Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Виноградівської РДА про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою вони зареєстрували шлюб 08.10.2011 року у відділі ДРАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області за актовим записом №171. Від шлюбу народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який наразі проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідачка [PERSON] часто виїздить на заробітки за межі області, не турбується за сина, у зв'язку з чим у сторін погіршилися відносини, що негативно впливає на дитину. Між ними постійно виникають сварки, за останній рік вони не проживають разом як сім'я. Їхній шлюб носить формальний характер, а фактично розпався. Оскільки розлад в сім'ї носить стійкий характер, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], визначити місце проживання дитини разом з ним за місцем його проживання. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Відповідачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує відносно заявлених позовних вимог. Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Виноградівської РДА, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, при цьому приєднали до заяви висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 08.10.2011 року у відділі ДРАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області за актовим записом №171. Від шлюбу народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який наразі проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не створили міцну сім'ю, між ними часто виникають непорозуміння. Відповідачка [PERSON] часто виїздить на заробітки за межі області, не турбується за сина, у зв'язку з чим у сторін погіршилися відносини, що негативно впливає на дитину. Позивач остаточно визначився і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, та інтересам їхньої малолітньої дитини, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги про розірвання шлюб між сторонами слід задовольнити. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Виноградівської РДА про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], 2013 р.н., №03-24/1055 від 27.04.2017 року, орган опіки та піклування вважає доцільним визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] Відповідно до статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вирішуючи вимогу позову щодо встановлення місця проживання малолітніх дітей суд виходить з того, що відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги вище викладене, висновок органу опіки та піклування Виноградівської райдержадміністрації, згідно якого вважає за доцільне місце проживання малолітньої дитини визначити з батьком, суд позовну вимогу про визначення місця проживання дитини з позивачем вважає підставною і такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved