Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного підприємця [PERSON] про розірвання укладеного між сторонами договір №371 від 11.08.2016 року з приводу виконання робіт щодо виготовлення металопластикових конструкцій із сплаченим задатком в сумі 19100 грн., стягнення з відповідача на користь позивача у якості відшкодування збитків суму завдатку, що сплачена позивачем згідно договору №371 від 11.08.2016 року та квитанції до прибуткового касового ордеру № 267 від 11.08.2016 року. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.06.2017 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 14.08.2017 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №428/12912/16-к. Згідно ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.07.2017 року клопотання відповідача задоволено та зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №428/12912/16-к. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.03.2018 року провадження у справі поновлено. 27.04.2018 року представник позивача надала до суду клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем [PERSON] Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.04.2018 року клопотання позивача задоволено та замінено у даній справі первісного відповідача приватного підприємця [PERSON] належним відповідачем [PERSON]. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 11.08.2016 року позивач уклав з відповідачем договір №371. Згідно вказаного договору відповідач зобов'язується виготовити металопластикові вироби із склопакетами, з ПВХ профілю. Сума вартості робіт складає 27280 грн. Термін виконання робіт: 21 робочий день з моменту підписання договору. Порядок платежів і розрахунків: вартість замовлення 27280 грн.; передоплата 19100 грн. У зв'язку з виконанням договору відповідач бере зобов'язання про якісне виконання робіт. У відповідності до вказаного договору позивачем було сплачено 19100 грн., про що була виписана квитанція до касового ордеру № 267 від 11.08.2016 року. Таким чином, позивачем були виконані всі умови вищевказаного договору. Проте, відповідач умови своїх зобов'язань за договором не виконав та вікна не були виготовлені до 31.08.2016 року. 15.09.2016 року позивач звернулася до відповідача з вимогою розірвати договір, але зрозумілої відповіді стосовно розірвання договору і повернення грошей позивач не отримала, тому була вимушена звернутися з даним позовом до суду. Учасники справи, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Причини неявки відповідача суду не відомі. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2016 року між позивачем та ПП [PERSON] було укладено договір № 371. Згідно п. 1.1, 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 3.1, 3.2, 4.2 замовник доручає, а виконавець зобовязується організовувати роботи по виготовленню та переданню у власність ПВХ конструкції. Вартість замовлення складає 4900 грн. Сплачено 3400 грн. Борг до передання у власність 1500 грн. Вартість замовлення заданим договором складається з ціни виготовлення, зберігання та доставки замовлення. Замовник зобовязується сплатити та прийняти у власність готові вироби у повному обсязі згідно умов даного договору. Виконавець зобовязується виготовити виріб протягом 21 робочого дня з моменту підписання договору. У випадку невиконання п. 3.2 виконавець зобовязаний сплатити неустойку у розмірі 0,1 % від вартості даного договору за кожен робочий день прострочення. У відповідності до квитанції до прибуткового касового ордеру № 267 від 11.08.2016 року [PERSON] сплатила на підставі договору № 371 суму 19100 грн. Згідно копії вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.02.2018 року, що набрав законної сили 27.03.2018 року, у справі № 428/12912/16-к [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання за ч.1 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено [PERSON] покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання на підставі п.«б» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року. Крім того, з тексту вказаного вироку вбачається, що у період часу з березня 2016 року по вересень 2016 року включно відповідач укладала з потерпілими договори на виготовлення, доставку та встановлення метало-пластикових конструкцій від імені ФОП [PERSON] та брала з них передоплату не маючи дійсного наміру повернути їх потерпілим або перерахувати на розрахунковий рахунок заводу-виробника, із корисливих мотивів, маючи мету незаконного збагачення, шляхом обману потерпілих, обертала грошові кошти потерпілих у власну користь і розпоряджалася ними на власний розсуд. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 2 ст. 852 ЦК України передбачено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. У відповідності до ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ч. 3 ст. 865 ЦК України, до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. У частині 2 ст. 651 ЦК України зазначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Умовами договору підряду між сторонами було виготовлення пластикових вікон протягом 21 робочого дня з дня укладення договору, які відповідач не виконав до даного часу . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, він має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Частинами 2 та 5 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Разом з тим, у відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п. 2 № 6 від 27.03.1992 року постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Аналізуючи викладене вбачається, що вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.02.2018 року, що набрав законної сили 27.03.2018 року, у справі № 428/12912/16-к встановлено факт отримання [PERSON] у період часу з березня 2016 року по вересень 2016 року включно грошових коштів, які були сплачені у якості передоплати за договорами на виготовлення, доставку та встановлення метало-пластикових конструкцій. Умови договорів, зокрема і договору № 371 від 11.08.2016 року були порушені, оскільки протягом 21 робочого дня з моменту його підписання виконавець виріб не виготовив, що є підставою для його розірвання. З огляду на зазначене, вбачається, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву у суду не викликають, а тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», за яким споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, позивач звільнений від сплати судового збору. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти судовий збір в розмірі 640 грн. на відповідача, стягнувши його в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved