Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та за уточненими вимогами просить стягнути з Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» моральну шкоду в сумі 40\~000 грн., стягнути з Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси матеріальний збиток в сумі 20\~429,31 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок неправомірних дій працівників відділу кадрів Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» в трудову книжку позивача була внесена неправильна назва його посади, що стало наслідком значних труднощів при вирішенні питання щодо призначення пенсії останньому. Через вказані дії Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» позивач протягом більш двох років був змушений збирати необхідні документи, витрачати свій час, що завдало йому моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 40000 грн. Стосовно вимог до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, позивач зазначає, що у зв'язку з необґрунтованою відмовою у призначенні пільгової пенсії та несвоєчасної її виплати позивачу, у відповідності до ст. 625 ЦК України з Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси слід стягнути матеріальний збиток в розмірі 20\~429,31 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представники Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси та Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» у задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, надавши при цьому письмові заперечення проти позову. Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2014 у справі № 520/4829/14-а за позовом [PERSON] до Управління пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про визнання незаконним рішення від 15.04.2013 року № 41959 про відмову в призначенні пільгової пенсії та зобов'язання призначити пенсію за Списком № 2, позовні вимоги задоволені. Судом вирішено: визнати незаконним рішення від 15.04.2013 року № 41959, яким Управління пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси відмовило [PERSON] в призначенні пенсії за Списком № 2; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси призначити та виплатити [PERSON] пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з моменту його звернення за призначенням цієї пенсії, тобто з 16.10.2012 року. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду постанову Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2014 року у справі № 520/4829/14-а змінено, а саме абзац третій постанови викладено у наступній редакції: «Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси призначити та виплатити [PERSON] пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 23 жовтня 2013 року». Як підтвердили сторони в судовому засіданні, в січні 2015 року Управлінням пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси вказані судові рішення були виконані та сплачено позивачу заборгованість по пенсії в розмірі 42000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правова позиція Верховного Суду України щодо застосування ст. 625 ЦК України викладена у постанові від 14 листопада 2011 року, яка прийнята за результатом перегляду судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, у справі № 6-40цс11. Верховний Суд України дійшов висновку про те, що грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Від так суд приходить до висновку, що до правовідносин, які виникли між [PERSON] та Управлінням пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси застосовуються положення ст. 625 ЦК України. При цьому судом береться до уваги, що сам розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних в розмірі 20\~429,31 грн. Управлінням пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси не оспорювався. Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає, що відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, елементами якого, є шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, що позивачем не доведено. Від так, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial