Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся\~в суд\~із позовом\~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~укладеного 21.02.2017\~року посилаючись\~на те,\~що сімейне\~життя не\~складується,\~виникають сварки,\~втратилися взаєморозуміння\~та взаємоповага,\~з`явилися різні\~погляди на\~сімейне життя.\~У шлюбі\~у них\~народилася донька\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Вимоги мотивує\~тим,\~що збереження\~шлюбу суперечить\~інтересам подружжя,\~подальше проживання\~подружнім життям\~та збереження\~сім`ї неможливе,\~а тому\~позивач просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач подав до суду письмову заяву (вх. № 3412) про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач подала до суду письмову заяву (вх. № 2996) про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося, розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вирішує справу за наявними матеріалами та доходить наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2017 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, запис № 14 від 21.02.2017 року (оригінал свідоцтва про шлюб додано до матеріалів справи (а.с. 5). Відповідно до наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , запис № 182 від 13.03.2018 року, у сторін на утриманні є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Вирішенням спірного\~питання є\~захист права\~позивача в\~судовому порядку, шлюб між сторонами не може бути розірваний органами ДРАЦС, оскільки ініціатива щодо припинення шлюбу виходить від позивача, відсутня взаємна згода подружжя про розлучення, подання спільної заяви до органів ДРАЦС про розірвання шлюбу та у сторін є малолітня дитина, яка не досягла 18 років. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на вищенаведене, на підставі встановлених доказів в судовому засіданні, а також зважаючи на те, що відповідач позов визнає і це не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підставними та їх слід задовольнити в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині вимоги відповідача про вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд зважає на те, що відповідач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке носила в шлюбі, а тому доходить висновку, що вимога підлягає задоволенню (у відповідності до ст.113 СК України особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved