Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі по тексту - відповідачі) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 535/07/МК (долар США) від 23.08.2007 р. У рахунок забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором Банком було укладено договір поруки № 555/07-МК-1П від 23.08.2007 р. з поручителем - [PERSON] У рахунок забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором Банком було укладено договір поруки № 555/07-МК-1П від 29.01.2014 р. з поручителем - [PERSON] 12 липня 2017 року ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» уклало з [PERSON] договір про відступлення прав вимоги. Згідно умов кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове користування кредитні ресурси у сумі 580 000 доларів США, з процентною ставкою 9,5 відсотків та щомісячною комісією в сумі 5 858,00 грн., строк погашення кредитної заборгованості до 28 січня 2019 року. Однак, [PERSON] систематично не виконує обов'язки за договором, що призвело до заборгованості в розмірі 319 484,45 доларів США, 19 004 788,58 грн., яку просить стягнути з відповідачів солідарно. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідачі не з'явились, повідомлені у встановленому законом порядку. За таких підстав судом відповідно до положень ст. 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 23 серпня 2007 року між ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 535/07/МК (долар США). У рахунок забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором Банком було укладено договір поруки № 555/07-МК-1П від 23.08.2007 р. з поручителем - [PERSON] У рахунок забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором Банком було укладено договір поруки № 555/07-МК-1П від 29.01.2014 р. з поручителем - [PERSON] 12 липня 2017 року ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» уклало з [PERSON] договір про відступлення прав вимоги. Згідно умов кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове користування кредитні ресурси у сумі 580 000 доларів США, з процентною ставкою 9,5 відсотків та щомісячною комісією в сумі 5 858,00 грн., строк погашення кредитної заборгованості до 28 січня 2019 року. Однак, [PERSON] систематично не виконує обов'язки за договором. Заборгованість за кредитним договором станом на 12 липня 2017 року становить 312 145,82 доларів США , що підтверджується детальним розрахунком. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав га обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (Відповідач) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (переда\-ти майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Згідно п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти, належних йому. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази приходить до висновку що, зобов'язання не виконані з вини відповідачів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 8 000,00 грн. (а.с. 118).

Outcome: approved