Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить стягувати з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1800 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення 23-х років за умови продовження навчання. В позовній заяві позивач зазначив, що він народився [INFO] . Його батьки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у шлюбі, який розірвано 11 січня 2011 р. Виконавчим листом Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.09.2011 у справі № 2-649/11 призначено стягнення аліментів з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання позивача та [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі по 300 грн. на кожну дитину; стягнення аліментів розпочати з 02.08.2011 і проводити до досягнення дітьми повноліття. На даний час позивач є повнолітній, однак продовжує навчатися у ВСП «Івано-Франківський фаховий коледж ресторанного сервісу і туризму національного університету харчових технологій» на денній формі навчання та немає змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Його мати [PERSON] не в змозі самостійно утримувати позивача, якому необхідні кошти на проїзд до навчання, проживання, одяг, харчування, витрати на навчально-методичний матеріал, зв`язок з інтернетом, підручники, оплату за оренду квартири, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. В позові позивач покликається на ст.ст. 182, 199, 200 СК України. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився із невідомих суд причин, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - судової повістки. Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило, також ним не подано відзив на позовну заяву. Дії позивача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2011 року по справі № 2-17/11, яке набрало законної сили 24 січня 2011 р., розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 17 жовтня 2002 року у с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 березня 2003 р. Виноградською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 2 від 06 березня 2003 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. Копія довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої 22.11.2018 Виноградською сільською радою, свідчить, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 29.03.2018 зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Із копії виконавчого листа, виданого Городенківським районним судом Івано-Франківської області 28 вересня 2011 р. по справі № 2-649 2011 р. на виконання рішення суду від 26 вересня 2011 р., вбачається, що з [PERSON] , [INFO] , вирішено стягувати в користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі по 300 грн. на кожну дитину; стягнення аліментів розпочати з 02.08.2011 і проводити до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, навчається у ВСП «Івано-Франківському фаховому коледжі ресторанного сервісу і туризму НУХТ» (І рівня акредитації) на І курсі у групі КТ-20 з 01.09.2020 по 30.06.2022 на денній державній формі навчання, що стверджується довідкою № 25, виданою 15.01.2021 ВСП «Івано-Франківським фаховим коледжем ресторанного сервісу і туризму національного університету харчових технологій». Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як слідує з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батькiв утримувати повнолiтнiх дочку, сина, якi продовжують навчатися пiсля досягнення повнолiття (незалежно вiд форми навчання), виникає за обов`язкової сукупностi таких юридичних фактiв: досягнення дочкою, сином вiку, який перевищує 18, але є меншим 23 рокiв; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матерiальнiй допомозi; наявнiсть у батькiв можливостi надавати таку допомогу. Право на утримання повнолітніх дочки, сина невід`ємно пов`язане з навчанням і припиняється у разі припинення навчання, визначає ч.2 ст.199 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що у зв`язку з навчанням на денній державній формі повнолітній син відповідача не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, тому потребує матеріальної допомоги батька. Всі витрати за навчання, проїзд, проживання в м. Івано-Франківськ, харчування здійснюються виключно за рахунок матері позивача [PERSON] , однак даних коштів є недостатньо. Відповідач є працездатного віку, а тому може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину [PERSON] , який продовжує навчання і не досяг двадцяти трьох років. Враховуючи обставини, визначені ст.ст. 182, 184, 199, 200 СК України, приймаючи до уваги те, що відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився для надання особистих пояснень та не подав до суду письмової заяви/пояснення з приводу позовних вимог, доказів щодо можливості сплачувати відповідачем аліментів в розмірі по 1800 грн. позивачем не надано, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреб позивача у розвитку та навчанні, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягувати з відповідача в користь повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одній тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, що відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину. Згідно з ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У відповідності до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 26.02.2021, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення ним двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення [PERSON] навчання у ВСП «Івано-Франківському фаховому коледжі ресторанного сервісу і туризму НУХТ». Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити негайному виконанню. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 182, 184, 191, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial