Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом в інтересах дітей: [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.01.1999 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області за актовим записом № 1. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що сімейне життя між ним та відповідачем по справі не склалось, оскільки у них виявились різні характери та погляди на життя, шлюб, сімю. Відповідач перестала цікавитись життям сімї, зловживає алкогольними напоями. На прохання змінити свою поведінку ніяк не реагувала, нехтувала сімейними цінностями, що негативно відображалось на дітях. Подружніх відносин не підтримують, проживають окремо з серпня 2015 року, при цьому діти проживають разом із батьком у батьків позивача. Шлюб існує формально. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем та визначити місце проживання дітей разом із ним за адресою: с. Башлики вул. 40-річчя Перемоги, 59 Ківерцівського району Волинської області. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні 04.11.2015 року заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві. В судове засідання 12.11.2015 року не зявилися, згідно заяви просить проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 04.11.2015 року заявлені вимоги визнала, щодо задоволення позову не заперечувала. 12.11.2015 року у засідання не зявилася, про час та місце розгляду повідомлялася належним чином, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Представник органу опіки та піклування Ківерцівської РДА [PERSON] в судовому засіданні 04.11.2015 року підтримала наданий Ківерцівською РДА висновок про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей зі батьком. В судове засідання 12.11.2015 року представник органу опіки та піклування Ківерцівської РДА не зявився, згідно поданої заяви просять проводити розгляд справи у відсутності їх представника та задоволити позов. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09.01.1999 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, про що зроблено актовий запис № 1, згідно свідоцтва про шлюб (повторного) серії І-ЕГ № 085002 від 09.10.2013 року (а.с. 7). Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 116933 від 01.10.2003 року, та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 040322 від 07.05.1999 року (а.с. 8). Відповідно до довідок про склад сімї та проживання (а.с. 9-10) неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [INFO] разом із позивачем по справі, проте зареєстровані за адресою: [INFO]. В судовому засіданні з досліджених письмових доказів суд встановив, що сторони на даний час подружніх відносин не підтримують. З серпня 2015 року проживають окремо. Сімя розпалась, оскільки у подружжя виявились різні характери та погляди на життя. До примирення за цей час вони так і не прийшли. Шлюб існує формально. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.14 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділ спільного майна подружжя», у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Статтею 161 СК України визначено, що під час вирішення спору судом щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Також, відповідно до положень ст.3 Конвенції про права дитини та ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися в першу чергу максимальним забезпеченням їх інтересів. На даний час неповнолітня [PERSON] відвідує загальноосвітню школу с. Башлики Ківерцівського району Волинської області (а.с. 11). [PERSON] Станіславовч позитивно характеризується за місцем служби та проживання (а.с. 13-15), для дітей батьком створені належні умови проживання (а.с. 16-19). Ківерцівською районною державною адміністрацією 23.10.2015 року надано висновок № 43/02-18» Про визначення місця проживання дітей», відповідно до якого встановлення місця проживання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом із батьком [PERSON] за адресою: с. Башлики вул. 40-р. Перемоги, 59 Ківерцівського району Волинської області, є доцільним та відповідає їх інтересам (а.с. 33-34). Як було встановлено в судовому засіданні, між сторонами досягнуто згоди про місце проживання дітей, а саме, що діти залишиться на вихованні та проживанні разом з позивачем, а відтак суд вважає, що необхідно визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з батьком. Відповідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved