Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до КС «КС «ЮК Демос» про захист прав споживачів, стягнення суми внесків, відсотків за депозитним договором та неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язання. В обґрунтування позову зазначив, що 19.10.2018 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір № АДВ-00000070 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до вказаного договору відповідач підтвердив, що прийняв від позивача на депозитний рахунок внесок у сумі 175 000,00 грн. строком на 12 місяців, зі зобов`язанням повернуи позивачу суму внеску та проценти на нього в розмірі 21% річних. Днем закінчення дії даного договору було встановлено 19.10.2019 р., порядок сплати відсотків та повернення внеску було додатково оформлено Додатком № 1 до Договору від 27.01.2017 р. «Графік розрахунків», де також зафіксовано останній день розрахунків за Договором № АДВ-00000070 від 19.10.2018 р.-19.10.2019 р. У встановлений вказаним договором строк ані відсотки, ані сума внеску повернуті не були. Таким чином, на теперішній час за договором № АДВ-00000070 від 19.10.2018 р. відповідач не сплатив позивачу 175 000,00 грн. внеску та відсотків в сумі 36 749,99 грн. Оскільки в договорі не вказаний розмір відповідальності відповідача за невиконання договірних зобов`язань, позивач бажає стягнути з відповідача неустойку у відповідності до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» за період з 19.10.2019 р. по 19.09.2020 р. (335 днів) виходячи з суми несплачених відсотків в розмірі 369 337,39 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд розірвати договір № АДВ-00000070 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 19.10.2018 р., укладений між позивачем та відповідачем, стягнути з відповідача 175 000,00 грн. внеску та відсотки за період з 19.10.2018 р. по 19.10.2019 р. в сумі 36 749,99 грн., а також неустойку в сумі 369 337,39 грн. за прострочення невиконання зобов`язання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2020 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача належним чином повідомлени про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно копії договору № АДВ-00000070 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 19.10.2018 року [PERSON] вніс на депозитний рахунок до КС «ЮК ДЕМОС» внесок в сумі 175 000 гривень на строк 12 місяців - до 19 жовтня 2019 року, а КС «ЮК ДЕМОС» прийняла внесок на умовах строковості, зворотності та платності. Процентна ставка, відповідно до п. 2.2 Договору, встановлена в розмірі 21 % річних. Згідно з положеннями пункту 2.7 Договору нарахування процентів здійснюється спілкою починаючи з «19» числа кожного місяця від дня внесення внеску протягом строку, визначеного п. 1.1 цього договору та в порядку визначеному графіком сплати внеску та процентів за користування внеском. При підписанні вказаного договору сторонами було узгоджено графік розрахунків, в якому відображено суми нарахованих по кожному періоду процентів. Оскільки вказани графік підписаний обома сторонами, суд вважає зазначений графік належним документом, що відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України в своїй сукупності з основним договором, встановлює зміст правочину, що є однією з підстав позову. Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 819 від 19.10.2018 року КС «ЮК ДЕМОС» прийнято від [PERSON] членський внесок депозитного типу за договором № 00000070 від 19.10.2018 року в розмірі 175 000,00 грн, що є належним підтвердженням виконання умов договору позивачем. Згідно п. 2.8 договору спілка зобов`язується повернути вкладнику суму внеску, а також нараховані, але не сплачені проценти на внесок в день, визначений п. 1.1 цього Договору в якості закінчення строку внеску. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно положень ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 20.03.2019р. у справі № 121/11524/17, за своєю правовою природою договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок має багато спільного з договором банківського вкладу. Тому допустимим є застосування аналогії закону щодо прогалин правового регулювання відносин за договорами про залучення внеску (вкладу), які укладаються кредитними спілками. За змістом ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.1, 5 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Кредитна спілка обумовлені договором зобов`язання не виконала, внесок вкладнику [PERSON] не повернула, проценти за його використання не сплатила, у зв`язку з викладеним суд погоджується з ґрунтовністю позовних вимог в частині вимоги про стягнення суми внеску у розмірі 175 000,00 грн. та процентів, які нараховані, але не сплачені вкладнику за період з 19.10.2018 р. по 19.10.2019 р. у розмірі 36 749,99 грн. Договір банківського вкладу є публічним договором, це прямо встановлено законом (ст. ст. 1058, 633 ЦК України), тому на нього розповсюджуються правила законодавства про захист прав споживачів. В преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закону регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, а споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» внормовано відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання (у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення). Послугою, на яку вправі розраховувати у зв`язку з укладенням договору банківського вкладу вкладник, є проценти від вкладу, які і є майновим благом для споживача вказаної послуги. Відповідальність сторін за порушення умов договору між ними передбачена Розділом 4 договорів, а порушенням умов договору для цілей цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. Розмір цієї відповідальності внормований наведеною статтею Закону «Про захист прав споживачів», положення якого розповсюджуються на правовідносини, що виникли між сторонами. Обчислена таким чином відповідальність становить 369 337,39 грн., де за основу береться розмір неотриманих процентів, який становить 36 749,99 грн., а строк обчислення цієї відповідальності охоплюється періодом з 19.10.2019 р. по 19.09.2020 р. (335 днів). Право позивача відмовитися від договору за наведених обставин внормоване законодавством про захист прав споживачів (ст. 8 Закону). Крім того, таке його право закріплено в статті 651 ЦК України, відповідно до якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як встановлено судом, формальні підстави для розірвання договору наявні, що дає суду підстави для вирішення і цієї вимоги на користь позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при звернення до суду із позовом, тому суд стягує судовий збір у розмірі 1% від суми задоволених позовних вимог в сумі 5810,87 грн. з відповідача на користь держави.

Outcome: approved