overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вимогою встановити факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок на [ADDRESS], яке видане 17.02.1992 року Золочівським МБТІ належало [PERSON]. В підтвердження заяви зазначає, що [INFO] року помер [PERSON], який заповів все своє майно заявнику. Спадковим майном померлого є житловий будинок на [ADDRESS], у якому постійно проживав спадкодавець, і який він фактично успадкував після смерті своєї матері [PERSON], котра померла у 2002 році. Спадкоємців після смерті [PERSON] не має, так як він проживав один, дружини та дітей у нього не було. Тому заявник є єдиним спадкоємцем майна за заповітом. Спадкодавець свої спадкових прав після смерті матері не оформив. А це є перешкодою для здійснення спадкових прав заявником. Крім того, при зверненні до нотаріуса заявнику було повідомлено, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок є помилка у записі по батькові матері [PERSON], а саме зазначена [PERSON], а його мати насправді значиться як [PERSON]. Тому заявник звертається до суд з вимогою встановити факт належності правовстановлюючого документу, для оформлення своїх спадкових прав. Заявник в суд не з'явився, подавши заяву у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить її задоволити. Заінтересовані особи своїх представників до суду не направили, проте подали листи у яких вони не заперечують проти розгляду справи [PERSON] про встановлення юридичного факту без їх присутності. Оцінивши подані докази у справі суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з копії заповіту від 22 березня 2016 року [PERSON] заповів все своє майно [PERSON]. Свідоцтвом про смерть стверджується, що [PERSON] помер [INFO] року в с.Новоселище. Довідкою Почапівської сільської ради Золочівського району Львівської області № 81 від 30.01.2017 року стверджується, що останнім місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS]. Крім того, зазначається, що [PERSON] прийняв спадщину своєї матері [PERSON], котра померла [INFO] року, проте спадкових прав не оформив. Факт, що [PERSON] доводиться сином [PERSON] стверджується такими документами: свідоцтвом про народження серія [NUMBER], витягами з реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00017581151, та витягом з реєстру про народження № 00017580292. Факт, смерті [PERSON] стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], з якого видно, що вона померла [INFO] в с.Жуличі Золочівського району Львівської області. Проте як вбачається з свідоцтва про право власності, яке було видане 17.02.1992 року Золочівським МБТІ власником житлового будинку [ADDRESS] зазначено [PERSON]. Отже, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживав з своєю матір'ю [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] до дня її смерті. Спадкових прав на її житловий будинок не оформив, та залишався там проживати до своєї смерті. Тож заявник правомірно вимагає встановити факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок належало матері [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вимогою про встановлення факту отримання кваліфікації матроса 1 класу та моториста 2 класу у період навчання у Жданівській морехідній школі з 01.09.1987 року по 22.08.1988 р., оскільки йому необхідно проходити державну кваліфікаційну комісію з метою отримання права працевлаштування за фахом, а оригінал документу про навчання у Жданівській морехідній школі був втрачений у 2016 році. Заявник зазначає, що отримати дублікат атестату не виявляється можливим, оскільки правонаступників Жданівської морехідної школи не існує, а в архівах міститься інформація виключно про навчання. Від представника заявника надійшла заява, у якій просить справу розглядати за його відсутності та за відсутнісю заявника. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить зворотнє поштове повідомлення, причину своєї неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, невизнаються чи оспорюються іншими особами. Відповідно до ст. 256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено інший порядок їх встановлення. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії атестату [PERSON] закінчив Жданівську морехідну школу та отримав кваліфікацію матроса 1 класу та моториста 2 класу у період навчання з 01.09.1987 року по 22 вересня 1988 року (а.с.4) Відповідно до архівної довідки КУ «Трудовий архів м. Маріуполя» №2586/05-01 від 26.08.2016 року, [PERSON] [INFO], навчався у Жданівській морехідній школі (група №7) з 31.08.1987 року по 22.08.1988 рік та отримав спеціальність матроса 1 класу та моториста 2 класу. Відповідно до абз. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року\~не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому главою 31-А\~ЦПК. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити за її безпідставністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з вимогою про зняття арешту на все майно. посилаючись на те, що йому стало відомо , що на все його рухоме і нерухоме майно було накладено арешт відповідно до постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 18.06.2004 року. Вважає, що підстав для накладення арешту на майно не було , а тому на підставі викладеного, позивач просить задовольнити його позов. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не з,явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність і ухвалити рішення по справі (а.с..). Крім цього надав суду докази (оригінал платіжного документа ) , який свідчить про погашення боргу у сумі 170 грн. \~ \~ \~ \~ \~\~\~\~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не з.явилися , повідомлені належним чином , заперечень проти задоволення позовних вимог не надали. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши та дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ \~Судом встановлено, що відповідно до вчиненого адмінправопорушення до гаврищука В.М. було застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Рішення не було вчасно виконано . Виконання було покладено на ДВС Роздільнянського РУЮ в Одеській області. В якості забезпечення виконання рішення було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно позивача відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 18.06.2004 року. Сума заборгованості складала 170 грн. На момент розгляду справи вказана заборгованість погашена , що підтверджується квитанцією банка про сплату заборгованості за № N N 11FB57035 від 02.03.2018 року. \~\~ \~ \~ За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. \~ \~ Таким чином суд приходить до висновку про задоволення вимог та необхідності скасування арешту на все майно [PERSON] накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 18.06.2004 року. Арешт необхідно скасувати. Підстави накладення арешту відпали. \~ \~ \~ \~Крім того, у відповідності з вимогами ст.133-142 ЦПК України судовий збір сплачений при пред,явленні позову до суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 12,76,\~81,141,259,263-265,268, 280,281,352,354 ,447, ЦПК України , Закону України «Про виконавче провадження «, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вимогою скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.08.2011 року про визнання безвісно відсутнім [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивував тим, що в 2003 році заявник разом зі своїм сином виїхали на роботу до Російської Федерації, 2013 року повернулись. 07.03.2012 року померла дружина [PERSON], яка була заявником по справі про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Тому заявнику не представлялось можливості дізнатися про причини такої заяви померлої дружини. При отриманні закордонного паспорту, заявнику повідомили, що існує рішення від 09.08.2011 року про визнання [PERSON] та [PERSON] безвісно відсутніми. Також, заявнику стало відомо, що колишня дружина розірвала з ним в 2009 році шлюб, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала наполягала на її задоволенні. Заінтересована особа в судове засідання не з»явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила. Суд заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява про скасування рішення суду про визнання особи безвісти відсутньою підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.08.2011 року, [PERSON], [INFO] визнано безвісти відсутнім (а.с.9). Згідно паспорта серії [NUMBER], виданого Кіровським РВ у м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області від 26 червня 2013 року [PERSON] не є безвісно відсутнім (а.с. 5). Враховуючи той факт, що особа, яка була визнана судом як безвісти відсутня з»явилася, та це стало підставою для звернення його до суду із заявою про скасування рішення, яким [PERSON] було визнано безвісти відсутнім, заяву необхідно задовольнити та скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.08.2011 року про визнання безвісти відсутнім [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого просив: - стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], як повнолітньої дитина, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, на період навчання, до настання 23 річного віку [PERSON], а саме до [INFO] Позивач до початку судового засідання надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, також надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі від шлюбу мають спільнудитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Згідно договору про надання освітніх послуг між вищими навчальними закладами та фізичною (юридичною) особою № 1031015 від [PERSON] навчається в Кіровоградському національному технічному університеті на денній формі навчання з 2015 року до 2017 року за спеціальністю облік і аудит (а.с. 10-11). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб: дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням зазначеного, відсутністю заперечень з боку відповідача щодо виниклого питання, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову та стягнення аліментів на користь позивача в розмірі ? частини від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з 27.01.2016 року на весь період навчання, але не більше як до досягнення нею віку двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. При вирішенні справи суд керується ст. ст. 182, 199-201 СК України, ст.ст. 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого просив: - стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи стягувати з моменту звернення до суду і до закінчення ним навчання 30.06.2019 року, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Представник позивача до початку судового засідання надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином через засоби масової інформації, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає причину неявки відповідача не поважною та вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній матеріалів, заочно. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] навчається в Національному університеті Державної фіскальної служби України на першому курсі денної форми навчання. Навчається з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року (а.с. 4). Згідно довідки-рахунку старшого державного виконавця Кіровського відділу ДВС КМУЮ ГУЮ у Кіровоградській області [PERSON] від 12.03.2016 року відповідач станом на 03.03.2016 року має заборгованість по виплаті аліментів на утримання позивача в розмірі 61721,59 грн. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб: дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням зазначеного, відсутністю заперечень з боку відповідача щодо виниклого питання, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову та стягнення аліментів на користь позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 22.03.2016 року на весь період навчання, тобто до 30.06.2019 року, але не більше як до досягнення нею віку двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вище вказаним позовом відповідно до якого просив: - суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на своє утримання, у розмірі ? частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення ним навчання у навчальних закладах, але не більше як до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Позивач надав заяву згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, також надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] (а.с. 3). Згідно довідки Кіровоградського кібернетеко-технічного коледжу від 14.01.2016 року № 7 [PERSON] навчається на третьому курсі в групі П-31 відділення програмування за спеціальністю «Розробка програмного забезпечення» з вересня 2013 року (а.с. 5). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб: дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням зазначеного, відсутністю заперечень з боку відповідача щодо виниклого питання, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову та стягнення аліментів на користь позивача в розмірі ? частини від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з 16.01.2016 року на весь період навчання, але не більше як до досягнення ним віку двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи на те, що 12.12.2014 р. між ним та відповідачем був укладений договір позики, на підтвердження укладення якого відповідчем була видана розписка про отримання грошових коштів в сумі 350 доларів США, що станом на 05.05.2015 р. еквівалентно 7\~463 грн., зі строком повернення до 22.12.2014 р. У визначений термін відповідач кошти не повернув. Посилаючись на ст..ст.526, 530, 625, 1046-1050 ЦК України, [PERSON] за позовом просить стягнути суму боргу в розмірі 7463 грн., а також стягнути судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Розгляд справи за відсутності сторін відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 12.12.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким позивач передав відповідачу 350 доларів США, строком до 22.12.2014 р., про що була складена розписка (а.с.6), оригінал якої представник позивача долучив до заяви про розгляд справи без його участі. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно довідки станом на 05.05.2014 р. курс долара США до гривні становить 21,13 грн. за один долар. Ч.2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. З наведеного, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] пілягає стягненню сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення станом на 05.05.2015 р. в розмірі 7463 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що 6 листопада 2013 року він та [PERSON] розірвали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Позивач просить суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її доходу, оскільки дочка проживає з ним та він сам її утримує, відповідачка коштів на утримання дитини не надає, позивач знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. Позивач в судове засідання не зявився надіславши заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення, в судове засідання не зявилася, причину своєї неявки суду не повідомила. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а при ухиленні від своїх обов'язків кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] та [PERSON] мають від шлюбу неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивач знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, відповідачка не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved