Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду з позовом до Комунального підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» м.Києва (далі по тексту - відповідач ), відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь 24 469, 20 грн. завданої матеріальної шкоди та судові витрати в розмірі 704,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.08.2018 позивач потрапив у ДТП коли прямував на власному автомобілі Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER] по вулиці В.Винниченко зі сторони вул. Павловська в сторону вул. Некрасівська. ДТП сталась, оскільки автомобіль потрапив у яму на дорозі. При цьому, швидкість позивача була не більшою 50 км/час, на дорозі були відсутні попереджуючі знаки, було відсутнє освітлення, тобто відсутня можливість побачити несправність дорожнього полотна та здійснити маневр для уникнення потрапляння до ями. В ДТП автомобілю позивача було завдано матеріальної шкоди, яка згідно Висновку експертизи № 1308 від 28.08.2019 становить 23 869, 20 грн. Працівниками національної поліції був складений протокол № БД 118491, складено схему ДТП та описано пошкодження дорожнього полотна. При цьому, викликати співробітників відповідача працівник поліції відмовився, що є грубим порушенням законодавства України про транспорт, копію протоколу позивачу не надали. Крім того, позивачем додатково було понесено витрати на евакуацію автомобіля з місця ДТП в розмірі 600, 00 грн. Оскільки предметом діяльності відповідач є виконання необхідного комплексу робіт із технічного нагляду, утримання та ремонту шляхів, підземних пішохідних переходів, вуличної зливної каналізації та інших споруд, а також виконання робіт та надання послуг по ремонту та утриманню шляхів іншим підприємствам та організаціям на основі договорів (п. 3.2.1., 3.2.2 Статуту КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» м.Києва), то саме відповідач має відповідати за завдані майну позивача збитки. За таких обставин, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник відповідача в своєму відзиві заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні, оскільки наведені в позовній заяві доводи є хибними та не підтверджуються жодним доказом. Посилався на ту обставину, що факт визнання особи винною можна лише на підставі попередньо встановленого судового рішення. Так, за фактом ДТП, що мала місце 19.08.2018, поліцейськими складено протокол про адміністративне правопорушення відносно майстра [PERSON] , оскільки КП ШЕУ Шевченківського району є балансоутримувачем вулично-дорожньої мережі в Шевченківському р-ні м. Києва, а майстер [PERSON] є відповідальною особою по забезпеченню відповідного санітарно-технічного стану вулиць, доріг та тротуарів. При цьому, постановою Шевченківського районного суду м. Києва закрито провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Отже, відсутні підстави для відшкодування відповідачем завданої позивачу шкоди. Крім того, вказує, що пошкодження вказаної ділянки дороги сталось внаслідок розмиття через зливу та несприятливі погодні умови, а не з вини відповідача. Також ставить під сумнів наданий позивачем висновок щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу, оскільки позивач не надав можливість відповідачу прийняти участь в огляді пошкодженого транспортного засобу. 07.12.2018 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 07.02.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строки для надання заяв по суті справи. 11.04.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 15.04.2019 від позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, просив відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, до істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Крім цього, відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому обов`язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру збитків покладається на позивача. Згідно із ч. 1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, в судовому засіданні встановлено, що 19.08.2018 о 03 год. 40 хв. в м. Києві по вул. В. Вінниченка, 18, позивач, [PERSON] , керуючи належим йому автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Як вбачається з матеріалів справи, причиною ДТП стало те, що позивач на своєму транспортному засобі потрапив у провал (вибоїну, яму), що утворився на проїзній частині за вказаною вище адресою. Відповідно до Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 19.08.2018, під час обстеження працівниками поліції встановлено, експлуатаційний стан ділянки в м .Києві по вул. В.Винниченка, 18 не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 за показниками покриття проїзної частини та має яму (довжина 1, 70 м., ширина 1, 10 м., глибина 1, 80 м). Також вказаним актом встановлено, що на вказаній ділянці дорожні роботи не проводились, знаки відсутні, дорожня розмітка відсутня. За результатами обстеження ділянку визнано незадовільною та складено протокол про адміністративне правопорушення від 17.10.2018 серії БД № 118491 за ч. 4 ст. 140 КУпАП відносно [PERSON] , який обіймає посаду майстра в КП «ШЕУ Шевченківського району», а саме за недотримання норм та стандартів в утриманні дорожнього покриття та забезпечення безпеки дорожнього руху. За результатами розгляду вказаного протоколу постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2019 провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрито, оскільки, на переконання суду, до матеріалів справи, крім Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 19.08.2018, не надано інших доказів, які підтверджували б вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення саме гр. [PERSON] Так, відповідно до Схеми ДТП, складеної працівниками патрульної поліції 19.08.2018, транспортний засіб позивача отримав пошкодження вихлопної труби, бензобаку. Відповідно до Звіту № 1308 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, складеного 28.08.2018 ФОП [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу та вартість завданого матеріального збитку становить 23 869, 20 грн. Також в судовому засіданні досліджено лист Укргідрометцентру Державної служби з надзвичайних ситуацій України від 17.10.18 № 01-20/1219, з якого вбачається, що вночі 18 та 19.08.2019 через територію Києва та Київської області проходив активний атмосферний фронт, який зумовив грози, зливові дощі, град та штормовий вітер. З Протоколу № 45 від 21.08.2018 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних стацій В.о. КМР (КМДА) вбачається, що на засіданні комісії прийнято ряд рішень щодо вжиття необхідних заходів щодо забезпечення безпечної життєдіяльності населення, функціонування міського господарства у зв`язку з ускладненням погодних умов на території м. Києва. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги», автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного, безперервного та зручного руху транспортних засобів. Відповідно до ст. 16 цього ж Закону, вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», елементами благоустрою є покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, у тому числі, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху, організація і здійснення заходів, спрямованих на захист навколишнього природного середовища, забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Положеннями статті 21 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: 1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; 4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом. При цьому, згідно ч. 3 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху, зокрема, мають на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху . Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. N 198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони (далі по тексту - Правила), відповідно до п. 2 яких передбачено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Згідно п. 11 Правил, власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; аналізувати стан аварійності на дорожніх об`єктах, виявляти аварійно-небезпечні ділянки і місця концентрації дорожньо-транспортних пригод, розробляти і здійснювати заходи щодо удосконалення організації дорожнього руху для усунення причин та умов, що призводять до їх скоєння; разом з уповноваженим підрозділом Національної поліції брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони склалися, та усувати виявлені недоліки; своєчасно сповіщати місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і користувачів автомобільних доріг про строки і порядок закриття або обмеження руху транспортних засобів, стан дорожнього покриття, рівень аварійності на відповідних ділянках, гідрометеорологічні та інші умови; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Вказані правила є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів і користувачів. Відповідно до п. 3.1. Статуту КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» м. Києва, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 19.12.2001 № 2738 з подальшими змінами до нього (далі по тексту - Статут), підприємство створено з метою забезпечення безпечного руху транспорту та пішоходів по закріпленій шляховій мережі. Предметом діяльності підприємства є виконання необхідного комплексу робіт із технічного нагляду, утримання та ремонту шляхів, підземних пішохідних переходів, вуличної зливної каналізації, каналів, канав, туалетів та інших споруд; виконання робіт по ремонту та утриманню шляхів іншим підприємствам та організаціям на основі договорів; надання платних послуг населенню; запровадження досягнень науково-технічного прогресу і механізації в підприємстві; здійснення іншої господарської діяльності, передбаченої законодавством України (п. 3.2. Статуту). Згідно п. 7.1. Статуту, управління підприємством здійснюється начальником. При цьому, відповідно до положень пп. 7.3.2. Статуту, начальник підприємства, серед іншого, несе персональну відповідальність за невиконання покладених на підприємство завдань, визначених цим Статутом. З врахуванням наведеного судом встановлено, що відповідач, КП ШЕУ Шевченківського району є балансоутримувачем вулично-дорожньої мережі в Шевченківському р-ні м. Києва. Предметом діяльності відповідача є, зокрема, виконання необхідного комплексу робіт із технічного нагляду, утримання та ремонту шляхів, підземних пішохідних переходів, вуличної зливної каналізації, каналів, канав, туалетів та інших споруд. Судом достовірно встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди, в яку потрапив позивач, став провал (яма, вибоїна), який утворився на ділянці дорожнього покриття в м. Києві по вул. В. Винниченка, 18, Шевченківський р-н. Представник відповідача, обґрунтовуючи свої заперечення щодо задоволення позовних вимог, вказує, що вказане пошкодження ділянки дорожнього покриття, а саме розмиття дороги сталось внаслідок стихійного явища погоди (зливи), а не внаслідок бездіяльності відповідача, на підтвердження чого надає лист Укргідрометцентру Державної служби з надзвичайних ситуацій України від 17.10.18 № 01-20/1219 та Протокол № 45 від 21.08.2018 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних стацій В.о. КМР (КМДА). Разом з тим, вказані докази не свідчать про відсутність вини відповідача, оскільки відповідач не надав до матеріалів справи жодного належного та допустимого доказу того, що останнім вживались будь-які дії , направлені на своєчасне усунення вказаного пошкодження проїзної частини або ж встановлення попереджувальних знаків, які б забезпечили безпеку дорожнього руху. Також, представник відповідача зазначив, що законних підстав для відшкодування шкоди відповідачем немає, оскільки вказаною вище постановою суду закрито провадження по справі за відсутністю в діях працівника відповідача, майстра [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП. Разом з тим, суд не бере до уваги вказані твердження представника відповідача, оскільки відсутність складу адміністративного правопорушення в діях «майстра [PERSON] » не звільняє від відповідальності за завдану майнову шкоду відповідача. Судом також встановлено, що внаслідок вказаної ДТП позивачу було завдано матеріальну шкоду у розмірі 23 869, 20 грн. При цьому, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача з приводу недопустимості вказаного Звіту в якості доказу, оскільки останнім інших доказів на спростування зазначеного до матеріалів справи не додано. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на корить позивача матеріальної шкоди в розмірі 23 869, 20 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених останнім на евакуацію автомобіля з місця ДТП в розмірі 600, 00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки до матеріалів справи не надано відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин, оскільки з квитанції № 1584957 неможливо встановити вид наданої транспортної послуги, а також дату оплати та платника за вказаною квитанцією, відтак суд не приймає до уваги вказаний доказ. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума завданої матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 23869,20грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 704, 80 грн. Виходячи з наведеного та

Outcome: partial