Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, в якому просив стягнути на його користь матеріальні збитки в сумі 1561 грн, моральну шкоду 30000 грн та витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. І. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги позивач мотивував тим, що 10.03.2016 в дачному кооперативі «Світанок» він вигулював свою собаку. На нього напала собака [PERSON], яка нанесла йому декілька укусів. Цього ж дня він звернувся до травматологічного пункту 3ї міської лікарні, де йому була надана медична допомога. Також, він замовив КП «Спецсервіс-Кременчук» огляд собаки відповідача, оскільки її власник - [PERSON] повідомила, що останнім часом її собака поводила себе не характерно для поведінки здорової тварини. Завдані йому матеріальні збитки становлять 1561 грн. і включають витрати на ремонт пошкодженого собакою телефону в сумі 1370 грн та витрати на послуги КП «Спецсервіс-Кременчук» в сумі 191 грн. Внаслідок неправомірних дій та зухвалої поведінки відповідача йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у нестерпному фізичному болю, якого він відчув під час укусів собаки, у стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із ушкодженням здоров'я, переляком і стресом його собаки. Отриманий стрес негативно позначився на його стані здоровя, порушив нормальний хід життя. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. ІІ.ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Представник відповідача, [PERSON], в судовому засіданні позов визнала частково. Вказала, розмір моральної шкоди є значно завищеним і відповідач вважає за можливе відшкодувати позивачу 500 грн в рахунок погашення моральної шкоди. Також відповідач погоджується з вимогами позивача про стягнення коштів за оплату послуг КП «Спецсервіс-Кременчук» в сумі 191 грн. і заперечує щодо стягнення коштів за ремонт мобільного телефону позивача, оскільки ним не надано доказів, які б підтверджували те, у якому стані був його телефон до подій 10.03.2016 ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що 10.03.2016 біля с. Самусіївка на території дачного кооперативу «Світанок» [PERSON] покусала собака, власником якої є [PERSON]. Вказана обставина не заперечувалась сторонами. У зв'язку із отриманням травм, повязаних з укусами собаки, [PERSON] звернувся до травматологічного пункту 3ї міської лікарні, що підтверджується копією довідки №1996 та копією направлення в маніпуляцій ний кабінет №313. Згідно довідки КП «Спецсервіс-Кременчук», 02.04.2016 був зроблений висновок, що захворювання на сказ у собаки [PERSON]. не виявлено і вона перебуває у задовільному стані. Витрати позивача на послуги КП «Спецсервіс-Кременчук» склали 174 грн, що підтверджується копією квитанції від 04.05.2016, копією рахунку №5 від 04.04.2016, копією акта виконаних робіт від 02.04.2016. Також на підтвердження своїх вимог щодо стягнення коштів за ремонт мобільного телефону позивачем надано суду копію квитанції №030133 від 23.03.2016. IV. [PERSON] Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода\~полягає: 1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв'язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 Під моральною\~шкодою слід\~розуміти втрати\~немайнового характеру\~внаслідок моральних\~чи фізичних\~страждань,\~або інших\~негативних явищ,\~заподіяних фізичній\~чи юридичній\~особі незаконними\~діями або\~бездіяльністю інших\~осіб. Відповідно\~до загальних\~підстав цивільно-правової\~відповідальності обов'язковому\~з'ясуванню\~при вирішенні\~спору про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди підлягають:\~наявність такої\~шкоди,\~протиправність діяння\~її заподіювача,\~наявність причинного\~зв'язку\~між шкодою\~і протиправним\~діянням заподіювача\~та вини\~останнього в\~її заподіянні.\~Суд,\~зокрема,\~повинен з'ясувати,\~чим підтверджується\~факт заподіяння\~позивачеві моральних\~чи фізичних\~страждань або\~втрат немайнового\~характеру,\~за яких\~обставин чи\~якими діями\~(бездіяльністю)\~вони заподіяні,\~в якій\~грошовій сумі\~чи в\~якій матеріальній\~формі позивач\~оцінює заподіяну\~йому шкоду\~та з\~чого він\~при цьому\~виходить,\~а також\~інші обставини,\~що мають\~значення для\~вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. V.ОЦІНКА СУДУ Отже під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. На думку суду, в судовому засіданні представником позивача було доведено факт спричинення шкоди понесення [PERSON] витрат в сумі 174 грн, повязаних із залученням спеціалістів КП «Спецсервіс-Кременчук». Кошти в розмірі 17 грн, сплачені позивачем як комісія банку за перерахування вищевказаного платежу, на переконання суду, не можуть вважатись майновою шкодою. Також, суд враховує, що шкода позивачу була заподіяна з вини відповідача, яка не належним чином доглядала за своєю собакою, в результаті чого остання здійснила напад на позивача. Суд також вважає доведеним причинний зв'язок між діями відповідача і шкодою, завданою позивачу в сумі 174 грн. Разом із тим, суд відзначає, що позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували те, що мобільний телефон він вимушений був ремонтувати саме через подію, яка сталась 10.03.2016 з вини [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 174 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В іншій частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди суд відмовляє. Також, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення на його користь моральної шкоди, що полягала у фізичному болю, хвилюваннях позивача щодо стану свого здоровя після укусів собаки . Враховуючи тяжкість отриманих травм, обставини їх отримання та тривалість лікування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 3000 грн. Отже, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1102,40 грн(дві вимоги майнового та немайнового характеру). Щодо вимог позивача про стягнення на його користь витрат на надання правничої допомоги, суд відзначає наступне. Відповідно до ч.2,3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~повязану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем не було надано суду доказів(квитанції, платіжного доручення, тощо), які б підтверджували понесення ним витрат на правничу допомогу адвоката. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відмовити позивачу у стягненні на його користь судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Outcome: partial