Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON], по смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] земельна ділянка площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельна ділянка площею 0,5548 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в [ADDRESS] Ще за життя, 31 березня 2008 року [PERSON] посвідчила заповіт на ім'я [PERSON], який прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, йому було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечував. Великоосницька сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON], однак ще за життя 31 березня 2008 року посвідчила заповіт, згідно якого все майно, яке буде належати їй на день смерті заповіла внукові [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9, 34). Згідно витягу з погосподарської книги № 2 за 2017 рік та довідки Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області, власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою разом із внуком [PERSON] (а.с. 6, 8). Із витягу з рішення Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області від 29 грудня 1997 року № 8/3 вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площу 0,15 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; земельну ділянку площею площею 0,30 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 15). Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Державними актами на про право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2009 року підтверджується право власності [PERSON] на земельні ділянки площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,5548 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в [ADDRESS] (а.с. 14-23). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 7 листопада 2017 року, державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 7). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 896/01-16 від 25 жовтня 2018 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] була заведена спадкова справа № 93 за 2017 рік. 24 березня 2017 року із заявою про прийняття спадщини звернувся внук спадкодавця [PERSON] (а.с. 42-43). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України,

Outcome: approved