Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 вересня 2009 року померла його матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Шевченка, 51 у с. Мощаниця Ківерцівського району Волинської області. Спадкоємцями першої черги після її смерті є її сини [PERSON], позивач по справі, та [PERSON], відповідач по справі. У визначений законом термін позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Мощаниця по вул. Шевченка, 51 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 21 вересня 2009 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно поданої позивачем заяви, просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 2009 року померла [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом (повторним) серії І-ЕГ № 201964 від 04.05.2017 року (а.с. 6). Згідно з довідкою Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с. 6), витягом із по господарської книги № 9 за 2017 рік (а.с. 7) [PERSON] належить житловий будинок у с. Мощаниця по вул. Шевченка, 51 Ківерцівського району Волинської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] спадкодавцю [PERSON] являються синами (а.с. 13), тобто відносяться до першої черги спадкоємців за законом. Позивач зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця (а.с. 14). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в с. Мощаниця по вулиці Шевченка, 51 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 21 вересня 2009 року.

Outcome: approved