Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить на підставі ст.136 СК України виключити з актового запису про народження № 14 від 26.02.2001 року, зробленого Ардатовським відділом РАГС Нижньогородської області Російської Федерації, запис про його батьківство відносно [PERSON], народженого [INFO], мотивуючи тим, що шлюб між сторонами у справі був розірваний 01.10.1998 року, їх спільне проживання припинено ще до розірвання шлюбу, оскільки на той час відповідач виїхала в Російську Федерацію, а позивача у 1998 року було засуджено до позбавлення волі і він до цього часу перебуває в Перевельській виправній колонії № 15, смт.Перевальськ Луганської області; проте в даний час йому стало відомо, що [INFO], коли він перебував в місцях позбавлення волі і з 1998 року ніяких стосунків з відповідачем не підтримував, остання народила сина [PERSON] та самостійно записала батьком дитини позивача, а відтак, вважає запис про батьківство дитини безпідставним. Позивач в судове засідання не прибув, представника не скерував, у позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність. Листом Перевельської виправної колони № 15 від 16.12.2013 року № 26/8075 на адресу суду надійшла заява позивача, в якій останній позові вимоги підтримує в повному обсязі, як доказ в їх обгрунтування надає довідку ПВК № 15 б/н б/д, з якої вбачається, що на момент зачаття дитини він знаходився в ПВК № 15 з 02.06.1995 року та звільнився 02.04.2001 року. У судовому засіданні відповідач визнала позов, пояснила, що є громадянкою України, у 2001 році проживала в Росії; про те, що позивач розлучився з нею ще у 1998 році вона довідалась лише в 2003 році; на момент народження сина вважала, що перебуває у шлюбі з позивачем; оскільки на той час у її паспорті був штапм про шлюб з позивачем орган РАГС Росії батьком дитини записав позивача. У судовому засіданні 20.02.2014 року оголошувалась перерва до 21.02.2014 року. Перевіривши законність визнання позову та дослідивши докази у справі, суд дішов наступних висновків. Судом встановлено та сторонами не оспорюється те, що 01.10.1998 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області було розірвано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис за № 269, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 19.02.2003 року, та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], яким підтверджується зміна прізвища відповідача з [PERSON] та [PERSON] внаслідок укладення 09.09.2011 року повторного шлюбу. Після розірвання шлюбу між сторонами у справі, у відповідача в місті Ардатов Нижньогородської області Російської Федерації [INFO] народилась дитина - [PERSON], батьком якої записано позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.02.2001 року Ардатовським відділом РАГС Нижньогородської області Російської Федерації. Згідно з ст.13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаною Україною та Російською Федерацією 22.01.1993 року, документи, які на території однієї з договірних сторін виготовлені або засвідчені закладом чи спеціально на те уповноваженою особою в межах її компетенції і за встановленою формою та скріплені гербовою печаткою, приймаються на території інших договірних сторін без будь-якого спеціального посвідчення. Документи, які на території однієї з договірних сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на території договірних сторін доказовою силою офіційних документів. У позовній заяві та додатково поданій заяві позивач стверджує, що на момент зачаття та народження дитини він відбував покарання у місцях позбавлення волі і участі у реєстрації факту народження дитини його колишньою дружиною не приймав, таку реєстрацію відповідач здійснила самостійно, що не заперечується відповідачем та підтвердується довідкою Перевальської виправної колонії № 15 б/н б/д, з якої вбачається, що на момент зачаття дитини позивач знаходився в ПВК № 15 з 02.06.1995 року та звільнився 02.04.2001 року. З наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.02.2001 року Ардатовським відділом РАГС Нижньогородської області Російської Федерації вбачається, що син відповідача [PERSON] народився [INFO] в місті Ардатов Нижньогородської області Російської Федерації. Згідно з ч.1 ст.8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституціії України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ст.31 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаною Україною та Російською Федерацією 22.01.1993 року, встановлення і оспорювання батьківства або материнства визначається за законодавством договірної сторони, громадянином якої є дитина по народженню. Згідно з ст.2 Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон) цей закон застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземних еленентом, зокрема визначення застосування права та підсудність судам України справ з іноземних елементом. За ст.1 Закону іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній з таких форм, як наявність юридичного факту, який створює, змінює або припиняє правовідносини, що мав чи має місце на території іноземної держави. У відповідності до ст.65 Закону оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження. Однак, згідно п.4 ст.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження на території України. Відтак, виходячи з того, що відповідач у справі має постійне місце проживання у с.Гуничі Овруцького району Житомирської області, що стверджується одержаними на запит суду відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області, відтак дана справа підсудна суду України. Враховуючи, що неповнолітній [PERSON] народився [INFO], тобто до набрання чинності з 01.01.2004 року Цивільним кодексом України, до спірних правовідносин з іноземним елементом слід застосувати норми Кодексу про шлюб і сім'ю 1970 року, який діяв до 01.01.2004 року. Згідно з ст.54 КпШС батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них. Згідно з ст.55 КпШС якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Приймаючи до уваги той факт, що неповнолітній [PERSON], [INFO], був зачатий і народився після розірвання шлюбу між сторонами, суд приходить до висновку про те, що позивач був безпідставно записаний батьком в актовому записі про народження дитини. Відтак, позовні вимоги є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в сумі 229,40 грн. підлягають стягненню з відповідача. Тому

Outcome: approved