Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-АВТО» про стягнення страхового відшкодування, пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, інфляційних витрат, а також витрат по сплаті судового збору (а. с. 2-6, 35-36). Позивач у позовній заяві та в уточненому позові його представник в обґрунтування позовних вимог посилались на те, що 05 грудня 2013 року за участю автомобіля «Honda Civic», д/н [NUMBER], належного позивачу, та автомобіля «Shevrolet», д/н [NUMBER], належного [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПАТ «УСК «Гарант-Авто», відбулась дорожньо-транспортна пригода, винуватцем якої за судовим рішенням був визнаний [PERSON] Внаслідок даної ДТП автомобіль належний [PERSON] був пошкоджений. Сума страхового відшкодування відповідно до ремонтної калькуляції № 15602/5 від 03 січня 2014 року становить 19 133,80 грн., без ПДВ - 15 307,04 грн. Проте відповідач не виплатив позивачу страхове відшкодування, у зв'язку з чим [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просив суд, з урахуванням уточнень, стягнути на його користь з відповідача 15 307,04 грн. страхового відшкодування, 1 880,46 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, 3% річних у сумі 301,04 грн., інфляційні витрати у сумі 2 335,89 грн., а також в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 243,60 грн. (а. с. 2-6, 35-36). Представник позивача надав заяву про розгляд даної цивільної справи за відсутності сторони позивача, в заяві вказав, що позовні вимоги згідно з уточненнями підтримує та наполягає на їх задоволенні у повному обсязі (а. с. 37). Відповідач для участі у судовому засідання свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду відзив на позову заяву, відповідно до якого відповідач звертав увагу суду на те, що первісні вимоги позивача про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 19 133,80 грн. вказані з урахуванням ПДВ (а. с. 27). Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 05 грудня 2013 року за участю автомобіля «Шевроле», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хонда», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений вказаний автомобіль «Хонда», д/н [NUMBER]. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2014 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 8). Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля «Хонда», д/н [NUMBER] (а. с. 10). У зв'язку з зазначеними обставинами 12 грудня 2013 року [PERSON] звернувся на адресу АВТ «УСК «Гарант-Авто», якою застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 05 грудня 2014 року (а. с. 11). Відповідно до ремонтної калькуляції № 15602/5 від 03 січня 2014 року матеріальна шкода, заподіяна власнику автомобіля «Хонда», д/н [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 05 грудня 2014 року становить 19 133,80 грн. (а. с. 13-14). Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України, а також умовами укладеного між сторонами договору. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов'язаний: повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про страхування» умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов'язки страхувальника. Згідно з ст. 22.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 36.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до положень ст.. 36.5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт настання страхового випадку, а відмова відповідача здійснити страхове відшкодування суперечить чинному законодавству України, у зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в частині стягнення страхового відшкодування відповідно до ремонтної калькуляції 15602/5 від 03 січня 2014 року з відрахуванням суми ПДВ, що становить 15 307,04 грн. Також суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення пені на підставі ст.. 36.5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за період з 13 березня 2014 (початок перебігу строку: після спливу 90 днів з 12 грудня 2013 року 04 листопада 2014 (по день ухвалення рішення) року, у сумі 1 880,46 грн. (з урахуванням облікової ставки НБУ 9,50%). Крім того, суд приходить до висновку щодо доведеності та обґрунтованості позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат у сумі 2 335,89 грн. та 3-х % річних від простроченої суми за період з 13 березня по 04 листопада 2014 року у сумі 301,04 грн. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення судового збору 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved