Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з вказаною позовною заявою, мотивуючи тим, що він навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім.. М. Коцюбинського, потребує матеріальної допомоги, вважає, що батько має можливість сплчувати йому аліменти. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнає повністю, згоден сплачувати аліменти на сина, який продовжує навчання. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6). Відповідно до довідки № 0161166 від 12.10.2020 року [PERSON] навчається на І курсі факультету математики, фізики, комп`ютерних наук і технологій (а.с.7). Статтею 199 СК України\~передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі\~статтею 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.198 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Задовольняючи вимогу позову, суд керується тим, що за змістом\~статті 199 СК України\~законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей до 23 років, які продовжують навчатись, а не утримувати повнолітніх дітей до 23 років за умови продовження ними навчання, та враховує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання; відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну та не спростував зазначене позивачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак, для суду наявні підстави для задоволення вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина у заявленому у позові розмір до закінчення ним навчання. На виконання п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню 840, 80 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved