Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Новопразької селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.07.2014 року помер його батько [PERSON], [INFO] До дня своєї смерті він проживав в [INFO]. На момент смерті за вказаною адресою разом з ним ніхто не проживав і не був зареєстрований. Після смерті батька залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,9 га. 08.07.2010 р. [PERSON] було складено заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Новопразької селищної ради за №197, за яким все належне спадкодавцю майно на він заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. З метою прийняття спадщини, позивач звернувся до Олександрійської районної державної нотаріальної контори, однак державним нотаріусом йому відмовлено в оформленні спадщини з підстав пропуску позивачем передбаченого ст. 1270 ЦК України\~строку, окрім того, нотаріусом розяснено необхідність вирішити питання щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадщини в судовому порядку. Вважає, що строк він пропустив по поважній причині, оскільки довго не міг знайти оригінал державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку, не знав про існування заповіту. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що тривалий час хворів, тому вчасно зробити всі необхідні дії для оформлення спадкового майна не мав можливості. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав, та просив їх задовольнити. Через канцелярію суду подав копії епікризів хвороби позивача. Представник відповідача виконавчого комітету Новопразької селищної ради в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] (позивач) є сином [PERSON]. (а.с.9) Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-КИ №579489 від 15.07.2014 року, [PERSON], помер 15.07.2014 року. (а.с. 7) 08.07.2010 року [PERSON] складено заповіт, відповідно до якого все майно останній заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. (а.с.8) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належне йому на момент смерті майно. Згідно листа завідуючої Олександрійської районної нотаріальної контори вих. № 201/01-16 від 17.03.2017 року, спадкова справа після померлого 15.07.2014 року [PERSON] відсутня. (а.с.21) Судом встановлено, що при зверненні позивача до державного нотаріуса Олександрійського району із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], йому було відмовлено в цьому, з посиланням на пропуск ним шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено в ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться у абз. 6 п. 24\~ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, «Про судову практику у справах про спадкування», поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності пропуску строку на подачу заяви для прийняття спадщини позивач посилається на необізнаність про наявність заповіту, втрату оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, незадовільний стан здоровя і перебування на стаціонарному лікуванні. Згідно копій епікризів хвороб позивача, вбачається, що починаючи з квітня 2013 року, останній хворів, та періодично проходив стаціонарне лікування. Один з епізодів знаходження позивача на стаціонарному лікуванні мав місце під час шестимісячного строку на прийняття спадщини. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк 2 місяці для подання заяви про її прийняття.

Outcome: approved