Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтував тим, що 8 січня 2015 року він позичив відповідачу грошові кошти на суму 250 доларів США, про що останнім власноручно була написана розписка і ним же підписана. Відповідач зобовязувався повернути вказану суму коштів протягом шести місяців. Однак, по даний час сума боргу [PERSON] йому не повернута. На неодноразові усні звернення [PERSON] з проханням повернути суму боргу відповідач ніяк не реагує та ухиляється від повернення вказаних коштів. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 250 доларів США боргу за договором позики згідно курсу НБУ на час винесення судового рішення та судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи судовою повісткою, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,\~ незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що 8 січня 2015 року [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти на суму 250 доларів США, про що останнім власноручно було написано розписку і ним же підписано. Відповідач зобовязувався повернути вказану суму коштів протягом шести місяців. По даний час сума боргу [PERSON] позивачу не повернута. На неодноразові усні звернення [PERSON] з проханням повернути суму боргу відповідач ніяк не реагує та ухиляється від повернення вказаних коштів. Зазначені обставини не оспорюються сторонами та підтверджуються дослідженою судом розпискою [PERSON] від 8.01.2015 року. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 60 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги [PERSON], а також доказів у їх обгрунтування станом на час розгляду справи не подано. На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 250 доларів США. З оглянутого в судовому засіданні повідомлення НБУ, виданого ТВБВ № 10002/044 ПАТ „Державний ощадний банк України, курс гривні до долара США станом на 24 березня 2016 року становить 2601 гривень 51 копійка за 100 доларів США. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 250 доларів США боргу за договором позики, що згідно встановленого НБУ курсу гривні до долара США станом на 24 березня 2016 року становить 6503 гривень 78 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] 551 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, пропорційно до задоволених судом позовних вимог.

Outcome: approved