Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду із позовною заявою до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що він 09.10.2012 р. був прийнятий на роботу у ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» гірником підземним 2 розряду, з повним робочим днем під землею. 17 червня 2016 р. був переведений на посаду учня прохідника підземного, з повним робочим днем під землею. 13 серпня 2016 року він був звільнений з роботи за переведенням до іншої організації на підставі п.5 ст. 36 КЗпП України. На день звільнення відповідач повинен був виплатити заборгованість із заробітної плати, але виплату не здійснив. Відповідно дол. ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Сума середнього заробітку, яку відповідач повинен сплатити на його користь за час затримки розрахунку, після уточнення позовних вимог, за період з 14.08.2016 р. по 25.11.2016 р. складає 22 591,85 грн. без урахування обов'язкових податків та зборів. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 22 591,85 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] не був присутнім, уточнену заяву підтримав, просив справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача у судовому засіданні не була присутня , уточнену позовну заяву не визнала, просила справу розглядати у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно з трудовою книжкою, серії [NUMBER], заповненою 03 серпня 1987 року, на підставі наказу № 470-к від 09.10.2012 року, [PERSON] прийнятий гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем під землею у ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська». 16.04.2013 р. наказом № 148-к від 15.04.2013 р. переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею. 17 червня 2016 р. переведений учнем прохідника підземного з повним робочим днем під землею на підставі наказу №308-к від 17.06.2016 р. 13 серпня 2016 р. звільнений за п.5 ст.36 КЗпП України за переводом на ВП «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» на підставі наказу № 400к від 15.08.2016 р.(а.с.9,10). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем з 09.10.2012 року до 13.08.2016 року. Відповідно до ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. З копії довідки № 24/918 від 15.09.2016 р. виданої ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привільнянська» вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] без урахуванням обов'язкових податків складає 308,16 грн.(а.с.12). Відповідно до довідки № 24/247 від 23.02.2017 р. , згідно постанови ВП № 52821489 від 04.11.2016р. заборгованість на користь [PERSON] складає 18 062,20 грн. Заборгованість станом на 06.02.2017 р. становить 13 002,30 грн. Згідно довідки № 24/246 від 23.02.2017 р., наданою ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привільнянська», середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] за період з 14.08.2016 р. по 25.11.2016 р. становить 22 591,85 грн. без урахування обов'язкових податків та зборів. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Отже, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 14.08.2016 р. по 25.11.2016 р. становить 22 591,85 грн. без урахування обов'язкових податків та зборів. Представником відповідача не надано доказів відсутності вини відповідача в несвоєчасній виплаті позивачу всіх належних йому сум при звільненні з роботи, що є обов'язком відповідача відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню.

Outcome: approved