Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області (далі - відповідач), третя особа Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, про визнання права в порядку спадкування. Свої позовні\~вимоги мотивує\~тим,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] .\~За життя\~ [PERSON] \~склала заповіт,\~згідно якого,\~все своє\~майно заповіла\~своїй донці,\~ [PERSON] .\~Після смерті\~ [PERSON] \~прийняла спадщину\~її донька,\~ [PERSON] ,\~оскільки протягом\~шести місяців\~після відкриття\~спадщини вступила\~в управління\~та володіння\~спадковим майном,\~користувався будинком\~та земельною\~ділянкою.\~Відповідно до\~інформаційної довідки\~зі спадкового\~реєстру (спадкові\~справи та\~видані на\~їх підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину)\~та інформаційної\~ довідки\~(заповіти/спадкові\~договори)\~до нотаріальної\~контори із\~заявою про\~прийняття спадщини\~ніхто не\~звертався,\~спадкова справа\~не заведена,\~заповіт від\~імені [PERSON] \~було посвідчено\~15\~серпня 1979\~та зареєстровано\~за №72.\~Спадкове майно\~ [PERSON] \~складається із\~земельної частки\~у розмірі\~4,64\~умовних кадастрових\~гектара,\~розташованої на\~території Шалигинської\~селищної ради\~Глухівського району,\~отриманої нею\~на підставі\~сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії СМ\~№ 0164862,\~зареєстрованому у\~Книзі реєстрації\~сертифікатів на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~по САПТЗТ\~«ім.\~Ілліча» під\~№ 862\~від 30.12.1996,\~виданого на\~підставі розпорядження\~голови Глухівської\~районної державної\~адміністрації від\~30.10.1996\~№ 397.\~Зазначений сертифікат\~вона отримала\~на руки,\~але на\~даний час\~сертифікат не\~зберігся.\~ [INFO] померла\~її мати,\~ [PERSON] .\~Після смерті\~матері вона\~прийняла спадщину,\~оскільки протягом\~шести місяців\~після відкриття\~спадщини подала\~заяву приватному\~нотаріусу Шосткинського\~міського нотаріального\~округу Сумської\~області,\~та оформила\~належне їй\~за законом\~майно,\~крім зазначеної\~вище земельної\~частки.\~Відповідно до\~інформаційної довідки\~зі спадкового\~реєстру (спадкові\~справи та\~видані на\~їх підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину)\~та інформаційної\~довідки (заповіти/спадкові\~договори),\~до нотаріальної\~контори із\~заявою про\~прийняття спадщини\~зверталися,\~спадкова справа\~заведена 13\~лютого 2019\~року,\~заповіт [PERSON] \~не посвідчувався.\~Інших спадкоємців,\~які б\~прийняли спадщину\~після померлої,\~ [INFO] [PERSON] \~не має.\~З метою\~отримання свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~вона звернулася до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області. Постановою нотаріуса Новикової Г.І. від 09 жовтня 2019 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за нею право на вищевказану земельну частку (пай), як на спадкове майно після смерті [PERSON] померлої [INFO] . У судове засідання позивач не з`явилася, при цьому разом з позовною заявою подано клопотання про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому ним через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши при цьому, що вимоги. Викладені в позові, підтримує у повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач проти задоволення позову не заперечував, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до статті 198 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у підготовчому судовому засіданні за правилами частини третьої статті 200 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступного. Як встановлено, [INFO] в смт. Шалигине Глухівського району Сумської області у віці 87 років померла [PERSON] (а.с.6). З повідомлення Відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №66/133-20 від 16.06.2020 вбачається, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Глухівської районної держаної адміністрації № 397 від 30.10.1996 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ [NUMBER] , зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «ім. Ілліча» за № 862 від 30.12.1996. Розмір земельної частки (паю) складав 4,64 умовних кадастрових гектар. Сертифікат на право на земельну частку (пай) видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігся. Вартість даної земельної ділянки (паю) станом на 01.01.2020 складає 133004,2 грн. (а.с.12). Згідно заповіту, посвідченого секретарем Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області 15 серпня 1979 року та зареєстрованого за №72, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що належало на день смерті і на що за законом вона мала право, заповіла своїй донці, [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки про склад сім`ї спадкодавця № 399, виданої Шалигинською селищною радою Глухівського району Сумської області від 25.03.2020, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; фактично протягом 6-ти місяців з моменту смерті [PERSON] , спадщину прийняла її донька [PERSON] , яка користувалася житловим будинком та земельною ділянкою; заповіт від імені померлої [PERSON] , посвідчений виконкомом Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області 18.08.1979, реєстровий № 72, на день смерті заповідача не змінено та не скасовано (а.с.8). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що спадкової справи відносно майна [PERSON] не було заведено (а.с.9). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що від імені [PERSON] Шалигинською селищною радою Глухівського району посвідчено заповіт від 15.08.1979, номер в реєстрі 72 (а.с.10-11). В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено: при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 2 діючого, на час смерті, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Водночас, у відповідності до статті 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі статтею 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом також встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Шостка Сумської області у віці 88 років (а.с.13). Свідоцтвом про право на спадщину за законом № 552 від [INFO] березня 2019 року підтверджується, після смерті [PERSON] , прийняла спадщину її донька [PERSON] та оформила належне їй за законом майно (а.с.14). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що спадкова справа відносно майна [PERSON] була заведена [INFO] (а.с.15). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що заповіт від імені [PERSON] , померлої [INFO] , не посвідчувався (а.с.16). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу № 1334/02-14 від 09.10.2019 підтверджується факт відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в КСП «Ілліча» розміром 4,64 в умовних кадастрових гектарах, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.17). Оскільки [PERSON] належним чином прийняла спадщину [PERSON] відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР, а дана спадщина належить їй з часу відкриття спадщини, що відповідно до статті 525 ЦК УРСР є днем смерті [PERSON] , а позивач відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає, тому суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] .. Відповідно положень статей 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту а) частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Оскільки судом встановлено, що позивач набула у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), розташовану на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області площею 4,64 умовних кадастрових гектара, що належала [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0164862, однак вказане право не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом його визнання, тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved