Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Харківського національного університету Повітряних сил імені І. Кожедуба (далі ХНУПС) в якому просить: визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу начальника Харківського національного університету Повітряних сил імені І. Кожедуба (з адміністративного - господарської діяльності) від 22.02.2021 № 280 «Про затвердження протоколу житлової комісії Харківського національного університету Повітряних сил імені І. Кожедуба» в частині зняття з квартирного обліку [PERSON] та зняття з квартирної черги [PERSON] , звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту; зобов`язати Харківський національний університет Повітряних сил імені І. Кожедуба поновити [PERSON] на квартирний облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м. Харкові в загальній черзі за тим же номером у списку станом на 17.02.2021 із збереженням часу перебування на обліку з 03.03.1995. В обґрунтування позовних зазначає, що він проходив дійсну військову службу в ЗСУ в Харківському національному університеті Повітряних сил імені І. Кожедуба. Відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії ХНУПС №9 від 15.08.2013 позивача було зараховано на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житла у загальній черзі з 03.03.1995. Наказом командувача Повітряних сил ЗСУ (по особовому складу) від 21.09.2018 № 537 позивача звільнено з військової служби у запас. На день звільнення вислуга років позивача складала 29 років, у зв`язку з чим позивач отримав статус ветерана військової служби. Наказом начальника ХНУПС (по стройовій частині) від 05.10.2018 №255 позивача виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення з 05.10.2018. Станом на час звільнення з військової служби, позивач перебував на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житла у ХНУПС, зі складом сім`ї 3 особи, у загальній черзі з 03.03.1995 на отримання житла. Протоколом житлової комісії ХНУПС від 17.02.2021 №2 позивача було знято з квартирного обліку у зв`язку із закінченням контракту на підставі п. 9 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Оскільки позивач, на день звільнення мав стаж військової служби 20 років, був зарахований на облік, отримує пенсію за вислугу років, позивач вважає, що в даному випадку відсутні підстави для зняття його з квартирного обліку. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 березня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 11 жовтня 2020 року від представника відповідача надійшов відзив в якому він зазначає, що позивач дійсно проходив військову службу в ХНУПС. Наказом начальника університету від .05.10.2018 №255 позивача звільнено з лав ЗСУ по закінченню контракту. На момент прийняття рішення про зняття з квартирного обліку позивача житлова комісія керувалась нормами чинного законодавства на той час, а саме наказом МОУ від 31.07.2018 №380 та ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Станом на 17.02.2021 наказ МОУ від 31.07.2018 №380 діяв в редакції від 31.07.2021. Зміни до вказаного наказу були внесені 18.05.2021. Крім того в ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також були внесені зміни 30.03.2021, тобто після прийняття комісією рішення про зняття позивача з квартирного обліку. Зазначає, що оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи а предметом даного позову не являється жоден з видів юридичної відповідальності тому в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився про час та місце повідомлявся. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку про таке. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 1989 року проходив військову службу в ЗСУ в Харківському національному університеті Повітряних сил імені І. Кожедуба. Наказом командувача Повітряних сил ЗСУ (по особовому складу) від 21.09.2018 № 537 позивача звільнено з військової служби у запас. Згідно з копією витягу з наказу начальника Харківського національного університету повітряних сил імені І. Кожедуба від 05.10.2018 №255 позивача з 05 жовтня 2018 року виключено із списків особового складу університету та всіх видів забезпечення. Вислуга років [PERSON] у Збройних силах складала 29 календарних років. Згідно з витягу з протоколу №9 від 19 серпня 2013 року засідання житлової комісії ХУПС [PERSON] з 03.03.1995 зараховано на квартирний облік. Відповідно до копії витягу з протоколу №2 засідання житлової комісії ХНУПС від 17.02.2021 [PERSON] знято з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з лав ЗСУ по закінченню контракту (п.9 ст. 12 ЗУ «Про правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», лист КЕВ №5599 від 12.11.2020 року). Відповідно до п. 1 копії з витягу з наказу начальника Харківського національного університету повітряних сил імені І. Кожедуба від 22.02.2021 №280 затверджено протокол житлової комісії Харківського національного університету повітряних сил імені І. Кожедуба від 17.02.2021 року №2 знятто з квартирного обліку [PERSON] у зв`язку зі звільненням з лав ЗСУ по закінченню контракту (п.9 ст. 12 ЗУ «Про правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», лист КЕВ №5599 від 12.11.2020 року). Відповідно до п.п.3 п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, громадяни знімаються з квартирного обліку у випадку припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством. Такий випадок передбачений в абз.4 ч.1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також в п.3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Згідно з цими нормативно-правовими актами військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Відповідно до копії витягу з наказу № 255 від 05.10.2018 року, виданого командиром ТВО начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. полковником Бережним А.О., станом на 05.10.2018 року позивач мав вислугу років в Збройних Силах України 29 повних календарних років військової служби. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення житлових прав належить скасувати пункт 1 наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба від 22.02.2021 №280 «Про затвердження протоколу житлової комісії Харківського національного університету Повітряних Сил імені І.Кожедуба» в частині зняття з квартирного обліку [PERSON] та зняття з квартирної черги [PERSON] , звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту та зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені І.Кожедуба поновити [PERSON] на квартирний облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м. Харкові в загальній черзі за тим же номером у списку станом на 17.02.2021 із збереженням часу перебування на обліку з 03.03.1995. Відповідно до ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно зі ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Встановлено, що [PERSON] перебував на військовій службі понад 20 років. У нього виникли справедливі сподівання на отримання житла та поліпшення у такий спосіб життєвого рівня. Зняття позивача з квартирного обліку унеможливлює досягнення цієї мети та становить порушення ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоложних свобод, а також ст. 48 Конституції України. Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою, але не менш важливою підставою для задоволення позову. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судові витрати на професійну правничу допомогу які були понесені підтверджуються договором про надання правничої допомоги б/н від 18 березня 2021 року, актом виконаних робіт від 23 березня 2021 року, квитанцією про оплату адвокатських послуг №32 від 18 березня 2021 на суму 7000 грн. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в цій частині в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved