Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 31 жовтня 2017 року було ухвалено заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області по справі № 128/2253/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, визначеного рішенням суду. Даний позов було задоволено, змінено розмір аліментів, встановлених рішенням Вінницького міського суду від 24.04.2013 року та було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 31.08.2017 року. Дане рішення набуло законної сили. Позивач зазначає, що в даний час його сімейний та майновий стан суттєво змінились. Він з 19.05.2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В його родині народилися та виховуються троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який народився вже після ухвалення заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року по справі № 128/2253/17. Вказує, що під час розгляду справи № 128/2253/17 Вінницьким районним судом Вінницької області, він участі в розгляді справи не брав, а тому відповідні докази не подавав.Таким чином, на момент ухвалення рішення Вінницького районного суду Вінницької області по справі № 128/2253/17, судом не досліджувалися взагалі і не були взяті до уваги ті обставини, що на його утриманні перебуває троє дітей, четверта дитина - [PERSON], а також дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною [PERSON], [INFO]. Вважає, що зазначені обставини, мають бути обов'язково враховані при визначенні розміру аліментів, згідно норм ст. 182 СК України. Також позивач зазначає, що власного будинку, а також іншого нерухомого майна він не має. Вважає за необхідне надавати кошти на утримання своєї доньки [PERSON], але в розмірі, який відповідає його фінансовому стану та можливостям і який він реально має можливість сплачувати. Тобто, вважає, що за таких обставин, так як на його утриманні перебувають ще троє неповнолітніх дітей, а також дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] мають бути зменшені, в зв'язку з і зміною його сімейного та матеріального становища. Вважає за доцільне зменшити розмір аліментів до 1/8 частки від усіх видів його заробітку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав на підставах, викладених в ньому, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог на підставах, викладених у відзиві на позов. Так, згідно відзиву, відповідач [PERSON] зазначає, що позовні вимоги [PERSON] вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Вказує, що з [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 2003 року до 25 грудня 2006 року.[INFO] року у них народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з нею. Згідно рішення Вінницького районного суду від 31.10.2017 року був змінений розмір аліментів, встановлених рішенням суду та було стягнуто аліменти з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення 31.08.2017 року.В квітні 2018 року [PERSON] подав заяву про зменшення розміру аліментів.Як на підставу для зменшення розміру аліментів в позовній заяві [PERSON] посилається на зміну його сімейного та майнового стану івважає, що розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] повинен бутизменшений з 1/4 частки до 1/8.Відповідач зазначає, що вона категорично заперечую проти зменшення розміру аліментів наутримання доньки і вважає, що [PERSON] може сплачувати наутримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти в тому розмірі, який було присуджено рішенням суду. Також зазначає, що [PERSON] оскаржував рішення Вінницького районного суду від 31 жовтня 2017 року. В апеляційній скарзі він просив рішення суду скасувати, вказував, що оскільки він не має стабільного заробітку, то він може сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1000 гривень.Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 01 березня 12018 року апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення, а рішення Вінницького районного суд від 31 жовтня 2017 року без змін.Вважає, що з дня винесення постанови Апеляційним судом не змінився майновий стан позивача.На її думку, майновий стан [PERSON] за цей час покращився. Про це свідчить той факт, що позивач винаймає для своєї сім'ї двокімнатну квартиру зі всіма зручностями. На відміну від неї він може собі дозволити відпочинок на морі. Крім того, [PERSON] придбав квартиру в новому будинку [ADDRESS] яку зареєстрував на свою дружину [PERSON]. Все це говорить про те, що [PERSON] матеріально забезпечений і може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки хоча б в такому розмірі, який встановив в своєму рішенні Вінницький районний суд.Також зазначає, що в 2018 році збільшилася мінімальна заробітна плата, збільшився прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць.Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік, установлено, що прожитковий мінімум на одну особу, з розрахунку на місяць становить:для дітей віком від 6 до 18 років, з 1 січня -1860 гривень, з 1 липня -1944 грн. з 1 грудня-2027 гривень. В позовній заяві [PERSON] не вказав який дохід має він та його дружина, не надав він також довідки з місця роботи та розмір заробітної плати.Розмір аліментів, на який згоден позивач, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На даний час така сума аліментів є мізерною і вона не може на них забезпечувати доньку в повній мірі усім необхідним для нормального фізичного, розумового та духовного розвитку дитини. А відповідач в добровільному порядку не надає кошти в належному розмірі на утримання доньки.В даний час [PERSON]В має заборгованість по аліментам.Також вказує, що їхній доньці виповнилось чотирнадцять років, вона часто хворіє, потребує додаткових витрат на оздоровлення. Відповідно до стану здоров'я та матеріального становища відповідач в змозі утримувати доньку та сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 30-32). Позивачем [PERSON] було подано відповідь на відзив, в якій він зазначає, що вважає відзив [PERSON] на його позовну заяву про зменшення розміру аліментів безпідставним та не підтвердженим жодними об'єктивними та належними доказами. Зазначає, що він надав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 121660231 від 23.04.2018 року згідно якої у його власності відсутнє нерухоме майно, а тому твердження відповідача про те, що він придбав квартиру не відповідає дійсності. Так, відповідач не надала суду належного та достовірного доказу, який підтверджує той факт, що не змінився його сімейний та майновий стан. Зазначає, що під час звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів відповідач [PERSON] не повідомила суду про наявність у нього інших неповнолітніх дітей, хоча добре знала про це. Вказує, що в даний час його сімейний та майновий стан суттєво змінився, а тому вважає, що має право на зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/4 частки від його заробітку (доходу) до 1/8 частки (а.с. 87-39). Відповідач [PERSON] подала письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що після їхнього одруження та народження доньки [PERSON] чоловіком та його сім'єю їй було запропоновано прописатися в квартирі, де на даний час прописаний позивач із теперішньою сім'єю. На той час, мотивом для цього було те, що вони будуть мати право на розширення житлової площі, на що відповідач зазначає, що вона погодилась. У грудні 2006 року колишній чоловік отримує кошти для розширення житлової площі. В цьому ж місяці вони розлучилися, донька після розлучення залишилась проживати з нею. Одразу після цього, позивачем до кінця грудня 2006 року була придбана квартира, на кошти отримані замість розширення житла та взяті в кредит у банку. Зазначає, що їй з дочкою було вказано на необхідність негайної виписки, що нею і було зроблено. На той час вона була непрацююча, оскільки перебувала в декретній відпустці та отримувала аліменти, на які змушена була подати чоловіка ще перебуваючи в шлюбі з ним. Через брак коштів їй допомагала коштами її вже покійна мати, також вона змушена була вийти на роботу, ще до закінчення декретної відпустки. За декілька років [PERSON] розрахувався за кредит по квартирі, придбав вантажний автомобіль, який із його слів він вчасно оформив на тещу. Продавши однокімнатну квартиру по вул. Матроса Кошки, переїхав вже в 2-х кімнатну найману квартиру у Ленінському районі м. Вінниці, покращеного планування зі всіма зручностями, яку може дозволити собі винаймати разом із теперішньою родиною. Одночасно, придбав та оформив нову квартиру у ЖК «Авалон», що знаходиться у будинку по вул. Трамвайна, 3 на свою дружину [PERSON]. Зазначає, що такий договір зі слів менеджера компанії забудовника, був оформлений в присутності її колишнього чоловіка і представника забудовника. На даний час цей договір купівлі-продажу знаходиться у звітних справах будівельної компанії. Зазначає, що їй у наданні копій щодо цих документів було відмовлено тим же самим менеджером. Вважає, що даний факт ніяк не може доводити про погіршення майнового стану позивача по справі. Позивач наголошує на тому, що офіційно не працює і має малий дохід. Але при цьому всьому може дозволити собі придбання просторого житла у новобудові, дорогої побутової техніки, якісного одягу, регулярних відвідувань розважальних закладів відпочинку та харчування, ресторанів, поїздки на відпочинок, винаймати та оплачувати простору квартиру в Ленінському районі м. Вінниці. Також вона зазначає, що позивач ще із моменту народження їхньої спільної дочки постійно уникає від виконання своїх батьківських обов'язків. Він може місяцями не спілкуватися із дитиною, нічим не пригостити, не вітати із святами, хоча вона сама намагалася йому дзвонити і налагодити відносини. Йому не цікаві її проблеми, мрії та бажання, умови проживання, моменти навчання тощо.Позивач намагається усіляко уникнути виплат по аліментам. Вказує, що позивач крім усіх поданих ним довідок, чомусь уникає надати довідку із місця роботи та розмір заробітної плати та не вказує усі свої справжні доходи та доходи дружини, наголошуючи при цьому тільки про свої непомірні витрати, які на даний час у нього виникають. Позивач навмисно не з'явився на слухання справи №128/2253/17, хоча по місцю його прописки був направлений виклик до суду та копія позовної заяви. Ніяких суттєвих доказів щодо своєї відсутності у судовому засіданні не надав. Тому судом і було винесене заочне рішення.До серпня 2017 року, отримуючи аліменти у сумі 500 гривень, вони із донькою кожного місяця, принижуючись перед позивачем повинні були вимолювати про аліменти - видзвонюючи його та бігаючи за ним по всьому місту, тому що за його словами «він на машині працює і весь час переміщається».Але і після винесення судового рішення про зміну розміру та способу стягнення аліментів, майже весь час [PERSON] має заборгованість по виплаті аліментів. Вказує, що вона весь час змушена звертатися до Виконавчої служби м. Вінниці про примусове стягнення та погашення боргів по сплаті аліментів.Їхній доньці вже чотирнадцять років, вона часто хворіє, у фізичному розвитку та із зором, має проблеми. А це потребує додаткових витрат на лікування та оздоровлення. За вказаних обставин вважає позов безпідставним. Врахувавши думки учасників справи, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 25 грудня 2006 року було розірвано. В період перебування в шлюбі в сторін по справі [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2017 року по справі № 128/2253/17 змінено розмір аліментів, встановлених рішенням Вінницького міського суду від 24.04.2013 року про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень на місяць та вирішено стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO] року, уродженця міста Фастів, Київської області, проживаючого в [ADDRESS], ідентифікаційний код [NUMBER], на користь [PERSON], зареєстрованої та проживаючої в [ADDRESS] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 31.08.2017 року, що підтверджується його копією (а.с. 15-16). Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 01 березня 2018 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2017 року залишено без змін, що підтверджується ксерокопією вказаної постанови (а.с. 33-34). Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для залишення без задоволення апеляційної скарги [PERSON] було те, що відповідач не оспорював розмір присудженої частки від заробітку для сплати аліментів, а просив рішенням суду стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі, тоді як право визначати спосіб стягнення належить позивачеві. 19 травня 2007 року позивач по справі [PERSON] зареєстрував шлюб з гр. [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.05.2007 року (а.с. 8). У вказаному шлюбі в них народилось троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про їх народження (а.с. 9, 10, 11). З довідки № 876, виданої Управлінням соціального захисту населення (правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької МР від 30.03.2018 року вбачається, що [PERSON] включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, в Департаменті соціальної політики, як багатодітна сім'я (а.с. 17). Згідно довідки № 1136, виданої МКП «ЖЕК № 12» від 28.03.2018 року вбачається, що [PERSON] з сім'єю проживає в [ADDRESS], що складається з 2 кімнат загальною площею 46,90 кв.м, житловою площею 30,40 кв.м, власником якої є гр. [PERSON] (а.с. 18). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за 24.04.2018 року вбачається, що в [PERSON] у власності нерухомого майна немає (а.с. 19). З ксерокопії свідоцтва про народження позивача по справі [PERSON] вбачається, що його матір'ю записана [PERSON] (а.с. 46). Після реєстрації шлюбу з гр. [PERSON] [PERSON] змінила своє прізвище на «[PERSON]», що підтверджується ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 60). Згідно ксерокопії довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 290537 від 27.06.2012 року [PERSON] встановлено І групу інвалідності (а.с. 47). З ксерокопії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 38259039 за період з 31.08.2017 року по 31.12.2017 року вбачається, що у позивача була наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 3131,00 год. (а.с. 64). Однак, з ксерокопії довідки про сплату аліментів за № 4968/15.26-25/41, виданої 19.06.2018 року вбачається, що згідно з виконавчим листом № 128/2253/17 від 23.11.2017 року з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу з 31 серпня 2017 року (а.с. 62). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що вагомими підставами для зменшення розміру аліментів є наявність у позивача по справі [PERSON] на утриманні, крім дочки [PERSON], ще трьох малолітніх дітей та дружини, яка знаходиться у декретній відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Однак, суд також вважає, що зменшення розміру аліментів з 1/4 частки заробітку (доходу) позивача до 1/8 частки, як просить позивач, є мізерним і не забезпечить навіть мінімальних потреб його дочки від першого шлюбу [PERSON], [INFO], а тому доцільним на думку суду буде стягнення аліментів з [PERSON] на утримання його дочки [PERSON], [INFO], в зменшеному розмірі, який становить 1/6 частку від усіх видів його заробітку (доходу). У новому розмірі аліменти слід сплачувати з дня набрання рішенням законної сили. За вказаних обставин позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial