Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго - Новомосковськ», третя особа: Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго», про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживачів, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 650 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 26 березня 2013 року внаслідок підвищення напруги в електричній мережі, а саме в електрощитовій будинку [ADDRESS], відгорів нуль і в побутову мережу його квартири було подано напругу 380 Вольт. Послуги по утриманню вказаного житлового будинку забезпечує відповідач, з яким він не укладав відповідний договір, однак послуги постійно оплачує своєчасно. Внаслідок перепаду побутові прилади - Монітор SONY та мікрохвильова піч SAMSUNG, що були підключені до побутової електромережі вийшли з ладу. Даний перепад напруги виник з вини відповідача, який відмовляється відшкодувати завдану йому шкоду, а саме 650 грн., витрачених ним на ремонт побутової техніки, що вийшла з ладу. Після звернень позивача до відповідача та третьої особи, на його адресу були направлені наступні відповіді: від ДТЕК Дніпрообленерго про те, що 26.03.2013 року після повідомлення мешканцем будинку [ADDRESS] про різке підвищення напруги - виїзною бригадою Новомосковського РЕС було встановлено, що на мережі балансової приналежності будь-яких порушень не виявлено, про що в цей же день складено відповідний акт комісією; від ТОВ КомЕнерго про те, що якщо в нього стався перепад напруги, то це могло бути в результаті використання мешканцями електроприладів, які перевищують допустиму потужність у 3 кВт. Вважає, що перепад напруги відбувся з вини відповідача, який, як надавач послуг, не забезпечив стабільну роботу внутрішньо будинкових мереж електропостачання. Враховуючи вищенаведене та посилаючись на вимоги ст.ст. 525, 526, 527, 1166 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів», просив суд стягнути з відповідача на його корить 650 грн. В судовому засіданні позивач в повному обсязі підтримав свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд задовольнити його позов в повному обсязі. На підтвердження факту того, що 26.03.2013 року стався перепад напруги в його квартирі, а також що в результаті перепаду напруги пошкоджено саме те, майно, що ним зазначено в позові - ним надані відповіді відповідача та третьої особи; акт оцінки технічного стану від 04.04.2013 року та квитанції про оплату ремонту від 29.03.2013 року. Представник відповідача ТОВ «КК «КомЕнерго-Новомосковськ» позовні вимоги не визнала і пояснила, що відповідач в порушення вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» не уклав договір з відповідачем, а тому посилання на вимоги ст..ст. 525, 526, 527 ЦК України - є недоцільними. Крім того, жодних звернень мешканців будинку [ADDRESS] щодо заміни електричних мереж, або їх пошкодження не надходило. Щодо посилання, як на підставу вимог на вимоги ст. 1166 ЦК України, то вважає, що позивачем факт перепаду напруги в електричній мережі нічим не підтверджений і не встановлений, як не має доказів і тому, що електроприлади вийшли з ладу, а тому в задоволенні позовних вимог позивача просила відмовити. Представник відповідача ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» вважала, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо акту, складеного 26.03.2013 року працівниками третьої особи, зазначила, що бригада у складі монтерів відповідача перевіряли щитову та не виявили будь-яких порушень. Пояснити, чому в акті від абонента ніхто присутнім не був, не змогла. Вважає, що якщо у позивача і вийшли з ладу прилади, то це в результаті не правильного використання електромереж, які не витримують електроємність нових приладів. В задоволенні позову просила відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, та заперечення відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування та витягу з реєстру прав власності (а.с. 12-13). Будь-яких договорів щодо забезпечення квартири позивача електричною енергією з Новомосковським РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», та щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ТОВ «КК «КомЕнерго-Новомосковськ» - позивачем не надано. Більше того сторонами в судовому засіданні зазначено, що такі договори відсутні. Як зазначив позивач в позовній заяві, 26 березня 2013 року в його квартирі з вини відповідача відбувся перепад напруги. Підтвердженням факту перепаду напруги позивач вважає звернення мешканців будинку (а.с. 7), за вх.. 232 від 16.05.2013 року, а також відповіді відповідача (а.с. 10) та третьої особи (а.