Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах позивачки [PERSON], 11 липня 2018 року звернулася до суду із позовом до Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування. В ході розгляду справи позивачкою було подано заяву про зміну предмету позову та залучення до участі в справі в якості відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідно до якої, позивачка просила встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що в січні 1990 року [PERSON] разом зі своєю сім'єю з метою постійного проживання зі згоди власників, вселилася у житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], та який на праві сумісної власності належав її родичам - [PERSON] та [PERSON]. У даному будинку проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла його дружина - [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON]. За час спільного проживання позивачка та [PERSON] були між собою пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, вели разом домашнє господарство. Крім того, позивачка піклувалася та доглядала за [PERSON] та [PERSON], готувала, прибирала, поліпшувала умови спільного проживання та побуту, тобто фактично проживали однією родиною з усіма притаманними ознаками сімейних відносин. Витрати на поховання [PERSON] понесла саме позивачка. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку. Оскільки, рідних дітей у [PERSON] та [PERSON] не було, спадкоємцями за законом залишилися рідні племінники - відповідачі по справі: [PERSON] - мати позивачки, та дядьки - [PERSON] та [PERSON] Так як позивачка проживала у спірному житловому будинку, доглядала за [PERSON] та [PERSON], то її мати та дядьки (відповідачі по справі) відмовилися від прийняття спадщини за законом. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини [PERSON] отримала відмову, оскільки у відповідності до вимог ст. ст. 529-531 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) не входить до кола спадкоємців. Враховуючи, що в інший спосіб вона не може відновити свої права, просила суд встановити юридичний факт проживання її - [PERSON] однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], з 1 січня 1990 року по день смерті останньої та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області. В судове засідання позивачка та представник не прибули, однак кожна окремо подали до суду заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не прибув, проте голова Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, проте кожен окремо подали до суду заяви, в яких просили розглядати справу за відсутності представника, позов визнали, не заперечували проти його задоволення. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що [PERSON] з 1990 року проживала однією сім'єю з [PERSON] до дня її смерті, тобто до [INFO]. Вище зазначене підтверджується актом обстеження від 11 червня 2018 року та довідкою Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області за № 1907 від 11 червня 2018 року. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]) [INFO] помер [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]) [INFO] померла [PERSON]. У відповідності до свідоцтва про право власності від 4 листопада 1994 року [PERSON] на праві приватної власності належить частка у спільному майні, набутому у шлюбі з [PERSON], а саме ? частина домобудівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 4 листопада 1994 року після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], [PERSON] належить ? частина домобудівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Позивачка надала суду достатні докази, які свідчать про те, що вона була пов'язана спільним побутом із померлою [PERSON], вони мали взаємні права та обов'язки, проживали разом однією сім'єю за однією адресою з 1990 року по день смерті спадкодавця - [INFO]. У відповідності до 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] однією сім'єю із [PERSON] з січня 1990 року до дня смерті останньої знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та дозволяє їй реалізувати своє право на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дослідив та оцінив усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, так як суду надано достатньо доказів проживання позивачки однією сім'єю зі спадкодавцем з 1 січня 1990 року по день смерті [PERSON] - [INFO], а також вважає, що [PERSON] набула право на спадкування за законом (у четверту чергу), так як проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved