Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 лютого 2014 року між ним та відповідачкою було розірвано шлюб. Цим же рішенням з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду і до досягнення ним повноліття. Позивач зазначав, що 20 вересня 2014 року він уклав шлюб з [PERSON] і від цього шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO], яка перебуває на його утриманні та вихованні. У звязку з цим його матеріальний стан погіршився, тому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення цього суду, та встановити розмір аліментів з 1/3 частки до 1/ 6 частки з усіх видів його заробітку, але не менше , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду і до досягнення ним повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] не заперечила проти задоволення позову. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Встановлено, що рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 лютого 2014 року між сторонами було розірвано шлюб. Цим же рішенням з позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду і до досягнення ним повноліття. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. У випадках, передбачених ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із погіршенням матеріального становища платника аліментів, останній може подати до суду заяву про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Встановлено, що 20 вересня 2014 року позивач уклав шлюб з [PERSON] (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком дитини являється позивач [PERSON]В.(а. с. 5). Таким чином, оскільки матеріальне становище позивача змінилося, тобто, в нього змінився сімейний стан та народилася дитина в другому шлюбі, тому суд з огляду на встановлені обставини, виходячи із засад розумності та справедливості, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Разом з цим, як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved