Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В позовній заяві зазначив, що йому на праві власності належить будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Він є власником даного будинку з 2019 року. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в будинку [ADDRESS] , однак не проживають в даному будинку, так як виїхали в іншу місцевість. Відповідачі добровільно покинули будинок, їх речей у будинку не має, будинком не цікавляться. Реєстрація [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] в будинку який належить йому на праві власності обмежує його в правах як власника нерухомості в частині користування майном, оскільки він має намір оформити субсидію по оплаті комунальних послуг. Тому, він звернувся в суд та просив визнати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву згідно якої просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про розгляд справи в суді шляхом направлення повісток за їх місцем реєстрації. Також, виклик відповідачів здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою https://court.gov.ua/sud0211//. Враховуючи викладене,\~суд вважає, що відповідачі належно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Суд вважає\~за можливе\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~що відповідає\~положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 41 Конституції України передбачено, що\~\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю…\~Право приватної власності є непорушним. Згідно із\~ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно з\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного ним приміщення або обмежений у праві користуватись жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 10\~постанови № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»\~у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового Кодексу України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого 27.11.2019 приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вінницької області Наревською М.Л. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №190511567 від 27.11.2019. В житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що вбачається із відповіді на запит суду наданого відділом ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Ладижинської міської ради та копією з домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. [ADDRESS] . Відомостей про те, що відповідачі були членом сім`ї позивача немає. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тому суд вважає, що [PERSON] , як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування своїм майном шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 16.01.2012 року по справі № 6-57цс11. Відповідно до вказаного рішення Верховного Суду України, зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.\~ст. 71, 64, 150, 156 ЖК України; ст. 391 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не є наймачами житлового приміщення в належному [PERSON] будинку. Договір найму жилого приміщення у вказаному будинку між сторонами не укладався. Відповідачі втратили право користування цим житлом, так як були відсутні без поважних причин у будинку понад рік. А тому вони не мають права користування житловим приміщенням у даному будинку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] будучи зареєстрованими в належному позивачу будинку, тривалий час не проживають в ньому, а тому обмежують право позивача на користування даним будинком. При цьому судом не встановлено жодних поважних причин, які б перешкоджали відповідачам користуватись будинком. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved