Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.08.1993 року Бюро «По приватизації житлового фонду» заводу «Сокіл» на підставі розпорядження №122 від 20.08.1993 року, на ім`я [PERSON] та рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 06.11.2015 року по справі №661/4350/15-ц, про визнання за ним права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування, посилаючись на те, що при складанні цих документів було зроблено помилку у написанні його ім`я та по батькові, а саме: у свідоцтві замість правильного « [PERSON] » вказано « [PERSON] », у рішенні суду замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Ухвалою суду від 04.02.2021 року вимоги [PERSON] за його заявою в частині встановлення факту належності йому рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 06.11.2015 року по справі №661/4350/15-ц, щодо визнання права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , було залишено без розгляду. В судове засідання заявник не з`явився, надав письмову заяву, в якій свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надав письмову заяву, в якій проти задоволення вимог [PERSON] не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області в судове засідання також не з`явився; в письмовій заяві, надісланій на адресу суду, просив розглянути справу без його участі, відповідно до чинного законодавства, проти задоволення вимог заявника не заперечував. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, а також, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судове засідання проводити без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Бюро «По приватизації державного житлового фонду» заводу «Сокіл» від 20 серпня 1993 року на підставі розпорядження (наказу) №122 від 20 серпня 1993 року, яке 20 лютого 1994 року зареєстровано Каховським бюро технічної інвентаризації Херсонської області в реєстровій-кадастровій книзі за №2688/17, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.03.2013 року, виданого відділом державної актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] помер [INFO] . Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 06.11.2015 року по справі №661/4350/15-ц в порядку спадкування за законом визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.08.2015 року, виданого відділом державної актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, ім`я та по батькові [PERSON] вказано як « [PERSON] ». Згідно паспорту серії [NUMBER] , виданого Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області 25.05.1995 року, ім`я та по батькові заявника вказано як « [PERSON] ». З довідки, наданої начальником Новокаховського міського відділу Управління ДМС служби України в Херсонській області С.В.Кулик, вбачається, що паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області 25.05.1995 року, був замінений на підставі виявлення помилки в інформації, внесеної до нього, у зв`язку з чим заявнику видано паспорт у вигляді ID картки № [NUMBER] від 28.01.2020 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи його копією, в якому його по батькові вказано як « [PERSON] ». 30.10.2020 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора Новокаховської міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , але отримав в цьому відмову, мотивовану тим, що правовстановлюючі документи, надані заявником, не дають змоги встановити відповідність заявлених прав, що їх посвідчують, а саме: розбіжностей написання ім`я та батькові заявника у паспорті громадянина України та правовстановлюючих документах. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати власники правовстановлюючого документа, яким необхідно довести належність цього документа саме їм, спадкоємці власника цього документа для оформлення спадкових прав, інші особи, які мають інтерес у встановленні факту. Аналізуючи наведену норму чинного законодавства та встановлені по справі обставини, оскільки зазначена невідповідність у написанні прізвища та по батькові заявника у свідоцтві про право власності та його паспорту виникла внаслідок невірного перекладу з російської мови на українську, або технічної помилки, суд вважає, що факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності, виданого Бюро «По приватизації державного житлового фонду» заводу «Сокіл» від 20 серпня 1993 року на підставі розпорядження (наказу) №122 від 20 серпня 1993 року на квартиру [ADDRESS] знайшов своє підтвердження під час судового розгляду справи та узгоджується з доводами, викладеними у його заяві та письмовими доказами. Встановлення цього факту необхідно заявнику для реалізації права на розпорядження належним йому майном, та, оскільки іншим чином встановити даний факт можливості не існує, заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved