Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та незавершений будівництвом житловий будинок за [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач мотивував тим, що його тітка (рідна сестра його матері) [PERSON] проживала одна в господарстві по [ADDRESS] , своїх дітей та сім`ї та вона не мала, тому позивач з дитинства проживав у неї, допомагав їй по господарству. Згідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 14 вересня 1989 р. тітка позивача [PERSON] була головою колгоспного двору по [ADDRESS] . Для будівництва і обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,11 га та для ведення особистого селянського господарства 0,07 га. За заповітом від 25 вересня 2008 року, посвідченим секретарем Семаківської сільської Ради, зареєстрованим в реєстрі за № 224, [PERSON] все своє майно заповіла позивачу. [INFO] [PERSON] померла. Позивач проживав разом з нею однією сім`єю, допомагав їй, вели спільне господарство, мали спільний побут. Належний спадкодавцю житловий будинок був старий, з болота; позивач з своїми батьками та з дружиною зробили ремонт, реконструкцію житлового будинку, побудували сараї, гараж, стодолу, а також на старій земельній ділянці згідно рішення Семаківської сільської Ради №30-Б від 21.12.1993 та будівельного паспорта побудували новий незавершений будівництвом житловий будинок. Вся документація була виготовлена на [PERSON] , як голову двору, хоча фактично будівництвом займався позивач. Після смерті спадкодавця позивач вступив в управління спадковим майном, продовжує жити в спадковому будинку з своєю сім`єю, самостійно несе витрати по утриманню житла в належному стані, сплачує податки та послуги. Він вчасно звернувся в державну нотаріальну контору з заявою з приводу видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та незавершений будівництвом житловий будинок за [ADDRESS] , оскільки спадкове господарство зареєстровано як колгоспний двір, кожному з членів колгоспного двору належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Позивач зазначає, що на час припинення колгоспного двору в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими: голова господарства [PERSON] , [INFO]., померла [INFO] , племінник [PERSON] , [INFO]., невістка (дружина племінника) [PERSON] , [INFO]., внуки (дочки племінника): [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]. Після смерті тітки позивач виготовив технічну документацію на будинок, утримує житловий будинок та незавершений будівництвом житловий будинок і прибудинкову територію в належному стані. Він не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через його реєстрацію, як колгоспного двору. Відповідачі на частки у спадковому майні не претендують, з приводу виділення частки колгоспного двору не зверталися. Ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами та незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] станом на 29 січня 2019 року становить 285000 грн. 20.05.2019 позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить: визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування заповітом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за ним право забудовника житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] з правом завершення будівництва, здачі в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності. Покликається на те, що згідно роз`яснень, викладених у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» - якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини. В підготовчому засіданні позивач підтримав уточнений позов з підстав, наведених в позовній заяві та в заяві про уточнення вимог, зазначені в останній позовні вимоги просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовчому засіданні уточнений позов визнала, не заперечує щодо його задоволення. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують щодо задоволення позову, на частку у спадковому майні та в колгоспному дворі не претендують, з приводу оформлення спадщини в органи нотаріату не зверталися. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачі позов визнають, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачки [PERSON] , дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. З копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 14 вересня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09 серпня 1989 р., слідує, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, службових будівель і споруд, розташоване в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8805 від 03.12.2018, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012 свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 124 за [PERSON] , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 14.09.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09.08.1989. У примітці даної виписки зазначено, що на земельній ділянці побудований новий житловий будинок (незавершений) літ. «Т» згідно рішення Семаківської сільської ради № 30 від 21.12.1993 та будівельного паспорта. Згідно даних погосподарської книги № 2 Семаківської сільської ради на 1991-1995 рр. - в господарстві по [ADDRESS] : суспільна група господарства - колгоспники, станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , [INFO]., племінник [PERSON] , [INFO]., невістка [PERSON] , [INFO]., внуки: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]., що стверджується довідкою № 508, виданою 28.11.2018 виконкомом Семаківської сільської ради. За заповітом, посвідченим 25 вересня 2008 р. секретарем виконавчого комітету Семаківської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 224, [PERSON] , [INFO] , жит. [ADDRESS] району, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право, - заповіла племіннику [PERSON] . Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 45619769, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53099538, виданою 28.08.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] віці 89 років в с. Семаківці Городенківського району, актовий запис № 8 від 17 травня 2018 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 травня 2018 року виконкомом Семаківської сільської ради. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На день смерті [PERSON] ( [INFO] ) в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: племінник [PERSON] , [INFO]., невістка [PERSON] , [INFO]., зять [PERSON] , [INFO]., дочка племінника [PERSON] , [INFO]., внук племінника [PERSON] , [INFO]., що стверджується копією довідки № 344, виданої 20.08.2018 виконкомом Семаківської сільської ради. Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 липня 1961 р. Семаківською сільською радою, свідчить, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є: мати [PERSON] , батько [PERSON] , запис за № 34 від 20 липня 1961 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. Копією свідоцтва про народження матері позивача [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 21 березня 1952 р., стверджується, що її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , запис за № 2 від 24 січня 1934 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження Чернелицького Рай Бюро ЗАГС. Із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 грудня 1952 р., вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , запис за № 25 від 18 серпня 1928 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. Про те, [PERSON] , [INFO], у зв`язку із одруженням 24.11.1966 змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на «[PERSON]», свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 24 листопада 1966 р. Семаківською сільською радою, запис за № 26 від 24 листопада 1966 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження. Наведене свідчить про те, що спадкодавець [PERSON] є рідною сестрою матері позивача [PERSON] та одночасно тіткою позивача [PERSON] . До спадкового майна спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що належали колгоспному двору, головою якого була [PERSON] , згідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 14.09.1989, та незавершений будівництвом житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 365/2018, наданої на виконання ухвали суду від 19 квітня 2019 р. Городенківською районною державною нотаріальною конторою, встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом. Копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53099575, виданого 28.08.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 62906446 (номер у нотаріуса 365/2018), спадкодавець - [PERSON] , [INFO] , дата смерті: [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] , - судом не встановлено. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 196/02-31 від 02 березня 2019 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті тітки [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок та незавершений будівництвом житловий будинок за [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого була [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 р., належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , складеного 29.12.2018, встановлено, що житловий будинок літ. «А» збудований в 1958 році, господарські будівлі та споруди: літ. «Б» - в 1983 р., літ. «В», «Г», «Д», «З» - в 1979 р., літ. «Р», «О», «И» - в 1990 р., літ. «Н», «М», «Л», «К» - в 1988 р. Копією технічного паспорта на незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] , складеного 29.12.2018, стверджується, що за вказаною адресою є незавершений будівництвом житловий будинок літ. «Т». Будівництво житлового будинку літ. «Т» по [ADDRESS] проводилось на підставі будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] , виданого 1994 р. районним архітектором Городенківської РДА, та рішення виконавчого комітету Семаківської сільської ради № 30-Б від 21 грудня 1993 р. «Про будівництво індивідуального житлового будинку на старій земельній ділянці». Ринкова вартість житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями літ.: «Б», «В», «Г», «Д», «З», «Р», «Н», «О», «И», «М», «Л», «К», «Ж» та незавершеного будівництвом житлового будинку літ. «Т» по [ADDRESS] в с. Семаківці станом на 29 січня 2019 р. становить 285000 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я». За вказаним господарством закріплена земельна ділянка в розмірі 0,18 га., в т.ч.: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,1100 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,0700 га, що підтверджується довідкою № 120, виданою 11.03.2019 виконкомом Семаківської сільської ради. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті тітки [PERSON] , фактично став власником житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами літ.: «Б», «В», «Г», «Д», «З», «Р», «Н», «О», «И», «М», «Л», «К», «Ж», користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на житловий будинок літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , які згідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 14.09.1989 належали колгоспному двору, головою якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , судом не встановлено, відповідачі - колишні члени колгоспного двору не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення уточненого позову в цій частині. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Оскільки будівництво житлового будинку літ. «Т» по [ADDRESS] району проводилося [PERSON] на відведеній в установленому порядку земельній ділянці згідно будівельного паспорта від 1994 р. та рішення виконавчого комітету Семаківської сільської ради № 30-Б від 21 грудня 1993 р., свідоцтво на право власності на незавершений будівництвом житловий будинок за життя [PERSON] не видавалося, відповідачі не заперечують щодо задоволення позову, тому суд вважає, що є підстави для визнання за позивачем права забудовника житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] з правом завершення будівництва, здачі в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved