Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 24.02.2015 року з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на території Ленінської сільської ради Кролевецького району Сумської області розташована земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,533 га. На підставі розпорядження голови Кролевецької райдержадміністрації від 08 травня 2003 року №207 Ленінською сільською радою було видано на ім'я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 158163. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №444. У державному акті виявлена помилка, а саме у кадастровому номері земельної ділянки не всі цифри читаються. [INFO] року у селі Ленінське Кролевецького району Сумської області померла [PERSON]. Ще до смерті померла розпорядилась належним їй майном, склавши заповіт на його користь. На момент смерті мати проживала сама. У встановлений законом строк він звернувся до Кролевецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу. Інших спадкоємців, які нарівні з ним мають право на спадщину та спадкоємців, які б відповідно до статті 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку в спадщині, немає. У квітні 2014 року він звернувся до Кролевецької районної державної нотаріальної контори з наявними документами для оформлення свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус роз'яснив йому, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки належний спадкодавцю державний акт на право приватної власності на землю містить підчистки (виправлення), а документи з підчищеннями та виправленнями не приймаються для вчинення нотаріальних дій, указані державні акти вважаються зіпсованими. Відділ Держземагентства у Кролевецькому районі повідомив про неможливість видачі нових державних актів на ім'я [PERSON], оскільки з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр», яким відмінені державні акти. При цьому було надано копію державного акту на право власності на земельну ділянку, в якому відсутні виправлення. За життя його мати вважала себе власником земельної ділянки і володіла, користувалася та розпоряджалася нею, як власник особистим майном. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку ніким не оспорювалося. На сьогодні він, [PERSON], не має можливості оформити свої права спадкоємця на земельну ділянку у нотаріуса та вимушений звертатись з цього питання до суду. Враховуючи докази того, що [PERSON], яка померла [INFO] року, на законних підставах набула у власність земельну ділянку на території Ленінської сільської ради та володіла нею, тобто зазначене нерухоме майно фактично їй належало, він вважає, що вказаний факт можливо встановити за рішенням суду, а за ним, як за спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], є підстави для визнання права власності на вказане нерухоме майно - земельну ділянку на території Ленінської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.34). Ленінська сільська рада Кролевецького району надала письмову заяву, з якої вбачається, що заперечень проти позову [PERSON] сільська рада не має та просить справу розглядати у відсутність їх представника (а.с.26). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки виконкому Ленінської сільської ради Кролевецького району №208 від 24.11.2014 року (а.с.8) [PERSON], [INFO], була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. На день смерті була зареєстрована та проживала одна. Заповіт від імені [PERSON] був посвідчений виконкомом Ленінської сільської ради 26.05.1995 року за №62. Як вбачається з заповіту, посвідченого від імені [PERSON] секретарем Ленінської сільської ради 26.05.1995 року за №62, [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все те, що вона матиме за законом і правом на день смерті, заповіла [PERSON], 1952 року народження (а.с.9). [INFO] року [PERSON] померла в с.Ленінське Кролевецького району Сумської області (а.с.10), відповідно до положень ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадщини [PERSON], крім іншого, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,533 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ № 158163, виданим на підставі розпорядження голови Кролевецької райдержадміністрації від 08 травня 2003 року №207, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №444 (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З довідки Кролевецької районної державної нотаріальної контори (а.с.23), інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.24), інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.25), вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в селі Ленінське Кролевецького району Сумської області, Кролевецькою районною державною конторою була заведена спадкова справа №25/2008. У спадковій справі міститься заява від 15.01.2008 року за реєстровим №32, яку подав син померлої [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Заповіт внесений до Спадкового реєстру за №46626418. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вказане свідчить, що [PERSON] як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] прийняв спадщину, вчинивши необхідні передбачені законом дії, осіб, які б мали обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України судом не встановлено. Однак, [PERSON] не має можливості оформити свої права спадкоємця на земельну ділянку у нотаріуса, так як в державному акті серії СМ №158163 на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,533 га, виданому на підставі розпорядження голови Кролевецької райдержадміністрації від 08 травня 2003 року №207 на ім'я [PERSON], виявлена помилка, а саме у кадастровому номері земельної ділянки недописані останні чотири цифри. У зв'язку з цим нотаріус, посилаючись пункт 1 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, оскільки для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які містять підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, текти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем (а.с.16). Позивач звернувся до відділу Держземагенства у Кролевецькому районі Сумської області з заявою про внесення змін до державного акту на право власності на земельну ділянку. На його звернення повідомили, що відповідно до пункту 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.08.2009 року за № 735/16751, виправлення орфографічних або технічних помилок у державному акті не допускається. Крім того, у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» з 01.01.2013 року, видача нових державних актів не передбачена (а.с.17). Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України (в редакції Закону №1066-VІ від 05.03.2009 року, чинній на сьогодні) право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції Закону №3613-VІ від 07.07.2011 року, чинній на сьогодні) право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно даного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ч.1 ст.126 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час отримання [PERSON] державних актів) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалися державними актами. Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка, належна [PERSON], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва має площу 0,5327 га та їй присвоєний кадастровий номер 5922685100:05:002:0168 (а.с.12-14). На вказану земельну ділянку складена нормативна грошова оцінка (а.с.15). Однак у державному акті серії СМ №158163, а саме, у кадастровому номері земельної ділянки, не дописані останні чотири цифри. Враховуючи докази того, що [PERSON] на день смерті фактично володіла земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,5327 га, про що мала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії СМ №158163, виданий на підставі розпорядження голови Кролевецької райдержадміністрації від 08.05.2003 року за №207, факт належності на праві власності [PERSON], померлій [INFO] року, зазначеної земельної ділянки, розташованої на території Ленінської сільської ради (кадастровий номер земельної ділянки: 5922685100:05:002:0168) слід встановити за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки ставиться питання про перехід права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, то позовні вимоги [PERSON] слід визнати обґрунтованими і його права як спадкоємця підлягають судовому захисту. Оскільки [PERSON] в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак не оформив своїх прав на спадкове майно, інших спадкоємців як за заповітом так і за законом або осіб, які б претендували на обов'язкову частку у спадщині, судом не встановлено, тому право власності на земельну ділянку, що розташована на території Ленінської сільської ради, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5327 га, кадастровий номер 5922685100:05:002:0168, слід визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до ст.ст.16, 328, 373, 374, 392, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, ч.1 ст.1225, ст.ст.1233-1236, 1268, ч.1, 2 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України,

Outcome: approved