Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Скотарської сільської ради, треті особи: Воловецька державна нотаріальна контора, Воловецьке ДВПТІ, реєстраційна служба Воловецького районного управління юстиції, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Свою заяву мотивував тим, що його батько [PERSON] у 1940 році побудував житловий будинок в с. Скотарське, Воловецького району. [INFO] [PERSON] помер. Не залишивши заповіту на випадок смерті. За життя [PERSON] належним чином не оформив право власності на житловий будинок та не отримав свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Через цю обставину позивач не може оформити спадщину, тому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник третьої особи - сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Воловецького РУЮ в суд не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Представник відповідача - сільський голова Скотарської сільської ради Семан В.С. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи - начальник ДВПТІ по Воловецькому району Мельник М.І. в суді щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Представник третьої особи - державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог заперечує. Заслухавши та обміркувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, зазначений Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Таким чином, спірні правовідносини, щодо набуття права власності на житловий будинок [ADDRESS] регулюються нормами ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Як вбачається із технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], останній побудований [PERSON], однак у зареєстрований відповідним чином не був. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.08.1994 року (а.с.10) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок розташований в [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст.9 ЦК Української РСР в редакції 1963 року правоздатність громадянина виникає в момент народження і припиняється зі смертю. Згідно ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого. Як видно із свідоцтва про народження позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] ( а.с. 11). Інші спадкоємці: дружина померлого - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 12). Інших спадкоємців немає. Позивач [PERSON] оформити спадщину на себе не має можливості, так як спадковий житловий будинок не був зареєстрований у встановленому законом порядку та не має відповідних правовстановлюючих документів. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В судовому засіданні встановлено, позивач [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] та наданий час проживає в житловому будинку [ADDRESS], таким чином позивач належним чином прийняв спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, зокрема проживає в будинку [ADDRESS] та здійснює за ним догляд. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved