Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у відповідності до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.05.2012 року з відповідача на його користь стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно. На даний час позивач не має постійного місця працевлаштування, а відповідач періодично виїжджає на заробітки за кордон, однак додаткових коштів на утримання дітей не надає. Із врахуванням значного подорожчання вартості житлово-комунальних послуг, продуктів харчування та речей щоденного вжитку, розмір аліментів, які позивач отримує від відповідача є недостатнім для повноцінного утримання та забезпечення необхідних потреб дітей, а тому просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у сумі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно. Представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, враховуючи те, що розмір аліментів, які позивач отримує, на даний час є меншим аніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився, із невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12.10.2005 року. Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.05.2012 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 30.01.2012 року і до досягнення ними повноліття. Як вбачається із довідки ПП «Люкс» №565 від 15.03.2018 року неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою вул. Тарнавського,3/72 у м. Тернополі. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги: стан здоровя і матеріальне положення дитини; стан здоровя і матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, які мають значення. Згідно змісту ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить - 1860 гривень. Судом встановлено, що на даний час відповідач ніде не працює та не має регулярного доходу. Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст.ст. 184, 192 СК України, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідно віку, стан здоровя дитини та відповідача, враховуючи матеріальне становище відповідача, виходячи з рівності обовязку батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 400 грн. щомісячно на 1000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відмовивши в задоволені решти позовних вимог. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати в доход держави підлягають стягненню з відповідача, а тому з відповідача [PERSON] слід стягнути 640 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial