Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області та Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. У позові вказав, що 31.10.2014 року помер [PERSON] після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розміром 3,07 га. в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області. Відповідно до заповіту посвідченого секретарем Новооріхівської сільської ради померлий [PERSON], вищевказану земельну ділянку заповів йому. Однак оформити спадщину він не може у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї, про що була винесена постанова нотаріуса. Позивач вказує, що дійсно Державний акт на вищевказану земельну ділянку був втрачений, про що зроблено відповідне оголошення в газеті «Вісник» та прохає суд визнати на ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 3.07 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ПЛ №119683. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився. Його представник, що діє на підставі довіреності від 28 квітня 2015 року [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади в особі Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, а також представники третіх осіб Першої Лубенської державної нотаріальної контори та управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області в судове засідання не з»явились, направивши до суду письмові заяви з проханням розглянути справу без їх участі. При цьому, відповідач позов визнав, треті особи покладаються на розсуд суду. Відповідач Лубенська районна державна адміністрація Полтавської області свого представника в судове засідання не направила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування Згідно ч.9 ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Судом встановлено, що 31.10.2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,07 га. у межах згідно плану, розташованої на території Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту, серія ПЛ № 119683 кадастровий № 5322885200:05:001:0206, що підтверджується довідкою управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області (а.с.15). Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що 22.01.2013 року [PERSON] склав заповіт, яким належну йому вищевказану земельну ділянку заповів позивачу [PERSON] (а.с.10,11). Разом з тим, згідно постанови державного нотаріуса Другої Лубенської держнотконтори (в порядку заміщення державного нотаріуса Першої Лубенської ДНК) [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, на вищевказану спадкову земельну ділянку, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на неї, оформлених відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та її обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. (а.с.16). Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідачів та інших учасників по справі, а також те, що позивач є спадкоємцем після померлого за заповітом, який бажає оформити спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved