Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до [PERSON] про розірвання шлюбу . В обґрунтування позову зазначив, що 22 серпня 2013 року він з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ № 215154 від 22.08.2013. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ВЛ № 407455 від 05.06.2015. З квітня 2018 року подружні відносини припинені, подружнє життя не склалось через різні погляди на життя, сімю та ведення спільного домашнього господарства. Наразі сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, проживають за різними адресами. У судове засідання позивач не зявився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в\~судове засіданняне прибула, але звернулася до суду із заявою в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить суд розглянути справу за її відсутності. У звязку із клопотаннями сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність учасників провадження, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що 22 серпня 2013 року він з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ № 215154 від 22.08.2013. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ВЛ № 407455 від 05.06.2015. З квітня 2018 року подружні відносини припинені, подружнє життя не склалось через різні погляди на життя, сімю та ведення спільного домашнього господарства. Наразі сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, проживають за різними адресами. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як не ведення спільного господарювання, небажання позивача надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved