Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона разом з відповідачем проживала з 2014 року по квітень 2019 року. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , який проживає разом з позивачем. Відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини у розмірах, необхідних та достатніх для забезпечення розвитку дитини, не надає. Позивач, повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу за його відсутності. Згідно із ч. 2 ст. 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 14.12.2018 року (а.с. 7). У відповідності до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191\~СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з 02.07.2019 року з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до приписів ст.\~196\~Сімейного кодексу\~України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.\~192\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивач [PERSON] , у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за подання до суду цього позову, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне судовий збір покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved