Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 12.03.1994 року між ним та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб. Позивач зазначає, що з липня 2019 року стосунки між подружжям погіршились та сторони стали проживати окремо, припинили ведення спільного господарства. Причиною розпаду сім`ї стали втрата почуття любові та пошани, примирення позитивних наслідків не дали, у зв`язку з чим позивач звернувся до суд з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.03.2020 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху. Заявою від 24.04.2020 року, позивач усунув недоліки визначені ухвалою суду від 16.03.2020 року. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в судове засідання. В судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив задовольнити його позовні вимоги, розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання також не з`явилась, звернулась до суду з заявою про визнання позовних вимог та просила суд розгляд справи провести за її відсутності. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12.03.1994 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 265, під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно від 21.02.2020 р.) (а.с. 28). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а.с.16). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням того, що позивач та відповідач на примирення категорично не згодні, зазначили, що їх сім`я розпалася остаточно, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини під час розгляду справи заявлено не було. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved