Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, [INFO] помер його батько [PERSON] , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,45 га та земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, площею 0,20 га. Від імені спадкодавця 25 червня 2009 року було посвідчено заповіт на ім`я сина [PERSON] . Іншим спадкоємцем є дочка спадкодавця [PERSON] , проте у встановленому законом порядку спадщину не прийняла. Позивач прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті. Коли [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просив суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідачі Гораймівська сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який ще за життя, а саме - 25 червня 2009 року посвідчив заповіт, яким все своє майно заповів сину [PERSON] (а.с. 7, 40, 41). Із витягу з погосподарської книги № 3 за 2016-2020 роки та довідки Гораймівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 1734 від 18 вересня 2019 року вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкодавець до дня смерті постійно був зареєстрований та проживав разом із сином [PERSON] 25 червня 2009 року [PERSON] посвідчив заповіт на ім`я [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті. Іншим спадкоємцем є [PERSON] , однак позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення (а.с. 8, 9). Згідно витягу з рішення Гораймівської сільської ради Маневицького району № 10/1 від 4 листопада 1997 року [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га та для ведення підсобного господарства (урочища) - хмелярня, площею 0,25 га, курган, площею 0,30 га, біля хати, площею 0,05 га (а.с. 14). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 000087 від 28 червня 2002 року [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 1,45 га, що знаходиться в с. Гораймівка Маневицького району Волинської області (а.с. 39). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 91/02-31 від 5 лютого 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , а також земельні ділянки, площею 0,2500 га, 0,2500 га, 0,3000 га, 0,0500 га, 1,4500 га, що знаходяться на території Гораймівської сільської ради Маневицького району (а.с. 42). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 379/01-16 від 30 квітня 2020 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа № 47 за 2020 рік. 5 лютого 2020 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] звернувся [PERSON] (а.с. 54-56). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 5 січня 2020 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 10). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, а також визнання позову відповідачами, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно та задоволення позову.

Outcome: approved