с.8). Так мешканці, квартир 121, 130, 131, 132, 136, 137 та 140 будинку [ADDRESS] звернулися 16.05.2013 року до відповідача, в якому зазначили, що 26.03.2013 року з 18-30 год по 19-30 год. без попередження по всьому під'їзду були сильні перепади напруги електроенергії, що потягло за собою виведення зі строю різною побутової техніки. Просили з'ясувати хто винен в цьому (а.с. 7). З відповіді Новомосковського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» за вих. 672/0324 від 17.04.2013 року на ім'я [PERSON] вбачається, що 26.03.2013 року після повідомлення мешканцями будинку [ADDRESS] щодо перепаду напруги, бригада Новомосковського РЕМ виїхала до зазначеного будинку та в присутності електромонтерів КК КомЕнерго-Новомосковськ провели заміри в щитовій, будь-яких порушень не виявили. Зазначивши при цьому, що якщо і були перепади напруги, то це було із-за несправностей у внутрибудинкових мережах, за які Новомосковський РЕМ не відповідає (а.с. 8). До зазначеної відповіді доданий акт (а.с. 9), на який представник третьої особи посилається, як на акт складений 26.03.2013 року. Акт складений 08.04.2013 року о 20-30 год., за відсутності абонента, біля прізвищ представників КомЕнерго - значиться «від підпису відмовився», підписів будь-яких свідків акт не містить, як і не містить печатки. З відповіді КК КомЕнерго-Новомосковськ за № 51 від 16.05.2013 року ім'я [PERSON] вбачається, що перепади напруги в будинку [ADDRESS] можуть мати місце тому, як будинок був побудований у 1977 році, коли побутова техніка не була настільки потужною, а тому внутрибудинкові мережі можуть не витримувати напругу більше, ніж визначено в договорах з мешканцями будинку яка складає 3 кВт (а.с. 10). Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.ст. 525-527 ЦК України, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. За вимогами ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Пунктом 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) та ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що балансоутримувач житлового будинку і гуртожитку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку і гуртожитку в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю, - шляхом відшкодування збитків. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами у справі - будь-яких договорів про надання комунальних послуг між сторонами не укладалося; між тим, обов'язок щодо укладення договору відповідно до вимог ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» покладається на споживача. Таким чином, суд позбавлений можливості встановити, що саме не виконав відповідач відповідно до умов договору, які саме послуги він не надав позивачу, або надав послуги неналежної якості. Відповідно до норм ч. 1 ст. 1187 ЦК України діяльність пов'язана з використанням та утриманням ліній електропередач може вважатися діяльністю пов'язаною з використанням та утриманням джерела підвищеної небезпеки. Частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1166 ЦК України, на яку позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що неодноразово роз'яснювалося сторонам у справі в ході судового розгляду. В ході попереднього розгляду справи відповідачем надавалися відповідні заперечення; сторонами подавалися докази. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що відомостей що 26.03.2013 року в квартирі позивача стався перепад напруги - не надано. Суд критично ставиться до відповідей як відповідача, так я третьої особи щодо подій, які відбувалися в будинку [ADDRESS]. Так відповідачем не з'ясовано питання наявності або відсутності перепадів напруги. Третьою особою, надано відповідь на звернення від 08.04.2013 року на підставі акту, який не може бути доказом, тому як не містить печатки, складений за відсутності абонента, окрім того, ставить під сумнів наявність представників КомЕнерго, які нібито відмовилися від підписів, однак за відсутності цього свідків. Більше того, акт містить в собі дату 08.04.2013 року - дату звернення позивача. Також позивачем не надано доказів того, що саме монітор SONY та мікрохвильова піч SAMSUNG - були пошкоджені в результаті перепадів напруги, більше того акт оцінки технічного стану монітора складений 04.04.2013 року, в той час як ремонт був оплачений 29.03.2013 року (а.с. 4-5). Квитанція про заміну СВЧ діода - також не може слугувати підтвердженням того, що вона була пошкоджена 26.03.2013 року в квартирі позивача в результаті перепаду напруги. Інших доказів позивачем суду не надано. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і вина відповідача в спричиненні матеріальної шкоди позивачу не підтверджується зібраними по справі доказами. А тому в задоволенні позову позивача необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed