Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], вказавши третьою особою: ЗАТ «Фінансовий Союз Банк»; про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 10 листопада 2005 року між ним та ЗАТ «Фінансовий Союз Банк», був укладений договір поруки № PAL/11, у відповідності до якого, він поручився за належне виконання ПП [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № ГРН 619 Л від 09 листопада 2004 року. Починаючи з 10 листопада 2005 року по 17 серпня 2008 року, ним було сплачено грошові кошти за кредитним договором у розмірі 698 200 гривень 00 копійок. 27 лютого 2008 року, відносно нього була порушена кримінальна справа за ч. 1 ст. 358 КК України, та обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, він був звільнений за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з зали суду у кінці 2010 року, після чого він тривалий час перебував на лікуванні. Крім того, він неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою повернути йому сплачені кошти за кредитним договором, однак останній до теперішнього часу кошти не повернув. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти у розмірі 698 200 гривень 00 копійок, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ГРН 619Л від 09 листопада 2004 року, та судові витрати (а.с. а.с. 3 - 4). Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2013 року, було змінено третю особу з ЗАТ «Фінансовий Союз Банк» на правонаступника ПАТ «Єкатеринославський комерційний банк» (а.с. а.с. 70 - 71). Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2013 року, було замінено третю особу з ПАТ «Єкатеринославський комерційний банк» на [PERSON] (а.с. а.с. 196 - 197). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача у задоволенні позовних вимог просила відмовити та застосувати строк позовної давності. Третя особа [PERSON], в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила (а.с. а.с. 207, 208). Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, а також вивчивши матеріали справи, доходить наступного висновку Судом було встановлено, що 09 листопада 2004 року між АБ «Південний» та ПП [PERSON], був укладений кредитний договір № ГРН - 619Л, у відповідності до якого АБ «Південний» надав ПП [PERSON] кредит в розмірі 2 000 000 гривень 00 копійок з виплатою процентної ставки 18 % річних та строком користування до 08 листопада 2005 року (а.с. а.с. 149 - 150). 27 вересня 2005 року, між АБ «Південний», ЗАТ «Фінансовий Союз Банк» та ПП [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги, у відповідності до якого первісний кредитор передав свої права згідно кредитного договору № ГРН - 619Л від 09 листопада 2004 року, укладеного між первісним кредитором за згодою боржника - суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON], а новий кредитор ЗАТ «Фінансовий Союз Банк» прийняв на себе право вимоги за кредитним договором і став за цим договором кредитором боржника (а.с. 161). 10 листопада 2005 року, між ЗАТ «Фінансовий союз Банк», правонаступником якого є ПАТ «Єкатиринославський комерційний банк», [PERSON] та ПП [PERSON] був укладений договір поруки № PAL/11, у відповідності до якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням ПП [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № ГРН 619Л від 09 листопада 2004 року, в повному обсязі, в строки та умовах, обумовлених кредитним договором (а.с. а.с. 50 - 53, 160). У відповідності до прибуткових касових ордерів про погашення кредиту по кредитному договору № ГРН 619Л від 09 листопада 2004 року, [PERSON] здійснював погашення по вищезазначеному кредитному договору з 10 листопада 2005 року по 17 серпня 2008 року на загальну суму 698 200 гривень 00 копійок (а.с. а.с. 10 - 39). 27 жовтня 2010 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, [PERSON] було визнано винним у здійсненні злочину, передбаченого ч. 32 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання у вигляді двох років обмеження волі та у зв'язку з фактичним відбуттям покарання, [PERSON] було звільнено із - під варти із зали суду (а.с. а.с. 95 - 97). 15 квітня 2011 року між ПАТ «Єкатеринославський комерційний банк», [PERSON] та СПД [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги, у відповідності до якого первісний кредитор передав свої права згідно кредитного договору № ГРН 619Л від 09 листопада 2004 року, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги за кредитним договором і став за цим договором кредитором боржника (а.с. 162). Вказані вище правовідносини регулюються Цивільним кодексом України 2003 року. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. У відповідності до ч. 1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на звороту вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 266 ЦК України, передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладання стягнення на заставлене майно тощо). Згідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та приведені норми закону, а також зважаючи на ту обставину, що [PERSON], як поручителем [PERSON] за кредитним договором № ГРН 619Л від 09 листопада 2004 року, було погашено заборгованість у розмірі 698 200 гривень 00 копійок, та враховуючи те, що у відповідності до норм чинного законодавства [PERSON] має право на зворотну вимогу сплачених ним грошових коштів за вказаним кредитним договором, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в розмірі 698 200 гривень 00 копійок. При цьому, суд не може прийняти до уваги вимогу представника [PERSON] про застосування строку позовної давності, оскільки [PERSON] до 27 жовтня 2010 року перебував під вартою, а потім тривалий час проходив курс лікування. Також у порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 3 441 гривня 00 копійок.

Outcome: approved