Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовною заявою до Михайлівської сільської територіальної громади в особі Михайлівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивача. За життя померлій належала земельна ділянка, яка розташована в адмінмежах Лубенської сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла позивачеві. Втім, [PERSON] не був обізнаний про наявність такого заповіту, вказана обставина стала відомою лише на початку 2020 року, коли позивач виявив в документах померлої заповіт. При зверненні до нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом у зв`язку з тим, що спадщина не прийнята у встановленому законом порядку, а тому він змушений звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач подав до суду заяву, в якій просить задовольнити заявлені позовні вимоги та розглянути справу за його відсутності. Від відповідача - Михайлівського сільського голови Плужника Т.А. - надійшло до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника, в ухваленні рішення Михайлівська сільська рада покладається на розсуд суду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Безпосередньо дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконком Лубенської сільської ради Кам`янського району Черкаської області 10 квітня 2007 року, актовий запис № 7. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить в тому числі й земельна ділянка площею 1,98 га, розташована на території Лубенської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, цільове призначення -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7121883000:04:000:0132, право померлої на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії від 07 грудня 2009 року ЯЕ 136301. Згідно із заповітом від 14 березня 2002 року, посвідченого секретарем Лубенської сільської ради Кам`янського району Черкаської області та зареєстрованим в реєстрі за № 18, померла усе своє майно заповіла [PERSON] . Факт родинних відносин [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) 17 січня 2020 року. Спадкова справа за майном померлої [PERSON] була заведена лише після подачі заяви [PERSON] , діючого від імені [PERSON] , про видачу свідоцтва про право на спадщину від 05 березня 2020 року. Приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Аренґель Ґ.Ю. роз`яснено [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не прийнята спадщина в установленим законом порядку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 березня 2020 року. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, за змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з позицією Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач був необізнаним про наявність заповіту, складеного на його ім`я, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, що є поважною причиною пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно з поважної причини пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим позовна заява є законною і обґрунтованою та підлягає задоволенню. Визначаючи тривалість додаткового строку суд враховує, що з аналізу положень ст. 1270 та ч. 3 ст. 1272 ЦК вбачається, що тримісячний строк для прийняття спадщини з урахуванням особливих умов реалізації цього права є необхідним та достатнім з точки зору добросовісності і розумності.

Outcome: approved