Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВФ «Будівельник» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку. Позов мотивовано тим, що 08.02.2012 року позивача було прийнято на роботу в ТОВ Ф «Будівельник» на осаду директора відповідно до Наказу №5 від 08.02.2012 року. 31.03.2014 року позивача було звільнено з посади директора відповідно до протоколу №1 від 31.03.2014 року. Протягом часу роботи директором позивачу було виплачено лише 2938,50грн. заробітної плати. Враховуючи те, що позивач із 0802.2012 року по 31.03.2014 року мав отримувати заробітну плату в розмірі, не меншому за мінімальну, тому загальна заборгованість із заробітної плати складає 26 654,50грн. [PERSON] за лютий та березень 2014 року мав отримати не менше 1218грн. заробітної плати за кожен місяць. У лютому та березні 2014 року було по 20 робочих днів, отже середньоденна заробітна плата складає 60,90грн. (1218*2/40). Середній заробіток за час затримки розрахунку із виплат заробітної плати складає 8952,30грн. За час роботи позивача з 08.02.2012 року по 31.03.2014 року ним не було використано право на щорічну відпустку, а при звільненні відповідач не розрахувався із позивачем в передбаченому законом порядку. З березня 2013 року до лютого 2014 року відповідач мав би отримати 13977грн. (з березня до листопада 2013 року мінімальна заробітна плата складала 1147грн., з грудня 2013 року до лютого 2014 року - 1218грн.). Таким чином, компенсація за невикористану відпустку становить 1980,10грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 26654,50грн. - в рахунок погашення заборгованості із виплати заробітної плати; 8952,30грн. - в рахунок стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку із виплати заробітної плати; 1980,10грн. - грошова компенсація за невикористану відпустку та допустити до негайного виконання рішення суду про стягнення заробітної плати в розмірі 26654,50 грн. 29.01.2015 року позивач надав суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просив стягнути з відповідача на користь позивача 26654,50грн. - в рахунок погашення заборгованості із виплати заробітної плати; 12606,30грн. - в рахунок стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку із виплати заробітної плати; 1980,10грн. - грошова компенсація за невикористану відпустку, 3500грн. - витрати на правову допомогу та допустити до негайного виконання рішення суду про стягнення заробітної плати в розмірі 26654,50 грн. В судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити. Не заперечили щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи думку позивача та його представників, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та його представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виникли правовідносини, щодо трудового спору, які регулюються Кзпп України. Судом встановлено, що згідно наказу ТОВ - фірма «Будівельник» №5 від 08.02.2012 року [PERSON] призначено на посаду директора товариства (а.с.7). Відповідно до протоколу ТОВ - фірма «Будівельник» №1 від 31.03.2014 року звільнено із займаної посади директора товариства [PERSON] з 31.03.2014 року (а.с.8). Згідно відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України від 22.10.2014р. № 100160/18/12 [PERSON] отримав заробітну плату в сумі 2938,50гривень (а.с.23). Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч.2 ст. 116 КЗпП України в разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. Частино 1 статті 95 КЗпП України передбачено, що мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ч.5 ст. 95 КЗпП України мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на сій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб. Згідно ст. 13 ЗУ «Про державний бюджет України на 2012 рік» розмір мінімальної заробітної плати з лютого - березень становить 1073грн., з квітня - червень - 1094грн., з липня - вересень - 1102грн., з жовтня - листопад - 1118грн., в грудні - 1134грн. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2013 рік» розмір мінімальної заробітної плати з січня - листопад становить 1147грн., з грудня - 1218грн. Згідно ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік» розмір мінімальної заробітної плати з січня - березень становить 1218грн. З викладеного вбачається, що за період з 08.02.2012 року по 31.03.2014 рік позивач мав би отримати заробітну плату в розмірі 29 593грн., враховуючи те, що 2938,50грн. відповідачем було виплачено позивачу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 26 654,50грн. в рахунок погашення заборгованості із виплати заробітної плати. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності про їх розмірі підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ч.2 ст.117 КЗпП України). Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадку стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року №100. Згідно п. 2 Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п.8 цієї ж Постанови середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадку, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. З викладеного вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 60,90грн. (1218*2/40), а тому середній заробіток за час затримки розрахунку із виплати заробітної плати, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача становить 12606,30грн. (207 (робочі дні*60,90 середньоденна заробітна плата). Відповідно до ст. 74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Згідно ч.1 ст.75м КЗпП України щорічна відпустка надається працівникам тривалістю не менше як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік ,який відлічується з дня укладення трудового договору. Відповідно до ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. За період з 08.02.2012 року до 31.03.2014 року у [PERSON] є в наявності 51 календарних дні невикористаної відпустки, тому підлягає стягнення з відповідача на користь позивача 1980,10грн. (13977грн. розмір заробітної плати за період з березня 2013 року по лютий 2014 року)/12 місяців/30 календарних днів *51 календарний день = 1980,10грн.) Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що право позивача порушено невиконанням обов'язків відповідачем по оплаті праці, тому позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 84 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати за правову допомогу в розмірі 3500грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 3654гривень. На підставі викладно, згідно ст. ст. 74, 75, 83, 95, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved