Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми за договором позики В своїй позовній заяві [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за борговою розпискою від 03 серпня 2015 року в розмірі 299 000 грн.. Сторони про час, дату та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала в повному обсязі позовні вимоги про стягнення заборгованості. Суд, вислухавши сторони дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем по справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти, що підтверджуються наявними у справі доказами, та не оспорюються сторонами по справі, та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] 03 серпня 2015 року уклали договір, відповідно до якого [PERSON] бере у [PERSON] в борг 300 000 грн., які вона зобовязується повернути до 31 грудня 2015 року. Факт того, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 300 000 грн. підтверджується письмовою розпискою, складеною 03 серпня 2015 року особисто відповідачем при фактичному одержанні коштів (а.с.6,7). Сторони в судовому засіданні підтвердили вищезазначений факт. Між [PERSON] та [PERSON] 27 квітня 2017 року укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого до позивача [PERSON] перейшло право вимоги до [PERSON] за розпискою від 03 серпня 2015 року (а.с.8). [PERSON] направлено повідомлення про заміну кредитора (а.с.9). До теперішнього часу відповідач по справі свої зобовязання не виконала та не повернула позивачу заборгованість в сумі 299000 гривень. Тому позивач змушений звернутися з позовом до суду. Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підставі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1ст 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); Як вбачається з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Проаналізувавши надані суду докази та умови договору позики, укладеного між сторонами, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобовязання не виконала. Розписка про надання боргу до моменту звернення до суду знаходилася у позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розписка позичальника [PERSON] є документом, що підтверджує безспірність заборгованості позичальника та встановлює прострочення виконання зобовязання. Оскільки [PERSON] до цього час борг не повернула, що визнала в судовому засіданні, то суд, виходячи з вище вказаних вимог закону та обставин по справі, обґрунтовано вважає необхідним стягнути суму боргу за договором позики з відповідача. На підставі наведеного, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Питання щодо стягнення судових витрат вирішити в порядку ст. ст. 79, 88 ЦПК України.

Outcome: approved