Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що він на підставі договору дарування від 17.07.2013 року є власником житлового будинку [ADDRESS], в якому зареєстрований та більше десяти років не проживає син попереднього власника будинку [PERSON] - [PERSON]. Добровільно знятись з реєстрації відповідач відмовляється. Його реєстрація порушує його право власності на нерухоме майно, перешкоджає йому належним чином користуватися та розпоряджатися вказаним житловим будинком. На підставі, наведеного, просить визнати [PERSON], 1968 року народження таким, що втратив право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] та стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору дарування від 17.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON], являється власником житлового будинку [ADDRESS]. Дана обставина також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2013 року (а.с.4-6). З будинкової книги на зазначений житловий будинок вбачається, що у ньому зареєстрований син колишнього власника житлового будинку [PERSON] -[PERSON] Як встановлено в судовому засіданні, останній за місцем реєстрації не проживає більше року, членом сім'ї позивача не являється(а.с.7-9). Згідно ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Посилання відповідача на недійсність договору дарування житлового будинку позивачеві та на наявність у нього права на спадкування частини спірного будинку після смерті матері [PERSON], суд до уваги не приймає, оскільки договір дарування будинку від 17.07.2013 року у встановленому законом порядку недійсним не визнаний. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. На підставі ст.405 ЦК України,

Outcome: approved