Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Енергосила 52» про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, в якому просить суд визнати незаконними дії ТОВ «Енергосила\~52» щодо його безпідставного звільнення за п.4 ст. 40 КЗпП України, зобов`язати ТОВ «Енергосила\~52» внести відповідні записи до його трудової книжки про звільнення з посади головного бухгалтера з 16.09 2014 року за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, стягнути з ТОВ «Енергосила 52» на його користь суму вихідної допомоги в розмірі 1151 гривень 24 копійки, суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 7014 гривень 94 копійки, суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 41419 гривень 72 копійки та 10\~000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення посилаючись на їх необґрунтованість. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 03.12.2012 року працював на посаді головного бухгалтера ТОВ «Енергосила 52». 17.03.2014 року фактична адреса ТОВ «Енергосила 52» змінилась, про що позивача повідомлено не було, записів про роботу у ТОВ «Енергосила 52» в трудовій книжці позивача також виконано не було. Факт роботи [PERSON] у ТОВ «Енергосила 52» підтверджується довідкою Пенсійного фонду України про сплату ЄСВ від 15.11.2016 року. Згідно ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст.116 КЗпП України. Також, у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Вказані вимоги ТОВ «Енергосила 52» не виконані. Вихідна допомога, належної позивачу при припиненні трудового договору згідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України у розмірі 1151,24 гривень позивачу не виплачувалось. 04.08.2014 року Територіальною державною інспекцією з питань праці в Одеській області надано відповідь, що за результатами перевірки підприємства виявлено що станом на 04.08.2014 року позивач перебуває з відповідачем у трудових відносинах. 01.08.2014 року [PERSON] призваний на військову службу до військової частини [NUMBER] . Оскільки, позивач на момент мобілізації знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Енергосила 52», [INFO] військовий комісар Новгород-Волинського-Червоноармійського ОМВК направив відповідне повідомлення до відповідача з проханням забезпечити виконання вимог ст.119 КЗпП, п. 2 ст. 21 та ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». ТОВ «Енергосила 52» позивачу надіслано повідомлення про звільнення за прогул без поважних причин згідно п. 4 ст. 40 КЗпП та копію наказу № 24/К від 16.09.2014 року. Таким чином, протиправною поведінкою відповідача спричинено вимушений прогул позивача у період з 17.03.2014 року по день звернення з позовом до суду. Відповідно ч. 2, 3 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України\~«Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Таким чином, з ТОВ «Енергосила 52» підлягає стягненню на користь [PERSON] суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 7014 гривень 94 копійки. Згідно зі\~статтею 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статі 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинний сплатити зазначене в цій статі відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з ТОВ «Енергосила 52» на користь [PERSON] суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.09.2014 року по 17.09.2017 року в розмірі 41419 гривень 72 копійки. Відповідно до ст. 81 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, що є підставою для відмови в їх задоволенні. На підставі\~викладеного і\~

Outcome: partial