Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 21.12.2007 між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №748, серія свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейні відносини та обов'язки. З липня 2017 до дня подання позову до суду,проживають окремо, спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, бо суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач не з'явився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, без фіксації судового процесу. Вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засіданняне прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, письмових заперечень проти позову не надала, причини неявки суду невідомі. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] ([INFO]) та [PERSON]. ([INFO].), уклали шлюб, який було зареєстровано 21.12.2007 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №748, серія свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як не ведення спільного господарювання, небажання позивача надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 704 грн. 00 коп.

Outcome: approved