Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ «ВіЕс Банк», треті особи - приватний нотаріус ЛМНО Барбуляк Х.М., Тернопільський міський відділ ДВС ГТУЮ в Тернопільській області про визнання виконавчого надпису нотаріуса зареєстрованому в реєстрі за № 1670 від 01.06.2017 року про стягнення коштів з [PERSON] по кредитному договору № KF 49458 від 01.06.2008 р. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 29.05.2008 року між ВАТ «Електрон Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № KF 49458, згідно умов якого банк зобов'язується надати грошові кошти в сумі 6400 доларів США строком на 15 років для споживчих цілей, а позичальник зобов'язався повернути кредит не пізніше 29.05.2023 року відповідно до розробленого графіку погашення та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, що становлять 12,50 % річних. Даний договір було забезпечено іпотекою [ADDRESS]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22.06.2010 р. по справі №2- 3973/10 в рахунок забезпечення кредитного договору звернено стягнення на [ADDRESS]. В 2015 році Державною виконавчою службою заставне майно продано і кошти, отримані від реалізації майна в погашення кредитного договору було перераховано Банку та винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, про що мене повідомлено державною виконавчою службою, також вчинення такої дії слідує з листа №13164/04 від 10.04.2017 р. Тернопільського міського відділу ДВС (додається). Однак, банк, знаючи і отримавши кошти по кредитному договорі від реалізації майна, 01 червня 2017 року, з невідомих причин, звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, який вчинив виконавчий напис про стягнення повторно суми по кредитному договору, який погашено. 18 квітня 2018 року за заявою ПАТ «ВіЕс Банк» державним виконавцем Шумського районного відділу ДВС Головного територіального управління у Тернопільській області виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання (копія постанови додається). Вважаю, що ПАТ «ВіЕс Банк» не мав правових підстав звертатися до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису для стягнення повторно з позивача коштів по кредитному договору № KF 49458 від 29 травня 2008 року. Учасники в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому суд відповідно до ст. 223 ЦПК України вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми. Відповідно ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. З досліджених письмових доказів встановлено, що 29.05.2008 року між ВАТ «Електрон Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний Договір № KF 49458, згідно умов якого Банк зобов'язується надати грошові кошти в сумі 6400 доларів США строком на 15 років для споживчих цілей, а Позичальник зобов'язався повернути кредит не пізніше 29.05.2023 року відповідно до розробленого графіку погашення та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, що становлять 12,50 % річних. Даний договір було забезпечено іпотекою [ADDRESS]. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або Законом ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Так, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22.06.2010 р. у справі №2- 3973/10 в рахунок забезпечення кредитного договору звернено стягнення на [ADDRESS]. Як вбачається із листа №13164/04 від 10.04.2017 р. Тернопільського міського відділу ДВС, у 2015 році Державною виконавчою службою заставне майно продано і кошти, отримані від реалізації майна в погашення кредитного договору було перераховано Банку та винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, про що позивача повідомлено державною виконавчою службою. 01 червня 2017 року Банк, звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, який вчинив виконавчий напис про стягнення повторно суми по кредитному договору. Із постанови ВП №54225905 від 18 квітня 2018 року вбачається, що за заявою ПАТ «ВіЕс Банк» державним виконавцем Шумського районного відділу ДВС Головного територіального управління у Тернопільській області виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання /а.с. 14/. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Порядок вчинення виконавчих написів регулюється ст. 87-91 Закону та п. 164-172 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно ст.87 Закону «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У відповідності до 88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами, організаціями, не більше одного року. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь стягувана грошових сум, вчинене на документах, які підтверджують зобов'язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса допускається згідно з Переліком документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення виконавчого напису здійснюється за певних умов. Першою умовою є перевірка нотаріусом факту, чи входить до Переліку документів заборгованість, щодо якої необхідно вчинити виконавчий напис. Друга умова стосується перевірки пред'явлення всіх необхідних для вчинення виконавчого напису документів, які підтверджують наявність зобов'язання та його безспірність. За відсутності будь-якого необхідного документа виконавчий напис не вчиняється. Третя умова передбачає перевірку, чи немає спору щодо наявності чи змісту зобов'язання. Четвертою умовою є звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису у встановлені законом строки. За загальним правилом виконавчий напис можна вчинити, якщо від дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, організаціями, установами - не більше одного року. Заява про вчинення виконавчого напису повинна бути викладена в письмовій формі й містити всі необхідні відомості про стягувача, боржника, їхні адреси, зміст зобов'язання та ін. До заяви додаються всі передбачені Переліком документи, що свідчать про наявність зобов'язання та його безспірність. Приватним нотаріусом Барбуляк Х.М. при вчиненні виконавчого напису про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості на користь ПАТ «ВіЕс Банк», не було дотримано вищенаведених умов для вчинення виконавчого напису, а саме не було перевірено в наявному кредитному зобов'язанні факт безспірності кредитної заборгованості, чи немає спору щодо наявності чи змісту зобов'язання. Невиконання та недотримання приватним нотаріусом зазначених умов є підставою для скасування видано ним виконавчого напису. В зв'язку із чим позов [PERSON] про скасування виконавчого напису слід задовольнити. Вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк\~Х.М. від 01.06.2017 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1670, виконавчий напис про стягнення коштів з [PERSON] по кредитному договору № KF 49458 від 01.06.2008 р. слід скасувати. Понесені позивачем судові витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору на користь позивача при подачі позову в суд, у розмірі 704 грн. 80 коп., на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать в т.ч. і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Стороною позивача не надано розрахунку з описом виконаних робіт, а тому вимога про стягнення витрат на правничу допомогу не є обґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Outcome: partial