Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Луцької міської ради, [PERSON] про скасування рішення, визнання недійсним та скасування державного акта про право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та передачу у власність земельної ділянки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він являється власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS]. Іншим власником ? частини будинку являється [PERSON] Земельну ділянка площею 600 м.кв., на якій розташований будинок закріплено за [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 16.12.1968 року. 05.03.1969 року укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності. Згідно державного акту від 03.03.1971 року збудований [PERSON] будинок [ADDRESS] прийнято в експлуатацію. За життя [PERSON] рішенням виконкому Луцької міської ради № 30 від 29.01.2003 року було надано дозвіл експлуатувати за призначенням самовільно побудований цегляний гараж-сарай та самовільно встановлений на земельній ділянці металевий гараж та затверджено державний акт прийняття в експлуатацію домоволодіння в цілому. Крім того, рішенням Луцької міської ради №62/67 від 07.07.2010 року було затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку по [ADDRESS] на підставі, якої видано Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] Зазначає, що відповідно до схеми земельної ділянки [PERSON] лінія Б-В, яка є дотичною до його земельної ділянки, не відповідає раніше встановленим межам та розмірам. Розмір приватизованої земельної ділянки [PERSON] 0,0614 га, визначений в державному акті, не відповідає реальним розмірам земельної ділянки до передачі у власність. Разом з тим, в акті погодження меж земельної ділянки відповідача значиться [PERSON], яка підписала його, хоча на момент складання акту вона не була власником сусіднього будинку та землекористувачем. Межа земельної ділянки, якою користується позивач та земельної ділянки [PERSON] проходить таким чином, що він не має можливості доступу і обслуговування сарая і гаража, а тому при видачі державного акта відповідачу були грубо порушені будівельні і санітарні норми. [PERSON] просить суд визнати незаконним та скасувати частково рішення Луцької міської ради № 62/67 від 07.07.2010 року та додаток до рішення в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯЛ № 999341 про право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON], скасувати державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] серії ЯЛ № 999341 від 28.07.2011 року, внесеного в Книгу записів реєстрації державних актів за № 071010001000383, зобов'язати Луцьку міську раду передати йому у власність земельну по [ADDRESS] в межах і розмірах, встановлених першому власнику будинку в 1968 році. Ухвалою суду від 30.09.2014 року до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено Управління Держземагенства в Луцькому районі. 09.10.2014 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] звернувся в суд з позовом до Луцької міської ради, [PERSON] про часткове скасування рішення Луцької міської ради, визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації. Свій позов мотивує тим, що являється співвласником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS]. Вказує, що у 2002 році за заявою попереднього власника даного будинку [PERSON] виготовлена технічна документація по інвентаризації земельної ділянки для передачі у власність. Відповідно до даної технічної документації по інвентаризації земельної ділянки, розмір земельної ділянки складав 614,38 кв.м. В даній технічній документації є план зовнішніх меж землекористування та акт погодження в натурі зовнішніх меж користування, який підписаний [PERSON], як суміжним землекористувачем. Експлікація земель присадибної ділянки за адресою: [ADDRESS] погоджена начальником управління по земельних ресурсах та внесено технічною службою містобудівного кадастру в цифрову карту міста під порядковим номером 400 від 14.05.2002 року. Розпорядженням № 426 -р Луцької міської ради від 18.07.2002 року погоджені матеріали інвентаризації земельної ділянки. Відповідно до додатку № 1 до розпорядження від 18.07.2002 року площа земельної ділянки складає 0,06 га. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 30 від 29.01.2003 року [PERSON] дозволено експлуатувати за призначенням самовільно побудований цегляний гараж-сарай та самовільно встановлений на земельній ділянці металевий гараж і затверджено державний акт прийняття в експлуатацію домоволодіння [PERSON] в цілому за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Луцької міської ради № 62/67 від 07.07.2010 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки відповідачу передано у приватну власність земельну ділянку за адресою [ADDRESS]. Зазначене рішення [PERSON] (в частині, що стосується [PERSON].) вважає незаконним, оскільки відповідно до схеми земельної ділянки лінія Б-В., яка є дотичною до належної позивачу земельної ділянки не відповідає раніше встановленим межам та розмірам. Розмір приватизованої земельної ділянки відповідача 0,06 га, визначений в державному акті не відповідає реальним розмірам земельної ділянки. Крім того, вказує, що в акті погодження меж з суміжними користувачами по земельній ділянці [ADDRESS] значиться [PERSON], яка на момент підписання акта погодження не була власником будинку та землекористувачем і відповідно не мала повноважень з приводу погодження меж. Межа спірних земельних ділянок проходить таким чином, що позбавляє його можливості для доступу і обслуговування сарая і гаража. При виготовленні технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки відповідачу [PERSON] встановлені раніше межі земельних ділянок були порушені. [PERSON] просить суд, визнати незаконним та скасувати рішення Луцької міської ради № 62/67 від 07.07.2010 року та додаток до рішення в частині передачі у власність земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] [PERSON], визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 999341 на ім'я [PERSON] та зобов'язати Луцьку міську раду передати йому у власність земельну ділянку по [ADDRESS]. Ухвалою суду від 19.11.2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] та прийнято до спільного розгляду з позовом [PERSON] до Луцької міської ради, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Держземагенства в Луцькому районі, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON] про скасування рішення, визнання недійсним та скасування державного акта про право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та передачу у власність земельної ділянки, позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] до Луцької міської ради, [PERSON] про часткове скасування рішення Луцької міської ради, визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просили суд позов задоволити. Представник відповідача Луцької міської ради - Лабінська Л.О. та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення. Третя особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] до Луцької міської ради, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Держземагенства в Луцькому районі про скасування рішення, визнання недійсним та скасування державного акта про право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та передачу у власність земельної ділянки не заперечував. Позовну заяву до Луцької міської ради, [PERSON] про часткове скасування рішення Луцької міської ради, визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації підтримав з підстав в ній зазначених та просиву суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення. Згідно договору дарування від 10.07.2003 року [PERSON] подарувала [PERSON], [PERSON] в рівних частинах житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що даний будинок з господарськими будівлями і спорудами був побудований батьком [PERSON] - [PERSON] на земельній ділянці площею 600 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку, наданій йому рішенням виконкому Луцької міської ради №553 від 16.12.1968 року, та якою він користувався на підставі договору про надання у безстрокове користування від 05.03.1969 року (а.с.7). Відповідач [PERSON] є співвласником сусіднього будинковолодіння по [ADDRESS], яке було побудоване в 1974 році на земельній ділянці площею 600 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку, наданій [PERSON] рішенням виконкому Луцької міської ради №164 від 16.04.1968 року, та переданій в користування на підставі договору про надання у безстрокове користування. Рішенням Луцької міської ради №62/67 від 07.07.2010 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право громадян міста на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в тому числі і на земельну ділянку по [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] (а.с. 35). Відповідно до ч. 3. ст. 61 ЦПК України передбачено, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.09.2012 року, яке набрало законної сили в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до Луцької міської ради, управління земельних ресурсів Луцької міської ради, [PERSON] про скасування рішення Луцької міської ради, скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації відмовлено з тих підстав, що після укладення договору дарування 10.07.2003 року та реєстрації права власності на будинок позивачі не укладали жодних договорів щодо прав на земельну ділянку, у відповідності до ч. 1,2 ст.120 ЗК України, в редакції, яка діяла на момент укладення договору дарування.(а.с. ). Окрім того, вищезазначеним рішенням встановлено, що приміщення цегляного хліва-гаража і металевого гаража, були збудовані попереднім власником [PERSON] будинковолодіння самовільно без відповідного проекту і погодження, що могло потягнути за собою зміщення межі земельної ділянки. Згідно статей 116, 123 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель держаної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Ч. 2 ст.118 ЗК України передбачено, що рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Згідно ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Стаття 155 ЗК України встановлює відповідальність органів місцевого самоврядування за видання актів, які порушують права власників земельних ділянок, зокрема передбачає визнання такого акту недійсним з відшкодуванням в повному обсязі збитків, завданих внаслідок його видання. За змістом ст. 1, 3 ЦПК України в суд в порядку встановленому цим кодексом може звернутися фізична особа за захистом своїх прав, свобод чи інтересів і лише порушені права, свобода чи інтереси підлягають захисту. Суд не приймає до уваги посилання позивачів [PERSON] та [PERSON] на те, що межі земельної ділянки [PERSON] лінія Б-В, яка є дотичною до їх земельної ділянки, не відповідає раніше встановленим межам та розмірам, так як останніми не надано суду безспірних доказів в силу ст. 60 ЦПК України, та не доведено, що самовільно збудовані [PERSON]А приміщення цегляного хліва-гаража і металевого гаража, не потягло за собою зміщення межі земельної ділянки, яка перебувала в користуванні [PERSON] Окрім того, твердження позивачів [PERSON] та [PERSON] про те, що розмір приватизованої земельної ділянки [PERSON] становить 0,0614 га, не можуть бути прийнятий судом до уваги, так як спростовується наявними в справі письмовими доказами, зокрема державним актом на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] (а.с. 35). Враховуючи, що вимоги [PERSON] та [PERSON] є недоведеними, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову [PERSON] до Луцької міської ради, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління Держземагенства в Луцькому районі, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON] про скасування рішення, визнання недійсним та скасування державного акта про право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та передачу у власність земельної ділянки та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] до Луцької міської ради, [PERSON] про часткове скасування рішення Луцької міської ради, визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації у повному обсязі.

Outcome: dismissed