Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] зварнувся до суду з позовною заявою, в який просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 21.05.2013 року в сумі 30658, грн.., 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 21 травня 2014 року до 23 серпня 2015 року, в сумі 984,74 грн., інфляційні витрати за період невиплати заборгованості з 21 травня 2014 року до 29 липня 2015 року, в розмірі 14881,35 грн., також грошові кошти на відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн., а всього стягнути грошові кошти в розмірі 49524,23 грн. В обґрунтування позивач зазначив, що 21.05.2013 року уклав з [PERSON] договір позики, в розмірі 37000, 00 грн.,за умовами якого відповідач повинен був повернути борг 21.05.2014 року в сумі 4500 дол. США. Для забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та відповідачем був укладен іпотечний договір. Графік повернення боргу відповідачем постійно порушувався і після закінчення гранічного терміну повернення боргу, а саме 21.05.2014 року, несплачена частина боргу становила 1717 дол. США. 23.05.2015 року позивач зустрівся з відповідачем, та запропонував віддати залишок боргу, на що [PERSON] відповіла, що визнає борг, але на даний час не має можливості повернути його. Після чого між [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість, по те що відповідач поверне частину боргу, що була не виплачена до 25.01.2015 року, про що свідчить письмове підтвердження. [PERSON] повернула лише 5000 грн., що в перерахунку по курсу гривні до долару США на момент виплати кожної частки боргу дорівнює 395 доларів США. Таким чином станом на 29.10.2014 року сума боргу складає 1322 доларів США, що дорівнює 30658,00 грн. за офіційним курсом станом на 22.03.2015 року До судового засіданні позивач [PERSON] не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про час та розгляд справи повідомлювалась належним чином, про причини неявку суд не повідомила. У зв'язку з неявкою відповідача та за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно наданих суду оригіналів розписок, копії яких долучені до матеріалів справи, між [PERSON] та [PERSON] 21 травня 2013 року був укладен договір позики, згідно якого відповідач отримав кошти в розмірі 37000 грн., з умовою повернення боргу відповідно до графіку з датою повернення боргу 21 травня 2014 року, в розмірі 4500 доларів США, договір було укладено в письмовій формі і посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області Коссе Л.М. Для забезпечення виконання зобов'язання позичальником за договором позики [PERSON]було укладено з відповідачем іпотечний договір Графік повернення боргу відповідачем постійно порушувався і після закінчення граничного терміну повернення боргу, борг було повернуто частково, а саме в сумі 24850 грн., що згідно за курсом гривні на момент повернення кожної частки боргу склала 1717 доларів США. 23 травня 2014 року позивач звернувся до відповідача з проханням повернути суму боргу, що залишилась неповернутою. Відповідач борг визнав, але повідомив, що негайно його повернути не має можливості. Після чого між позивачем та відповідачем була досягнути домовленість, про те що, відповідач поверне частину боргу, яка залишилась невиплаченою в термін до 25.01.2015 року, про що відповідач надала письмову розписку. Пізніше [PERSON] повернула частину боргу в сумі 5000 грн., що в перерахунок по курсу гривні до долару США на момент виплати кожної частки боргу, дорівнює 395 доларів США. Таким чином станом на 29 жовтня 2014 року сума боргу складала 1322 доларів США, що дорівнює 30658 грн. за офіційним курсом станом на 22.03.2015 року 23, 191 грн. за 1 долар США. Після 29.10.2014 року відповідач припинила виплачувати борг пояснюючи це тим, що у сина немає роботи, а її власного заробітку не вистачає. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування шкоди майнової та моральної (немайнової) шкоди. На підставі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування шкоди, завданої порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу України. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання. Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 ЦК України встановлює, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідач [PERSON] також не скористалась наданим їй відповідно до ст.. 1051 ЦК України правом на оспорювання договору позики на підставі того, що грошовій кошти насправді не були ним одержані від позикодавця. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Як визначено ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановленого договором. Положення ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом (ст. 525 ЦК України). Взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконала, грошові кошти до теперішнього часу не повернуті. Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом. Позивачем [PERSON]. надано розрахунок заборгованості [PERSON]. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Так, станом на 22.03.2015 сума боргу за договорами позики від 23.05.2013 складає 1322 долар США, що за офіційним курсом станом на 22.03.2015 року 23,91 грн. за 1 долар США, таким чином заборгованість в сумі 30658 грн. Інфляційні витрати склали за період з 21.05.2014 р. до 29.10.2014 р. 1615,69 грн., за період листопад 2014 р. - березень 2015 р. - 8063 грн., за період квітень 2015 - червень 2015 р. - 5202,66 грн., загальні інфляційні витрати за період з 21.03.2014 р. до 29.07.2015 р. складають 14881,35 грн. Так, станом на 22.03.2015 сума боргу за договорами позики від 23.05.2013 складає 1322 долар США, що за офіційним курсом станом на 22.03.2015 року 23,91 грн. за 1 долар США, таким чином заборгованість в сумі 30658 грн., сума 3% річних за період квітень 2015 р. - серпень 2015 р. (145 днів) складає 365,37 грн.. Враховуючи те, що сума 3% річних складає за період з 21.05.2014 р. до 29.10.2014 р. 238,91 грн., за період листопад 2014 р. - березень 2015 р. - 380,50 грн., за період квітень 2015 - червень 2015 р. - 365,37 грн., загальна сума 3% річних за період з 21.05.2015 р до 23.08.2015 р. складає 984,78 грн. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] заявлений обґрунтовано, підлягає частковому задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial