Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кам'янобрідського районного суду м. Луганська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20 червня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичила у нього гроші в сумі 5700 доларів США та зобов'язалася повернути за такими умовами: до 15 липня 2012 року повернути 1000 доларів США, а 4700 доларів США - до 20 жовтня 2012 року. Крім того, між ними була домовленість, що за користування грошовими коштами [PERSON] буде сплачувати йому проценти таким чином: за користування 1000 доларів США 15 липня 2012 року виплатити проценти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень, а за користування 4700 доларів США відповідачка зобов'язалася виплачувати проценти щомісяця в розмірі 5% в строк до 20 числа кожного місяця. У разі несвоєчасної сплати процентів за користування грошовими коштами відповідач зобов'язався сплачувати йому 8 доларів США за кожен прострочений день. Оскільки відповідачем зобов'язання за договором позики виконано не було, він звернувся до суду і рішенням Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 29.05.2013 року з [PERSON] на його користь було стягнуто заборгованість в сумі 83126 гривень, яка складалася з суми основного боргу - 45560 гривень, процентів за користування грошима - 19983 гривень, процентів за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 17 583 гривень. Однак відповідачка до теперішнього часу рішення суду не виконала, заборгованість за договором позики не погасила, у зв'язку із чим вважає, що станом на 20.12.2013 року сума процентів за користування грошовими коштами та процентів за прострочення виконання грошового зобов'язання складає 30627 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд стягнути з відповідача на його користь проценти за користування грошовими коштами в розмірі 15026,00 гривень та проценти за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором позики в розмірі 15601,00 гривень, а всього 30627,00 гривень, а також стягнути судовий збір в розмірі 306,27 гривень та витрати за отримання довідки про курс валют в розмірі 40 гривень. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів без участі відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Отже, рішенням Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 29.05.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість в сумі 83126 гривень, яка складається з суми основного боргу - 45560 гривень, процентів за користування грошима - 19983 гривень, процентів за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 17 583 гривень (а.с.8-10). Дані обставини визнані сторонами та, згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не потребують доказування. Відповідно до довідки Луганського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» офіційний курс гривні на 04.12.2013 року по відношенню до долара США складає 799,30 гривень за 100 одиниць (а.с.10). Однак, відповідач до теперішнього часу рішення суду не виконала, заборгованість за договором позики не погасила, у зв'язку із чим, станом на 20.12.2013 року сума процентів за користування грошовими коштами та процентів за прострочення виконання грошового зобов'язання складає 30627 гривень. Тобто, загальна сума процентів за користування грошовими коштами за договором позики за період з 20 квітня 2013 року по 20 грудня 2013 року складає 15026 грн. із розрахунку: 37567грн.(4700дол.США) х 5% : 100% х 8міс. =15026 грн., також проценти за прострочення виконання грошового зобов'язання складає 15601 грн. із розрахунку: 63,94грн.(8дол.США) х 244дн. = 15601грн. Правильність застосування саме такої формули для розрахунку процентів за договором позики та їх розмір, без урахування раніше стягнутих сум, у судовому засіданні оспорені не були. Крім того, відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, згідно ст. 525 ЦК України, не допускається якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правовими наслідками порушення зобов'язання згідно ст. 611 ЦК України, є: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Крім того, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання кожною із сторін. Стаття 631 Цивільного Кодексу України встановлює, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] до теперішнього часу не виконала умови договору, не виконала рішення суду, що, відповідно до ст. 14 ЦПК України, є обов'язковим, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 306,27 гривень та витрати за одержання довідки по курсу валют Ощадбанку в розмірі 40 гривень.

Outcome: approved