Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Станично-Луганського районного суду Луганської області з дійсним позовом, в якому просив суд визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням,\~що\~розташоване\~за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Щастинську міську\~військово-цивільну\~адміністрацію Щастинського\~району Луганської\~області зняти\~ [PERSON] \~з реєстрації\~місця проживання.\~Так,\~в обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він є власниками житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі акту, посвідченого виконкомом Петрівської ради народних депутатів від 16.01.1992 року, реєстр №11, що зареєстрований в реєстровій книзі 11 за реєстровим №1912. Позивач зазначив, що починаючи з січня 1999 року відповідачка [PERSON] фактично не проживає за місцем реєстрації. Вказана обставина підтверджується довідкою № 224 від 09.08.2021 року, виданою Щастинською міською військово-цивільною адміністрацією ІЦастинського району Луганської області та актом про не проживання особи за місцем реєстрації. Крім того, відповідачка на протязі знаходження на реєстраційному обліку в належному позивачу будинку оплату комунальних послуг не здійснює, не приймає участь в ремонті та утриманні житла. Також, позивач звертає увагу, що жодних договорів оренди з відповідачем не укладав. Позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком з тих підстав, що перебування відповідачки на реєстраційному обліку створює перешкоди у володінні майном. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позивач до суду не з`явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Представник відповідача - Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали\~справи\~судом\~встановлено,\~що\~відповідно\~до копії\~акту,\~посвідченого виконкомом\~Петрівської селищної\~ради народних\~депутатів \~\~від \~03.05.1979\~\~року,\~зареєстрований в\~реєстровій книзі\~11\~за реєстровим\~№1912,\~ [PERSON] належить будинок [ADDRESS] . Згідно листа начальника КП «Станично-Луганське БТІ» від 13.09.2021 року за №149 житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] на підставі акту, посвідченого виконкомом Петрівської селищної ради народних депутатів 16.01.1992 року. В зазначеному\~будинку зареєстровані: позивач - [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , 1954 року народження, донька відповідачка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою №224 від 09.08.2021 року, виданою головним спеціалістом відділу СЗН Щастинської міської ВЦА О.П. Тріщенко, однак відповідачка фактично там не проживає з січня 1999 року, що підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації, складеним 21.12.2021 року за №1463 головним спеціалістом відділу СЗН Щастинської міської ВЦА С. Москалюком та підписаним сусідами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права користування житловим приміщенням. Стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 47\~Конституції\~України визначено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно ст. 317 та ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника\~житлового будинку,\~квартири визначені\~ст.\~383\~ЦК України: власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва, та ст. 150 ЖК Української РСР, в якій йдеться про те що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», коли особа була відсутня понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати її такою, що втратила право на жилу площу. Відповідачка за місцем своєї реєстрації не проживає понад рік, житловим будинком не користується, житлово-комунальні послуги та витрати на його утримання не сплачує, домовленості з позивачем про збереження користування житлом понад строк укладено не було, а тому правових підстав для подальшої її реєстрації у житловому будинку позивача наразі немає, внаслідок чого суд приходить до висновку про необхідність визнання відповідачки такою, що втратила право користування вищевказаним житловим будинком. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» -\~зняття\~з реєстрації\~за місцем\~проживання здійснюється\~в день\~звернення особи,\~зокрема,\~на підставі\~судового рішення,\~яке набрало\~законної сили\~про позбавлення\~права власності\~на житлове\~приміщення або\~права користування\~житловим приміщенням,\~про виселення,\~про визнання\~особи безвісно\~відсутньою або\~оголошення її\~померлою.\~Тобто відповідачка підлягає зняттю з реєстрації за місцем проживання на підставі рішення суду про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у зв`язку із чим вимоги позивача в частині зобов`язання Щастинську міську ВЦА Щастинського району Луганської області зняти її з реєстрації місця проживання задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує, що позивач, звертаючись до суду з позовом, не заявляв вимог про стягнення з відповідачки на його користь судового збору, а тому вважає судові витрати залишити за рахунок позивача. На підставі викладеного і

Outcome: partial