Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27 лютого 2007 року шлюб між нею та Відповідачем розірвано. Від шлюбу мають повнолітнього сина, [PERSON] , який навчається на І курсі за ОС «Бакалавр» денної форми навчання факультету технологічної професійної освіти Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним. Їй важко забезпечити сина матеріально, а відтак, посилаючись на норми матеріального права, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, або не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином 23 років за умови, якщо він буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 04 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідач, відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), належним чином повідомлений про розгляд справи, не подав у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк відзиву на позовну заяву. Враховуючи, що від Позивача не надходила заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи та розгляд справи в спрощеному порядку без участі сторін, суд вирішив розглянути справу в загальному порядку без винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Глухівському району Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області від 17.10.2012 серії [NUMBER] , батьками останнього є [PERSON] і [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Глухівському району Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області від 27.02.2007, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано і прізвище після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно Позивачу « [PERSON] » (а.с.3). Відповідно до довідки № 135/20 виданої Глухівським національним педагогічним університетом імені Олександра Довженка від 06.10.2020 [PERSON] є студентом І курсу за ОС «Бакалавр» денної форми навчання факультету технологічної і професійної освіти Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка, форма навчання державна, не знаходиться на повному державному утриманні, термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2023 (а.с.4). З довідки № 03-07/1/614, виданої Виконавчим комітетом Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області від 08.10.2020 вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] , та має наступний склад сім`ї: син [PERSON] , 2002 року народження (а.с.10). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 07-37/133, виданою Виконавчим комітетом Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області від 13.06.2017 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 13.06.2017 по теперішній час (а.с.8). Відповідно до статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини третьої статті 199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В частині першій статті 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що син сторін, [PERSON] , дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання. Враховуючи, що Відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка навчається і потребує матеріальної допомоги, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що Відповідач, дійсно, має можливість надавати певну матеріальну допомогу на утримання сина. Тому, позовні вимоги слід задовольнити частково, оскільки відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та статті 182 СК України розмір аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений для неповнолітніх дітей, стягнувши з Відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини від його заробітку, щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2020 року до закінчення навчання сином [PERSON] по 30.06.2023, але не більше як до досягнення ним 23 років, тобто до 20 березня 2025 року, який буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, та платоспроможності самого Відповідача. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв`язку із тим, що за даною категорією справи Позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial