Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], в якому просить визнати його батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що з 2009 року проживав разом з відповідачкою однією сімєю без укладення шлюбу. В період спільного проживання 05 квітня 2009 року у них народилась дочка [PERSON] Оскільки на момент народження дитини вони не були одружені, то запис про батька у Книзі реєстрації народжень зроблено в порядку, визначеному ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. 01 березня 2011 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. В зареєстрованому шлюбі у них народилось ще двоє дітей: у 2010 році - дочка [PERSON], в 2015 році син [PERSON]. В листопаді 2015 року [PERSON] залишила територію України, переїхавши проживати до Італії, наміру повертатись додому не має. На даний час малолітня [PERSON] проживає разом із ним, він здійснює догляд за дитиною, утримує та виховує її. Однак, оскільки його батьківство документально не підтверджене, стикається з рядом проблем. Подати спільну заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання його батьком в порядку, визначеному ст.126 Сімейного кодексу України,\~немає можливості. За таких обставин в інший спосіб, окрім звернення до суду, його батьківство щодо [PERSON], [INFO], визнане бути не може. В судовому засіданні [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав. Підтвердив, що визнає своє батьківство відносно малолітньої [PERSON], [INFO], та просив суд ухвалити рішення про визнання його батьком останньої. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, подані в розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно \~ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~ч.1 ст. 135\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.135\~Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-НМ №124770, виданого 16 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, [PERSON] народилась 05 квітня 2009 року. Її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до наявної в матеріалах справи копії повідомлення Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області №458/03.4-01-24 від 09 червня 2016 року, відомості про батька в актовому записі про народження [PERSON], [INFO], який було складено відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, зазначено в порядку, встановленому ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.11). 01 березня 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, відповідачка набула прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.6). В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: у 2010 році дочка [PERSON] та в 2015 році син [PERSON] (а.с.7). В листопаді 2015 року [PERSON] матір малолітньої [PERSON] залишила сімю, виїхавши до Італії, наміру повертатись на територію України не має. [PERSON] визнає своє батьківство відносно [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з ним, позивач піклується про неї, матеріально забезпечує та виховує. Визначити походження дитини від нього шляхом подачі заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному ст.126 Сімейного кодексу України, не представляється можливим. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що від народження дитини [PERSON] [PERSON] проживав з відповідачкою, яку привіз в село Нивочин Богородчанського району, однією сімєю. Мешкали вони в будинку родичів позивача. На даний час малолітня [PERSON] живе разом з [PERSON], виховується ним, визнає його своїм батьком. [PERSON] в листопаді минулого року без будь-яких попереджень покинула сімю і виїхала до своєї матері в Італію. Оскільки відповідачка сама виховувалась в інтернатному закладі, то таку модель поведінки перенесла й у свою сімю. Зважаючи на вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання [PERSON] батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. На підставі ст.\~128\~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved