Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з і скаргою на дії Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, посилаючись на те, що під час виконання судового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, постановою ВП № 44083588 від 08.08.2014 року накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться на банківських рахунках. Оскільки, скаржник вважає зазначену постанову безпідставною та такою, що винесена з порушенням норм діючого законодавства, він вимушений звернутись зі скаргою до суду. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримав викладені в скарзі вимоги, просить суд скасувати постанову Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ВП № 44083588 від 08.08.2014 року про арешт коштів божника. Представник Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в судовому засіданні залишала вирішення питання про задоволення вимог, про скасування постанови про арешт майна, на розсуд суду. З приводу вимог про визнання дій неправомірними, зазначила що згідно ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений на майно боржника, знімається у разі закінчення виконавчого провадження, оскільки на теперішній час виконавче провадження незавершене, згідно ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Суд, вислухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга [PERSON] підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 05 червня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]О, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет», починаючи з 11.04.2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27.04.2031 року; а також з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], в розмірі 1218,00 гривень, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет», починаючи з 11.04.2014 року до досягнення дитиною трьох років, тобто до 27.04.2016 року. У звязку з невиконанням зазначеного рішення суду, 08.08.2014 року Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесені постанови про арешт майна боржника та встановлення заборони на його відчуження та про арешт коштів боржника. На теперішній час заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів відсутня, рішення суду виконується, що підтверджувалось в судовому засіданні представником Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Відповідно ст. 387 ЦПК України У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає можливим скасувати постанову Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про накладення арешту, без встановлення неправомірності дій державного виконавця, оскільки у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. На підставі викладеного, ст. ст. 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.60,64,74, 209-214, 383, 384. 385, 388 ЦПК України,суд -

Outcome: partial