Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис №552. Під час шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружнє життя між ними не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння між ними, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення не можливе. Покликаючись на викладенні обставини, просив суд шлюб із відповідачем розірвати. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 01.06.2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 552, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 01.06.2002 року (а.с.4) Під час шлюбу народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25.04.2003 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25.04.2003 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.04.2012 року (а.с. 5,6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved