Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус ЗМНО [PERSON], відділ по Комунарському району служби (управління) дітей Запорізької міської ради про захист прав малолітньої дитини та права на спадщину. Позивач декілька разів уточнювала позовні вимоги, в редакції позовної заяви від 13.05.2015 року просила: затвердити розподіл в натурі спадкового будинку № 199 по вул. Степова в м. Запоріжжя між позивачем і відповідачем; встановити порядок користування житловими спорудами у дворі та комунальними мережами для обох сторін; зобовязати приватного нотаріуса ЗМНО [PERSON] видати Свідоцтво на право спадщини на імя малолітньої дитини [PERSON] на його належну частку. В уточненій позовній заяві від 18.05.2017 року позивач додатково просив у разі неможливості виділення в натурі частки спадкового майна стягнути з відповідача на користь позивача 91\~946 грн. 16 коп. як компенсацію вартості його обовязкової частки (1/6), стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 07.01.2014 року помер [PERSON], який є батьком [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок та земельна ділянка, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, 199. Згідно з заповітом від 01.11.2013 року [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON], [INFO]. З посиланням на припис ст. 1421 ЦК України, [PERSON] вказує про те, що малолітній дитині сину померлого [PERSON] належить половина частки, яка б належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка), а саме, двоє дітей та дружина (ст. 1261 ЦК України), що складає 1/6 частки нерухомого майна. Зазначає, що на цей час на спірне нерухоме майно претендують два спадкоємця за заповітом [PERSON] та за законом малолітня дитина [PERSON], але сумісно вирішити спір щодо розподілу неможливо, а сплачувати частку ніхто не згоден, у звязку з чим постала необхідність здійснити розподіл нерухомого майна в натурі або шляхом розподілу нерухомого майна та визначення межі спільного користування будинком № 199 по вул. Степова в м. Запоріжжі, або сплатити 1/6 частину спадщини. 1/6 частини спадкового майна малолітньої дитини в грошовому еквіваленті складає 91\~946 грн. 16 коп. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просила суд їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач та її представник у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, причини неявки останніх суду невідомі. Представник відповідача в судовому засіданні 13.10.2015 року проти задоволення позову заперечила та зазначила, що в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову в вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON]. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при на явності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином позивачем не доведено наявність перепон у оформлення права власності на належну йому відповідну частку у спадщині через нотаріальні органи, через що, такі вимоги у вигляді зобовязання нотаріуса видати свідоцтво є безпідставними. Вимоги щодо розподілу в натурі спадкового майна не підлягають задоволенню, оскільки право власності на відповідну частку у спадковому майні позивачем не оформлено і відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи надати технічно можливі варіанти розподілу та виділення частки житлового будинку не надається за можливе. Третя особа приватний нотаріус ЗМНО [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи відділ по Комунарському району служби (управління) дітей ЗМР у судовому засіданні просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства, в інтересах малолітньої дитини. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, взявши до уваги пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку про неможливість ухвалення рішення про захист прав малолітньої дитини та права на спадщину і вважає встановленими такі факти і відповідні їм правовідносини. 01.11.1976 року померла прабабуся позивача [PERSON]. Після її смерті залишився житловий будинок по вул. Степова, буд. № 199 в м. Запоріжжі. Вона заповіла зазначений жилий будинок з надвірними будівлями\~\~своїм онукам: [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2013 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнано право власності за [PERSON] на житловий будинок по вул. Степова, буд. № 199 в м. Запоріжжі (т.1, а.с. 187-188). 01.11.2013 року батьком позивача [PERSON] було складено заповіт на користь відповідача [PERSON], відповідно до якого на випадок смерті, [PERSON] заповів відповідачу все належне йому майно, що підтверджується матеріалами спадкової справи, зокрема копією Заповіту від 01.11.2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] (т. 1, а.с. 186). 07.01.2014 року батько позивача [PERSON] помер, підтверджується матеріалами спадкової справи, а саме копією Свідоцтва про смерть, видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького МУЮ від 10.01.2014 року, серія I-ЖС № 283707 (т. 1, а.с. 178). Як вбачається із матеріалів справи, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. № 199, та земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, 199 (т. 1, а.с. 177, 181). Спадкова справа заведена приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] за № 1/2014 р. (т. 1, а.с. 176-209). Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцями після померлого [PERSON] є [PERSON] на підставі заповіту та [PERSON], [INFO], який приймає спадщину за законом згідно зі ст. 1241 ЦК України. Відповідно до відповіді на запит суду приватного нотаріуса ЗМНО [PERSON] від 11.11.2015 року розмір часток спадкоємців за спадщиною після померлого [PERSON] згідно з законодавством, виходячи з рівності часток складає 5/6 часток для спадкоємиці за заповітом [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] та 1/6 частка для спадкоємця за ст. 1241 ЦК України, малолітньої дитини спадкодавця [INFO] [PERSON] (т. 1, а.