Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] та приватного нотаріуса [PERSON] про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом. В обґрунтування позову зазначено, що 01.11.2014 померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, у складі якої було наступне нерухоме майно: 1) житловий будинок за адресою: смт Красноріченське, вул. Октябрська, 14; 2) земельна ділянка № 274 з кадастровим номером 4421655400:23:002:0003 площею 5,9411 га; 3) земельна частка (пай) члена КСП «Іскра». Через введення в оману відповідачем [PERSON] позивач пропустив строк для прийняття спадщини, тому у 2015 році позивач звернувся до суду із позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 01.01.2015 у справі № 414/1370/15-ц, яке було залишено у силі рішенням Вищого спеціалізованого суду України від 14.12.2016, позивачу було надано додатковий строк для прийняття спадщини. За час судового розгляду [PERSON] оформив на себе право на спадщину та отримав свідоцтва про право на спадщину у приватного нотаріуса [PERSON], зокрема на спадкові земельну ділянку та земельну частку (пай) члена КСП, а також на житловий будинок у приватного нотаріуса [PERSON] Після отримання рішення Вищого спеціалізованого суду України позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із проханням прийняти заяву про прийняття спадщини, однак останній відмовився її прийняти без пояснення причин. За життя [PERSON] заповідала позивачу все майно, яке буде належати їй на час смерті, про що склала відповідний заповіт, про існування якого позивач не знав через дії [PERSON] У звязку з цим позивач просив визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих на імя [PERSON], [INFO]: 1) від 29.12.2015 на земельну ділянку № 274 з кадастровим номером 4421655400:23:002:0003 площею 5,9411 га; 2) від 04.01.2016 на земельну частку (пай) члена КСП «Іскра» згідно з сертифікатом ЛГ № 0145163; 3) на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Луганська область, Кремінський район, смт Красноріченське, вул. Октябрська, 14. Також позивач просив зобовязати приватного нотаріуса [PERSON] прийняти заяву [PERSON] про прийняття спадщини. 26.05.2017 позивач надав заяву про уточнення позовних вимог та просив визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих на імя [PERSON], [INFO]: 1) серії НАР № 755370 від 29.12.2015, номер у спадковому реєстрі 58438952, номер у реєстрі нотаріальних дій 1325 на земельну ділянку № 274 з кадастровим номером 4421655400:23:002:0003 площею 5,9411 га; 2) серії НАР № 755381 від 04.01.2016, номер у спадковому реєстрі 58448688, номер у реєстрі нотаріальних дій 01, на земельну частку (пай) члена КСП «Іскра» згідно з сертифікатом серії ЛГ № 0145163; 3) серії НВА № 231861 від 19.08.2016, номер у спадковому реєстрі 59389290, номер в реєстрі нотаріальних дій 245, на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Кремінський район, смт Красноріченське, вул. Октябрська, 14. Від інших позовних вимог позивач відмовився, оскільки у нього була прийнята заява про прийняття спадщини державним нотаріусом Старобільської державної нотаріальної контори (а.с. 49-50). Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 31.05.2017 за клопотанням позивача було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Луганський обласний державний нотаріальний архів та приватного нотаріуса [PERSON], а останнього також виключено зі складу відповідачів (а.с. 105). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON] та [PERSON] викладені у позовній заяві обставини та уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, позивач та представники сторін не заперечували проти розгляду справи за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було винесено 14.12.2016, а отже саме з цього дня набрало законної сили рішення Кремінського районного суду Луганської області від 01.10.2015 про надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], і тому саме з 14.12.2016 слід рахувати двомісячний строк, визначений позивачу судом першої інстанції. Однак у цей строк [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся. Твердження позивача про те, що копію рішення суду касаційної інстанції позивач отримав лише у березні 2017 року представник відповідача вважає необґрунтованими, оскільки є відповідні електронні реєстри, за якими позивач мав змогу відслідковувати прийняте рішення. Також представник відповідача ставить під сумнів, що у конверті ВССУ, копію якого позивач додав до позову на підтвердження отримання ним відповідного рішення у березні 2017 року, містилося саме це рішення, а не будь-які інші документи. Також представник відповідача звернув увагу на те, що із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до Луганського обласного державного нотаріального архіву, а не до нотаріальної контори. Представник третьої особи в.о. завідувача Луганського обласного державного нотаріального архіву (та завідувач Старобільської державної нотаріальної контори) [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявився та надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, а також зазначив, що після смерті [PERSON], яка померла 01.11.2014, приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] було відкрито спадкову справу за № 64/2017. Спадкова справа була відкрита на підставі заяви про прийняття спадщини за законом, яку було надано 10.12.2014 сином померлої [PERSON], [INFO] Інших заяв про прийняття спадщини та/або відмову від неї в передбачений законом шестимісячний строк до нотаріуса не надходило. 29.12.2015 та 04.01.2016 на підставі заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] останньому приватним нотаріусом [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на належні спадкодавиці земельну ділянку та земельну частку (пай). Крім того, 19.08.2016 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] останньому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом також на житловий будинок, що належав спадкодавиці. Спадкова справа після смерті [PERSON] 05.05.2017 була повернута за місцем її зберігання, а саме до Луганського обласного державного нотаріального архіву Судом встановлено, що згідно з рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 01.10.2015 у справі № 414/1370/15-ц (провадження № 2/414/539/2015), залишеним у силі Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.12.2016, було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та визначено позивачу додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 11 листопада 2014 року. Так, вказаними рішеннями встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 01.11.2014 і заповідала все своє майно позивачу, однак останній пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, а саме через введення [PERSON] в оману щодо наявності заповіту матері на користь останнього своїм рідним братом та відповідачем у справі [PERSON], який забрав у позивача правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с. 5-7, 8 т. 1). Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З копії конверта Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, адресатом в якому вказаний [PERSON], вбачається, що вказану ухвалу позивачу було направлено 21 березня 2017 року (а.с. 9 т. 1). 21 жовтня 1996 року в.о. голови виконкому Красноріченської селищної ради народних депутатів Кремінського району Луганської області [PERSON] було посвідчено і зареєстровано в реєстрі за № 142 заповіт, відповідно до якого [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, котре на день її смерті буде належати їй за законом, своєму сину [PERSON], що підтверджується дублікатом заповіту, який було зареєстровано в реєстрі за № 328 та видано [PERSON] 09 грудня 2015 року секретарем Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області [PERSON] (а.с. 10 т. 1). 29 грудня 2015 року приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 01 листопада 2014 року, належне їй майно, а саме земельну ділянку № 274 з кадастровим номером 4421655400:23:002:0003, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9411 га, яка знаходиться на території Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області (а.с. 12 т. 1). Крім того, 04 січня 2016 року приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 01 листопада 2014 року, належне їй майно, а саме земельну частку (пай) члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра» (смт Красноріченське Кремінського району Луганської області), право на яку належало померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0145163 (а.с. 11 т. 1). З витягу зі Спадкового реєстру за № 47692716 від 12.05.2017 вбачається, що в межах спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 01 листопада 2014 року, було видано три свідоцтва про право на спадщину, а саме: 1) 29.12.2015 приватним нотаріусом [PERSON] за № 58438952 за бланком НАР 755370; 2) 04.01.2016 приватним нотаріусом [PERSON] за № 58448688 на бланку НАР 755381; 3) 19.08.2016 приватним нотаріусом [PERSON] за № 59389290 на бланку НВА 231861 (а.с. 51, 56 т. 1). Згідно з рішенням Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області «Про зміну назв вулиць, провулків, площ на території Красноріченської селищної ради» № 02/1 від 20.11.2015 вулицю Октябрську було перейменовано на вулицю [PERSON] (а.с. 42-43 т. 1). У листі Відділу Держгеокадастру у Кремінському районі Луганської області за № 01-34/50 від 04.05.2017 зазначається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Іскра» Красноріченської селищної ради ЛГ № 0145463 зареєстрований 31.03.1997 у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 253 і виданий на імя [PERSON] (а.с. 52, 60 т. 1). У листі Комунального підприємства «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» за № 106 від 15.07.2015 зазначається, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справ станом на 01 січня 2013 року обєкт нерухомого майна «житловий будинок з будівлями та спорудами», розташований за адресою: Кремінський район, смт Красноріченське, вул. Октябрська, 14, зареєстрований у КП «Кремінське РБТІ» в реєстровій книзі 8 за номером 1191 на праві власності за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого виконавчим комітетом Красноріченської селищної ради 20.01.1989 (а.с. 53, 59 т. 1). 12 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Луганського обласного державного нотаріального архіву із заявою про прийняття спадщини, яка була зареєстрована державним нотаріусом Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON], відповідно до якої [PERSON] прийняв усю спадщину після смерті своєї матері [PERSON] (а.с. 54, 58 т. 1). З довідки Луганського обласного державного нотаріального архіву, виданої в.о. завідувача Луганського обласного державного нотаріального архіву та завідувача Старобільської державної нотаріальної контори [PERSON], вбачається, що в Луганському обласному державному нотаріальному архіві зберігається спадкова справа № 64/2014 року, заведена після смерті [PERSON], яка померла 01.11.2014, приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] 12.05.2017 до архіву надійшла заява про прийняття спадщини за рішенням Кремінського районного суду Луганської області від [PERSON] (а.с. 55). Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 розяснено, що свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо порушення його спадкових прав відповідачем [PERSON], який ввів в оману спадкоємця за заповітом [PERSON], тому отримані відповідачем свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] від 29.12.2015, 04.01.2016 та 19.08.2016 слід визнати недійсними. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на ту обставину, що позивачем було порушено визначений судом додатковий двомісячний строк прийняття спадщини, який слід обчислювати з дня набрання законної сили рішення суду першої інстанції, тобто з 14.12.2016. Так, діюче законодавство не містить зобовязання сторін відслідковувати за електронними реєстрами винесення судових рішень, а спростування представником відповідача доводів позивача щодо отримання останнім рішення суду касаційної інстанції наприкінці березня 2017 року суд вважає таким, що грунтується виключно на припущеннях представника, що не підкріплені жодними доказами, у той час як позивачем на підтвердження зазначеної обставини була надана копія конверту Вищого спеціалізованого суду України, на якому міститься печатка із датою відправлення 21.03.2017. Також суд констатує, що до отримання належним чином завіреної копії рішення суду позивач був позбавлений можливості реалізувати своє поновлене право на подання заяви про прийняття спадщини. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що позивач звернувся до нотаріального архіву замість звернення до нотаріуса і тому не прийняв спадщину, а отже не є спадкоємцем, оскільки судом з досліджених в судовому засіданні документів було встановлено, що спадкова справа, заведена після смерті [PERSON], знаходилася саме в Луганському обласному державному нотаріальному архіві, а заява позивача про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері [PERSON], була подана ним в межах двомісячного строку з дня отримання копії відповідного судового рішення та прийнята (і зареєстрована в реєстрі) державним нотаріусом Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області (яка також є виконуючим обовязки Луганського обласного державного нотаріального архіву) [PERSON] Крім того, суд вважає, що викладені представником відповідача заперечення жодним чином не спростовують тих обставин, що оспорювані свідоцтва про право на спадщину за законом були видані внаслідок введення в оману позивача, який бажав прийняти спадщину, щодо наявності заповіту матері на імя останнього, тобто у звязку з видачею зазначених свідоцтв про право на спадщину були порушені прав іншого спадкоємця за заповітом, а саме позивача [PERSON] За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача повністю та визнати недійсними видані 29.12.2015, 04.01.2016 та 19.08.2016 на імя відповідача [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved