Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області із заявою, в якій просить встановити факт початку перебування [PERSON] ( [INFO] ) на військовій службі в Збройних Силах України з 13 вересня 1994 року. В обґрунтування вимог посилається на те, що він згідно наказу начальника Київського військового ліцею від 13.09.1994 року за №101 був зарахований для навчання на 1 курс за денною формою навчання в Київський військовий ліцей ім.І.Богуна. В подальшому, після закінчення, 13.06.1996 року, вказаного навчального закладу, 26.07.1996 року був зарахований на навчання до Академії прикордонних військ України. Під час оформлення відповідних документів (особової справи), кадровим органом Академії прикордонних військ України безпосередньо перед закінченням не був зроблений запис до послужного списку стосовно початку військової служби та зарахування до вислуги років на військовій службі час навчання у Київському військовому ліцеї ім. І.Богуна що, на думку заявника, є грубим порушенням законодавства України регулюючого дане питання. Таким чином, заявник зазначає, що кадровим підрозділом Південного регіонального управління при розрахунку вислуги років військової служби не враховано період навчання в Київському військовому ліцеї ім..І.Богуна з 13.09.1994 року по 13.06.1996 року, що в подальшому негативно вплинуло на його грошове забезпечення, так як він отримує надбавку за вислугу років менше ніж передбачено, і саме головне, не врахований час перебування на військовій службі змушує його служити більш тривалий термін для отримання права виходу на пенсію, у зв`язку з чим, заявник був вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання заявник не з`явився, при поданні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, просив розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує (а.с.24). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом начальника Київського військового ліцею ім..І.Богуна №101 від 13.09.1994 року, [PERSON] був зарахований на перший курс Київського військового ліцею ім..І.Богуна. 13.06.1996 року [PERSON] закінчив вказаний навчальний заклад, що підтверджується довідкою Київського військового ліцею ім..І.Богуна (а.с.5). Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.1998 року за №764 Київському військовому ліцею присвоєно ім`я [PERSON] . Згідно довідки №30/432 від 09.09.2019 року [PERSON] перебуває на військовій службі в Південному регіональному управлінні ДПС України (в/ч [NUMBER] ), м.Одеса (а.с.4). Кадровим органом Південного регіонального управління вислуга років [PERSON] рахується з 26.07.1996 на підставі запису послужного списку, виданого кадровим органом Академії прикордонних військ України. Таким чином, [PERSON] до вислуги років не враховано період його навчання в Київському військовому ліцеї ім. І.Богуна з 13.09.1994 року. Відповідно до ст.24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу», який був чинний на момент початку навчання заявника у Військовому інституті, початком перебування на військовій службі в Збройних Силах України є день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом для допризовників, призовників і військовозобов`язаних. Відповідно\~ст.5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше i регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно з вимогами\~ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У відповідності до п.15 Тимчасового положення про організацію підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства освіти України та Міністерства оброни України від 28.12.1995 року №360/342 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.1996 року за № 9/1064, військові інститути, військові відділення, військові факультети при цивільних вищих навчальних закладах є вищими військово-навчальними закладами Міністерства оборони України, що створені для підготовки офіцерів з вищою освітою з залученням професорсько-викладацького складу і навчально-матеріальної бази цивільних вищих навчальних закладів. Зазначене знайшло своє відображення і в п.1.7 Інструкції про організацію освітньої діяльності у вищих військових навчальних закладах Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністра оброни України від 30.10.1998 року № 399 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.12.1998 року за №784/3224, до вищих військових навчальних закладів (далі - ВВНЗ) належать такі військові структури: військові академії, військові університети, військові інститути, військові коледжі, а також військові інститути (факультети) при цивільних вищих навчальних закладах ВВНЗ становлять основну систему військової освіти, яка є складовою частиною державної системи освіти. Отже, Київський військовий ліцей ім..І.Богуна відноситься до системи військової освіти та знаходиться в оперативному управлінні Міністерства оборони України, тобто має статус військово-навчального закладу. Відповідно до практики тлумачення Конституційним судом України принципу незворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1рп/99, рішення від 05.04.2001 року у справі №116/2001 та рішення від 02.07.2002 року у справі №18/2002, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, закони та інші нормативно-правові акти України не поширюються на правовідносини, які виникли і не закінчились до набуття чинності тих законів та інших нормативно-правових актів, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Ст.293 ЦПК України\~встановлює, що\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved