Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ «Міський Комерційний Банк» про повернення банківського вкладу та стягнення коштів. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.10.2013 року між [PERSON] та відповідачем був укладений договір банківського вкладу в іноземній валюті «Ваш Мультивалютний» №2630/30/136952, відповідно до якого він передав банку в строкове платне користування на 182 дні грошові кошти в сумі 10 580 Євро з процентною ставкою 8,85 % річних. В подальшому строк вкладу був продовжений на підставі вищезазначеного договору . 25.04.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Міський Комерційний Банк» був укладений договір банківського вкладу «Ваш стабільний» №2630/30/176456, відповідно до якого він передав банку в строкове платне користування на 30 днів грошові кошти в сумі 1000 Євро з процентною ставкою 9,7 % річних. 28.04.2014 року позивач звернувся до банку із заявою щодо безготівкового перерахунку суми вкладу за договором на його поточний рахунок, відкритий у ПАТ «Приватбанк», однак дана вимога відповідачем не виконана. В зв'язку з закінченням строку дії договору, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вкладу, однак, ПАТ «Міський Комерційний Банк» не виконав умов договору. На підставі наведеного та з врахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд, стягнути з відповідача в його користь заборгованість за вищевказаними договорами банківського вкдаду на загальну суму 9828,71 Євро та 948,77 грн. Позивач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, проте подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоч належним чином був повідомленний про час та місце слухання справи, про що свідчать письмові матеріали справи. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з'явилися по наявним матеріалам справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 1058, 1059, 1060, 1061, 1062, 1063, 1064, 1065 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Судом встановлено, що 25.04.2014 року між [PERSON] та відповідачем був укладений договір банківського вкладу на вимогу в іноземній валюті «Ваш Мультивалютний» №2620/30/1176455, відповідно до якого він передав банку в строкове платне користування на 182 дні грошові кошти в сумі 10 580 Євро з процентною ставкою 6 % річних (а.с. 5-9). В подальшому строк вкладу був продовжений на підставі договору №2630/30/136952 від 25.10.2013 року (далі - договір банківського вкладу № 1). 25.04.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Міський Комерційний Банк» був укладений договір банківського вкладу «Ваш стабільний» №2630/30/176456, відповідно до якого він передав банку в строкове платне користування на 30 днів грошові кошти в сумі 1000 Євро з процентною ставкою 9,7 % річних (далі - договір банківського вкладу № 2) (а.с. 10-11). Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Аналогічна норма передбачена п.п. 4.3.2, згаданих договорів, згідно якого банк зобов'язаний повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на першу вимогу вкладника у відповідності до умов договору (а.с.6,11). Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] звертався із заявою щодо безготівкового перерахування коштів по договору банківського вкладу № 1 на поточний рахунок позивача, відкритий у ПАТ «Приватбанк», проте платіжне доручення № 1 від 28.04.2014 року на суму 8000 Євро залишилося невиконаним. (а.с. 12-13). За дану операцію позивач здійснив платіж, на користь банку в сумі 948, 77 грн. (а.с. 34). Судом встановлено, що позивач звертався до банку із заявою про повернення грошових коштів відповідно до умов договору банківського вкладу № 2 (а.с. 14). Однак, відповідач відмовив в задоволенні вимоги позивача про повернення коштів. Згідно поданих позивачем виписок із депозитних рахунків, сума вкладу позивача по договору банківського вкладу № 1 становить 8576,91 Євро - залишку по депозитного вкладу, по договору банківського вкладу № 2 - 1000 Євро - депозитного вкладу, 251,87 Євро - відсотків (а.с. 18-20). Загальна сума боргу відповідача перед позивачем по договорам банківського вкладу становить 9828,71 Євро та 948,77 грн. Таким чином, суд дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що відповідачем не виконано своє зобов'язання щодо повернення банківського вкладу у строки та порядку визначеному договорами, а також порушено норми вище згаданого закону. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача в користь позивача депозитний вклад в розмірі 9828,71 Євро та 948,77 грн.

Outcome: partial