Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтував тим, що 23 липня 2021 року з мобільного додатку «Дія» йому стало відомо, що державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорним Є.О., відкрито виконавче провадження ВП № 66131343 від 20 липня 2021 року з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 197961 від 22 червня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості у розмірі 12673,72 гривні, яка виникла на підставі кредитного договору № 004-04001-240511 від 24 травня 2011 року. Вважає, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з грубими порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», оскільки вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив безспірність вимог кредитора. Так, позивач ніколи не укладав кредитні договори, не підписував жодних заяв про надання йому кредитних коштів з ПАТ «Дельта Банк». Також, нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором вже втратили чинність. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердження безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей акт не може свідчити про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Претензію від відповідача з вимогою про сплату боргу позивач не отримував, оспорюваний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. до направлення на адресу позивача претензії. Дані обставини свідчать про порушення приватним нотаріусом Остапенком Є.М. Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, у зв`язку з чим його було позбавлено можливості бути вчасно поінформованим про так звану заборгованість та позбавлено можливості оспорити вимоги ТОВ «Фінпром маркет», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Окрім того, правочин, на який посилається позивач, не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки передбачає саме судовий порядок вирішення спорів по зазначеному договору. Тому, просить суд визнати виконавчий напис № 197961, вчинений 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. таким, що не підлягає виконанню. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи позивач в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій заявлені ним вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду заяву про визнання позову, в якій просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] , та у зв`язку з визнанням позову питання щодо розподілу судових витрат просив вирішити відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Третя особа приватний нотаріус Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, з заявою про відкладення слухання справи до суду не звертався. Представник третьої особи Слов`янського МВ ДРАЦС СМРУ МЮ у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, з заявою про відкладення слухання справи до суду не звертався. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За загальним правилом стст. 15, 16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 20 липня 2021 року, винесену державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорним Є.О. у виконавчому провадженні ВП № 66131343, відкритого на підставі виконавчого напису № 197961, виданого 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат»\~встановлено,\~що для\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна\~нотаріуси вчиняють\~виконавчі написи\~на документах,\~що встановлюють\~заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року (із відповідними змінами та доповненнями) встановлено низку документів, які є підставою для стягнення у безспірному порядку згідно виконавчих написів нотаріусів, зокрема, визначено можливість проведення стягнення з підстав, що випливають з кредитних відносин. Пунктом другим Переліку закріплено, що підставою для стягнення за виконавчими написами нотаріусів є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст. 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього закону). Таким актом є, зокрема, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5. У ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням\~приписів ст.ст.\~15,\~16,\~18\~ЦК,\~ст.ст.\~50,\~87,\~88\~закону «Про\~нотаріат» захист\~цивільних прав\~шляхом учинення\~нотаріусом виконавчого\~напису полягає\~в тому,\~що нотаріус\~підтверджує наявне\~в стягувача\~право на\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна.\~Це право\~існує,\~поки суд\~не встановить\~протилежного.\~Тобто боржник,\~який так\~само має\~право на\~захист свого\~цивільного права,\~у судовому\~порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що представник відповідача у судове засідання не з`явився, правом на заперечення проти позовних вимог позивача не скористався, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що при вчиненні нотаріального напису № 197961 від 22 червня 2021 року, приватним нотаріусом було порушено встановлений порядок для вчинення таких нотаріальних дій. Беручи до уваги визначені вище обставини та визнання позову відповідачем, суд приходить до обґрунтованості позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 гривень, а отже зважаючи на визнання позову відповідачем, судовий збір в даному випадку підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 454,00 гривень, при цьому інша частина сплаченого позивачем судового збору повинна бути повернута йому з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved