Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») про захист прав споживача шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, повернення безпідставно списаних грошових коштів. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він з 2014 року мобілізований в Збройні Сили України і з того часу перебуває на службі. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду по справі №2-7527/2011 з нього стягнуто за Договором споживчого кредитування ТЕZORХ08260257 від 27 грудня 2006 року (768,87 грн. - сума споживчого кредиту) на придбання мобільного телефону на користь відповідача 7995,75 грн., про що видано виконавчий лист та накладено арешт на все майно. Виконавча служба перерахувала відповідачу відповідну суму коштів. 01 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» було укладено угоду № SАМDNFF000185028495, на підставі якої відповідач відкрив йому картку/рахунок [NUMBER] у грошовій одиниці - гривня України. Як стало відомо позивачу з виписки по картці/рахунку [NUMBER] №F2МN2MJAQD7721IDC від 12 квітня 2018 року, відповідач безпідставно списав з військової зарплатної картки [PERSON] 13 березня 2018 року - 4678,75 грн. та 11 квітня 2018 року - 4912,57 грн. на автоматичне погашення простроченої заборгованості. Позивач листом від 13 квітня 2018 року звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з вимогою повернути зайво стягнуті кошти, однак отримав від відповідача негативну відповідь. Простроченої заборгованості, як зазначено у виписці, у [PERSON] немає. Відповідач жодного разу не звертався з вимогами про необхідність погашення простроченої заборгованості. Враховуючи викладене, [PERSON] просить суд зобов`язати ПАТ КБ «Приватбанк» повернути безпідставно списані грошові кошти в сумі 9591,32 грн. шляхом зарахування грошових коштів в сумі 9591,32 грн. на картку/рахунок [NUMBER] , який відкрито [PERSON] в ПАТ КБ «Приватбанк». Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, повернення безпідставно списаних грошових коштів, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] - адвокат Гонта М.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував, про що подав відповідну заяву. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Відповідно до довідки № 284 від 09 листопада 2015 року, виданої Тернопільським об`єднаним міським військовим комісаріатом, [PERSON] дійсно проходив службу в Збройних Силах України з 14 серпня 2014 року по 09 вересня 2015 року. Брав участь в АТО в складі в/ч пп [NUMBER] з 20 жовтня 2014 року по 06 січня 2015 року, з 03 лютого 2015 року по 25 травня 2015 року в складі в/ч пп [NUMBER] з 26 травня 2015 року по 09 вересня 2015 року. Згідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 483 від 07 травня 2018 року, виданої командиром військової частини [NUMBER] , [PERSON] дійсно в період з 23 квітня 2016 року по 01 липня 2016 року, з 01 січня 2017 року по 11 травня 2017 року, з 07 липня 2017 року по 26 серпня 2017 року, з 09 грудня 2017 року по 15 січня 2018 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (захисті) незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції. Як слідує\~із виписки\~№F2МN2MJAQD7721IDC\~від 12\~квітня 2018\~року по\~картці/рахунку\~ [PERSON] \~№ [NUMBER] ,\~13\~березня 2018\~року із\~карточки позивача\~було списано\~кошти в\~сумі 4678,75\~грн.\~як автоматичне\~погашення простроченої\~заборгованості за\~рахунком [NUMBER] ,\~та 11\~квітня 2018\~року в\~сумі 4912,57\~грн.,\~як автоматичне\~погашення простроченої\~заборгованості за рахунком [NUMBER] . 13 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до керівника ПАТ КБ «Приватбанк» через Тернопільську філію ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою, в якій зазначає, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду по справі №2-7527/2011 з нього стягнуто 7995,75 грн., про що видано виконавчий лист та накладено арешт на все майно. Виконавча служба перерахувала в банк більше 6000 грн. Банк, в свою чергу, 13 березня 2018 року автоматично списав з військової зарплати позивача 4678,75 грн. та 11 квітня 2018 року - 4912,57 грн. Автоматично стягувані кошти становили 50% його військової зарплати, а отримана банком сума значно перевищує визначений судом борг. Договір споживчого кредитування ТЕZORХ08260257 від 27 грудня 2006 року на придбання мобільного телефону вартістю не більше 800 грн. [PERSON] повністю згідний на ту частину коштів, яка пішла на погашення 7995,75 грн., а решта коштів підлягають поверненню, так як позивач вважає, що вони незаконно стягнуті. Стягнення банком коштів з рахунку отримувача споживчого кредиту поза межами строків позовної давності та без законних на це підстав прямо заборонено Законом України «Про захист прав споживачів». Банк не є уповноваженим та наділеним правом, як виконавча служба або будь-який інший орган. [PERSON] просить до 17 квітня 2018 року повернути зайво стягнуті кошти, прийняти письмове рішення з повідомленням в Тернопільську міську виконавчу службу з клопотанням про зняття арешту з належного йому майна. На вказану заяву 27 квітня 2018 року супервайзер з розробки технологій обробки вхідної кореспонденції від клієнтів ГО ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідь № 20.1.0.0.0/7-180417/876, з якої вбачається, що на дату звернення банком до суду із позовною заявою про стягнення суми заборгованості за кредитом [PERSON] існувала певна сума заборгованості, що була обчислена відповідно до розрахунку суми заборгованості станом на конкретну дату. Оскільки [PERSON] на дату звернення банком до суду, а також впродовж строку від дати звернення до суду до дати повного виконання рішення суду зобов`язання за кредитним договором не було виконано повністю (не повернута вся сума отриманого кредиту і відсотки за його користування, а також інші передбачені договором суми) - на неповернену суму кредиту продовжували нараховуватися відсотки за його користування. Як наслідок, незважаючи на виконання рішення суду і погашення суми боргу, обчисленої на дату звернення банком до суду - на даний час за кредитним договором існує заборгованість. У банку немає можливості виконати вимоги [PERSON] щодо списання заборгованості, яка нарахована за період від дати звернення банком до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості по теперішній час. Банком було зупинено нарахування з дати мобілізації [PERSON] , та помилково списані кошти було повернено, наразі існуюча заборгованість за кредитом коректна та підлягає сплаті. За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Частиною 1 ст. 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. В судовому\~засіданні не\~здобуто доказів\~того,\~що позивач\~вчиняв розрядження\~щодо списання/перерахунку\~коштів чи\~вчиняв будь-які\~інші дії,\~що могли\~б призвести\~до списання\~грошових коштів\~з його\~картки/рахунка\~ [NUMBER] , а тому банк порушив взяті на себе зобов`язання в частині збереження коштів клієнта. Статтею 1073 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 3 ст. 1092 ЦК України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. У відповідності до ст. 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів. У відповідності до підп. 32.3.2. п. 32.1. ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувана, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, зобов`язати ПАТ КБ «Приватбанк» повернути [PERSON] безпідставно списані грошові кошти в сумі 9591,32 грн., шляхом їх зарахування на картку/рахунок [NUMBER] , який відкрито позивачу в ПАТ КБ «Приватбанк». При ухваленні цього рішення суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року по справі № 6-71цс15 та постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 61-1856 св 17. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, в силу вимог Закону України «Про захист прав споживачів», то відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь держави належить стягнути судовий збір у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved