Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 січня 2007 року позивач по договору купівлі-продажу придбав квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира зареєстрована за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 лютого 2007 року, що підтверджується витягом №13526545. Розпорядженням міського голови №67-р від 18 лютого 2016 року [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS]. Фактично позивач є одноособовим власником вищезгаданої квартири. Починаючи з 2012 року позивач фактично постійно мешкає в [ADDRESS], що підтверджується Актом від 01 серпня 2017 року. Після придбання квартири [ADDRESS] позивач прописав до квартири в якості члена сім'ї свою рідну сестру [PERSON]. Крім того за відсутності позивача в даній квартирі були зареєстровані діти сестри [PERSON] - [INFO], та [PERSON] - [INFO], яких вона народила за відсутності позивача. В наступний час відповідачка по справі веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, постійно збирає у квартирі гулянки зі знайомими, з якими вживають спиртні напої та наркотичні прекурсори, після чого в квартирі відбуваються сварки та бійки, що викликає обурення сусідів. 18 липня 2016 року після чергової гулянки в квартирі виникла пожежа, що підтверджується актом від 19 липня 2016 року. Внаслідок пожежі повністю було знищено холодильник, кухонне вікно, кухонні меблі, пральну машину, дитячі речі. Таким чином відповідачка по справі руйнує і псує житлове приміщення, систематично порушує правила співжиття з сусідами. Відповідачка по справі неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, але жодним чином не реагувала на це. Крім того відповідачка не сплачує жодних комунальних послуг станом на 07 серпня 2017 року борг за комунальні послуги становить (опалення - 6023,65 гривні, водопостачання та водовідведення - 9308,74 гривень, вивіз твердих побутових відходів -1127,19 гривень, за борги відключено газопостачання). За свою неналежну поведінку рішенням від 13 червня 2016 року № 112 виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області у відповідачки були відібрані її малолітні діти, а рішенням Першотравенського міського суду від 06 жовтня 2016 року по справі № 186/846/16-ц відповідачку взагалі було позбавлено батьківських прав, щодо її малолітніх дітей. До наступного часу відповідачка не виконала жодних дій щоб привести вищезгадану квартиру у нормальний стан, квартира потребує капітального ремонту (в ній навіть відсутній унітаз та інші необхідні для нормального життя прилади), і не може цього зробити оскільки ніде не працює та не має постійного доходу навіть для забезпечення свого життя. Такі дії відповідачки створюють перешкоди у здійснені прав власника позивача, який не може вільно користуватись квартирою та проживати в ній. З огляду на те, що відповідачка добровільно відмовляються звільнити квартиру та знятися з місця реєстрації, позивач за цим позовом вимушений просити суд про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення та зняття з місця реєстрації. Просить суд визнати [PERSON], 1985 року народження, такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; виселити [PERSON], 1985 року народження, з квартири за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Дійсно, позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 27 січня 2007 року, витягом про реєстрацію в державному реєстрі правочинів №3499446 від 27 січня 2007 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №100967734 від 20 жовтня 2017 року. Згідно виписки з фінансово - облікового рахунку [NUMBER] від 04 жовтня 2017 року виданого ПП «Комунальщик - 3» встановлено, що по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що на даний час у спірній житловій квартирі проживає відповідач, що позбавляє позивача права володіти, користуватись, розпоряджатись своєю власністю. Ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається зі змісту ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, враховуючи ту обставини що відповідач проживає в спірному житловому будинку та порушує права [PERSON] як власника, який позбавлений можливості володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та усунути позивачу перешкоди у користуванні належним йому майном та визнати [PERSON] такою, що втратила право на проживання у житловому будинку [ADDRESS]. Вирішуючи позовні вимоги в частині виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] суд виходить з наступного. Відповідно до ст.157 Житлового кодексу України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. У зв`язку з тим, що позивач не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2012 року / що підтверджується актом від 01 серпня 2017 року/, а 18 липня 2016 року 0 23 годині 05 хвилин в будинку [ADDRESS] сталась пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 19 липня 2016 року, та на даний час мається заборгованість за оплату комунальних послуг в розмірі 16459,58 гривень /згідно довідок Першотравенського МЖКП від 07 серпня 2017 року/, за таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що [PERSON] слід виселити з квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved