Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 лютого 2016 року близько 07:55 год. по вул. Ковельській в м. Луцьку [PERSON], керуючи автомобілем «Фольксваген-Гольф», реєстраційний номер [NUMBER], не врахував зміни дорожньої обстановки, відволікся від керування транспортним засобом при наближенні до пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість руху, не надав переваги для руху пішоходу, чим не вжив заходів для забезпечення безпеки руху його учасників та вичинив наїзд на [PERSON]. В прямому причинному і безпосередньому зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками в частині спричинення тілесних ушкоджень позивачу являються дії відповідача [PERSON], як водія і власника автомобіля, що виразились в грубому порушенні Правил дорожнього руху. З отриманими травмами позивач була доставлена до травмпункту Луцької міської клінічної лікарні. Згідно довідки з травмпункту внаслідок наїзду автомобіля позивачу спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки, струсу головного мозку, підшкірні крововиливи лівого плеча та правої гомілки, забій грудної клітки. Позивач лікувалася та продовжує лікуватись по даний час. Всього за період лікування потратила власні кошти в розмірі 296,75 грн. По даному факту постановою старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області [PERSON] кримінальне провадження № 12016030010000639 внесено в ЄРДР від 15.02.2016 року за ознаками скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та закрито провадження у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу злочину, а є наявний склад адміністративного правопорушення. Постановою Луцького міськрайонного суду від 09.03.2016 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.ст. 122 та 124 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яка виразилася в тому, що змінився її звичайний спосіб життя, вимушена була прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. В момент ДТП і після неї пережила великі психоемоційні навантаження, які виразились в переживаннях за свій стан здоров'я, невизначеність і занепокоєння з приводу результатів лікування та їх наслідків, які можуть наступити внаслідок отриманих травм. Розмір моральної шкоди оцінює в розмірі 10 000 грн. Позивач просить суд, стягнути в її користь з відповідача [PERSON] кошти в розмірі 296,75 грн. спричиненої матеріальної шкоди та 10 000,00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати в справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали частково та просили стягнути з відповідача спричинену шкоду в розмірі 4 000,00 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує щодо сплати спричиненої шкоди в розмірі 4 000,00 грн. Заслухавши сторін, представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено судом із постанови про закриття кримінального провадження старшого слідчого СВ Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області [PERSON] від 15.02.2016 року (а.с. 5-6), 12 лютого 2016 року близько 07:55 год. відповідач [PERSON] керуючи легковимавтомобілем «Фольксваген-Гольф», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по вул.. Ковельській в напрямку вул.. Глинки в м. Луцьку, не врахував зміни дорожньої обстановки, відволікся від керування транспортним засобом при наближенні до пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість руху, не надав переваги для руху пішоходу, чим не вжив заходів для забезпечення безпеки руху його учасників та вичинив наїзд на [PERSON], яка перетинала проїжджу частину з права на ліво відносно руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу. В прямому причинному і безпосередньому зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками в частині спричинення тілесних ушкоджень позивачу являються дії відповідача [PERSON], як водія і власника автомобіля, що виразились в грубому порушенні Правил дорожнього руху. З отриманими травмами позивач була доставлена до травмпункту Луцької міської клінічної лікарні. Згідно довідки з травмпункту внаслідок наїзду автомобіля позивачу спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки, струсу головного мозку, підшкірні крововиливи лівого плеча та правої гомілки, забій грудної клітки. Позивач лікувалася та продовжує лікуватись по даний час. Всього за період лікування потратила власні кошти в розмірі 296,75 грн. Постановою Луцького міськрайонного суду від 09.03.2016 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.ст. 122 та 124 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України зазначає, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам п. 2.3 (б), п. 12.3, п. 18.1, п. 2.10 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка полягає у перенесених фізичних та душевних стражданнях, погіршенні здоров'я, порушенні звичних норм життя та необхідності докладати зусилля для його відновлення. Відповідно до роз'яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Відповідно до ч. 2 ст. 1167, ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища. А тому, зважаючи на згоду сторін в судовому засіданні, на думку суду слід стягнути з [PERSON] спричинену дорожньо-транспортною пригодою шкоду в зменшеному розмірі. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] з врахуванням засад розумності і справедливості, тих обставин, що встановлені в даному судовому засіданні, на відшкодування спричиненої ДТП шкоди слід стягнути 4 000,00 гривень. Крім того, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved