Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON]\~ звернувся до Короловського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 20 листопада 2017 року, 22 травня 2018 року просить стягнути з [PERSON] на його користь 57 045,86 грн. інфляційних витрат та трьох відсотків річних від простроченої суми, у звязку із несвоєчасним поверненням коштів, що були надані відповідачу у позику 15.11.2011 в розмірі 145 360 грн. і які останній на даний час не повернув. Ухвалою судді Короловського районного суду м. Житомира Бондарчука В.В. від 28 серпня 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання. У звязку із закінченням терміну повноважень судді Бондарчука В.В. та відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду від 04.06.2018, 04.06.2018 після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, дану справу було передано у провадження судді Сингаївського О.П., який ухвалою від 14 червня 2018 року прийняв до свого провадження цивільну справу № 296/4272/17 та призначив судовий розгляд справи. Позивач у судове засідання не з'явився. Надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, в які позов підтримав із викладених у ньому підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1\~ст.280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15.11.2011 по договору позики [PERSON] надав [PERSON] у позику 145 360 грн. на строк до 15.11.2012, однак у визначений строк [PERSON] позику не повернув. За рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12.10.2013 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 145 360 грн. заборгованості по умовах вказаного договору позики. Вказане рішення вступило в законну силу, однак до цього часу [PERSON] Отже, судом встановлено, що станом на 23 травня 2018 року грошове зобов'язання [PERSON] перед [PERSON] щодо погашення заборгованості не виконано. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість\~ виконання\~ ним грошового\~ зобовязання та боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої\~ суми, якщо інший розмір процентів\~ не встановлений\~ договором або законом.\~ За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до плати кредиторові. За таких обставин, встановлено грошове зобовязання відповідача сплатити позивачу наведені ним у позовній заяві види виплат, а саме: інфляційні втрати та 3% річних. Розглядаючи справу, суд визнає вірним проведений позивачем розрахунок періоду прострочення виплат. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У відповідності до ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на те, що відповідач не надав суду доказів та не навів переконливих доказів правомірності своїх дій по простроченню виконання своїх зобовязань за договором позики 15.11.2011, суд вважає за можливе позов задовольнити і вирішує питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача за період з 26.05.2016 по 23.05.2018 інфляційні нарахування та 3% річних. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд також стягує також з відповідача на користь позивача 704,80 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved