Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник 1), [PERSON] (далі по тексту - заявник 2) звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва із спільною заявою, відповідно до якої просили розірвати шлюб між ними, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 09.11.2012, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 945. Заява обґрунтована тим, що між сторонами 09 листопада 2012 року укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Разом з тим сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Між сторонами досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільної дитини. За таких обставин просили шлюб розірвати. 13 лютого 2018 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 13 год. 00 хв. 12 квітня 2018 року. 12 квітня 2018 року справу знято з розгляду у зв'язку із відрядженням судді, справу призначено на 14 год. 00 хв. 08 травня 2018 року. У судовому засіданні заявники вимоги підтримали, просили заяву задовольнити. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. 28 березня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 945, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER]. Між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання спільної неповнолітньої дитини та її утримання, що підтверджується наявним в матеріалах справи Договором про участь у вихованні та утриманні дитини, посвідченого 22 січня 2018 року приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М., зареєстровано в реєстрі за № 244. Відповідно до вказаного Договору місце проживання дитини визначено з матір'ю, визначено також порядок сплати аліментів, обсяг прав та обов'язків кожного з батьків щодо виховання дитини, спілкування з дитиною, відповідальність за невиконання умов вказаного Договору. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною відміткою про реєстрацію місця проживання в паспорті громадянина України, серія та [NUMBER]. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною відміткою про реєстрацію місця проживання в паспорті громадянина України, серія та [NUMBER]. Заявники в судовому засіданні підтвердили та визнали ту обставину, що спільно не проживають, пояснили, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть. Положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. З врахуванням наведеного, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Крім того, судом також встановлено, що права спільної дитини заявників внаслідок розірвання шлюбу між сторонами порушені не будуть. Відповідно до ч. 3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 2 ст. 115 СК України). З врахуванням наведеного, суд приходить, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved