Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі відповідної довіреності від 19.10.2017 року та в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області та просив визнати за позивачкою право власності на самочинно збудоване нерухоме майно сіни до житлового будинку за адресою: Чернігівська область м. Городня, вул. Чернігівська, буд. 53, зазначені у технічному паспорті на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок під літерою «а1-1», площею 16,2 кв.м.. З позовної заяви виходить, що відповідно до договору дарування садиби від 29.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу [PERSON], позивачка є власником житлового будинку з сіньми, надвірних та побутових будівель і споруд та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, розташованих за адресою: Чернігівська область, м. Городня, вул. Чорноуса ( зараз вул. Чернігівська ), № 53. За результатами проведеної Городнянським БТІ 04.10.2017 року інвентаризації вищезазначеного домоволодіння було встановлено, що на підставі договору дарування садиби 06.01.2005 року в книзі 4 за номером запису 1373 за позивачкою було зареєстровано право власності на належний їй будинок та виявлено самочинне будівництво у 2008 році нових сіней, зазначених у технічному паспорті на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок під літерою «а1-1», площею 16,2 кв.м., замість знесених старих сіней площею 10,2 кв.м. Посилаючись на положення ст. 328, 331, 376 ЦК України, представник позивача просить визнати за позивачкою право власності на самочинно збудовані сіни. Ухвалою судді від 27 жовтня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивачки [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 20.11.2017 року з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 41 ). Представник відповідача Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Міський голова Городнянської міської ради Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 01.11.2017 року за вих. № 03-22/464 з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, проти позову [PERSON] не заперечують ( а.с. 39 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Голова Городянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 08.11.2017 року за № 02-16/1020 з проханням розглянути справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами, проти позовних вимог не заперечують ( а.с. 40 ). Представники третіх осіб Городянського РГ БТІ та Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Чернігівській області в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду справи треті особи повідомлялись належним чином, про причини неявки представників суд не повідомлено. ( а.с. 49, 51 ). [PERSON] положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~ України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В силу частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, зясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про те, що визнанням позову не порушуються права та законні інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Стаття 331 ЦК України передбачає, що право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо ) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна ). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва ( створення майна ) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва ( створення майна ). З дублікату договору дарування садиби від 29.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу [PERSON]Ф, встановлено, що [PERSON] прийняла в дар садибу, що розташована в м. Городня Чернігівської області по вул. Чорновуса, 53, до складу якої входять: земельна ділянка площею 1400 кв.м. та жилий будинок з сіньми, зазначений в плані під літерами: „А-1, „а-1 із дерева має 19,4 кв.м. житлової площі. З надвірних та побутових будівель та споруд є хлів „Б-1, пригребиця „В-1, льох з шийкою „в-1, огорожа „1.3 ( а.с.5-6 ). [PERSON] про реєстрацію права власності а нерухоме майно від 10.01.2006 року № 6156496 за [PERSON] зареєстровано право власності на підставі договору дарування від 29.11.2004 року на жилий будинок з надвірними будівлями по вул. Чорновуса, 53 в м. Городня Чернігівської області ( а.с.7 ). [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ЧН № 001444, виданого 17.12.2004 року, встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування садиби від 29.11.2004 року є власником земельної ділянки площею 0,14 га, яка розташована за адресою: вул. Чорновуса, 53, м. Городня Чернігівської області, цільове призначення земельної ділянки 0,10 га для обслуговування житлового будинку та 0,02 га для ведення селянського господарства ( а.с.8 ). З інформаційної довідки, виданої Городнянським РГ БТІ від 04.10.2017 року за № 1150, встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №53 по вулиці Чернігівській (в минулому вул. Чорновуса) в м. Городня зареєстровано за [PERSON] в цілому, дата реєстрація 06.01.2005 року на підставі договору дарування від 29.11.2004 року. Проведена технічна інвентаризація 04.10.2017 року. У довідці вказана примітка про самочинне будівництво сіней а1 -1 ( 2008 рік ). Зміна назви вулиці на підставі рішення двадцять восьмої сесії шостого скликання Городнянської міської ради від 16.04.2015 року ( а.с.9 ). З технічного паспорта на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок № 53 по вулиці Чернігівській в м. Городня Чернігівської області встановлено, що вказаний будинок має загальну площу 44,9 кв.м., в тому числі житлову площу 19,4 кв.м., допоміжну площу 25,5 кв.м., опис обєктів нерухомого майна : «А-1» житловий будинок, «а1 -1» сіни, «Б-1» сарай, , «В-1» пригребиця, , «в-1» погріб із шийкою, № 1 ворота з хвірткою, № 2 огорожа суцільна. У технічному паспорті на житловий будинок мається відмітка Городнянського РГ БТІ про наявність самочинного будівництва приміщення «а1 -1» сіни ( а.с. 12-13 ). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на наданій у власність [PERSON] земельній ділянці, яка призначена для обслуговування житлового будинку, остання у 2008 році збудувала обєкт нерухомого майна, а саме сіни, які набули статусу самочинного будівництва, а тому позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності. З листа начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області [PERSON] від 10.08.2016 року за № 40-1025-1.20/2-1/1533-16 вбачається, що після 31.12.2015 року питання щодо порядку прийняття в експлуатацію обєктів містобудування, які підпадають під категорію самочинного будівництва та збудовані після 1992 року не врегульовані жодним нормативно-правовим актом ( а.с. 52 ). [PERSON] приписів ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. На вимогу власника ( користувача ) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб, що передбачено ч. 5 ст. 376 УЦК України. Пункт 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва )» передбачає, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього ( частина друга статті 376 ЦК ). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно ( частина друга статті 375 ЦК ), тому на вимогу власника ( користувача ) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб ( частина пята статті 376 ЦК ). Завідувач сектору містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] за результатами розгляду заяви [PERSON] стосовно відповідності місця розташування будівель та споруд, збудованих без відповідного дозволу, вимогам державних містобудівних та будівельних норм за адресою м. Городня, вул. Чернігівська, буд. 53, виїхавши та обстеживши сіни, прибудовані до житлового будинку «а1 -1», підтвердив відповідність розташування зазначеної будівлі державним містобудівним та будівельним нормам, про що надав відповідний висновок від 11.10.2017 року за вих. № 02-16/910 ( а.с. 14 ). Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки вимоги позову є обґрунтованими та не порушують прав інших осіб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved