Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що йому на праві спільної часткової власності належить ? частина квартири [ADDRESS]. Крім нього, у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі у справі: [PERSON], [INFO] колишня дружина, [PERSON], [INFO] дочка; [PERSON], 17 листопада 2009 року онук, та [PERSON], [INFO] дочка. З [PERSON] вони розлучені та відносин не підтримують. [PERSON] з ним не спілкується та не дає можливості спілкуватися з онуком [PERSON] Тривалий час відповідачі не проживають у спірній квартирі, про що свідчить акт опитування сусідів. Він не має жодних звязків з відповідачами, не веде сімейний побут, відповідачі не приймають участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг. Він є учасником бойових дій, отримує мінімальну заробітну плату, тому йому важко оплачувати комунальні послуги та утримувати квартиру в належному стані Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ч.1 ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №35 в будинку 105 по вул. Калініна в м. Черкаси. Ухвалою суду від 24 листопада 2015 року, занесеною до журналу судового засідання до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено орган опіки та піклування Черкаської міської ради. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] повторно не зявилася в судове засідання з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність. Представник органу опіки Черкаської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24 вересня 2006 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної часткової власності за [PERSON] -1/4 частина, [PERSON] -1/4 частина, [PERSON], яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] -1/4 частина та [PERSON]-1/4 частина. З довідки КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради від 20 жовтьня 2015 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO] власник; [PERSON], [INFO] дружина; [PERSON], [INFO] дочка; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] онук. Як вбачається з акут сусідів від 13 жовтня 2015 року, завіреного головою комітету самоорганізації мікрорайону «Припортовий» [PERSON], відповідачі за адресою [ADDRESS] не проживають з вересня 2013 року і їх місцезнаходження не відоме. Суд не може прийняти до уваги зазначений акт як належний доказ, який підтверджує відсутність відповідачів за вказаною адресою, оскільки як пояснив в судовому засіданні позивач, вказаний акт був складений ним особисто, після чого був посвідчений головою КСН «Припортовий» [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. Статтею 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтями 317,319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись до суду з позовною заяву, позивач, як на підставу свого позову посилається на те, що відповідачі не проживають за вказаною адресою понад шість місяців, а тому є такими, що втратили право користування житловим приміщенням (ст.71,72 ЖК України). Вказані статті знаходяться в главі 2 ЖК України, яка регулює порядок користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду. Враховуючи те, що відповідачі не являються наймачами, а є співвласниками квартири [ADDRESS], суд не знаходить підстав для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням на підставі ст. 71,72 ЖК України. На підставі ст. 71,72,155 ЖК України,

Outcome: dismissed