с. 243). У визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, відповідач та позивач прийняли спадщину після померлого [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину як за законом так і за заповітом спадкоємцям не видавалося, нотаріусом [PERSON] постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину (1/6 частина) не винесено, оскільки останній не звертався з такою заявою, що підтверджується матеріалами спадкової справи ( т. 1, а.с. 208, 176-209). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2017 року (т. 2, а.с. 126-152), частка позивача в домоволодінні № 199 по вул. Степова в м. Запоріжжі складає 1/6 частину. Загальна площа будинку складає 82,3 кв.м., на ідеальну частку позивача приходиться 13,71 кв.м. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів у галузі будівництва, надати технічно можливі варіанти розподілу та виділення частки в житловому будинку № 199 по вул. Степова в м. Запоріжжі, відповідно до 1/6 частки позивача не надається за можливе. Оскільки житлова прибудова літ. «А1» прибудована до житлового будинку літ. «А», посилаючись на дані технічного паспорту, експерт зробив висновок, що стіна між приміщеннями 1-2 та 2-2, несуча, тому виділення в натурі для особистого користування приміщення 1-2, з переносом стіни в приміщення 2-2, технічно не можливе, оскільки таке переобладнання може порушити просторову жорсткість та спричинити пошкодження несучих конструкцій в житловому будинку. Виділення в натурі для особистого користування приміщення 1-2 з переносом стіни в приміщення 1-1, також технічно неможливо, оскільки вказане приміщення відповідно до експлікації класифікується як кухня, тому якщо зменшувати площу вказаного приміщення, буде порушено технічні вимоги. Також експерт зауважив, що відповідно до технічного паспорту, між приміщенням 1-2 та приміщенням 1-1, розташоване пічне опалення, таке переобладнання може порушити просторову жорсткість та спричинити пошкодження несучих конструкцій в житловому будинку. Ринкова вартість обєкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. № 199 визначена порівняльним підходом складає 551\~677 (пятсот пятдесят одна тисяча шістсот сімдесят сім) грн. Дивлячись на те, що надати технічно можливі варіанти розподілу та виділення частки в житловому будинку № 199 по вул. Степова в м. Запоріжжі, відповідно до 1/6 частки позивача не надається за можливе, варіанти розподілу або визначення порядку користування земельною ділянкою експертом не розраховувалися. Враховуючи, те що експертиза виконувалася по наданим на дослідження матеріалам справи цивільної справи та технічній документації, без виїзду експерта для візуального огляду обєкта дослідження, то фактичний порядок користування житловим будинком та будівлями і спорудами на території домоволодіння № 199 по вул. Степова в м. Запоріжжі на час складання висновку не визначено. Експерт беручи до уваги площу відповідно до часток спадкоємців, технічний стан, експлікацію та площі приміщень в житловому будинку № 199 по вул. Степова в м. Запоріжжі, відповідно технічної документації, згідно з вимогами нормативно-правових актів у галузі будівництва, надати технічно можливі варіанти перепланування для виділення частки в житловому будинку № 199 по вул. Степова в м. Запоріжжі, відповідно до 1/6 частки позивача, не надається за можливе. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності в України повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує ч. 1ст. 317 ЦК України, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обовязків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при на явності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Матеріали справи не містять постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину (1/6 частину) спадкового майна за законом. Дана постанова не винесена, оскільки позивач не звертався з такою заявою, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Таким чином позивачем не доведено наявність перепон у оформлення права власності на належну йому відповідну частку у спадщині через нотаріальні органи, через що, такі вимоги у вигляді визнання права власності на буд. № 199 по вул. Степова в м. Запоріжжі за ним в порядку спадкування після померлої прабабусі не підлягають задоволенню, тим паче що спадкодавцем даного майна є батько позивача, а не прабабуся, а сама вимога про визнання за ним права власності у судовому порядку передчасною. Вимоги щодо розподілу в натурі спадкового майна не підлягають задоволенню, оскільки право власності на відповідну частку у спадковому майні позивачем не оформлено і відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи надати технічно можливі варіанти розподілу та виділення частки житлового будинку не надається за можливе, тому дана позовна вимога також є передчасною. Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобовязання приватного нотаріуса ЗМНО [PERSON] видати Свідоцтво на право спадщини на імя малолітньої дитини [PERSON] на його належну частку, оскільки вказана позовна вимога заявлена передчасно. Так, згідно з інформацією, викладеною в листі приватного нотаріуса ЗМНО [PERSON] від 20.07.2015 року № 119/02-14, станом на 20.07.2015 року спадкоємцями додаткові документи не надавалися, спадщина не оформлювалася та свідоцтво про право на спадщину жодному із спадкоємців не видавалося. До того ж, вказана позовна вимога заявлена до приватного нотаріуса ЗМНО [PERSON], яка не є відповідачем по справі, а має статус третьої особи. Щодо вимог позивача про грошове відшкодування відповідачем на користь позивача вартості обовязкової частки позивача (1/6), то суд приходить до висновку про відмову у задоволені цієї позовної вимоги, оскільки, право власності на відповідну частку у спадковому майні позивачем належним чином не оформлено, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 будинку не отримано та не зареєстровано, тобто на момент заявлення даної вимоги у позивача фактично наявне право на 1/6 частину спірного будинку, але відсутнє право власності на цю частину в силу норм щодо оформлення та реєстрації прав власності. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту у судовому порядку є передчасним. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати належить віднести на рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed