Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] «Зерновий альянс «Хлібороб» про розірвання договорів оренди землі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.11.2015 року між ним та відповідачем укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки площею 0,5200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в урочищі «За садом» в с.Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2625684800:11:001:0012. Також 27.11.2015 року між ним та відповідачем укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки площею 0,5000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в урочищі «За садом» в с.Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2625684800:11:001:0011. Згідно вказаних договорів річна орендна плата вноситься орендарем в розмірі 6,0% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає відповідно до договорів 694,46 грн. і 667,76 грн., не пізніше 31 грудня кожного звітного року. Договори укладено строком до 31.12.2025 року. Проте відповідач порушив свої зобовязання щодо своєчасності розрахунку за користування земельними ділянками в 2016 та 2017 роках та відповідно нехтує терміном сплати орендної плати зазначеним у п.п.\~11 договорів. Враховуючи вищенаведене просив розірвати вказані договори оренди землі. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 29.12.2018 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, а також призначено розгляд справи в приміщенні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області на 09 год. 00 хв. 31.01.2019 року без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 31.01.2019 року судове засідання не поводилося, оскільки головуюча по справі суддя Лущак Н.І. перебувала на лікарняному. Розгляд справи було відкладено на 09 год. 00 хв. 26.02.2019 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до матеріалів позовної заяви додав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] «Зерновий альянс «Хлібороб» в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 51, 52). У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Також, згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] (позивач) на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,5200 га, розташована в урочищі «За садом» в с.\~Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2625684800:11:001:0012, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № 015497 від 15.05.2007 року (а.с. 13). Також [PERSON] (позивач) на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,5000 га, розташована в урочищі «За садом» в с. Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2625684800:11:001:0011, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № 015499 від 15.05.2007 року (а.с. 14). 16.11.2015 року та 27.11.2015 року між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] «Зерновий альянс «Хлібороб» (орендар) були укладені договори оренди землі б/н, а саме земельних ділянок: площею 0,52 га (кадастровий номер 2625684800:11:001:0012) та площею 0,50 га (кадастровий номер 2625684800:11:001:0011), що знаходяться у рочищі «За садом» в с. Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 5-6, 9-10). Згідно п. 1 договорів оренди землі орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вищевказані земельні ділянки. Відповідно до п. 8 вказаних договорів вони укладені до 31.12.2025 року. Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 48420374 від 26.11.2015 року та № 48536848 від 27.11.2015 року (а.с. 15, 16) до Державного реєстру внесено відомості про державну реєстрації прав оренди вищевказаних земельних ділянок. Згідно актів приймання-передачі земельних ділянок від 18.11.2015 року та 27.11.2015 року, що є Додатками № 1 до договорів оренди землі, орендодавець [PERSON] здав, а орендар [PERSON] «Зерновий альянс «Хлібороб» прийняв земельні ділянки: загальною площею 0,5200 га (кадастровий номер 2625684800:11:001:0012) та 0,5000 га (кадастровий номер 2625684800:11:001:0011), які перебували в задовільному стані (а.с. 7, 11). Також стосовно вищевказаних земельних ділянок сторонами було погоджено межі земельних ділянок про, що складено акти визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), переданих в оренду [PERSON] «Зерновий альянс «Хлібороб» (Додатки № 2 до договорів оренди землі, а.с. 8, 12). Ст. 1 Закону України «Про оренду землі» визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За ст. 6 даного Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 21 цього закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Пунктом 9 договорів оренди землі передбачено, що річна орендна плата вноситься орендарем в розмірі 6,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 694,46 грн. та 667,76 грн. відповідно, з якої підлягає утримання до бюджету сума податків та зборів згідно з діючим законодавством. Згідно п. 11 договорів оренди землі орендна плата сплачується щорічно не пізніше 31 грудня кожного звітного року. Всупереч умовам зазначеного договору оренди землі відповідач не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою та по даний час обовязку щодо сплати орендної плати відповідач не виконав. Зазначена обставина нічим не спростована. 16.05.2018 року [PERSON] (позивач) направляв на адресу [PERSON] «Зерновий альянс «Хлібороб» (відповідач) письмову пропозицію про розірвання договорів оренди землі від 16.11.2015 року (а.с. 18). Відповідно до довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Фрнаківської області № 920 від 23.10.2018 року [PERSON] «Зерновий альянс «Хлібороб» (відповідач) орендовані земельні ділянки в с. Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області протягом 2016-2018 років не обробляв та станом на 20.10.2018 року не провів виплату орендної плати (а.с.19). Статтею 651 ЦК України, встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритетне значення перед іншими законами у застосуванні даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У відповідності з вимогами ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Згідно вимог п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з урахуванням доведеності обставини щодо несплати відповідачем орендної плати за користування земельними ділянками, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та вважає, що позов слід задовольнити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 року у справі № 146цс12. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що позивачем сплачено судовий збір за однією вимогою немайнового характеру, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати понесені ним по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. (квитанція № ПН613955 від 30.11.2018 року, а.с. 1). Крім того, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір за другою позовною вимогою немайнового характеру, а саме в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі наведеного, відповідно дост. 651 ЦК України, ст. ст. 141, 206 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 13, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: approved