Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свій позов обґрунтовує тим, що 13.07.2020 року він придбав для себе фотоапарат марки Canon EOS 70D 18-135 mm IS STM, вартістю 13500 грн. Вказує, що на той час він проживав разом з відповідачем, без ведення спільного господарства, а в жовтні 2020 року вони одружилися. Однак в грудні 2020 року з особистих мотивів вони розійшлися і саме тоді, він виявив, що фотоапарат зник. Зазначає, що фотоапаратом заволоділа відповідач, якій він дав вказане майно у тимчасове користування, однак на його прохання відмовляється повернути. У зв`язку з чим, просить витребувати у [PERSON] належний йому фотоапарат в належному технічно-справному стані та комплектуючі до нього, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, в обґрунтування свої вимог [PERSON] посилається на те, що ним 13.07.2020 року придбано фотоапарат марки Canon EOS 70D 18-135 mm IS STM, вартістю 13500 (а.с. 8) і для особистих потреб. Статтею 387\~ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з ч. 1 ст.\~388\~ЦК України власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином, предметом доказування у вказаному позові є факт та підстави набуття права власності на речі, які позивач вважає особистою приватною власністю та обставини вибуття з володіння позивача належних їй речей. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння. Тобто майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування, якщо позивач надасть докази, а саме підтвердження право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Право на витребування майна належить лише власнику та лише у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, і може мати місце лише за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза його волею. Як вбачається з показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , вони вказали, що спірний фотоапарат був подарований [PERSON] з нагоди річниці їхніх відносин і остання користувалася ним у своїх робочих потребах. При цьому, як слідує із пояснень останньої і вказаний факт також підтвердили згадані свідки, предмет позову втрачений і у володінні відповідача не перебуває. Таким чином, оцінивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не представлено доказів неправомірних дій відповідача по заволодінню подарованого їй майна, а тому зважаючи на викладене і його втрату, то позовні вимоги до задоволення не підлягають. Інші доводи представника позивача не спростовують висновків суду. А тому,

Outcome: dismissed