Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу - Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.10.1989 року по [ADDRESS] , а також про встановлення факту родинних відносин, зокрема, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON]. , [INFO] . В обгрунтування поданої заяви зазначив, що є власником житлового будинку [ADDRESS] . Між тим, при огляді та аналізі документів виявив розбіжності у зазначенні його прізвища, вказаному у Свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, де, зокрема, зазначено його прізвище як « [PERSON] » та у свідоцтві про народження і паспорті громадянина України, де він значиться як « [PERSON] ». Крім того, заявник має намір відчужити житловий будинок шляхом оформлення договору дарування на ім`я сина - [PERSON]. , [INFO] , однак цього зробити не може, оскільки у документах, які підтверджують родинні відносини з останнім містяться розбіжності, зокрема, у свідоцтві про народження сина він зазначений як « [PERSON] ». З покликанням на неможливість виправити зазначені помилки шляхом внесення змін у зазначені документи, просить заяву задовольнити. Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив про розгляд справи без його участі, заяву, з мотивів, наведених у ній, підтримав, просить про її задоволення (а.с. 23). Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належно, заперечень по суті заяви не висловили (а.с. 28, 29). Заінтересована особа - [PERSON]. в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що при видачі документів було допущено описку у написанні прізвища його батька, з огляду на що просить заяву задовольнити (а.с. 31-32). Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд може встановити факт родинних відносин між фізичними особами. За положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За положеннями п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Із копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.02.1975 р., свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , які зареєстрували шлюб 02.08.1969 року, [PERSON]. , [INFO], зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 7, 8). Як вбачається із долученої до справи копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.10.1989 року, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризація, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві особистої власності [PERSON] (а.с. 10). Так, із заяви, копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Городоцьким РВ ГУ МВС України у Львівській області 03.07.1998 року, вбачається, що прізвищем, ім`ям та по батькові заявника по справі є « [PERSON] », він зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 4). Встановлення факту того, що [PERSON] є батьком [PERSON]. , а також факту належності йому правовстановлюючого документа - Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.10.1989 року по [ADDRESS] необхідно заявнику для належного оформлення договору дарування вищевказаного житлового будинку та можливості звільнення від оподаткування у зв`язку із вчиненням вищенаведеного правочину. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Аналізуючи вище викладені обставини, докази, надані на їх підтвердження, те, що наявність розбіжностей у написанні прізвища у правовстановлюючому документі безпосередньо породжує юридичні наслідки та позбавляє можливості заявника належним чином реалізувати право на здійснення своїх майнових прав, в інший спосіб усунути розбіжності, зазначені у правовстановлюючому документі відповідно до паспорта та свідоцтва про народження неможливо, тому суд приходить до висновку, що встановлення факту належності Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок [PERSON] , а також, встановлення того, що [PERSON]. є його сином, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і їх взаємний зв`язок в сукупності, а також, враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення фактів, виходячи з інтересів особи щодо захисту її прав, суд приходить до висновку, що вимоги заяви знайшли своє підтвердження в суді, а тому підлягають до задоволення. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved