Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах [PERSON] на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул.. Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом АВН №406161 від 01.11.2000 року. Відповідач по справі є колишньою дружиною її сина, яка була зареєстрована в будинку в 2006 році, але фактично у вказаному будинку не проживає з 2014 року. Посилаючись на вимоги ст. ст. 405-406 ЦК України, просила визнати [PERSON], [INFO] особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області. Позивач [PERSON], в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник позивача за дорученням про надання безоплатної правової допомоги №55 від 07.02.2018 року [PERSON] в судовому також підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, визнати [PERSON], [INFO] такою особою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області,оскільки остання протягом 4 років не проживає у вказаному будинку, а її реєстрація створює для позивача перешкоди у реалізації її права власності. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача,її представника, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, та докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.11.2000 року АВН №406161, [PERSON] набула право власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого за адресою: вул.. Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області. Згідно витягу з домової книги житлового будинку проживаючих за адресою: [INFO] у будинку зареєстровані: син позивачки [PERSON],його колишня дружина [PERSON] та їхні діти [PERSON], [PERSON]. Відповідно до акту фактичного проживання в житловому приміщенні від 31 січня 2018 року, складеного комісією у складі [PERSON] - заступника селищного голови, [PERSON] - інспектора житлового фонду, [PERSON] - члена житлово-побутової комісії за свідченнями квартиронаймачів сусідніх будинків Т.Е. [PERSON] Кулаковського у будинку по вул.. Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області [PERSON] не проживає з серпня 2014 року хоча фактично там зареєстрована. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з позивачкою по вул. Каланчацька, 32. Їй відомо, що раніше у вказаному будинку проживав син позивачки [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] Однак на протязі більш ніж три роки, колишня дружина сина позивачки у будинку №34 по вул. Каланчацька не проживає, та виїхала за межі смт. Чаплинка де створила іншу сімю. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод\~закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Принцип непорушності (недоторканності) закріплений і у статтях\~319, 326 ЦК України. Згідно зі\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1\~ст. 383 ЦК України,\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст. 156 ЖК України\~з урахуванням положень ч.1ст. 405 ЦК України,\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ч.2\~ст. 405 ЦК України,\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул.. Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області. Відповідач [PERSON], яка є колишньою невісткою позивачки не проживає у спірному приміщенні з 2014 року, що підтверджується актом не проживання від 31 січня 2018 року. Відповідно до правових позицій висловлених судовою колегію в цивільних справах Верховного суду України в звязку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році, при вирішенні спорів, повязаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм глави 6 розділу ІІІ ЖК про користування жилими приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду. Слід зауважити, що норми глави 2 цього розділу ЖК щодо користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду застосовуються до житлових відносин у приватному житловому фонді, у випадках, коли у главі 6 ЖК є посилання на них або коли схожі житлові правовідносини не врегульовані нормами глави 6 і застосування до них норм глави 2 не суперечить їх змісту. Таким чином,\~в судовому\~засіданні встановлено,\~що позивач\~[PERSON]\~є власником\~житлового будинку,\~розташованого за\~адресою:\~вул..\~Каланчацька,\~34 в смт. Чаплинка Херсонської області. Відповідач [PERSON]М не проживає у спірному приміщенні з 2014 року, що підтверджується поясненнями позивача, свідка [PERSON] та актом не проживання від 31 січня 2018 року. Відповідно до вимог статей\~12, 13, 81 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач з 2014 року в спірному будинку не проживає без поважних причин, вказаним жилим приміщенням не користуються більше визначеного законодавством строку, а її реєстрація у жилому будинку за адресою: вул.. Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області перешкоджає позивачці [PERSON] у реалізації її права власності на вказаний жилий будинок, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст.. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при\~подачі позову\~до суду\~було сплачено\~судовий збір\~в розмірі\~704\~грн.\~80\~коп.,\~що підтверджується\~випискою з\~архіву про\~проведення операції\~№13\~від 14.02.2018\~року.\~З огляду\~на зазначене,\~суд вважає\~доводи позивача,\~в частині\~вирішення питань\~про судові\~витрати відповідно\~до ст.\~141\~ЦПК України\~також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved