Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області із позовною заявою до відділу ДВС Покровського міського управління юстиції про звільнення майна з під арешту. В обґрунтування своїх позовних вимог, які підтримані у судовому засіданні його повноважним представником, позивач посилається на порушення його прав власника щодо користування та розпорядження майном, на яке згідно ухвали суду від 25.08.2015 року по цивільній справі №184/1622/15-ц, номер провадження 2/184/554/15 накладено арешт в якості забезпечення позову по зазначеній цивільній справі. Позивач вказує на те, що на даний час відпали ті обставини, які зумовили вжиття заходів забезпечення позову, оскільки сторони в процесі виконання судового рішення примирилися та уклали мирову угоду, яка була затверджена судом. Однак, виконання зазначеної угоди позивачем є неможливим з огляду на наявність заборони розпоряджатися вказаним майном, що і стало підставою для звернення із відповідним позовом до суду. Ухвалами суду від 22.03.2017р. та 27.03.2017р. здійснено заміну неналежного відповідача - відділ ДВС Покровського міського управління юстиції на належного - [PERSON] та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділ ДВС Покровського міського управління юстиції та ПАТ «Банк Кредит Дніпро». У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог та зняття арешту із майна позивача з метою можливості останнім виконати умови укладеної між сторонами мирової угоди, не заперечив. Представник третьої особи - орган ДВС проти задоволення позовних вимог не заперечив, посилаючись на наявність підстав для зняття арешту із майна позивача, накладеного в якості забезпечення позову ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25.08.2015 року по цивільній справі №184/1622/15-ц. Представник третьої особи - ПАТ «Банк Кредит Дніпро» у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, із якими погодились представники відповідача та третьої особи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. У відповідності до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом, ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 25.08.2015 року по цивільній справі №184/1622/15-ц вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на майно, яке належить [PERSON], а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка площею 1,2182 га кадастровий номер [NUMBER] за адресою [ADDRESS], у виді спільної часткової власності - 0,2726 га., нерухоме майно бази відпочинку розташованої [ADDRESS] - приватна спільна власність - 1/3, а саме: корпус №1 (Літ. «А»), шашлична (Літ. «Б»), крита стоянка (Літ. «В»), бесідка (Літ. «Г»), вбиральня (Літ. «Д»), КТП (Літ. «Ж»), паркан №3., акції прості іменні у без документарній формі Приватного акціонерного товариства Виробничо-комерційна фірма «Херсонвинпром», код ЄДРПОУ 31881330 у кількості 11667 штук, загальною номінальною вартістю 116670,00 грн., акції прості іменні у без документарній формі Приватного акціонерного товариства «Орджонікідзевський рудоремонтний завод», код ЄДРПОУ 30866547 у кількості 125126 штук, загальною номінальною вартістю 1251260 грн., а також на все нерухоме майно яке належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS]. Постановою заступника начальника відділу ДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції від 18.11.2015р. виконавче провадження із примусового виконання ухвали суду від 25.08.2015р. закінчено. Рішенням Орджонікідзевського міського суду від 25.03.2016р. позовні вимоги [PERSON] до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволено частково, стягнено із відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 100 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату винесення рішення 2 625 215,90 грн., а також проценти за користування позикою у сумі 81 345,73 грн. та 2 785,69 грн. судового збору. Вказане рішення суду першої інстанції набрало законної сили. Водночас, 30.12.2016р. Орджонікідзевським міським судом визнано укладену між сторонами по справі №184/1622/15-ц мирову угоду, згідно умов якої сторони шляхом взаємних поступок досягнули примирення у процесі виконання рішення суду від 25.03.2016р. Так, відповідно до п.1.4. вказаної угоди, боржник гарантує, що після затвердження вказаної мирової угоди, але в будь-якому випадку до 01.02.2017р., частина заборгованості перед стягувачем, яка дорівнює 2 256 243,27 та 2 785,69 грн. судового збору буде погашена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі та в порядку, що передбачений ст..601 ЦК України, про що обов'язково має бути складений письмовий документ, а саме - відчуження [PERSON], ІНН [NUMBER], акцій іменних простих Приватного акціонерного товариства Виробничо-комерційна фірма «Херсонвинпром», ЄДРПОУ 31881330, у кількості 11667 штук, номінальною вартістю 116670,00 грн., на користь [PERSON], ІНН [NUMBER]. У свою чергу стягував, згідно п.1.5. даної угоди, заявляє, що з моменту підписання цієї угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних майнових претензій до боржника з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї мирової угоди. Постановою державного виконавця Покровського міського відділу ДВС ГУЮ у Дніпропетровській області від 23.01.2017р. виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа №2/184/20/16 від 11.04.2016р. про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 2 706 651,63 грн. закінчено у зв'язку із укладенням сторонами мирової угоди та затвердження її судом. Як вказує позивач, з метою виконання умов зазначеної мирової угоди, він звернувся до Орджонікідзевського міського суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих згідно ухвали суду від 25.08.2015р., однак у задоволенні останньої йому було відмовлено. Таким чином, виконання умов мирової угоди, зважаючи на те, що ухвалою суду від 25.08.2015р. накладено арешт на майно позивача, на даний час не видається за можливе. За таких обставин, накладений на майно арешт позивач вважає безпідставним та таким, що порушує його права власника щодо користування та розпорядження своїм майном, оскільки підстави, що зумовили його застосування перестали існувати. Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ст.40 коментованого Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ст.59 даного Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Водночас, згідно п.8 постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016р. «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження встановлено», що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Приписами ст.321 ЦК України унормовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.317 ЦК України Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 даного нормативно-правового акту, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно в якості забезпечення позову, порушується право приватної власності заявника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі як обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. У відповідності до ст..88 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved