Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Другої Одеської державної нотаріальної контори та просить визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 29 жовтня 2007 року, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] була його матірю, і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ощадної книжки на строковий вклад за рахунком №622. Позивач не звернувся вчасно до нотаріальної контори для отримання спадщини, оскільки вважав, що крім квартири, яка була подарована його сину, жодного спадкового майна в матері більше не було. Лише 26 вересня 2015 року йому стало відомо про існування відкритого на імя [PERSON] рахунку №622 на ощадній книжці. Крім того, позивач довгий час хворів та періодично знаходився на стаціонарному лікуванні, у звязку з чим ним був пропущений строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві, та просив розглядати справу в заочному порядку. Представник Другої Одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомляв. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку представника відповідача у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши докази, що є наявними у матеріалах справи, вислухавши думку позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 жовтня 2007 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №123856. Після її смерті відкрилась спадщина, у тому числі, у вигляді ощадної книжки на строковий вклад за рахунком №622. Позивач не звернувся вчасно до нотаріальної контори для отримання спадщини, оскільки вважав, що крім квартири, яка була подарована його сину, тобто внуку померлої, жодного спадкового майна в матері більше не було. Лише 26 вересня 2015 року позивачу стало відомо про існування відкритого на імя [PERSON] рахунку №622 на ощадній книжці. Крім того, у судовому засіданні доведено, що позивач є інвалідом другої групи, що вбачається з відповідної довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №960663. Також, як вбачається з медичної картки лікування хворого на туберкульоз та виписки з медичної карти стаціонарного хворого, позивач тривалий час хворіє, та періодично знаходиться на стаціонарному лікуванні. У звязку з вищевикладеними обставинами, позивачем був пропущений 6-місячний строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] згідно вимог ст. ст. 1270, 1272 ЦК України. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до положень ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2007 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходив з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тому, суд вважає доведеним у судовому засіданні факт того, що пропуск строку для прийняття спадщини після смерті матері позивачем був обумовлений періодичним тривалим знаходженням його на стаціонарному лікуванні, що є обєктивними поважними причинами для пропуску такого строку. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved