Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, мотивуючи тим, що 10.08.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєстрував шлюб з відповідачкою, про що було зроблено актовий запис за №1170. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO] Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23.01.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 11.05.2016 року визначено місце проживання малолітньої доньки з батьком [PERSON]. Донька потребує особливого догляду, так як є дитиною-інвалідом. З листопада 2015 року відповідачка жодного разу до доньки не навідалась, не бере участі у її вихованні та утриманні, а тому, просив стягувати з відповідачки на його користь на утримання доньки аліменти щомісячно в розмірі по 2 000,00 грн. до досягнення нею повноліття. Позивач, представник позивача в судовому засіданні 02.11.2016 року позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили задоволити в повному обсязі. В судове засідання призначене на 09.02.2017 року позивач, представник позивача не зявилися, позивач попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 39). Відповідачка в судове засідання не з'явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.28-30, 36-38).ами З урахуванням думки позивача, положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.01.2014 року шлюб, зареєстрований між сторонами 10.08.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис за №1170 розірвано(а.с. 5). Від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 11.05.2016 року визначено місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], місце проживання її батька [PERSON] (а.с.6, 7). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Про способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що відповідачка є працездатною особою, офіційно не працевлаштована, проте, спроможна платити аліменти на утримання дитини. Крім цього, як вбачається із копії консультативного висновку Центру метаболічних захворювань Охматдит від 16.09.2014 року, копії консультативного висновку №153 від 31.03.2014 року, копії консультативного висновку від 06.11.2014 року, копії довідки голови ГО Світанок-ІФ від 05.03.2016 року та інших долучених квитанцій (а.с.8-14) вбачається, що малолітня [PERSON], [INFO] потребує особливого догляду та дороговартісного лікування. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини слід задоволити, стягувати з відповідачки в користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі по 2 000,00 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття, починаючи з 04.10.2016 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідачки слід стягнути в дохід держави 551,20 гривень судового збору. На підставі наведеного, відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року), ст. ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 11, 88 ЦПК України,

Outcome: approved