Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення про визнання [PERSON] Фацоєвича такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS], стверджуючи, що з 2005 року [PERSON] Фацоєвич не проживає у вищезазначеному житлі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей в квартирі немає і нею він взагалі не цікавиться. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на докази, зазначені у позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись в своїх поясненнях на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач повторно до судового засідання не з'явився, повідомлявся про день, час, місце слухання справи через оголошення в газеті «Одеські вісті». Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню за наступних підстав. Квартира за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13 грудня 2003 року (а.с.5). Квартира за адресою [ADDRESS] належить тільки позивачеві. Відповідач права власності на частку в вищезазначеному житлі не має. 14.03.2005 року між позивачем і відповідачем було укладено договір про здачу житлового приміщення строком на три роки, але відповідач ні дня не проживав у вищезазначеній квартирі. [PERSON] постійно проживає в квартирі і за місцем проживання має реєстрацію. Позивач зареєстрований один в цій квартирі разом з відповідачем (а.с.6). Актом про відсутність особи за місцем реєстрації, складеним начальником дільниці №2 КП «ЖКС Вузівський» підтверджено, що [PERSON] Фацоєвич в квартирі за адресою [ADDRESS] не проживає (а.с.7). Крім того, [PERSON] зазначив у позові, що наявність у відповідача реєстрації в квартирі, порушує його право на користування спірним житлом, тому як він повинен сплачувати комунальні послуги за осіб, які не проживають у квартирі. Наявність у відповідача реєстрації в квартирі значно обмежує право власника щодо розпорядження квартирою. При наведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як відповідач більше 10 років не проживає в квартирі за адресою [ADDRESS], не несе витрат по утриманню квартири, не цікавиться цим житлом. Наявність у відповідача реєстрації в квартирі порушує право власності позивача на цю квартиру. Відповідно, до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved