Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про визнання заповіту нікчемним, мотивуючи його тим, що 18 вересня 2015 року помер її батько [PERSON], після смерті якого вона звернулася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини. Однак, від нотаріуса їй стало відомо, що на випадок своєї смерті батько залишив заповіт, який був посвідчений 16 жовтня 2006 року секретарем Березівської сільської ради Глухівсьекого району, згідно якого останній заповідав все своє майно відповідачці [PERSON] Позивачка вважає, що даний заповіт був складений із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки зміст заповіту не був прочитаний вголос та не зроблено запису про його прочитання, тому просить визнати нікчемним заповіт, який був складений її батьком [PERSON] на користь [PERSON] та посвідчений 16.10.2006 року секретарем Березівської сільської ради Глухівського району за номером в реєстрі 91. В судовому засіданні позивачка та її представник позов та викладені в ньому доводи на його обґрунтування повністю підтримали. Відповідачка та її представник проти позову заперечували, та пояснили, що заповіт, який був складений [PERSON] на користь [PERSON], повністю відповідав вимогам законодавства як щодо його форми, так і щодо змісту. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи надіслав заяву про слухання справи без його участі підтримавши позовні вимоги [PERSON] Представник третьої особи [PERSON] заявила, що вважає позов необґрунтованим, оскільки заповіт [PERSON] було прочитано вголос і підписано ним особисто. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що вона працювала секретарем Березівської сільської ради та в її обовязки входило складання та посвідчення заповітів. Оспорюваний заповіт в її присутності складав особисто [PERSON], який в повній мірі відповідав за свої дії, останній розумів значення вчинення заповіту і не перебував в якомусь хворобливому чи іншому стані, вона на його прохання склала заповіт на компютері та після складання останній особисто його прочитав та підписав. Відсутність запису в заповіті про його прочитання вголос пояснює технічною помилкою, оскільки вона тільки почала складати заповіти на компютері і не помітила, що в зразку заповіту, з якого складала оспорюваний заповіт, був відсутній такий запис. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідка, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що 16.10.2006 року секретарем Березівської сільської ради Глухівського району за р/номером 91 був посвідчений заповіт, в якому все майно на випадок своєї смерті [PERSON] заповідав відповідачці [PERSON] (а.с.7). Зі свідоцтва про смерть серії І-БП №257486 від 01.04.2016, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Глухівському району Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, вбачається, що 18 вересня 2015 року помер [PERSON], про що 23.09.2015 складено відповідний актовий запис №28 (а.с.6). Також, рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 05.09.2017 по цивільній справі №576/112/17-ц, 2/576/180/17 за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] сільська рада Глухівського району Сумської області, про визнання заповіту недійсним, в задоволенні позову відмовлено у звязку з необґрунтованістю позовних вимог, а ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 07.11.2017 зазначене рішення суду залишено без змін. Відповідно до положень статті 1247 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу складання. Згідно статті 1251 ЦК України, якщо в населеному пункті немає нотаріуса, заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. За змістом частин першої та другої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В той же час, згідно положень частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. При розгляді даної справи суд приходить до висновку, що позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність обставин, на які [PERSON] посилається в своїй позовній заяві. Так, суд вважає, що заповіт, який був складений покійним [PERSON] на користь [PERSON], в повній мірі відповідає вимогам законодавства щодо його форми та змісту, він містить чітке та конкретне розпорядження відносно спадкового майна та посвідчений уповноваженою на те посадовою особою органу місцевого самоврядування. Посилання позивачки на ті обставини, що в заповіті відсутній запис про прочитання заповіту в голос, не може слугувати безпосередньою підставою для визнання його нікчемним, оскільки заповіт складений уповноваженою на те особою за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Крім того, слід зауважити, що при попередньому розгляді вказаної справи, судом було встановлено, що заповідач та відповідачка перебували у шлюбі, заповіт від імені [PERSON] був складений заповідачем особисто, який в повній мірі відповідав за свої дії, він не перебував в якомусь хворобливому чи іншому стані та чудово розумів значення вчинення заповіту. Крім того, свідки допитані при попередньому розгляді справи, підтвердили, що ще в 2006 році на одному із сімейних свят, [PERSON] повідомив присутніх, що він склав заповіт на користь [PERSON] Таким чином, відсутність запису в заповіті про його прочитання в голос, не може слугувати підставою для визнання абсолютного права заповідача визначати спадкоємців свого майна на випадок своєї смерті шляхом складання заповіту нікчемним. Суд вважає, що при посвідченні заповіту [PERSON], були повністю дотримані вимоги діючого на той час наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» щодо форми, змісту та порядку посвідчення заповітів. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed