Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області, Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що його бабуся [PERSON], яка померла [INFO], ще за свого життя 16.06.1998 року склала заповіт, який було посвідчено Галузійською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла сину [PERSON] Спадкоємець [PERSON] після смерті матері [PERSON] фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та управління спадковим майном, але переоформити його на себе не встиг, помер [INFO]. Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача [PERSON], є дочка і дружина спадкодавця - [PERSON] та [PERSON], однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON], на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0.0850 га, що призначена для обслуговування житлового будинку, вартістю 42569 гривень 60 копійок, знаходиться по [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), які належали [PERSON]; земельну частку (пай), розміром 1.28 умовних кадастрових га, вартістю 14751 гривень 18 копійок, що знаходиться на території Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, яка належала [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0.0850 га, що призначена для обслуговування житлового будинку, вартістю 42569 гривень 60 копійок, знаходиться по [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), які належали [PERSON]; земельну частку (пай), розміром 1.28 умовних кадастрових га, вартістю 14751 гривень 18 копійок, що знаходиться на території Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, яка належала [PERSON] Позивач [PERSON], представники відповідачів - Маневицької селищної ради Волинської області, Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області в судове засідання не з'явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представники відповідачів - Маневицької селищної ради Волинської області, Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Заслухавши думку представника позивача [PERSON], який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності вказаних позивача та представників відповідачів, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON], представників відповідачів - Маневицької селищної ради Волинської області, Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області. Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст.ст. 534, 535 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлася власником земельної частки (паю), розміром 1.28 умовних кадастрових га, вартістю 14751 гривень 18 копійок, що знаходиться на території Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області. [PERSON] померла [INFO]. Ще за свого життя 16.06.1998 року остання склала заповіт, який було посвідчено Галузійською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла сину [PERSON] Спадкоємець [PERSON] після смерті матері [PERSON] фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та управління спадковим майном, але переоформити його на себе не встиг, помер [INFO]. Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача [PERSON], є дочка і дружина спадкодавця - [PERSON] та [PERSON], однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON], на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 16.06.1998 року, посвідченого Галузійською сільською радою Маневицького району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за № 9, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.08.1973 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00017965975 від 25.04.2017 року, сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 15.05.1997 року, свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 19.02.1999 року та серії [NUMBER] від 18.11.2016 року, довідки Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області № 134 від 17.03.2017 року, довідки Маневицької селищної ради Волинської області № 5868 від 28.08.2017 року, нотаріально посвідчених заяв [PERSON], [PERSON] про відмову від спадщини, державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30.07.2004 року, витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 34-3-0.25-149/163-17 від 19.06.2017 року, повідомлення відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 3.07.2017 року, висновку про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 30.06.2017 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 1131/01-16 від 31.08.2017 року, повідомлень Маневицької державної нотаріальної контори № 352/1-16 від 26.10.2017 року та № 1333/1-16 від 24.10.2017 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0.0850 га, що призначена для обслуговування житлового будинку, вартістю 42569 гривень 60 копійок, знаходиться по [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), які належали [PERSON]; земельну частку (пай), розміром 1.28 умовних кадастрових га, вартістю 14751 гривень 18 копійок, що знаходиться на території Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, яка належала [PERSON], фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON]

Outcome: approved