Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 16 вересня 2000 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, від шлюбу є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В теперішній час сторони припинили подружні стосунки через непорозуміння з питань подружнього життя, в результаті чого були втрачені почуття любові та поваги, позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що сім`я розпалася остаточно, та відновлена бути не може. Також, оскільки, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а їх утримання потребує значних матеріальних витрат, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просять суд їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечують проти розірвання шлюбу, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дітей просять відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 29. Подружні стосунки між сторонами припинені остаточно через непорозуміння з питань подружнього життя, в результаті чого були втрачені почуття любові та поваги. Подальше сімейне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим та суперечило б інтересам сторін. Шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. В судовому засіданні також встановлено, що від шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких в теперішній час, матеріальної допомоги відповідачка в добровільному порядку не надає. В судовому засіданні [PERSON] не заперечувала, що діти проживають з батьком та знаходяться на його утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач [PERSON] працює у Фізичної особи-підприємця [PERSON] та її дохід за період з 22.09.2020 року по 31.10.2020 року склав 6539,19 гривень, що підтверджується довідкою від 02.11.2020 року. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За таких обставин, враховуючи, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття старшою дитиною. Від відповідача не надходило до суду будь-яких документів, що свідчать про наявність у неї інших дітей, непрацездатних батьків. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на утримання дітей необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 01.09.2020 року. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей та на підставі ст. 183 СК України вважає можливим визначити розмір аліментів на законодавчо встановлених загальних підставах у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття старшою дитиною. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються стягнення судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved