Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Черкаської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS] За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в тому числі і ? частину квартири [ADDRESS] заповіла йому. З 2014 року він постійно проживав разом з матір'ю в квартирі [ADDRESS], хоча не був там зареєстрований, що підтверджується довідкою ОСББ «Горького-9» від 6 лютого 2017 року. За вказаною адресою він зареєструвався лише 7 червня 2017 року. З заявою про відмову від спадщини до нотаріуса він не звертався. Вважаючи, що фактично прийняв спадщину, він звернувся до Першої черкаської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, але отримав відмову, оскільки не надано доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на момент прийняття спадщини. Просив суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] року на час відкриття спадщини. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій справу просила розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 25 червня 1962 року. Згідно з паспортом позивача, виданим 14 лютого 1998 року, його місце проживання з 7 червня 2016 року зареєстроване в [ADDRESS] Мати позивача [PERSON] померла в м. Черкаси [INFO] року, про що 19 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. За життя [PERSON] 19 липня 2010 року склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось та взагалі все те, на що вона за законом матиме право на день своє смерті, заповіла [PERSON] Заповіт посвідчила приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О., в реєстрі № 33375. Згідно зі Свідоцтвом про право власності на житло №3248 від 9 червня 1993 року, квартира [ADDRESS], належала на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 грудня 2011 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], який помер [INFO] року є [PERSON] Спадщина на яку видане це свідоцтво складається з права власності на ? частину квартири [ADDRESS] Постановою від 6 квітня 2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, так як спадкоємець в установлений законом шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини. Згідно положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У даній справі підставою позовних вимог є факт постійного проживання позивача на час відкриття спадщини після смерті його матері [PERSON] із спадкодавцем в [ADDRESS] та вищенаведені норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Аналіз вищевказаної норми права, дає підстави вважати, для того щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України тривалість та початковий момент спільного проживання із спадкодавцем не має значення, юридичне значення має лише факт постійного проживання, яке визначається згідно до вимог ст.29 ЦК України. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Як вбачається з довідки ОСББ «Горького-9» від 6 лютого 2017 року вбачається що на момент смерті [PERSON] [PERSON] з 2014 року проживав разом з нею без реєстрації. Також вказаний факт підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Отже, з системного аналізу матеріалів даної справи та вказаних вище доказів по справі вбачається той факт, що [PERSON] з 2014 року по день смерті [PERSON], яка померла [INFO] року постійно проживав з матір'ю в квартирі [ADDRESS] Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Виходячи з наведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, належним чином обґрунтованими, тому вони мають бути задоволені в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved