Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 1 березня 2021 року відкрито провадження у справі № 753/3526/21, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено розгляд справи на 30 березня 2021 року. У судове засідання 30 березня 2021 року позивач та його представник не з`явилися, в прохальній частині позовної заяви просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити. 30 березня 2020 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Вишневського А.А. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №63. Як зазначає позивач, в останній час сторони зрозуміли, що є різними людьми та не підходять один одному, більше року проживають окремо і сімейні стосунки не підтримують, позивач не має будь-якого наміру шукати шляхи примирення і просив не надавати строк на примирення. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Відповідач у судовому засіданні позов визнала та зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Беручи до уваги викладені норми законодавства, оцінивши доводи кожної із сторін спору, суд дійшов висновку, що позивач не бажає продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, шлюб фактично припинено, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, а отже наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не просила суд про відновлення їй дошлюбного прізвища. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі статтей 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved