Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності та в інтересах позивача, 15.03.2017 року звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП імені Будьонного, в порядку спадкування за законом, після смерті 15.10.2014 року [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті сестри позивача відкрилась спадщина за законом, до складу якої, крім іншого, входить і право на вище вказану земельну частку (пай), що належало за життя спадкодавцю, однак у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено, то позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на цю земельну частку (пай) в нотаріальній конторі. У судове засідання позивач не зявився, завчасно, через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги він підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. /а.с.26/ Представник відповідача Іванівської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, від сільського голови Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника. /а.с.29/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд повно, всебічно та обєктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно із досліджених у судовому засіданні архівної довідки Державного архіву Чернігівської області №Л-2386 від 12.10.2016 р. та свідоцтва про народження серії «ІІ-ЕЛ» №413666 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є рідними братом та сестрою. /а.с.11, 12/ Відповідно до свідоцтва про смерть серії «І-ЕЛ» №242341 [PERSON] померла 15.10.2014 року у віці 87 років у м. Чернігові. /а.с.6/ Згідно довідки Краснянської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №504 від 12.10.2016 року [PERSON] на день смерті 15.10.2014 року була зареєстрована [INFO] одна. /а.с.7/ Наведене свідчить, що [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом після смерті рідної сестри, в силу приписів ст.1262 ЦК України. Згідно інформації Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області №31-28-99.1-1094/2-17 від 13.02.2017 року [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії «ЧН» №0234101 виданий на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 27.08.1996 року за №387, зареєстрований 05.12.1996 року за №99 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «ім. Будьонного». [PERSON] належить земельна частка (пай) розміром 4,50 га в умовних кадастрових гектарах без визначенням меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2017 року становить 66580,41 грн. /а.с.8/ Як вбачається з газети «Гарт» за №44 від 27.10.2016 року, було здійснено оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії «ЧН» №0234101. /а.с.10/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець померла після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області провадження №2/748/68/17 від 13.01.2017 року [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після померлої 15.10.2014 року [PERSON] тривалістю три місяці. /а.с.15/ Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №47045262 від 13.03.2017 року свідчить, що 13.03.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу [PERSON] внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи після смерті 15.10.2014 року [PERSON] /а.с.16/ Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №576/02-31 від 13.03.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. /а.с.17/ Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із п.п.11, 12 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 20.02.1996 р. №11 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» сертифікати на право на земельну частку (пай) громадянам України видаються відповідною районною державною адміністрацією (виконавчим комітетом міської Ради). Відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад), які здійснювали їх видачу. Втрачені сертифікати (у разі, коли їх знайдено) або зіпсовані бланки сертифікатів анулюються в установленому порядку. Судом встановлено, що дійсно сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, а у відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність [PERSON] припинилась у момент її смерті і за таких обставин отримати сертифікат не має правової можливості. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом та інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. За таких обставин, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковану земельну частку (пай) в нотаріальній конторі. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved