Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 23 травня 2009 року приватним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON], р.№-427, він є спадкоємцем майна [PERSON], померлого 04 грудня 2007 року, а саме: 1/2 частини житлового будинку за адресою: смт. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Радянська, 4. Власником іншої частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель є [PERSON] У вказаному будинку також була зареєстрована [PERSON] Позивач зазначає, що судовим наказом, виданим 28 вересня 2005 року Харківським районним судом Харківської області, з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 4272,01 гривня. 11 квітня 2006 року постановою Відділу державної виконавчої служби у Харківському районі та м. Люботин Харківської області при примусовому виконанні судового наказу Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2006 року про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], зокрема, 1/2 частину житлового будинку за адресою: смт. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Радянська, 4. Накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку за адресою: смт. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Радянська, 4, позивач вважає незаконним, оскільки [PERSON] ніколи власником вказаного житлового будинку не була. За таких обставин, його права як власника майна порушені. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив звільнити з-під арешту, накладеного постановою Відділу державної виконавчої служби у Харківському районі та м. Люботин Харківської області від 11 квітня 2006 року, 1/2 частину житлового будинку за адресою: смт. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Радянська, 4, що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 23 травня 2009 року приватним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON], р.№-427. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, надали суду заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечував, при цьому зазначив, що ВДВС Харківського районного управління юстиції є неналежним відповідачем у справі про звільнення майна з-під арешту. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник відповідача ВДВС Харківського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. У звязку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим наказом, виданим 28 вересня 2005 року Харківським районним судом Харківської області, з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 4272,01 гривня. 11 квітня 2006 року постановою Відділу державної виконавчої служби у Харківському районі та м. Люботин Харківської області при примусовому виконанні судового наказу Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2006 року про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], зокрема, 1/2 частину житлового будинку за адресою: смт. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Радянська, 4. Разом з тим, як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 23 серпня 2005 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, р. № 2-700, та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25 вересня 1990 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, р. №1-1424, на момент накладання арешту на спірну частину майна власниками житлового будинку за адресою: смт. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Радянська, 4, були [PERSON] та [PERSON] відповідно по 1/2 частині кожний. 04 грудня 2007 року [PERSON] помер. 1/2 частину житлового будинку за адресою: смт. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Радянська, 4, після смерті [PERSON] успадкував його син [PERSON], що підтверджується Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 23 травня 2009 року приватним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON], р.№-427, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 30 липня 2015 року № 41482669. Згідно цієї ж Інформаційної довідки від 30 липня 2015 року № 41482669 за заявою Відділу державної виконавчої служби у Харківському районі та м. Люботин Харківської області від 19 квітня 2006 року зареєстровано обтяження на 1/2 частину житлового будинку за адресою: смт. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Радянська, 4. Відповідно до\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»\~у чинній редакції, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно приписів\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в цій справі є звільнення з-під арешту 1/2 частини житлового будинку за адресою: смт. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Радянська, 4. При цьому, судовим розглядом встановлено, що [PERSON] ніколи не була власником спірної частини житлового будинку. З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до ПАТ КБ «ПриваБанк» та [PERSON] в частині звільнення майна з-під арешту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд відмовляє в іншій частині вимог, предявлених до ВДВС Харківського районного управління юстиції, оскільки у справах про зняття арешту з майна належними відповідачами є особа, в інтересах якої накладено арешт, та боржник, а ВДВС не є тією особою, яка має відповідати за позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial