Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до ТзОВ «Гарант-тепло» про стягнення 35 000 грн. заборгованої заробітної плати мотивуючи тим, що з 07 липня 2011р. по 15 березня 2014р. працював на посаді завідувача складу у ТзОВ «Гарант-тепло», однак з січня 2013р. по квітень 2014р. заробітна плата йому виплачувалась нерегулярно та не в повному обсязі, на неодноразові прохання та звернення про виплату заборгованої заробітної плати адміністрація товариства не реагує, а тому станом на 15.03.2014р. утворилась заборгованість по виплаті йому заробітної плати, яка склала 35 000 грн. Просить позов задоволити. В суді [PERSON] пояснив, що 07.07.2011р. був прийнятий на посаду завідувача складу в ТзОВ «Гарант-тепло» з посадовим окладом 3 000 грн., з січня 2013 року товариство почало затримувати виплату заробітної плати, а з 15 березня 2014р. припинило роботу, як наслідок - заборгованість по заробітній платі склала 35 000 грн. Неодноразово звертався до директора товариства [PERSON] про виплату заборгованої йому заробітної плати, повернення трудової книжки, однак останній на його прохання не реагує, тому він звернувся до суду за захистом свого порушеного права. На підтвердження наявної заборгованості у означеній вище сумі в основному покликається на показання свідків. Представник відповідача Біла О.В., 27.11.2014р. подала до суду письмове заперечення на позовну заяву, із змісту якого убачається про часткове визнання заборгованості перед [PERSON] в сумі 4 228,68 грн., невиплата такої мотивується відсутністю коштів на рахунках відповідача. В судове засідання 22.12.2014р. не з'явилась. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку про часткове задоволення позову. За положенням ст. 3 ч.1, ст. ст. 10, 11, 213 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.155 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Із пояснень в суді позивача, долучених до матеріалів справи копії трудового договору від 07.07.2011р. (а.с. 24), наказу ТзОВ «Гарант-тепло» №22к від 07.07.2011р. (а.с. 36) видно, що [PERSON] з 07.07.2011 року прийнятий на посаду завідувача складом ТзОВ «Гарант-тепло». Відповідно до наказу №95/1к від 01.02.2013р. всі працівники ТзОВ «Гарант-тепло», в тому числі [PERSON] переведені на 4-ох годинний робочий день з підстав виробничої необхідності, з окладом згідно штатного розкладу, останній з наказом ознайомлений, що підтверджується його власноручним підписом (а.с. 37). Згідно з долученими до матеріалів справи штатних розкладів ТзОВ «Гарант-тепло» за період з 01.06.2013р. по 01.12.2013р. (а.с. 38-42), посадовий оклад завідувача складу з 01.06.2013р. складав 610 грн., з 01.08.2013р. - 620 грн., а з 01.12.2013р. - 630 грн. За положеннями ст.ст. 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З пояснень в суді [PERSON], долученої до матеріалів справи копії заяви (а.с. 21, 22) убачається, що з 15.03.2014р. ТзОВ «Гарант-тепло» припинило роботу, що на його заяву про видачу довідки про наявну перед ним заборгованість по виплаті заробітної плати, трудової книжки та наказів про прийняття/звільнення з роботи, товариство не відреагувало, виплату заборгованої йому заробітної плати в розмірі 35 000 грн. за період з січня 2013р. по 15.03.2014р. не провело. Із змісту письмових заперечень на позовну заяву ТзОВ «Гарант-тепло», оборотно-сальдової відомості по рахунку 661 за 1 квартал 2014р. убачається про визнання відповідачем заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] в сумі 4 228 грн. 68 коп. Із свідчень в суді [PERSON] і [PERSON] видно, що вони працювали у ТзОВ «Гарант-тепло» разом з [PERSON], що останній працював завідувачем складу з окладом близько 3000 грн., що заробітна плата виплачувалась нерегулярно і не в повному обсязі, що на неодноразові звернення до директора підприємства [PERSON] про виплату заборгованої заробітної плати, той не реагував. Із свідчень в суді [PERSON] і [PERSON] убачається, що про наявність у ТзОВ «Гарант-тепло» заборгованості по виплаті заробітної плати перед [PERSON] в сумі 35 000 грн. за період з січня 2013р. по 15.03.2014р. їм відомо із слів позивача. З копії ухвали Городоцького районного суду Львівської області від 06.12.2013р. (а.с. 128, 129), оглянутих матеріалів кримінального провадження на директора ТзОВ «Гарант-тепло» [PERSON] по ч. 1 ст. 175 КК України, зокрема письмової заяви [PERSON] (№1-кп/441/130/2013, а.с. 27) убачається, що [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.175 КК України звільнено у зв'язку із дійовим каяттям, що заборгованість за період червень-вересень 2013р. в сумі 1 571 грн. 72 коп., яка виникла у ТзОВ «Гарант тепло» перед [PERSON] станом на 06.12.2013р. погашена, що останній жодних претензій до директора не має, про що засвідчив власноруч написаною заявою. Отже, ураховуючи те, що ТзОВ «Гарант тепло» допустило заборгованість по виплаті заробітної плати перед [PERSON], а останнім не доведено наявність заборгованості в розмірі 35 000 грн., суд вважає, що позов слід задоволити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 4 228 грн. 68 коп. заборгованості по заробітній платі. Твердження позивача про заборгованість в сумі 35 000 грн. за період з січня 2013р. по 15.03.2014р. з покликанням на долучені копії табелів виходу на роботу, розрахунків (а.с. 46-57) суд, з огляду на матеріали справи, пояснення свідків в суді, матеріали кримінального провадження на директора ТзОВ «Гарант тепло» [PERSON] по ч. 1 ст. 175 КК України, зокрема письмову заяву [PERSON] від 05.12.2013р. про виплату йому заборгованої заробітної плати в повному обсязі (№1-кп/441/130/2013, а.с. 27), оцінює як необґрунтовані. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача, в користь держави - 243 грн. 60 коп. судового збору. За наведеного та

Outcome: partial