Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач [PERSON], його рідний батько. Шлюб батьки розірвали у 2005 році. Він проживає разом із матірю [PERSON], знаходиться на її утримані. В 2005 році з відповідача за Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області були стягнуті аліменти на користь його матері [PERSON] на його утримання в розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно до його повноліття. 10 липня 2015 року йому виповнилося 18 років, і виплата аліментів було припинено, батько добровільно надавати допомогу не бажає, а він потребується в матеріальній допомозі і підтримки батька. Він продовжує навчання в 11 класі Загальноосвітньої школи 1-3 ступені № 10 Дзержинської міської ради Донецької області, 2015-2016 навчальний рік. Він не працює. Ніяких доходів не має. Для подальшого продовження навчання у вищому навчальному закладі йому необхідні додаткові заняття до підготовки до ЗНО, додаткова навчальна література, відвідування Інтернет-клубу. На все це потрібно гроші, а одна мати не в стані нести всі ці витрати, так як отримує мінімальну заробітну плату у розмір 1700,00 грн. Відповідач в стані надавати матеріальну допомогу. Він працездатний, працює в ТОВ «Агроальянс Груп» вантажником і має постійний заробіток. Інших утриманців немає. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на його користь аліменти у розмірі ? частини всіх його доходів щомісячно з 10 липня 2015 року до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, але в позовній заяві заявив Клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.2). Відповідач [PERSON] повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи. 03 грудня 2015 року надав до суду Заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти їх задоволення. (а.с. 13). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно та обєктивно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] І-НО № 016495 (а.с.5). Аліменти на утримання позивача стягувалися з відповідача до досягнення ним вісімнадцятирічного віку. На теперішній час виплата аліментів припинена. Як вбачається з Довідки № 121 від 29 вересня 2015 року, наданої Загальноосвітньою школою 1-3 ступені № 10 Дзержинської міської ради Донецької області, [PERSON], [INFO], дійсно навчається 11 класі, навчальний рік 2015-2016 (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний суд роз»яснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тобто вказана стаття встановлює, що суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, яких він відповідно до вимог Сімейного кодексу зобов»язаний утримувати ( Глави 9, 15,16 Сімейного Кодексу України). Окрім того, за змістом ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, суд повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилаються сторони, щодо виникнення права на отримання аліментів та їх розміру, і ці обставини повинні бути доведеними належними та допустимими доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України. Самостійного заробітку позивач не має, стипендію не отримує, відсутнє майно що належить йому на праві приватної власності, що надавало б можливості отримувати грошовий дохід, зазначене вказує на те, що він немає можливості самостійно забезпечувати себе матеріально на час навчання та дійсно потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення аліментів на його користь підлягають частковому задоволенню та підлягають стягненню аліменти на час навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, до завершення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку. На підставі ст. 191 СК України, суд дійшов висновку, що аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту предявлення позову до суду, тобто з 17 листопада 2015 року до 30 червня 2016 року, до закінчення навчання в загальноосвітній школі. Позивачем до суду не надано будь-яких передбачених діючим законодавством доказів, які б свідчили, що [PERSON] буде навчатися після закінчення загальноосвітньої школи, тобто після 01 липня 2016 року, в будь-якому навчальному закладі і тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на період його навчання з 01 липня 2016 року і до досягнення ним віку 23 років, є безпідставними і задоволенню не підлягають. У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина друга ст. 88 ЦПК)». Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 04 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складала 1 218 грн. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial