Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона, [PERSON], познайомилась та стала фактично перебувати у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] (далі - Відповідач) з 2007 року. Від цих фактичних шлюбних стосунків у них народилась [INFO] дитина, донька - [PERSON], про що 25 січня 2011 року було зроблено відповідний актовий запис № 118. Батьком дитини записаний [PERSON] на підставі ст.135 Сімейного кодексу України. Далі позивач зазначає, що за весь час їхніх відносин з відповідачем, і по теперішній час, він приймає участь у виховані та матеріальному забезпеченні їхньої доньки. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, батьком дитини [PERSON], яка народилася [INFO], та зобов'язати Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції внести відповідні зміни в актовий запис № 118 від 25 січня 2011 року про народження [PERSON], [INFO], уродженки м. Дніпропетровська, записавши батьком цієї дитини [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], змінивши прізвище дитини «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд здійснити розгляд справи по суті без її участі, позовну заяву задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] також в судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надходило. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, також в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій просять справу розглянути без присутності їх представника, проти задоволення позову не заперечували. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, судом установлені такі обставини та визначені виниклі відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 25 січня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 118, де батьком дитини записаний [PERSON] (а.с.5). Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] у передбаченому законом порядку зареєстрований не був. Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до відомостей Актового запису про народження дитини за № 118 від 25 січня 2011 року відомості про батька дитини записані за заявою матері. У відповідності до вимог ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішення суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач проживали однією сім'єю, у них був сумісний сімейний бюджет, разом вели домашнє господарство, станом на сьогоднішній день позивач піклується про дитину, визнає її своєю донькою та виконує батьківські обов'язки, приймає участь у виховані та матеріальному забезпеченні такої дитини. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 129 СК України, до вимог про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. В той же час визнання ЦК України основним актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 4 ЦК України) не означає безумовного надання йому у всіх випадках вищої юридичної сили порівняно з іншими законами. Відповідно до сімейних правовідносин як спеціальний закон належить застосовувати СК України, який не містить аналогічної ст. 267 ЦК України норми, яка б встановлювала застосування позовної давності за заявою сторони у спорі. Однак враховуючи відсутність заяв від сторін у спорі щодо застосування судом позовної давності, з метою забезпечення повноцінної сім'ї в правовому значенні, а також можливості реалізації дитиною своїх прав у майбутньому, суд вважає за можливе поновити позивачу строк для звернення до суду з позовом про визнання батьківства. Згідно зі ст. 134 СК України, рішення суду є підставою для внесення змін до актового запису про народження та видачі нового свідоцтва про народження Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved