення поклався на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 85 років, місце смерті м. Харків, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого ВДРАЦС по м.Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, серія [NUMBER] від 03.06.2014, актовий запис № 8147. Позивач не проживав разом із померлою. Згідно витягу зі Спадкового реєстру вбачається, що 11.05.2018 заведено спадкову справу після померлої [PERSON] №269/2018, номер в спадковому реєстрі 62399863. На запит нотаріуса Десятої Харківської державної нотаріальної контори приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Л.П. було надіслано копію заповіту посвідченого нею 24.04.2003 від імені [PERSON] , [INFO] , згідно з яким остання після своєї смерті все її майно, де б воно не знаходилось та з чого би не складалось, і все те, що буде належати на день її смерті і на що за законом вона матиме право - заповіла [PERSON] , [INFO] . 13.08.2018 завідувачем Десятої Харківської державної нотаріальної контори Верещака Г.Л. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском останнім строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що [PERSON] , як спадкоємця за заповітом, нотаріусом у встановленому чинним законодавством порядку не було повідомлено про відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , що свідчить про неналежне сприяння нотаріусом для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Так, ч.2 ст. 5 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус зобов`язаний сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Не обізнаність позивача про наявність заповіту на його ім`я суд вважає поважною причиною пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, адже така причина є об`єктивною та не залежить від волі особи. Виходячи із вищевказаного, з урахуванням справедливого розгляду справи з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, що дає суду підстави для визначення додаткового строку достатнього для подання позивачем заяви про прийняття спадщини - три місяці з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного і

Outcome: approved