Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 11.10.2014 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, їх спільна дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини у розмірах, необхідних та достатніх для забезпечення розвитку дитини, не надає, у зв`язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі визначеному позивачем, посилаючись на те, що він офіційно не працевлаштований та має нерегулярний дохід. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації якого [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 6). Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 7). Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21.11.2019 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). У статті 8 Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ст. 180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст. 182\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням\~системного аналізу\~зазначених вище\~норм та\~матеріалів справи,\~враховуючи обов`язок\~батьків утримувати\~дітей до\~досягнення ними\~повноліття,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність підстав\~для часткового\~задоволення позовних\~вимог та\~стягнення з\~25.11.2019\~року з\~відповідача на\~користь позивача\~аліментів на\~утримання дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частки від\~усіх видів\~заробітку (доходу),\~але не\~менше ніж\~50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до приписів ст.\~196\~Сімейного кодексу\~України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.\~192\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При вирішені питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~задоволених позовних\~вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~у разі\~задоволення позову\~покладаються - на відповідача. Оскільки позивач [PERSON] , у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за подання до суду цього позову, суд вважає за необхідне судовий збір покласти на відповідача. Крім того, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 500,00 грн. Згідно доданого до позовної заяви опису виконаних робіт по наданню правової допомоги [PERSON] з приводу підготовки до суду позовної заяви про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, підписаної адвокатом [PERSON] О [PERSON] ., надана наступна правова допомога: надання консультаційної допомоги та роз`яснення законодавства; складання позовної заяви та підготовка документів до суду та загальна сума вартості наданих послуг складає 500,00 грн (а.с. 8). Відповідно до квитанції № 81 від 25.11.2019 року, [PERSON] здійснено оплату адвокату Ільєвій О.Ф. за підготовку позову про стягнення аліментів та надану консультацію у розмірі 500,00 грн (а.с. 8-а). Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон) визначаються правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні. Відповідно до статті 1 Закону адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Статтею 19\~Закону визначені\~види адвокатської\~діяльності,\~яка в\~тому числі\~включає в\~себе надання\~правової інформації,\~консультацій і\~роз`яснень з\~правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Згідно статті\~26\~Закону адвокатська\~діяльність здійснюється\~на підставі\~договору про\~надання правової\~допомоги. Документами,\~що посвідчують\~повноваження адвоката\~на надання\~правової допомоги,\~можуть бути: договір\~про надання\~правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. За змістом\~статті 27\~Закону договір\~про надання\~правової допомоги\~укладається в\~письмовій формі. Договір\~про надання\~правової допомоги\~може вчинятися\~усно у\~випадках: надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди). Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу встановлено, що позивачем, згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, було доведено надання їй правової допомоги адвокатом [PERSON] та розмір таких витрат є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. На підставі викладеного,

Outcome: partial