Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він є власником житлового будинку в с. Холоневичі по вул. Спеціалістів, 4, Ківерцівського району Волинської області, і у даному будинку також зареєстрований відповідач [PERSON], який на підставі договору купівлі-продажу відчужив даний будинок, однак добровільно виписуватися з нього не бажає. Покликаючись на те, що відповідач, відчуживши спірний житловий будинок припинив своє право на нього, і, залишаючись зареєстрованим у даному будинку, порушує права та законні інтереси нового власника щодо вільного володіння, користування та розпорядженням належним майном, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком в с. Холоневичі, вул. Спеціалістів, 4, Ківерцівського району Волинської області, Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити без його участі та щодо ухвалення заочного рішення не заперечує /а.с. 12/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи заперечень на позов до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За згодою позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу № 754 від 27.09.2013 року, відповідач [PERSON] відчужив позивачу [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в с. Холоневичі по вул. Спеціалістів, 4, Ківерцівського району Волинської області /а.с. 9-10/. Таким чином, відповідач [PERSON], відчуживши спірний будинок, припинив своє право на це майно, у звязку з переходом права власності на будинок до покупця, а саме позивача [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 10117691 від 27.09.2013 року, за позивачем [PERSON] зареєстроване право власності на житловий будинок в с. Холоневичі по вул. Спеціалістів, 4 Ківерцівського району Волинської області /а.с. 8/. Відповідно до ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Також, згідно ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Як вбачається з довідки Холоневичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 319 від 30.04.2015 року та Акту ДІМ Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області від 08.05.2015 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], однак не проживає з 26.09.2013 року /а.с. 6-7/. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом сімї позивача та між ними не було укладеного угоди про користування спірним житловим приміщенням, і відповідно його реєстрація в будинку позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, тому суд вважає вимоги позивача підставними та такими, що підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати у виді судового збору в сумі 243, 60 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved