Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради, третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності власності на нерухоме майно, житловий будинок №7 в с. Щербовець Воловецького району. Свою заяву мотивував тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] у 1985 році побудували житловий будинок №7 в с. Щербовець Воловецького району. 29.02.208\~ року батько позивача [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина [PERSON], оскільки на час його смерті проживала разом з ним у спадковому житловому будинку. 14.01.2010 року [PERSON] померла. Згідно заповіту складеного 15.05.2008 року та посвідченого секретарем Щербовецької сільської ради, [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON] За життя батьки позивача належним чином не оформили право власності на житловий будинок та не отримали належних правовстаноовлюючих документів, через цю обставину він не може оформити спадщину, тому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок №7 в с. Щербовець Воловецького району. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради - сільський голова [PERSON] в судове засідання не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує. Представник третьої особи завідуюча Воловецької державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засіданні не з?явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позову не заперечує. Заслухавши та обміркувавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що будинок №7 в с. Щербовець побудований [PERSON] підтвердженям чого є технічний паспорт на житловий будинок ( а.с.17-21), дозвіл №54 на право виконання будівельних робіт (а.с.12), свідоцтво №50/122 на забудову садиби від 24.08.1981 року ( а.с.9). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ФМ №062559 від 01.03.2008 року (а.с. 22) [PERSON] помер 29.02.2008 року і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке належним чином прийняла його дружина [PERSON] [PERSON] померла 14.01.2010 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №095634 від 15.01.2010 року ( а.с.23). На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] склала заповіт, що посвідчений секретарем Щербовецької сільської ради, яким житловий будинок №7 в с. Щербовець Воловецького району заповіла позивачу [PERSON], який прийняв спадщину по заповіту, відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, підтвердженням чого є заява завідуючої Воловецької державної нотаріальної контори [PERSON], в якій зазначено, що згідно даних Спадкового реєстру за померлою [PERSON] заведена спадкова справа №07/2010 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини за заповітом., який на день відкриття спадщини є чинним. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов?язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов?язання встановлено законодавством у зв?язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно, а згідно статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved