Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та життєві цінності, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства сторони не ведуть та сумісне проживання припинено, позивач протягом п`ятнадцяти років проживає окремо. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 4 лютого 2021 року відкрито провадження у справі № 753/1649/21, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання 10 березня 2021 року. 9 березня 2021 року відповідач подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що перебувала у шлюбі з позивачем з 1989 року і у шлюбі у них народилося 9 дітей. Наприкінці грудня 2006 року [PERSON] зник, пішов на роботу та не повернувся і відповідач у січні 2007 року оголосила його у розшук. У травні 2007 року позивача розшукали, однак в подальшому позивач пішов з сім`ї і зв`язку з ним не було. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки від шлюбу у них народилося 9 дітей, Бог створив їхню сім`ю і вона проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 червня 1989 року Палацом реєстрації шлюбів і новонароджених, актовий запис №2. За час перебування у шлюбі у них народилося дев`ять дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; неповнолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Із пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені більш як чотирнадцять років тому, шлюб існує лише формально. Відповідно до частини 1 статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтями 21, 24 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, шлюб фактично припинено більш ніж чотирнадцять років тому, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, а отже наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між стоорнами. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не просила суд про відновлення їй дошлюбного прізвища. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved