Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, вказуючи, що відповідно до договору купівлі-продажу від 27.12.1991 року позивач купив будинок, розташований по вул. І.Красніка 74 в с. Твердомедове Великоолександрівського району Херсонської області. В 2010 році державним підприємством «Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,1690 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Таким чином [PERSON] є власником вказаної земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 702688. 23 травня 2017 року інженером-землевпорядником ФОП [PERSON] в присутності землекористувача [PERSON] та власників/користувачів суміжних земельних ділянок склали акт прийому-передачі межових знаків на зберігання. Згідно акту власник та власники суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявляли. Однак [PERSON], зареєстрований та проживаючий за адресою: [INFO], самочинно побудував на земельній ділянці позивача капітальну споруду котельню. Відносно побудованої котельні виник спір, оскільки її побудовано з істотним порушенням будівельних та санітарних норм без дозволу власника. Наявність даної будівлі порушує права позивача, оскільки створює незручності в користуванні земельною ділянкою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав вимоги позову в межах і з підстав, викладених у ньому. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав і суду пояснив, що на належній йому земельній ділянці [PERSON] самовільно побудував котельню, при її використанні дим та чад опускається до вхідних дверей його будинку, із-за чого неможливо подихати свіжим повітрям на подвірї чи вивести погуляти онуку. Просить суд задовольнити вимоги позову. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що котельню він побудував ще в 90-х роках. Будівництво здійснював самовільно, ніяких дозволів не брав, за узгодженням цього питання нікуди не звертався. Він погоджується навесні знести котельню. Землевпорядник Великоолександрівської селищної ради [PERSON], опитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста, пояснив, що [PERSON] звертався до селищної ради для вирішення питання щодо знесення котельні. Комісія виїздила на місце, у відповідача спитали за документи на котельню, але він їх не надав. Права позивача в даному випадку дійсно порушено. Заслухавши сторони, спеціаліста, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. З Технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,1690 га гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: вул. Івана Красніка, 74 с. Твердомедове Великоолександрівського району Херсонської області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являються суміжними землекористувачами. З [PERSON] прийому-передачі межових знаків на зберігання від 23 травня 2017 року вбачається, що інженером-землевпорядником ФОП [PERSON] в присутності землекористувача [PERSON] та власників/користувачів суміжних земельних ділянок склали акт прийому-передачі межових знаків на зберігання. Згідно акту власник та власники суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявляли. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 702688 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1690 га, розташованої по вул. Івана Красніка, 74 с. Твердомедове Великоолександрівського району Херсонської області. В судовому засіданні встановлено, і даний факт не заперечується відповідачем, що [PERSON], зареєстрований та проживаючий за адресою: [INFO], самочинно, без передбачених законодавством дозволів, побудував на земельній ділянці позивача капітальну споруду котельню. Згідно ч. 15ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій», здійснення будівельних робіт на обєктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. За положенням частин 1,4,7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельні ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це не порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво обєкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. Відповідно до Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 273 від 05.12.2000 р., встановлений порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту. Вказане положення обовязкове для застосування усіма субєктами будівництва незалежно від форм власності, відомчої залежності та джерел фінансування. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобовязана відшкодувати витрати, повязані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Відповідно до частини другої статті 38 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності», за рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що законодавство не визнає самочинне будівництво обєктом правового захисту, крім передбаченого ч. 3 ст. 376 ЦК України випадку, а тому правовими наслідками самочинного будівництва, в разі звернення до суду з позовом є знесення такого будівництва. Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи згідно поданих доказів вказують на наявність підстав для ухвалення рішення щодо знесення самочинно побудованої котельні з віднесенням усіх витрат по виконанню робіт на відповідача. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати. Враховуючи викладене та

Outcome: approved