Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Крім нього, спадкоємцем за законом першої черги є син померлої [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 18.09.1997 року секретарем виконкому Осипенківської сільської ради, відповідно до якого на випадок своєї смерті все належне їй майно заповіла [PERSON]. У встановлений законом строк він подав до Бердянської районної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] Проте, постановою держаного нотаріуса Бердянської районної державної нотаріальної контори від 15.10.2013 року у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. [PERSON] подав заяву про визнання позову, просив розглядати справу без його участі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] до Бердянської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, до складу якої входять житловий будинок [ADDRESS], звернувся [PERSON] Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.1, ч.2 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття. З постанови державного нотаріуса Бердянської районної державної нотаріальної контори від 15.10.2013 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] через відсутність відомостей на вказаний житловий будинок у державному реєстрі речових прав та в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що діяв до 01.01.2013 року. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно записів погосподарських книг Осипенківської сільської ради житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], значився за [PERSON], [INFO], по день її смерті [INFO], що підтверджується довідкою виконкому Осипенківської сільської ради Бердянського району №640 від 03.12.2009 року. Відповідно довідки виконкому Осипенківської сільської ради №2213 від 25.10.2013 року згідно запису №61 земельно-кадастрової книги Осипенківської сільської ради за 2002 рік за [PERSON] значилася в користуванні земельна ділянка загальною площею 0,41 га (0,25 га - для обслуговування житлового будинку; 0,16 га - для ведення особистого селянського господарства) за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, яка втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції №22/5 від 25.08.1994 року, при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження жилого будинку (частини будинку), який знаходиться в сільському населеному пункті, подається один з передбачених у пункті 44 цієї Інструкції документів, що підтверджують право власності відчужувача на жилий будинок (частину будинку). При відсутності такого документа до договору додається довідка виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки, а також де розташований будинок - на землі державного фонду, чи на землі, закріпленій за колгоспом, радгоспом або іншим сільськогосподарським підприємством, організацією, установою; страхову оцінку будинку; кому належить відчужуваний будинок - колгоспному (одноосібному селянському) двору чи господарству робітника (службовця). Якщо відчужуваний будинок є майном колгоспного (одноосібного селянського) двору, в довідці повинні бути перелічені всі члени двору з зазначенням числа, місяця і року їх народження, а якщо належить господарству робітника (службовця) і відчужувачем є учасник спільної часткової власності, в довідці повинні бути перелічені всі її учасники. В такій довідці можуть бути також зазначені дані про відсутність заборгованості по податках та страхових платежах, відсутність заборони відчуження та інші дані, які вимагаються відповідно до загальних правил посвідчення угод про відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників (додатки NN 32, 33). Якщо право власності відчужувача на жилий будинок (частину будинку) згідно з реєстрацією в погосподарській книзі виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих підтверджується одним з правовстановлюючих документів, передбачених у пункті 44 цієї Інструкції, службова особа виконавчого комітету при посвідченні договору про відчуження жилого будинку (частини будинку) вимагає подання цього документа і, крім цього, до договору також додається вищезазначена довідка виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих. За змістом зазначеної норми закону до 1994 року підтвердженням належності громадянину жилого будинку (частини будинку) вважався запис в погосподарській книзі, а правовстановлюючим документом - відповідна довідка виконавчого комітету сільської (селищної) Ради. За таких обставин зазначений запис у погосподарській книзі та довідка сільради щодо наявності такого запису вважалися правовстановлюючими документами, які підтверджували право власності на будинок як колгоспного так і робітничого двору. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Аналізуючи надані докази, суд приймає до уваги письмові докази надані позивачем і приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на спірний будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved