Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить: 1) стягнути солідарно з [PERSON] та з [PERSON] на його користь 731 грн 60 копійок майнової шкоди, спричиненої вчиненням злочину; 2) стягнути солідарно з [PERSON] та з [PERSON] на його користь 5000 гривень 00 копійок моральної шкоди, спричиненої вчиненням злочину. Ухвалою судді від 21.02.2020 зазначену позовну заяву залишено без руху. [PERSON] було подано уточнену позовну заяву про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, яка була прийнята судом, в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] та з [PERSON] на його користь 731 грн 60 копійок майнової шкоди, спричиненої вчиненням злочину. В обґрунтування позову зазначає, що вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 26.01.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України та [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. По даному кримінальному провадженню позивач є потерпілим та йому було завдано злочином майнову шкоду в розмірі 1160 гривень 60 коп., яка визнана судовим рішенням. Згідно вироку Близнюківського районного суду Харківської області від 26.01.2018 року йому було повернуто автомобільне колесо, яке складається з металевого диска R14 з гумою покришки «Росава» та дві металеві монтировки. Таким чином, сума матеріальних збитків з урахуванням повернутих позивачу речей складає 731 грн. 60 коп. Залишок майнової шкоди відповідачі не відшкодували. Позивач зазначив, що під час розгляду кримінального провадження не подавав цивільного позову, а відповідачі у добровільному порядку не відшкодували йому матеріальні збитки. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. У справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвала про відкриття провадження та копія позову з доданими документами направлялися відповідачам. [PERSON] зазначені документи отримані 05.05.2020, а [PERSON] 19.05.2020. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов, будь-яких клопотань не подав. Крім того, на веб-порталі судової влади України за десять днів до розгляду було публіковано оголошення про розгляд справи, де сторонами є відповідач по справі [PERSON] [PERSON] надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що з позовом не згоден. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільно процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що 26 січня 2018 року Близнюківським районним судом Харківської області ухвалено вирок, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України та [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що своїми діями [PERSON] та [PERSON] заподіяли потерпілому [PERSON] майнову шкоду на загальну суму 1160 гривень 60 коп. Позивачу було повернуто автомобільне колесо, яке складається з металевого диска R14 з гумою покришки «Росава» та дві металеві монтировки. Тобто сума матеріальних збитків з урахуванням повернутих позивачу речей складає 731 грн. 60 коп. Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. Крім того, з огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 1180 ЦК України, шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах. Як вбачається з вироку Близнюківського районного суду Харківської області від 26.01.2018 [PERSON] на момент вчинення злочину був неповнолітнім. Приписами ст.. 1190 ЦК України визначено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. З позовної заяви [PERSON] не вбачається, щоб він просив визначити відповідальність відповідачів, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини, отже відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем. Отже, враховуючи те, що вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 26.01.2018 у кримінальній справі № 612/724/17 була встановлена вина [PERSON] та [PERSON] у завданні [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 1160, 60 грн., яка залишилась невідшкодованою на суму 731 грн. 60 коп., суд приходить до висновку що позовна заява підлягає задоволенню та з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню зазначені кошти. Витрати по сплаті судового збору згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь держави у рівних частинах.

Outcome: approved