Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позов мотивовано тим, що позивач є сином [PERSON] та [PERSON], які перебували в шлюбі з 1981 року. Згідно ордеру № 138 від 15.07.1989 на сімю з 4 чоловік була надана квартира [ADDRESS], де проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з моменту вселення. [PERSON] помер 22.12.2012 року, [PERSON] знявся з реєстрації 12.05.2016 року. [PERSON] покинула сімю у 2003 році і виїхала на інше місце проживання, куди саме позивачу не відомо. За період з 2003 року відповідач жодного разу не зявлялася у квартирі [ADDRESS], де проживає позивач один, і всі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення покладені на позивача. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою №138 в будинку №43 по вул. Юності у м. Вінниці. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтрималив, за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. Враховуючи думку позивача та його представника, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослі\-ди\-в\-ши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що по\-зов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини що виникають із житлових правовідносин, які регулюються Житловим кодексом України. При розгляді справи судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно ордеру №138 [PERSON] надано квартиру [ADDRESS] (колишня Ленінського Комсомолу) з правом користування членам сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4). Згідно копії особового рахунку №505387 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], склад сімї: [PERSON] чоловік, [PERSON] син, [PERSON] син (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про смерть 22.12.2012 року помер [PERSON] (а.с.7). Згідно акту від 27.07.2010 року за адресою вул. Юності, 43/138 в м. Вінниці [PERSON] та [PERSON] не проживають за даною адресою в період з 2005 року по теперішній час (а.с.9). Відповідно до акту від 02.04.2015 року [PERSON] та [PERSON] не проживають в [INFO] з 2010 року по даний час (а.с.10). Згідно акту від 14.04.2016 року [PERSON] та [PERSON] не проживають в [INFO] з 2010 року по даний час (а.с.11). Відповідно до довідки №1256 від 20.05.2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню відповідно до ст. ст. 163, 71 ЖК України, в яких зазначено, що житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем, або членами його сімї протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до вимог ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Статтею 61 ЖК УРСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачами доведено факт не проживання відповідача у спірній квартирі понад шість місяців, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. За клопотанням позивача судові витрати залишити за ним. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 1, 61, 71, 72, ЖК УРСР,

Outcome: approved