Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 17 червня 2015 року з позовними вимогами про розірвання договору довічного утримання, вказавши що 18 червня 2013 року він уклав з відповідачкою [PERSON] договір довічного утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] В 2008 році він отримав закритий перелом шийки лівого стегна, який лікував з 2008 року по 2014 р., тому оскільки він потребував сторонньої допомоги, а його сестра проживає за межами міста, він змушений був укласти договір довічного утримання з відповідачкою. Відповідно до пунктів 1, 2 цього договору він передав відповідачу [PERSON] у власність належну йому на праві власності однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Натомість відповідач зобовязувався довічно повністю забезпечувати його їжею, вбранням, ліками, доглядом, зберігаючи в його довічному користуванні квартиру, сплачуючи комунальні послуги за свій рахунок та забезпечувати житлом шляхом збереження за ним права безплатного, пожиттєвого проживання в даній квартирі, забезпечити щотижня, не пізніше пятниці, готівкою в сумі 900,00 гривень для його особистих витрат, та інші зобовязання. Однак після отримання договору відповідачка навмисне надала йому тільки копію першої сторінки договору і тому він не знав та не бачив перелік зобовязань відповідачки, а дізнався лише тоді, коли його сестра отримала другий екземпляр договору у нотаріуса. Не зважаючи на взяті на себе зобовязання згідно вказаного договору, відповідач не виконав жодного, що свідчать насамперед квитанції про сплату ним комунальних платежів з червня 2013 року по 15 травня 2015 року. [PERSON] на протязі двох років навмисно приховувала від нього обсяг своїх зобовязань і тому не надавала їх йому в повному обсязі, як це передбачено договором. Лише коли на початку червня 2015 року до нього приїхала сестра та дізналася про дійсний стан його життя, відповідачці запропонували добровільно розірвати договір довічного утримання, однак вона відмовилася. Тому позивач просить розірвати договір довічного утримання, укладений 18 червня 2013 року між ним та відповідачкою [PERSON], скасувати реєстрацію права власності на її імя на 1-кімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,7 кв.м., жилою площею 17,4 кв.м. та скасувати реєстрацію обтяження на 1-кімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,7 кв.м., жилою площею 17,4 кв.м. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] звернулися до суду з заявою про слухання справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні заявлених вимог. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, проти вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2013 року між [PERSON] як відчужувачем та [PERSON] як набувачем, було укладено договір довічного утримання, відповідно до якого [PERSON], непрацездатний за віком, передає у власність [PERSON] належну йому на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS], загальною площею 39,7 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., а [PERSON] зобовязується довічно, повністю утримувати [PERSON]: забезпечувати його їжею, вбранням (одягом), ліками, доглядом, зберігаючи у його довічному користуванні вищевказану квартиру, сплачуючи комунальні послуги за його власний рахунок (а.с.7 копія договору, а.с. 9,10 копії витягів). Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов»язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом. Згідно ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача. У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню (ч. 1 ст. 756 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З врахуванням визнання відповідачкою заявлених вимог, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved