Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 4656,60 гривень та 114,71 гривень судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 21 листопада 2012 року його було прийнято на роботу у ТзОВ «Абсолют Офіс» на посаду завідуючого складом з посадовим окладом 1128,00 грн. 26.06.2013 року [PERSON] звільнився з роботи за власним бажанням. На день звільнення з роботи відповідачем не проведено остаточного розрахунку по заробітній платі. Відповідачем протягом терміну працевлаштування заробітна плата виплачувалась не регулярно, в зв'язку з чим виникла заборгованість по заробітній платі. Просить суд на підставі ст.ст.116, 117, КЗпП України стягнути з відповідача на його користь 4656,60 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте просить суд розглядати справу без його участі, тому суд вважає за можливим розглядати справу у його відсутності згідно ст.169 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивача 21 листопада 2012 року було прийнято на роботу у ТзОВ «Абсолют Офіс» на посаду завідуючого складом з посадовим окладом 1128, 00 грн. /а.с.3/, а 26.06.2013 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням - за ст. 38 КЗпП України. /а.с.4-5/. На день звільнення з роботи відповідачем не проведено остаточного розрахунку по заробітній платі. Незважаючи на неодноразові звернення позивачем до відповідача щодо проведення остаточного розрахунку до 17.10.2013 року, такого не було проведено. Відповідачем протягом терміну працевлаштування позивача заробітна плата виплачувалась не регулярно, в зв'язку з чим виникла заборгованість по заробітній платі. Це підтверджується виписками з карткового рахунку Укрсиббанку від 30.08.2013 року про рух коштів по рахунку у порівнянні із довідкою про доходи. /а.с.7/. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата працівникам виплачується регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не раніше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. На вимогу щодо видачі довідки про нараховану, але невиплачену заробітну плату відповідачем таку не було видано. Як вбачається з виписки за картковим рахунком від 30.08.2013 року у травні та червні 2013 року заробітна плата була виплачена не повністю. Так з копії довідки про доходи /а.с.8/ вбачається, що в червні 2013 року була нарахована заробітна плата в розмірі 1649.08 грн. однак виплачено було тільки 479.10 грн. Останнє зарахування коштів на картковий рахунок відбулось 17.06.2013 року, проте останнім робочим днем був 26 червня 2013 року. З виписок також вбачається, що станом на день їх формування за період з 17.06.2013 по 30.08.2013 року зарахувань заробітної плати та виплат прирівняних до неї не проводилось. Це свідчить про те, що відповідачем станом на день звільнення (26.06.2013 року) не була виплачена заробітна плата за другу половину червня, заборгованість за попередні місяці та компенсація за невикористані дні щорічної відпустки. Період затримки проведення остаточного розрахунку при звільненні з 27.06.2013р. по 17.10.2013 року (день повного фактичного розрахунку з позивачем) складає: 78 робочих днів: Червень 2013 року - 1 роб. день, Липень 2013 року - 23 роб. дні, Серпень 2013 року - 21 роб. день, Вересень 2013 року - 21 роб. день, Жовтень 2013 року - 12 роб. дні. Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, складає 4656,60 грн. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012р. №4-рп/2012 встановлений ст. 233 КЗпП України тримісячний строк на звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні з роботи працівника розпочинається з дня фактичного розрахунку. В даному випадку фактичний розрахунок був проведений 17.10.2013 року. Частиною 1 ст.116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У той же час, згідно ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини четвертої статті 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити та стягнути з ТзОВ «Абсолют Офіс» на його користь середній заробіток за період затримки розрахунку в розмірі 4 656, 60 гривень.

Outcome: approved