Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення коштів за договором банківського строкового вкладу. Свій позов мотивує тим, що 31 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір № 300131/126236/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» в іноземній валюті. Відповідно до умов договору банк прийняв у [PERSON] грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № 2630.7.174770.005 в сумі 1400 доларів США на строк 7 місяців до 31 травня 2015 року включно з правом поповнення суми вкладу. Дана обставина підтверджена квитанцією № 23 від 31.10.2014 року. В подальшому 31 грудня 2014 року позивач здійснив поповнення вкладу на суму 700 доларів США. Таким чином, загальна сума вкладу, яку [PERSON] розмістив на рахунку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» № 2630.7.174770.005, становить 2\~100 доларів США. Згідно п. 1.2. Договору за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1.1. договору, банк взяв на себе зобовязання нарахувати та виплатити позивачу як клієнту проценти за ставкою 11,10% річних. За час дії договору ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» були повернуті позивачеві проценти за користування коштами вкладу на загальну суму 67,37 доларів США на його вимогу. До закінчення строку розміщення банківського вкладу, [PERSON] звертався до відповідача як банківської установи з вимогами виждати грошові кошти за договором № 300131/126236/7-14 від 31.10.2014 року, чим засвідчив свій намір припинити дію договору. В подальшому, 12.06.2015 року позивачем повторно була вручена вимога про повернення сум за банківським вкладом. Всупереч взятих зобовязань ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти в сумі 2100,00 доларів США вкладу та 82,49 доларів США процентів за його користування на вкладний рахунок позичальника, незважаючи на вимоги клієнта банку, відповідачем не повернуті. Також, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник має сплатити 3 проценти річних від простроченої суми, що становить 07,59 доларів США. Вважає дії відповідача незаконними та просить стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти за договором банківського строкового вкладу (депозит) «Стандарт» в іноземній валюті № 300131/126236/7-14 від 31 жовтня 2014 року вклад в розмірі 2\~100 доларів США, проценти в розмірі 82,49 долари США та три відсотки річних в розмірі 07,59 доларів США. В ході розгляду справи позивачем [PERSON] було подано заяву про уточнення позовних вимог та стягнення витрат на правову допомогу. В заяві вказав, що 04.11.2015 року з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ним було отримано когшти за договором банківського строкового вкладу в сумі 45\~827,46 грн., тобто в розмірі вкладу 2\~100 доларів США по курсу станом на день введення тимчасової адміністрації, однак без нарахованих відсотків. В звязку з тим, що кошти фактично повернуті 04.11.2015 року позивачем перераховано проценти по вкладу, які становлять 222,02 долари США. Враховуючи, що банком частину відсотків повернуто в сумі 67,37 доларів США, то до стягнення підлягають 154,65 доларів США. Також, позивач уточнив розрахунок 3% річних, які становлять 26.92 доларів США. Окрім того, 07.05.2015 року між позивачем та адвокатом [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги № 04, відповідно до умов якого сторони визначали, що адвокат надає правову допомогу в усіх судових справах, що можуть виникнути чи виникнуть у Клієнта. Підтвердженням понесених судових витрат є акт від 10.08.2015 року приймання-передачі наданих послуг згідно договору № 04 від 07.05.2015 року на загальну суму 5\~359,20 грн. та квитанція до прибуткового касового ордеру № 10/08/1 від 10.08.2015 року, які підтверджують документально понесені витрати позивачем. Позивач просив суд стягнути з відповідача проценти за користування грошовими коштами по договору банківського строкового вкладу № 300131/126236/7-14 від 31.10.2014 року в сумі 154,65 долари США та три відсотки річних в сумі 26,92 доларів США, а всього 181,57 доларів США, що станом на 16.11.2015 року по курсу НБУ становлять 4\~187,00 грн.; стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 5\~359,20 грн. В судове засідання представник позивача подав заяву розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір № 300131/126236/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» в іноземній валюті (а.с. 6-7). Відповідно до умов договору банк прийняв у [PERSON] грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № 2630.7.174770.005 в сумі 1400 доларів США на строк 7 місяців до 31 травня 2015 року включно з правом поповнення суми вкладу. Дана обставина підтверджена квитанцією № 23 від 31.10.2014 року (а.с. 8). В подальшому 31 грудня 2014 року позивач здійснив поповнення вкладу на суму 700 доларів США. Дана обставина підтверджена квитанцією № 25 від 31.12.2014 року (а.с. 9). Таким чином, загальна сума вкладу, яку [PERSON] розмістив на рахунку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» № 2630.7.174770.005, становить 2\~100 доларів США. Згідно п. 1.2. Договору за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1.1. договору, банк взяв на себе зобовязання нарахувати та виплатити позивачу як клієнту проценти за ставкою 11,10% річних. За час дії договору ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» були повернуті позивачеві проценти за користування коштами вкладу на загальну суму 67,37 доларів США на його вимогу. До закінчення строку розміщення банківського вкладу, [PERSON] звертався до відповідача як банківської установи з вимогами виждати грошові кошти за договором № 300131/126236/7-14 від 31.10.2014 року, чим засвідчив свій намір припинити дію договору. В подальшому, 12.06.2015 року позивачем повторно була вручена вимога про повернення сум за банківським вкладом. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) (ч. 1 ст. 1060 ЦК України). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (ч. 2 ст. 1060 ЦК України). Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. За час розгляду справи, 04.11.2015 року з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивачем було отримано кошти за договором банківського строкового вкладу в сумі 45\~827,46 грн., тобто в розмірі вкладу 2\~100 доларів США по курсу станом на день введення тимчасової адміністрації, однак без нарахованих відсотків. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом при розгляді справи встановлено, що АТ «Банк «Фінанси та кредит» свої зобов`язання з повернення належних позивачу грошових коштів не виконав. Розділом 3 Договору банківського вкладу передбачено, що банк зобовязаний на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на умовах та в строки, що встановлені Договором. Таким чином, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був зобовязаний повернути [PERSON] депозитні кошти з процентами в день закінчення дії договору 31.05.2015 року. Проте банк не повернув позивачу депозит у вказаний строк, чим останній порушив свої зобовязання. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В звязку з тим, що кошти фактично повернуті 04.11.2015 року позивачем нараховано проценти по вкладу, які становлять 222,02 долари США. Враховуючи, що банком частину відсотків повернуто в сумі 67,37 доларів США, то до стягнення підлягають 154,65 доларів США. Також, позивачем уточнено розрахунок 3% річних, які становлять 26,92 доларів США. Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. 07.05.2015 року між позивачем та адвокатом [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги № 04, відповідно до умов якого сторони визначали, що адвокат надає правову допомогу в усіх судових справах, що можуть виникнути чи виникнуть у Клієнта. Підтвердженням понесених судових витрат є акт від 10.08.2015 року приймання-передачі наданих послуг згідно договору № 04 від 07.05.2015 року на загальну суму 5\~359,20 грн. та квитанція до прибуткового касового ордеру № 10/08/1 від 10.08.2015 року, які підтверджують документально понесені витрати позивачем (а.с. 45-51), а тому вимога позивача про відшкодування вказаних коштів підставна та підлягає до задоволення. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON], як споживач за позовом, що повязаний з порушенням його прав, звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved