Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником житлового будинкуз господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 09 жовтня 2001 року. В даному будинку зареєстровані відповідачі - [PERSON], [PERSON], [INFO], які більше року не проживають в ньому. Формальна реєстрація відповідачів порушує його права як власника даного будинку. Просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Представник третьої особи, Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області залишив вирішення позовних вимог на розсуд суду. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, про що свідчить надане оголошення в газеті Надніпрянська Правда, причин не явки суду не надано.. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. З пояснень представника позивача та матеріалів справи судом встановлено наступне. [PERSON] є власником житлового будинкуз господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 09 жовтня 2001 року. В належному [PERSON] житловому будинку за його згодою зареєстровані відповідачі: [PERSON] колишня дружина, та її дочка [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року відповідачі не проживають в зазначеному будинку, зв'язок з [PERSON] не підтримують. Права [PERSON], як власника будинку, порушеніта потребують захисту, оскільки останній сплачує вартість комунальних послуг з урахуванням зареєстрованих відповідачів, не має можливості розпорядитися своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України право на користування житлом мають тільки члени сім'ї власника житла. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання чи місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу, спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. За ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідними органами на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Враховуючи, що відповідачі не проживають у будинку, використовують будинок не за цільовим призначенням, тобто не для проживання, а виключно для реєстрації місця проживання, що порушує права позивача як власника будинку, зазначені у ст. ст. 317, 319 ЦК України, а іншого порядку, результатом якого є зняття з реєстрації в будинку, законодавством не передбачено (окрім зняття з реєстрації в добровільному порядку), позовні вимоги є обґрунтованими. Визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком є підставою для зняття їх з реєстрації у зазначеному будинку, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Outcome: approved