Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він відповідно до договору купівлі-продажу від 24 вересня 2004 року є власником квартири, що знаходиться за адресою м.Добропілля вул. Шевченка, 13/70. З 30 жовтня 2009 року у вказаній квартирі була зареєстрована його дружина [PERSON], яка з 2012 року проживає за іншою адресою. 18 жовтня 2016 року шлюб між ними був розірваний Добропільським міськрайонним судом. На неодноразові прохання знятися з реєстрації відповідачка відмовляється. Так як між ними припинені всі сімейні відносини, відповідачка більше одного року не проживає в даній квартирі, спільного господарства вони не ведуть, а тому згідно ст. 405 ЦК України [PERSON] втратила право на користування цим житлом. А позбавляння права користування житлом [PERSON] необхідно позивачеві для зняття її з реєстрації місця проживання. Позивач в судовому засідані позовні вимоги підтримав, з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю та просила позов задовольнити повністю, звернувшись до суду із усною заявою.\~\~ Суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4\~статті 130 ЦПК України\~при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому\~ст.174 ЦПК України. Згідно з ч. 4\~статті 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу частини квартири від 24 вересня 2004 року , який зареєстрований приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] в реєстрі за №4303, [PERSON] продала, а [PERSON] купив ? частину квартиру номер 70 в будинку № 13 по проспекту Шевченко в м.Добропіллі. (а.с.7) Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5254679 від 31 жовтня 2004 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №4303 від 24 вересня 2004 року на праві приватної власності належить ? частини квартири за адресою Донецька обл. м.Добропілля пр. Шевченка, 13/70. (а.с.8) Згідно з витягу домової книги вбачається, що в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З позовної заяви, з пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що відповідач, [PERSON] не мешкає в квартирі за адресою м.Добропілля, пр. Шевченка, 13/70 з 2012 року, тобто більше 1 року без поважних причин, квартирою не користується, не виконує обовязків наймача, повязані з утриманням, оплатою комунальних послуг. Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316.\~317,\~319,\~321 ЦК України). Частиною 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 4\~ст. 156 ЖК України\~до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~ст. 64 цього Кодексу, відповідно до якої до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.\~Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно\~\~проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.\~Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона вибула на інше постійне місце проживання за адресою [INFO]. Враховуючи викладене, а також те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] понад один рік без поважних причин не мешкає за адресою Донецька область м. Добропілля, пр. Шевченка, 13/70, оскільки вибула на інше постійне місце проживання, суд вважає, що остання втратив право користування жилим приміщенням за вказаною адресою на підставі\~ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved