Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1), [PERSON] (відповідач-2) третя особа - служба у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що [INFO] року померла рідна сестра позивача - [PERSON], після смерті якої позивач утримує та виховує трьох її неповнолітніх дітей. Водночас відповідач-1 як батько неповнолітньої [PERSON], [INFO], та відповідач-2 як батько неповнолітнього [PERSON], [INFO] року, до дітей не навідуються, допомоги у вихованні та утриманні не надають, тобто фактично ухиляються від своїх обов'язків. У зв'язку з цим позивач просила позбавити відповідача-1 і відповідача-2 батьківських прав та стягнути з кожного аліменти у розмірі ? частини їх заробітку і всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У судових засіданнях позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач-1 в одне судове засідання з'явився та подав заяву, відповідно до змісту якої просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав повністю, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав стосовно [PERSON] з огляду на те, що він позбавлений можливості її утримувати. Відповідач-2 у судові засідання не з'являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації. Причини неявки відповідача-2 суду не відомі, заперечення на позовну заяву не надавалися. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідач-1 є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 26 липня 2003 року серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідач-2 є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 7 жовтня 2014 року, серії [NUMBER] (а.с. 9). Мати неповнолітніх [PERSON] і [PERSON] - [PERSON] [INFO] року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 12 січня 2016 року серії [NUMBER] Згідно з довідкою-характеристикою від 23 березня 2017 року № 130, виданою Привітненською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області, відповідач-1 в цілому характеризується позитивно, бувають випадки зловживання спиртними напоями (а.с. 23). Відповідно до характеристики від 19 серпня 2017 року, виданої Домантівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, відповідач-2 характеризується посередньо, схильний до вживання спиртних напоїв (а.с. 53). Згідно з характеристикою, виданою ТОВ «Домантівське», відповідач-2 за місцем роботи характеризується посередньо, має схильність до зловживання спиртними напоями (а.с. 55). Неповнолітні [PERSON] і [PERSON] проживають у сім'ї позивача без реєстрації за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Привітненської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 19 січня 2017 року № 59 (а.с. 59). Позивач за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, що підтверджується виданою Привітненською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області довідкою-характеристикою від 23 березня 2017 року № 131 (а.с. 30) та виданою СТОВ «Красенівське» виробничою характеристикою від 20 квітня 2017 року № 236 (а.с. 43). Неповнолітня [PERSON] навчається у Красенівському навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів», характеризується позитивно, має достатній та середній рівні навчальних досягнень. Шкільним життям дитини цікавляться тьотя, тобто позивач, і сестра (а.с. 31). Неповнолітній [PERSON] відвідує Дитячий навчальний заклад «Яблунька» Красенівського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» з березня 2017 року. За весь цей час його батько (відповідач-2) жодного разу не відвідав дитячий заклад, не шукав контактів ані з персоналом, ані з дитиною. Дитиною опікуються позивач та сестра (а.с. 32). Відповідно до акту обстеження умов проживання позивача від 16 лютого 2017 року комісією встановлено, що умови проживання задовільні, діти матеріально забезпечені (а.с. 52). Згідно з висновками органу опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області від 20 лютого 2017 року № 63/01-01-38 та 62/01-01-38 розглянуто питання та вирішено за доцільне позбавити батьківських прав відповідно відповідача-1 відносно його дочки - [PERSON] та відповідача-2 відносно його сина - [PERSON] (а.с. 7-8). Відповідно до ст.ст. 164, 166 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд, враховуючи характеризуючі дані відповідача-1 і відповідача-2, беручи до уваги визнання позову відповідачем-1, вважає, що відповідачі батьківські обов'язки не виконують, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не переймається їх вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти. Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як ухилення від виховання дітей, а тому позов підлягає до задоволення, оскільки має місце порушення законних права та інтересів дітей. З огляду на задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав суд вважає за доцільне стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення 640,00 (шістсот сорок гривень 00 копійок) гривень судового збору з кожного. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved