Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Купровська Яна Миколаївна, [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та скасування державної реєстрації. В обґрунтування позову зазначив, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 лютого 1999 року Центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстраційний № 7-99-173319, згідно з розпорядженням від 19.02.1999 року, № 13339, право власності на нерухоме майно зареєстровано Державним Комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації 01.03.1999 року, записано в реєстрову книгу за № П-7-15311. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 01.07.2011 року. Позивач стверджує, що 25 квітня 2014 року, коли він в черговий раз прийшов до квартири [ADDRESS], то побачив, що вхідні двері квартири та замки змінені та він в цей же день звернувся з письмовою заявою до Орджонікідзевського РВ ГУ МВСУ в Харківській області щодо шахрайських дій невідомих осіб, які заволоділи належною йому квартирою [ADDRESS], було відкрито кримінальне провадження № 12014220530001051 за ч.3 ст. 190 КК України. Позивач зазначає, що на теперішній час проводиться досудове розслідування з метою встановлення осіб, які від його імені та його померлого батька продали квартиру [ADDRESS]. Так, зазначає позивач, 04.04.2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Купровською Я.М., вона ж державний реєстратор, начебто за заявою з реєстраційним номером 6134365 від 04.04.2014 року о 16 год. 20 хв. 42 сек. від імені [PERSON] та [PERSON] ( померлого [INFO] року, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 01 липня 2011 року,видане ВДРАЦС по м.Харкову ХМУЮ) прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме : квартиру [ADDRESS], за індексним номером 12195169, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 3316706633101; 11 квітня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Купровською Я.М. ( вона ж державний реєстратор) реєструється нотаріальний договір купівлі-продажу квартири , згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно : реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 331670663101 - квартира [ADDRESS], номер запису про право власності 5328699, дата та час державної реєстрації - 11.04.2014 , 18:40:16, державний реєстратор - приватний нотаріус Купровська Яна Миколаївна, Харківський міський нотаріальний округ; підстава виникнення права власності : договір купівлі-продажу квартири, реєстраційний № 57, виданий 11.04.2014 року, видавник: Купровська Я.М., приватний нотаріус; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 12378927 від 11.04.2014, 18:40:16, приватний нотаріус Купровська Яна Миколаївна, Харківський міський нотаріальний округ, форма власності - приватна, розмір часток 1/1, власник [PERSON]. Позивач зазначає, що згідно актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень, номер запису обтяжень 5524815, підстава виникнення обтяжень : ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова, серія та номер № 644/3954/14-к, виданий 29.04.2014 року. Позивач звертає увагу суду, що з матеріалів кримінального провадження № 12014220530001051, отримані докази, які свідчать, що в оспорюваний договір купівлі-продажу квартири внесені дані, які не відповідають дійсності, суттєво порушені вимоги ст.. 203 ЦК України, так, відповідно до свідоцтва про народження Позивача, [NUMBER] від 20 березня 1964 року, виданого Орджонікідзевським відділом РАГС м.Харкова, запис № 545, його батько [PERSON], місто народження м.Харків; Позивач та його батько [PERSON] ніколи не були громадянами Російської Федерації та не мали посвідчення, зазначені в нотаріальному договорі купівлі-продажу квартири від 11 квітня 2014 року, що підтверджує листом ДМС України в Харківській області № 04/10204 від 16.06.2014 року за підписом начальника Управління В.В. Гузь, за змістом якого, гр.. Російської Федерації [PERSON], [INFO] посвідкою на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] від 22.03.2009 року не документувався, гр.. Російської Федерації [PERSON], [INFO].( дані вказані в посвідки) посвідкою на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] від листопада 2005 року не документувався; в матеріалах нотаріального провадження до договору купівлі-продажу квартири від 11 квітня 2014 року, вилучених слідчим в рамках кримінального провадження, [PERSON], [INFO], що не відповідає дійсності, т.я. [PERSON], [INFO], та він до дня смерті [INFO] року мав [NUMBER], позивач має [NUMBER], вони разом були зареєстровані та мешкали [INFO]; номер облікової картки платника податків [NUMBER] на гр.. [PERSON], [INFO], вказаний в договорі купівлі-продажу квартири від 11.04.2014 року ніколи йому не належав, що підтверджується листом начальника ДПІ у Київському районі м.Харкова № 988/9/20-31-18-02-21 від 20 червня 2014 року. Позивач стверджує, що він та його батько не укладали ніякого договору купівлі-продажу квартири, його батько помер ще у 2011 році, документи про право власності на квартиру нікому не передавалися, громадянство він та його батько не змінювали, ніяких грошей від відповідача [PERSON] за відчуження квартири не отримували відповідно до договору купівлі-продажу від 11.04.2014 року, про що й підтвердив [PERSON] під час допиту в якості свідка на досудовому розслідуванні за кримінальним провадженням № 12014220530001051, повідомивши, що гроші в сумі 28000,00 доларів США за купівлю квартири він передав громадянину на ім'я [PERSON], який був ріелтером; довідка № 698 дільниці № 46 КП «Жилкомсервіс» від 04.04.2014 року, за змістом якої в квартирі [ADDRESS] мешкають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на ім'я [PERSON] не видавалась, що підтвердив на досудовому розслідуванні свідок - начальник дільниці № 46 КП « Жилкомсервіс» [PERSON]; 29.04.2014 року Ухвалою слідчого судді накладено арешт на квартиру [ADDRESS] в м. Харкові,яка зареєстрована на ім'я [PERSON], заборонено розпоряджатися нею шляхом відчуження у будь-який спосіб. Позивач вважає вищезазначений договір купівлі-продажу недійсним, оскільки він був вчинений за підробленими документами від імені померлого власника та поза волею власників, просить визнати його недійсним. Також зазначив, що у зв'язку з визнанням договору купівлі-продажу недійсним підлягає визнанню незаконною та скасуванню державна реєстрація заяви [PERSON] та [PERSON] за реєстровим номером 6134365 від 04.04.2014 року, індексним номером 12195169, номер запису про право власності 5238977, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 3316706633101 і державна реєстрація - номер запису про право власності 5328699 від 11.04.2014, 18:40:16 на гр.. [PERSON]. У судовому засіданні позивач зі своїм представником позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судове засідання з'явилися, проти задоволення позову заперечували, вважали, що [PERSON] є добросовісним набувачем. [PERSON] особа [PERSON] вважала, що позов не підлягає задоволенню, бо її чоловік [PERSON] є добросовісним набувачем. [PERSON] особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Купровська Яна Миколаївна в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, заяв клопотань не надала до суду. За повідомленням позивача та відповідача, їх представників, перебуває у розшуку, стверджують, що це є загальновідомим фактом. Суд, заслухавши позивача, його представника, відповідача, його представника, третю особу [PERSON], перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 19 лютого 1999 року Центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстраційний № 7-99-173319, згідно з розпорядженням від 19.02.1999 року, № 13339, право власності на нерухоме майно зареєстровано Державним Комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації 01.03.1999 року, записано в реєстрову книгу за № П-7-15311. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції 01 липня 2011 року [PERSON] помер [INFO] року у віці 84 років, про що в Книзі реєстрації смертей 01 липня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 8746. Відповідно до листа ДМС України в Харківській області № 04/10204 від 16.06.2014 року за підписом начальника Управління В.В. Гузь, за змістом якого, гр.. Російської Федерації [PERSON], [INFO] посвідкою на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] від 22.03.2009 року не документувався, гр.. Російської Федерації [PERSON], [INFO].( дані вказані в посвідки) посвідкою на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] від листопада 2005 року не документувався; [PERSON], [INFO] мав паспорт громадянина України [NUMBER], виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 11.02.2002 року , [PERSON]. [INFO] має [NUMBER], виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 07.12.2001 року. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO] року, [NUMBER], виданого 20.03.1964 року Орджонікідзевським р/б ЗАГС м.Харкова, батьком записаний [PERSON]. 11 квітня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Купровською Я.М. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] між [PERSON], посвідка на постійне проживання [NUMBER] від листопада 2005 року, [PERSON], посвідка на постійне проживання [NUMBER] від 22.03.2009 року (продавці) та [PERSON] (покупець), зареєстрованого у реєстрі за №57. Очевидним є те, що [PERSON] та [PERSON], не були та не могли бути стороною у договорі купівлі-продажу від 11 квітня 2014 року, оскільки [PERSON] помер ще [INFO] року, [PERSON] посвідкою на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] від 22.03.2009 року не документувався, договору не укладав, довіреності не давав, грошей за продаж квартири не отримував, що підтверджується матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12014220530001051 . За фактом укладання спірного договору за заявою позивача органами внутрішніх справ до ЄРДР були внесені відомості про злочин та відкрито кримінальне провадження № 12014220530001051 за ч.3 ст.190 КК України. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання. У відповідності до цивільного законодавства особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутися до суду з позовом про визнання відповідної угоди недійсною (ст.ст. 215-235 ЦК України). Позивач, обґрунтовуючи своє право на оспорення вищезазначеного укладеного договору зазначив, що він є співвласником цієї квартири, іншим співвласником був його батько, який помер ще до укладення спірного правочину та посилався на те, що оспорюваний ним договір, укладений 11 квітня 2014 року, укладено з порушенням норм ЦК України, оскільки спірний об'єкт відчужили особи, одна з яких на момент укладання договору була мертвою, а інша надала документи, що встановлюють особу та інші, які ніколи та ніякими органами не видавалися та є вочевидь фальшивими, тобто зміст правочину суперечить нормам ЦК України, що відповідно до ст.203та ст.215 ЦК Україниє підставою для визнання його недійсним. Відповідно до ст. ст.215,216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. У відповідності до вимог ч.1ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 ЦК України. Згідно з ч.2ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Стаття 30 ЦК України передбачає що, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. У відповідності до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність, тобто здатність фізичної особи мати цивільні права та обов'язки, фізичної особи припиняється у момент її смерті. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 202 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ст. 203 ЦК України). Всі вищевикладені доводи позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, доведені вище переліченими належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи. Доводи відповідача на підтвердження своїх заперечень проти позову, а саме щодо добросовісного набуття права власності на вказану квартиру, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, не доведені належними та допустимими доказами, спростовані позивачем шляхом надання належних доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] після своєї смерті не може бути учасником будь-якого правочину, а [PERSON] достовірно не був, бо була інша особа з фальшивими документами, на що вказують матеріали кримінального провадження, й не спростовано відповідачем, який безпосередньо був у нотаріуса при укладанні такого договору, гроші продавцям не передавав, а передав їх за купівлю цієї квартири ріелтеру, тому не можна вважати, що договір купівлі - продажу спірної квартири від 11 квітня 2014 року, був укладений саме [PERSON] та [PERSON], як належними продавцями, а відтак суд вважає, що вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири та визнання незаконними та скасування державних реєстрацій заяви [PERSON], [PERSON] та права власності на гр.. [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. За таких обставин, суд, вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення в повному обсязі. В силуст. 88 ЦПК Українисудові витрати суд покладає на відповідача. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.25,26,30,202,203,215,216 ЦК України, та

Outcome: approved