Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON], а [INFO] помер його вітчим - [PERSON], після смерті яких відкрилася спадщина, що складається з будинку [ADDRESS]. Він прийняв спадщину за ними, так як на час їх смерті і по 2011 рік постійно проживав у вказаному будинку. Для оформлення спадщини за батьками та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок він звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено в оформленні такої за відсутністю достатніх правовстановлюючих документів на даний будинок. Тому просить задовольнити позов та визнати за ним право власності на будинок в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечив проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області [INFO], а [INFO] помер його вітчим - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 07 квітня 2008 року (а. с. 5-8, 40). Також встановлено, що згідно довідки Ворочівської сільської ради № 497 від 31 серпня 2012 року згідно погосподарської книги № 5, особовий рахунок № [NUMBER], головою домогосподарства [ADDRESS] був вітчим позивача - [PERSON], який помер [INFO] (а. с. 11). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00014781448 від 02 грудня 2014 року, мати позивача - [PERSON] 02 березня 1966 року уклала шлюб з [PERSON], який відповідно був вітчимом [PERSON] (а. с.4-6, 40). Згідно довідок Ворочівської сільської ради № 268 від 03 жовтня 2014 року та № 496 від 31 серпня 2012 року, на день смерті [PERSON], який помер [INFO], і до 06 жовтня 2008 року за адресою [ADDRESS] ніхто зареєстрованим не значився, однак з 2000 року там проживав [PERSON], 1959 року народження (а. с. 9-10, 12-13). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім цього, як вбачається із спадкової справи № 214/2008 та спадкової справи №215/2008, спадкоємець [PERSON] також звернувся до нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини за матір'ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] (а. с. 28-37). Разом з цим, згідно повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 202/01-16 від 23 жовтня 2014 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок [ADDRESS] відсутній та відповідно, право власності на такий у [PERSON] не виникло (а. с. 21). Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] з 2000 року постійно проживав з покійною матір'ю та вітчимом у спадковому будинку на час відкриття спадщини, після їх смерті звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовився від неї, а тому вважається таким, що прийняв спадщину (а. с. 9-13, 28-37). Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved