Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Енергомонтажний поїзд № 754» про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на те, що 14.01.2016 року він звільнений з ДП «Енергомонтажний поїзд № 754» за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України, однак відповідач не провів з ним розрахунки по заробітній платі, які повинен був провести при звільнені. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати, в задоволенні іншої частини позовних вимог просив суд відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.01.2016 року відповідно до наказу № 1 [PERSON] звільнений з ДП «Енергомонтажний поїзд № 754» за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. До теперішнього часу позивачу не проведений розрахунок при звільненні. Як вбачається з довідки № 28/03/40 від 28.03.2017 року заборгованість ДП «Енергомонтажний поїзд № 754» по заробітній платі [PERSON] за період з 01.09.2015 року по 01.01.2016 року складає 6055,54 гривень. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статі 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинний сплатити зазначене в цій статі відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 117 КЗпП України відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.01.2016 року по 15.06.2017, який складає 115 424,04 гривень. Відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року та Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року, заробітна плата, яка виплачується з порушенням строків її виплати, підлягає виплаті з компенсацією втрати частини доходу (заробітної плати) у зв'язку із порушенням строків виплати заробітної плати. Відповідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. З Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Таким чином, загальний розмір компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строків виплати заробітної шати [PERSON] складає 1 243,72 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved