Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до ТОВ «Завод Автоштамп» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 13099,02 грн. та заробіток за весь час затримки в сумі 28632,00 грн. Тому позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21.05.2007 року він працював на ТОВ «Завод «Автоштамп» на посаді електрозварника ручного зварювання. 15.11.2018 року він звільнився за власним бажанням. Йому, позивачу, було нараховано проте не виплачено заробітну плату в розмірі 13099,02 грн. (за вересень 2018 року - 2957,48 грн., за жовтень 2018 року - 4208,89 грн., за листопад 2018 року - 5932,65 грн.). Також з моменту його звільнення до 23.02.2019 року пройшло 100 днів, таким чином відповідно до ст. 117 КЗпП України відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за час затримки, тобто суму в розмірі 28632,00 грн. (286,32 грн. середній заробіток за день х 100 днів) (з відповідними відрахуваннями). Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 12.03.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представника в судове засідання не направив, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно трудової книжки [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , останній з 21.05.2007 року працював в ТОВ «Завод «Автоштамп». Звільнений 15.11.2018 року за власним бажанням. Згідно довідки про заробітну плату, виданої 19.12.2018 року ТОВ «Завод «Автоштамп», [PERSON] було нараховано заробітну плату за вересень 2018 року у розмірі 2957,48 грн., за жовтень 2018 року у розмірі 4208,89 грн., за листопад 2018 року у розмірі 5932,65 грн. Сума заборгованості за цей період за винятком відрахувань становить 13919,02 грн. Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що є підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 15.11.2018 року по 23.02.2019 року. Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з такого. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 зазначеного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Оскільки наданий позивачем розрахунок відповідач не оспорює, суд його приймає та визнає вірним. Враховуючи, що відповідач не подав доказів виплати заробітної плати позивачу, суд вважає, що позов в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає задоволенню в повному обсязі у визначеному позивачем розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved