Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи: Управління ДМС України в Черкаській області, Орган опіки та піклування м. Черкаси про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свій позов обґрунтовує тим, що неповнолітня [PERSON]. є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування квартири від 25 липня 2007 року та витягом про державну реєстрацію прав від 31 серпня 2011 року. У вказаній квартирі зареєстроване проживання трьох осіб - неповнолітньої [PERSON], її матері [PERSON] та батька [PERSON] Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. З 10 жовтня 2013 року у вказаній квартирі проживають неповнолітня [PERSON], та її матір [PERSON] [PERSON] з вказаного періоду і по теперішній час в квартирі не проживає та його особисті речі в квартирі відсутні. Його місце перебування невідоме. З моменту припинення шлюбу і зміни місця проживання, [PERSON] не виконує обов'язки, передбачені ч.2 ст. 141, ст.ст. 150,155, ч.2 ст. 157 СК України. Також [PERSON] не виконує обов'язків, зазначених в ч.1 ст. 157 СК України - не дбає про збереження та використання квартири своєї неповнолітньої доньки [PERSON], в її інтересах. За таких обставин [PERSON] відсутній в квартирі [ADDRESS], понад шість місяців. Згідно ч.1 ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Просила суд визнати [PERSON] таким що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] зняти [PERSON] з реєстрації за адресою [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити повністю. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник Управління ДМС України в Черкаській області в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій справу просив розглянути без участі представника Управління ДМС України в Черкаській області. Представник Орган опіки та піклування м. Черкаси в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 31 серпня 2011 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 25 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] Як вбачається з довідки ЖБК №20 від 21 жовтня 2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровано три особи - [PERSON], [INFO], її мати - [PERSON] та батько [PERSON] Особовий рахунок відкрито на [PERSON] Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ч.1 ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що після розірвання шлюбу, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не з'являвся, його місцезнаходження невідоме. Особисті речі в квартирі відсутні. Відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS], з 10 жовтня 2013 року, не користується квартирою та не утримує її, а тому вбачаються всі підстави для позбавлення його права на користування житлом в квартирі [ADDRESS]. Не може бути задоволена вимога позивачки про зняття [PERSON] з реєстрації за адресою [ADDRESS] виходячи з наступного. В постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім'ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою Тобто, позовна вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання передбачає втручання в діяльність суб'єкта владних повноважень - Управління ДМС України в Черкаській області, яка уповноважена приймати відповідні рішення, тоді як, суд не може підміняти собою суб'єкта владних повноважень щодо реалізації ним власних повноважень, наданих законодавством. Така позиція суду щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму № 13 від 24 жовтня 2008 року, згідно якої, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial