Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до Оріхівської міської ради Запорізької області, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності не рухоме майно, яке належало спадкодавцю [PERSON], а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: Запорізька область, м. Оріхів, вул. Овчаренко, б. 81, розташований на земельній ділянці площею 681 кв. м, що складається з житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б», тамбуру літ. «б», гаражу літ. «В», погрібу під «В» літ. «Пг», сараю літ. «Г», убиральні літ. «Д», літнього душу літ. «Е», паркану № 1, воріт з хвірткою № 2. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є спадкоємцем першої черги вказаного майна за законом, як син спадкодавця. У встановлений законом строк позивач звернувся до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу № 691/2005, номер у спадкову реєстрі 38120958. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно позивачу було відмовлено через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю, пославшись на факти та норми права, викладені в позовній заяві. Відповідач письмовою заявою просив суд розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ГД № 053049, виданим Райбюро ЗАГС м. Оріхів 08.08.1959 року. В силу ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом майна [PERSON] 12.08.2005 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 013121, виданим 16.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис за № 212. У звязку із смертю [PERSON] за нею відкрилась спадщина, а державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори на підставі заяви позивача про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 691/2005. За життя спадкодавцю [PERSON] належало на праві приватної власності спірне нерухоме майно на підставі Рішення Народного суду Оріхівського району Запорізької області від 19.05.1964 року, яким за нею було визнано право власності на жилий будинок, розташований за адресою м. Оріхів, вул. Шкільна, 71. Згідно довідки від 23.03.2015 року № 783, виданої виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області, з метою впорядкування нумерації житлових будинків поштова адреса вказаного житлового будинку була змінена на адресу м. Оріхів, вул. Овчаренко, 81. Право власності на спірне майно спадкодавець [PERSON] не зареєструвала. Дані факти відповідачем не оспорюються. Постановою державного нотаріуса Оріхівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 16.04.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на це майно. При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивача суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При цьому потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Станом на час набуття спадкодавцем спадкового майна були чинними Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, а також Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року. Згідно п. 28 згаданого переліку, до таких правовстановлюючих документів належить й рішення суду про визнання права власності, що набуло законної сили. Таким чином, згідно матеріалів справи спадкодавець [PERSON] набула спірне нерухоме майно у власність відповідно до законодавства, чинного на момент його придбання, у звязку з чим воно може виступати обєктом спадкування. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв, що ніким не оспорюється, інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні, однак через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування, що саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 392, 1258, 1261, 1268, 1275, 1297 Цивільного кодексу України, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджених заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року,

Outcome: approved