Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що [PERSON] , на підставі рішення 15 сесії 21 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради народних депутатів від 31.03.1994 року являюсь власником земельної ділянки площею 0,10 га, що розташована на території Вінницько- Хутірської сільської ради з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, про що в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зроблено запис № 170, вказане підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ВН від 28.02.1995 року. На замовлення заявника, на дану земельну ділянку, було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та присвоєно кадастровий номер 0520681000:02:000:0842, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру від 21.10.2020 року. Бажаючи зареєструвати право приватної власності на вказану земельну ділянку заявник звернувся з відповідною заявою до державного реєстратора Виконавчого комітету Вінницької міської ради. Проте рішенням державного реєстратора від 20.11.2020 року №55252479 було відмовлено з посиланням на те, що документи для проведення реєстрації подано неналежною особою. А саме у державному акті на земельну ділянку кадастровий номер 0520681000:02:000:0842, власником є [PERSON] , в той час як заявник відповідно до паспорта який вказано при поданні заяви значиться як [PERSON] . Так при видачі Державного акту на право приватної власності на землю в моєму прізвищі була допущена помилка, зазначено [PERSON]. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 07.04.2007 року Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області, прізвище заявника [PERSON] . Просить встановити факт належності [PERSON] , паспорт серія [NUMBER] , виданого 07.04.2007 року Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області, державного акту на право власності на землю серія ВН виданого 28.02.1995року на підставі рішення 15 сесії 21 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради народних депутатів від 31.03.1994 року, згідно якого я являюсь власником земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер 0520681000:02:000:0842, що розташована на території [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. 18.12.2020року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання заявник та його представник не з`явились надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримали, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесені рішення покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , на підставі рішення 15 сесії 21 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради народних депутатів від 31.03.1994 року являюсь власником земельної ділянки площею 0,10 га, що розташована на території Вінницько- Хутірської сільської ради з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, про що в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зроблено запис № 170, вказане підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ВН від 28.02.1995 року. На замовлення заявника, на дану земельну ділянку, було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та присвоєно кадастровий номер 0520681000:02:000:0842, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру від 21.10.2020 року. Рішенням державного реєстратора від 20.11.2020 року №55252479 було відмовлено з посиланням на те, що документи для проведення реєстрації подано неналежною особою. А саме у державному акті на земельну ділянку кадастровий номер 0520681000:02:000:0842, власником є [PERSON] , в той час як заявник відповідно до паспорта який вказано при поданні заяви значиться як [PERSON] . Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 07.04.2007 року Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області, прізвище заявника [PERSON] . Надані докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у правовідносинах щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа, відповідають вимогам ст. ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч.3 ЦПК України. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року № 5 «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved