Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] - прабабуся заявника. В останні роки її життя, заявник проживав разом з померлою в будинку [ADDRESS] , так як померла була похилого віку та мала проблеми зі здоров`ям і заявнику доводилось її доглядати. Заявник є сином [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , що відповідно є дочкою померлої [PERSON] . У 2020р. заявник звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових справ, однак постановою від 19.06.2020р. відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки заявником пропущено строк та не надано доказів фактичного прийняття спадщини, а саме постійного проживання з спадкодавцем. Просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] в будинку [ADDRESS] з 01.07.2011р. по 11.01.2012р. Ухвалою суду від 26.05.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] є сином [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , що відповідно є дочкою померлої [PERSON] . Згідно довідки Пултівецької сільської ради №463 від 26.05.2020р. на день смерті [PERSON] разом із нею за адресою: [ADDRESS] проживав без реєстрації та вів спільне господарство її праонук [PERSON] . Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 3 СК України ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обставини проживання заявниці разом із спадкодавцем [PERSON] підтверджуються вищенаведеними належними та допустимими доказам, а саме показаннями свідка та письмовими доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник спільно проживав та вів спільне господарство з [PERSON] в [ADDRESS] з 01.07.2011р. по 11.01.2012року. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті - [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved