Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] , заінтересована особа: Тлумацька міська рада об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] з жовтня 2004 року до часу відкриття спадщини - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , а також про встановлення факту приналежності посвідченого на її ім`я правовстановлюючого документу, а саме заповіту, посвідченого Надорожнянською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області від 17.11.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 100, виданого на ім`я [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в нотаріальному порядку їй було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки не підтверджено факт її проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також наявна розбіжність у прізвищі спадкоємця, яке зазначене у заповіті, а саме замість « [PERSON] » - « [PERSON] ». Також просила викликати свідків для допиту в судовому засіданні, а саме: [PERSON] та [PERSON] , які можуть засвідчити вказані факти. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 10.01.2020 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Крім того, вирішено питання про виклик свідків в судове засідання для допиту. Заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Явдошак О.О. в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити та встановити факти, що мають юридичне значення про те, що заявниця з жовтня 2004 року до часу відкриття спадщини - [INFO] , проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також те, що заповіт від [PERSON] , посвідчений Надорожнянською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області від 17.11.2004 року, зареєстрований в реєстрі за № 100, виданий на ім`я [PERSON] , дійсно посвідчений на ім`я заявниці. Представник заінтересованої особи: Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що заперечень проти задоволення заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не має, заяву визнає та просив розгляд справи провести без його участі. Свідки: [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами заявниці та покійної [PERSON] , в судовому засіданні засвідчили той факт, що заявниця з жовтня 2004 року до часу відкриття спадщини - [INFO] , проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та на її ім`я був посвідчений заповіт від 17.11.2004 року. Ствердили, що покійна [PERSON] була одинокою, родичів не мала та її доглядала сусідка [PERSON] , яка в жовтні 2004 року перейшла до неї проживати та вела з нею спільне господарство. Суд, заслухавши заявницю, її представника та свідків, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Також відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги станом на 01.07.1990 рік за [PERSON] , [INFO] , яка була головою двору, значився колгоспний двір, по [ADDRESS] (а.с. 7). Також згідно копії державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ІФ № 015677 від 27.02.2002 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,9161 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі «Глибока долина» в с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 24). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім`я заявниці заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту, посвідченого Надорожнянською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області від 17.11.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 100(а.с. 8). Дані обставини також підтверджуються інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 12-23). Згідно копії паспорта громадянина України ( ID -картка) № [NUMBER] (а.с. 26) та копії повторного свідоцтва про шлюб (а.с. 25) заявниця значиться, як [PERSON] , [INFO] . Однак, з заповіту [PERSON] , [INFO] , посвідченого Надорожнянською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області від 17.11.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 100, вбачається, що у ньому помилково зазначено прізвище заявниці, якій заповідається все майно належне спадкодавцю на день його смерті, а саме: замість « [PERSON] , вказано [PERSON] . В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 року), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Заявниця [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак заявниця отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що не підтверджено факт її спільного проживання, як спадкоємця із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а також наявна розбіжність у прізвищі спадкоємця, яке зазначене у заповіті, а саме « [PERSON] » - « [PERSON] », що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 2022/01-16 від 23.12.2019 року (а.с. 10). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. З метою оформлення спадщини в нотаріальному порядку заявниці необхідно також представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім`єю з спадкодавцем - [PERSON] по день її смерті по [ADDRESS] . З довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 589 від 23.12.2019 року встановлено, що разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з жовтня 2004 року проживала без реєстрації по день її смерті [PERSON] (заявниця) (а.с. 6). Також про факт спільного проживання [PERSON] (заявниця) разом з [PERSON] з жовтня 2004 року по день смерті спадкодавця, а також факт посвідчення на ім`я заявниці заповіту, в судовому засіданні ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 404/2163/16-ц, з якої вбачається, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. У зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини у [PERSON] (заявниця) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем - [PERSON] , а також наявна розбіжність у її прізвищі, яке зазначене у посвідченому на її ім`я заповіті, це позбавляє заявницю оформити спадкове майно на своє ім`я в нотаріальному порядку. Заслухавши заявницю, її представника та свідків, оцінивши наявні у справі докази, враховуючи те, що заінтересована особа не заперечила проти задоволення заяви, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем [PERSON] на день смерті та факту належності правовстановлюючого документу (заповіту) заявниці, а тому, оскільки ці факти дійсно мають для заявниці юридичне значення та дозволяють їй реалізувати своє право на спадщину, заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України,

Outcome: approved