Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання недієздатним [PERSON]. Свою заяву мотивує тим, що його син [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства першої групи. В останні роки стан його здоровя значно погіршився. Він не в змозі працювати. Не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Потребує постійного нагляду. Внаслідок хронічного, стійкого захворювання він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Стан його здоровя з кожним роком погіршується. На підставі наведеного [PERSON] просив визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном над сином. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном над [PERSON] Представники заінтересованої особи [PERSON] заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 3 ст. 296 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). Згідно ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоровя фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Як вбачається з пояснень [PERSON], висновку судово-психіатричного експерта № 279 вих. № 279 від 06.12.2017 року, [PERSON], виявляє ознаки хронічного психічного захворювання (недоумства) у вигляді деменції внаслідок метахроматичної лейкодистрофії. Наявне психічне захворювання позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому [PERSON] слід визнати недієздатним. Внаслідок хвороби [PERSON] потребує догляду та встановлення над ним опіки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Частиною 3\~ст. 297 ЦПК України\~визначено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною повинні бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки і піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки у [PERSON] ступінь змін зі сторони психіки така, що істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, його слід визнати недієздатним та призначити заявника його опікуном. Таким чином над [PERSON] слід призначити опікуном [PERSON]. \~

Outcome: approved