Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовом до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності у порядку спадкування за законом та просить суд: -встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , в період з 01.06.2012 року до дня її смерті [INFO] ; -визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,08 га, яка належала померлій на підставі державного акту серії [NUMBER] , виданого 07.09.2004 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрованої в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 90/8, масиви [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] , [NUMBER] ; [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з червня 2012 року [PERSON] проживала з сім`єю позивача в селі Козацьке , Білгород-Дністровського району, Одеської області. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . У померлої не було родичів, вона постійно хворіла з діагнозом церебральний атеросклероз, вона перебувала у безпорадному стані. Вона проживала з сім`єю позивача та вели разом спільне господарство. Позивач дбав про неї, купував ліки, необхідні продукти харчування, здійснював постійний догляд. Факт проживання [PERSON] підтверджується довідкою Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 24.09.2018 року, актом опитування свідків від 21.09.2018 року, складеним в.о. старости в селі Козацьке, Білгород-Дністровського району, Одеської області, з якої вбачається, що на день смерті [PERSON] позивач проживав разом з [PERSON] останні п`ять років в селі Козацьке, Білгород-Дністровського району, Одеської області та вели спільне господарство. Також факт проживання підтверджується актом опитування свідків про спільне проживання від 21.09.2018 року. За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 4,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 07.09.2004 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 90/8, масиви [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Позивач [PERSON] надавав допомогу померлій [PERSON] , здійснював постійний догляд, купував ліки, провів її поховання. На даний час позивач продовжує користуватись земельною ділянкою, що належало за життя спадкодавці. Інші особи, які звертались із заявою про прийняття спадщини відсутні. Відповідач відзив на позов не надав. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2019 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 25.02.2019 року до суду надійшло клопотання від представника позивача [PERSON] - адвоката Братінова І.П., який діє на підставі ордеру, про витребування доказів. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2019 року витребувано з Арцизької районної державної нотаріальної контори відповідну інформацію зі спадкового реєстру відносно [PERSON] , яка померла [INFO] . 24.04.2019 року до суду від представника позивача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі ордеру, надійшло клопотання про витребування з Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області відповідної інформації зі спадкового реєстру відносно [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2019 року витребувано від Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області відповідну інформацію зі спадкового реєстру відносно [PERSON] , яка померла [INFO] . 07.05.2019 року до суду з Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області надійшли інформаційні довідки зі спадкового реєстру. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.06.2019 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до розгляду. Позивач [PERSON] надав письмову заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Старокозацької сільської ради надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю. Будь-яких заперечень щодо позовних вимог [PERSON] не має. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку представленим доказам та встановивши характер і особливості правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до наступного. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). З довідки Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 24.09.2018 року № 257 вбачається, що [PERSON] дійсно спільно проживала останні п`ять років разом з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та разом вели спільне господарство. Відповідно до Акту опитування свідків про спільне проживання від 21.09.2018 року № 6 вбачається, що свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] на день смерті [PERSON] дійсно проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , здійснював за нею догляд та вели спільне господарство (а.с. 11). З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,08 га у межах згідно з планом на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 09.12.2003 року № 1693/2003, розташованої на території [ADDRESS], цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 90/8. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Той факт, що позивач [PERSON] з померлою [PERSON] проживали однією сім`єю останні п`ять років підтверджується довідкою Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 24.09.2018 року № 257 та актом опитування свідків про спільне проживання від 21.09.2018 року № 6 (а.с. 10, 11). Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю позивача з [PERSON] останні п`ять років є необхідним для реалізації спадкових прав позивача у якості спадкоємця четвертої черги спадкування за законом. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За життя померла [PERSON] заповіт не складала. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,08 га у межах згідно з планом, яка розташована на території [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 90/8 (а.с. 14). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини [PERSON] проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою від 24.09.2018 року № 257, виданої Старокозацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області та актом опитування свідків про спільне проживання, позивач у строк встановлений ст. 1270 ЦК України не відмовлявся від спадщини. Таким чином позивач у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] та додатково встановлювати факт прийняття позивачем спадщини не є необхідним. Відповідно до листа приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області від 05.10.2018 року № 247/01-16 позивачу роз`яснено право звернення до суду для оформлення спадщини. Інших спадкоємців, які подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає, окрім позивача [PERSON] , що підтверджується інформаційними довідками зі спадкового реєстру від 03.05.2019 року № 56030741 та від 03.05.2019 року № 56030863. Відповідно до ч.2 ст.325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] та у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті останньої. Однак, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю документального підтвердження належності позивача до четвертої черги спадкоємців померлої [PERSON] . Отже, права [PERSON] , як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved