Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свій позов обґрунтовує тим, що 23 липня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики №01-01/13, відповідно до умов якого він передав, а [PERSON] прийняла у власність і зобов'язалась повернути у строк до 1 грудня 2013 року грошові кошти в розмірі 334368 грн., що на дату складання та підписання договору становить 41796 доларів США. На підтвердження отримання грошових коштів визначених договором позики, 23 липня 2013 року [PERSON] передала йому відповідну розписку про отримання позики. [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] у встановлений договором позики строк грошові кошти йому не повернула а в подальшому ухиляється від виконання свого зобов'язання, просив суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики, який станом на 16 жовтня 2014 року становить 432188 грн. 19 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги збільшив, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики, який станом на грудня 2014 року становить 747257 грн. 78 коп. та судові витрати, в подальшому надав суду заяву, в якій справу просив розглянути в його відсутність. Відповідач повторно не з'явилася в судове засідання з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. 23 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про надання позики №01-01/13. Відповідно до п.1.1. договору, позикодавець зобов'язується передати, а позичальник зобов'язується прийняти у власність і вчасно повернути грошові кошти в сумі 334368 грн., що є еквівалентом 41796 доларів США, виходячи з встановлено НБУ курсу на день підписання цього договору. Розділом 2 договору передбачено, що сума позики передається позикодавцем позичальнику протягом трьох днів від дня підписання договору. Факт отримання позичальником суми позики від позикодавця підтверджується відповідною розпискою. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю суму позики в строк до 1 грудня 2013 року. Факт повернення позичальником суми позики позикодавцю підтверджується відповідною розпискою. Як вбачається з розписки про отримання позики від 23 липня 2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 334368 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він відповідно до ст. 625 ЦК України зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язані визначений грошовий еквівалент у іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку наданого представником позивачем, відповідач станом на 3 грудня 2014 року має заборгованість перед позивачем за договором про надання позики №01-01/13 в сумі 747257 грн. 78 коп., з яких: 631372 грн.17 коп. - сума боргу; 65536 грн. 13 коп.- інфляційне збільшення боргу; 10086 грн. - три проценти річних; 40263 грн. 48 коп. -проценти за користування позикою. Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Доказів, які б спростовували вказаний позов відповідач суду не надала. У відповідності до ст. 88ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved