Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси 18.10.2021 року із заявою, в якій просив встановити факт, який має юридичне значення, а саме факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини, а саме [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] .. Заявник вказує, що він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в квартири [ADDRESS] , але зареєстрований був за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , залишилась спадщина у вигляді ј частини квартири [ADDRESS] . Заявник звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини. Проте йому було відмовлено з тих підстав, що він не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк, визначений ст.. 1270 ЦК України та не надав документів, що підтверджують спільне проживання зі спадкодавцем. Також заявник вказує, що відповідно до довідки Департаменту соціального забезпечення Черкаської міської ради на дату смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним за цією адресою були зареєстровані: мати заявника - [PERSON] ; племінник заявника - [PERSON] ; племінниця заявника - [PERSON] . Відповідно до п. 1.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5 місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Заявник вказує, що на даний час свідоцтв про право на спадщину нікому не видавалися. Його право на прийняття спадщини ніким не оспорювалося. Крім того, він не заявляв про відмову від спадщини. Проте, оскільки він проживав із померлим, але зареєстрований по іншій адресі, для оформленні права на спадщину, йому необхідно в судовому порядку встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому він звернувся до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами окремого позовного провадження з повідомленням сторін. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився. Проте надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд даної справи за його відсутності. Також зазначив, що заяву підтримує та просить її задовольнити в повному обсязі. Заінтересовані особи - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. Проте, 24.11.2021 надали суду заяви про визнання вимог заявника ( вх. № № 33511/21; 33510/21; 33509/21). В зазначених заявах просили встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] та просили провести судовий розгляд даної справи без їх участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , зазначене вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 25 листопада 1969 року. [PERSON] помер [INFO] , зазначене вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 29.06.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді ј частини квартири [ADDRESS] та належала останньому на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 01.02.2001. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.10.2021, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на ј частину у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що залишилася після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки спадкоємець [PERSON] не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та не надав документи, що підтверджують спільне проживання з померлим. Згідно листа №21994-01-10 від 15.11.2018 Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] був зареєстрований з 01.10.2008р. по 13.07.2011р. Також, станом на 24.06.2021 за вказаною адресою також були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Згідно Акту про проживання особи без реєстрації №б/н від 16.10.2021 за підписом голови правління ОСББ «Енгельса 156/4», на дату смерті [PERSON] , а саме [INFO] , [PERSON] , [INFO] , фактично проживав в кв. [ADDRESS] . Таким чином, для прийняття спадщини [PERSON] встановлення факту проживання однією родиною зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно задля її отримання. За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, судом встановлено, що заявник проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву нотаріусу у шестимісячний термін не подавав, про відмову від спадщини не заявляв. Відповідно до роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого володіння, розпорядження та користування земельною ділянкою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. В пункті 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України зазначив, що у випадку, коли постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved