Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька [PERSON], який помер 26.07.2016 року відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку в с. Кудирявці по вул. Лесі Українки, 9, Буського району Львівської області. Позивач звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини, йому відмовлено через те, що померлим не виготовлено правовстановлюючі документи на будинок. Тому просить суд визнати за ним таке право. Представник позивача, згідно договору про надання правової допомоги від 16.05.2017 року, [PERSON], до початку судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник Новосілківської сільської ради в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд, у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії І-СГ № 440003, виданим Виконавчим комітетом Новосілківської сільської ради Буського району Львівської області 28.07.2016 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 14. Після його смерті, залишилось майно, а саме житловий будинок № 9 по вул. Л.Українки в с. Кудирявці Буського району Львівської області, інвентаризаційна вартість якого, згідно технічного паспорту, виготовленого Фізичною особою підприємцем [PERSON] станом на 21.03.2017 р., становить 360320 гривень, відповідає технічним нормам забудови та придатний для проживання. Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Спадкоємцем першої черги до даного спірного майна також є мати позивача [PERSON], брат [PERSON], сестра [PERSON], які на спадщину не претендують, від своїх спадкових прав відмовляються, про що подали відповідні письмові заяви. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Також спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців за законом, незалежно від черги. Позивач звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини (приватним нотаріусом [PERSON] 22.09.2016 року заведена спадкова справа № 46/2016), прийняв спадщину в частині земельних ділянок, що належали батькові. Однак у прийнятті спадщини в частині спірного будинку, йому відмовлено, оскільки батьком за життя не виготовлено правостановллючі документи на такий. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження спадковим майном, несе витрати по його утриманню. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, ні за заповітом, ні за законом немає. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно після смерті батька на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved