Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] \~звернувся в\~суд із\~позовом до\~ [PERSON] ,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог на\~стороні відповідача\~Головне Управління\~Держгеокадастру у\~Тернопільській області,\~Підгороднянська сільська\~рада,\~садівницьке товариство\~«Здоров`я» про визнання права власності на земельну ділянку за №64 площею 0,0578 гектара, яка знаходиться по [ADDRESS] на території садівницького товариства «Здоров`я». В обґрунтування вимог позивач вказує, що він є членом садівницького товариства «Здоров`я» з 23 березня 2001 року. У зв`язку з тим, що відповідачем [PERSON] вказана земельна ділянка не використовувалась по призначенню, не оброблялась рішенням садівницького товариства «Здоров`я» від 23 березня 2001 року вона була передана йому в користування. В березні 2019 року він звернувся до Головного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі, однак отримав відмову, оскільки технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі включає копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку, однак до заяви було долучено рішення сесії Підгороднянської сільської ради від 01 квітня 1994 року за №2, згідно якого земельні ділянки садівничого товариства «Здоров`я» передані у колективну і приватну власність. Посилаючись на наведене та те, що він добросовісно, відкрито і безперервно користується земельною ділянкою більше 15 років та сплачує необхідні членські внески, просив задовольнити позов. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача садівницьке товариство «Здоров`я» подало суду письмове пояснення відповідно до якого зазначило, що з 23.03.2001 року [PERSON] не є членом СТ «Здоров`я». У відповідності до рішення зборів СТ «Здоров`я» від 23 березня 2001 року [PERSON] є дійсним членом СТ «Здоров`я» та за ним рахується земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,0578 га. Не заперечує щодо набуття права власності на зазначену земельну ділянку за набувальною давністю за [PERSON] . В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову. Представники Головного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Підгороднянської сільської ради, Садівницького товариства «Здоров`я» в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені в установленому законом порядку. Попередньо подали заяви про розгляд справи без їх участі. Судом встановлено, що рішенням чотирнадцятої сесії двадцять першого скликання Підгороднянської сільської ради Тернопільського району за №2 від 01 квітня 1994 року «Про передачу в колективну власність і приватну власність земельних ділянок та видачу Державних актів на право колективної і приватної власності на землю садівницькому товариству «Здоров`я», вирішено дозволити передачу земельної ділянки садівницькому товариству «Здоров`я» у колективну і приватну власність і видачу Державних актів на право власності на землю. Передано у колективну власність земельну ділянку для ведення садівницького господарства товариству «Здоров`я» загальною площею 2,5 га., в тому числі під вулицями і площами. Передано у приватну власність 132 ділянки. Відповідно до інформації від 09.10.2019 року №12-06/05/41 наданої архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації, в документації фонду додатку зі списками і площею ділянок до рішення чотирнадцятої сесії двадцять першого скликання Підгороднянської сільської ради Тернопільського району за №2 від 01 квітня 1994 року не виявлено. Як вбачається з державного акту на право колективної власності на землю серії ТР №0019 від 13 червня 1996 року, виданого Підгороднянською сільською радою Тернопільського району, садівницькому товариству «Здоров`я» передається у колективну власність 1,59 га. землі. Як вбачається з витягу з рішення зборів садівницького товариства «Здоров`я» від 23 березня 2001 року, земельна ділянка площею 0,0578 га. за №64 [PERSON] тривалий час не використовувалась по призначенню, не оброблялась, вирішено передати в користування земельну ділянку по [ADDRESS] [PERSON] . Як вбачається з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 03 квітня 2019 року, розглянувши заяву [PERSON] про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі відділ повідомляє, що державна реєстрація земельних ділянок, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється статтею 119 ЗК України. Відповідно до вимог статті 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом п`ятнадцяти років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання в користування. Аналіз статті 119 ЗК України дає підстави для висновку, що не передбачено жодних переваг для осіб, зазначених у частині першій цієї статті і, оскільки навіть дотримання всіх умов набувальної давності не призводить до виникнення права власності на землю та фактично відсилає: до загального порядку надання земельних ділянок у власність або в користування (етапі ІIX, 123 ЗК України). Ця норма надає лише право звернення до органу державної влади або місцевого самоврядування з клопотанням про передачу земельної ділянки у власність чи користування і не передбачає обов`язкової передачі земельної ділянки у власність чи користування таким особам при дотриманні передбаченої законом процедури звернення та подання необхідних документів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №742/2916/15-ц. Згідно із вимогами ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність) якщо інше не встановлено ЦК України. Зі змісту ст.\~344\~ЦК України вбачаються ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків. Таким чином задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334\~ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Враховуючи зміст вимог ст..344 ЦК України, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років. Безтитульне володіння це фактичне володіння, яке не спирається не будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд проаналізувавши матеріали справи, а також докази надані сторонами, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Головне Управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Підгороднянська сільська рада, садівницьке товариство «Здоров`я» про набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю не підлягають до задоволення. Відмовляючи у задоволенні позову суд зазначає, що статтею 119 ЗК України не передбачено жодних переваг для осіб, зазначених у частині першій цієї статті, оскільки навіть дотримання всіх умов набувальної давності не призводить до виникнення права власності на землю та фактично відсилає до загального порядку надання земельних ділянок у власність або в користування. Ця норма надає лише право звернення до органу державної влади або місцевого самоврядування з клопотанням про передачу земельної ділянки у власність чи користування і не передбачає обов`язкової передачі земельної ділянки у власність чи користування таким особам при дотриманні передбаченої законом процедури звернення та подання необхідних документів. Крім цього, позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що спірна земельна ділянка перебуває у приватній власності відповідача [PERSON] , а також про те, чи отримав останній державний акт на право власності на спірну земельну ділянку із визначенням її меж, а також про те, що ним було виготовлено технічну документацію на неї. Не є таким доказом надане позивачем копія рішення чотирнадцятої сесії двадцять першого скликання Підгороднянської сільської ради народних депутатів Тернопільського району за №2 від 01 квітня 1994 року «Про передачу в колективну власність і приватну власність земельних ділянок та видачу Державних актів на право колективної і приватної власності на землю садівницькому товариству «Здоров`я», оскільки воно не містить додаток із зазначенням площі та списку осіб, яким передаються земельні ділянки у приватну власність.

Outcome: dismissed