Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вимоги обґрунтовує тим, що для нього на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування квартири від 11.01.2017, посвідченого приватним нотаріусом Круліковським А.І. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 77976362 від 11.01.2017. В даній квартирі зареєстровані та проживають позивач, його дружина [PERSON] , його син [PERSON] та матір позивача [PERSON] . Також у вказаній квартирі зареєстрований відповідач, який є дядьком позивача, але він фактично не проживає у ній вже понад 10 років, що підтверджує Акт про не проживання зареєстрованих осіб № 17 від 13.11.2020, підписаний трьома сусідами та головою ОСББ. Особистих речей відповідача в квартирі немає, платежів щодо утримання квартири [PERSON] не здійснює та взагалі житлом не цікавиться. Вказує, що реєстрація відповідача порушує його права, у зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якій він також вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду, був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Дана квартира належить позивачу на праві приватної власності, доказом чого є копія договору дарування квартири від 11.01.2017, посвідченого приватним нотаріусом Круліковським А.І. та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 77976362 від 11.01.2017. Відповідно до копії технічного паспорту вказаної квартири, у ній зареєстровані: позивач [PERSON] , [INFO] , його дружина [PERSON] , [INFO] , матір позивача [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.1\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1\~ст. 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ч. 1\~ст.383 ЦК України\~встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Як зазначено в\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Наявність у відповідача реєстрації в даній квартирі, порушує право на користування житлом позивача. За таких обставин, так як відповідач протягом десяти років не проживає за адресою: [ADDRESS] , не несе витрат по утриманню квартири, наявність у відповідача реєстрації в квартирі порушує право власності позивача, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved