Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бобринецького районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат понесених позивачем на утримання спільного будинку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач є співвласниками будинку розташованого по [ADDRESS]. Рішенням суду від 03 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем встановлено право власності по ? кожному на житловий будинок з відповідною частиною господарсько-побутових будівель. Починаючи з вересня 2012 року відповідач не приймає ніякої участі у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків та інших обов'язкових платежів. Так починаючи з жовтня 2012 року до теперішнього часу, позивачем проводилось посезоное газове опалення будинку, який разом з відповідачем є спільною сумісною власністю. Опалення будинку є централізованим, а тому при опаленні своєї частини будинку, в якій відповідач проживає, останній змушений сплачувати кошти і за опалення частини будинку, відповідача, оскільки розмежування опалення є неможливим, а також не підтримання потрібної температури може призвести як до руйнування будинку в цілому, так і в подальшому непридатності до проживання в ньому людей. В зв'язку з чим попросив стягнути починаючи з жовтня 2012 року по січень 2015 року - 3322,78 грн. Крім того відповідач не приймає участі у витратах на управління майном, його утриманні і збереженні в належному стані, а тому позивач просить стягнути з відповіача компенсацію в сумі 1000 грн за належне утримання та збереження в належному стані частки в спільному майні. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків як власника частини будинку, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечила, так як [PERSON] перешкоджає їй в доступі до спільного майна, змінив замок та вона позбавлена свого права користуватися житловим будинком, а тому разом із сином змушена проживати в іншому місці. Позовні вимоги вважає необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ніяких домовленостей з позивачем, щодо утримання спірного майна не було, позивач користується спільним будинком повністю і за свій комфорт відповідно сплачує кошти. Всі правовстановлюючі документи на будинок знаходяться у [PERSON] і він не дає можливості відповідачки оформити своє право на ? житлового будинку у встановленому законом порядку, оскільки немає можливості навіть виготовити технійчний паспорт на будинок. І ніяких докуменів, окрім рішення суду про визнання за неї ? частини спірного будинку в неї не має. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача суд дійшов до наступного висновку. Згідно з ч .1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України закріплено обов'язок співвласників відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності брати участь у витратах на управління, утримання і збереження майна З наведеної норми вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов'язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов'язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Судом встановлено, що згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03.04.2013 року, визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? кожному на житловий будинок з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Про реєстрацію вказаного майна, відповідно до встановленого законом порядку сторони докази не надали, що ставить під сумнів момент набуття права власності відповідачкою, щодо будинку по вул. Першотравневий.18 на спірний будинок. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2)створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч. ч. 1 - 3 ст. 11 ЦК України). Після з'ясування фактичних обставин суд може зробити висновок щодо відповідності заявленої матеріально-правової вимоги способам захисту права і про порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача. За таких обставин, суд не може встановити право вимоги у позивача як у власника частини квартири, а саме ?. Разом з тим, обґрунтовуючи розмір позовних вимог, позивачем надано розрахунок про відшкодування понесених витрат на утримання майна, починаючи з 2012 року проведено оплату за газове опалення будинку на загальну суму 830,90 грн., а саме у жовтні 313,60 грн., у листопаді - 168,30, у грудні - 349 грн. В 2013 році - на загальну суму 1128,88 гривень, а саме у березні - 286 грн., у серпні 226., у вересні 258,48 грн., у листопаді - 158,40 грн., у грудні - 200 грн. В 2014 році- назагальну суму 1143 грн., а саме у січні 259 грн., у лютому -288 грн., у березні 144 грн., у квітні 72 грн., у вересні 56 грн., у листопаді - 165 грн., у грудні - 165 грн. В 2015 році було сплачено лише в січні місяці 220 грн., а загалом сплачено за газове опалення будинку, без допомоги відповідача, починаючи з жовтня 2012 року по січень 2015 року - 3322,78 грн. Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов'язує. Власик зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у спільному майні зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна як це передбачено ст.360 ЦК України. При цьому, відповідно до ч.10, ч.16 ст.1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що фактично у вказаній квартирі проживає позивач сам, який є безпосереднім споживачем комунальних послуг. Крім цього, матеріали справи не містять доказів наявності договірної домовленості сторін про участь в управлінні і збереженні їх спільного майна, проте, така домовленість є правом (ч. 2 ст. 358 ЦК України), а не обов'язком співвласників спільного майна. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позивачем неправомірно включено до суми, яка підлягає стягненню з відповідача, витрати понесені позивачем по оплаті комунальних послуг за користування опалення. Крім того відповідачка не проживала в зазначеному позивачем будинку, і позбавлена права зареєструвати право власності на майно в зазначеному законом порядку, так як всі правовстановлюючі документи на будинок знаходяться у позивача, останній змінив замок до будинку, і відповідач позбавлена можливості користуватися будинком. Дану обставаину в судовому засіданні не заперечив і позивач [PERSON] Що стосується позовних вимог [PERSON], щодо стягнення коштів з [PERSON] стосовно участі у витратах на управління майном, та утриманні в належному стані, здійснення господарских робіт і за це відповідачка має сплатити позивачу компенсацію в сумі 1000 грн. позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували даний факт зазначений позивачем та відповідні витрати, які ним були здійсненні в зазначеному позові. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, за таких обставин, що [PERSON] не повина нести цивільну відповідальність щодо сплати послуг пов'язаних з володінням та користуванням майном, оскільки це призведе до порушення її прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed