Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 07.10.2015 він передав відповідачеві у борг грошову суму в розмірі 165000 грн., що підтверджується розпискою. [PERSON] зобов'язався повернути кошти до 15.10.2015. У зв'язку з тим, що відповідач зобов'язання не виконав, позивач просить стягнути з нього заборгованість, що складає: 165000, 00 грн. - борг, 16707,94 грн. - проценти та 6003,40 грн. - інфляційні, що разом становить - 187711,34 грн. а також стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу. У судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача на адресу суду надійшла письмова заява, відповідно до якої представник просить справу розглянути без участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про місце, дату та час слухання справи повідомлялося належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов за відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач [PERSON] взяв у позивача [PERSON] в борг грошові кошти. На підтвердження отримання коштів, між сторонами був укладений договір позики від 07.10.2015 та позичальник особисто написав розписку про отримання коштів. За умовами даного договору позики, відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кошти в сумі 165 000 (сто шістдесят п'ять тисяч) грн. до 15.10.2015. В порушення умов договору, відповідач грошові кошти не повернув. Розмір відсотків за користування коштами розпискою не визначено. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача по Договору позики від 07.10.2015 становить 187711,34 грн., що складається з: 165000,00 грн. - сума боргу, 16707,94 грн. - нараховані проценти, 6003,40 грн. - інфляційні нарахування. У відповідності до ст. ст. 1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За загальним правилом, договір позики підтверджується наданням боргового документа позичальника або іншим, підписаним позикодавцем документом, який засвідчує передачу йому певної грошової суми. Борговим документом за договором позики можуть бути розписки, квитанції, будь-які інші письмові документи, що підтверджують одержання боржником грошей, речей, зокрема їх кількість, рід та якість, а також волевиявлення боржника повернути отримані у борг гроші, речі (на визначену дату чи визначений моментом витребування). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики в повному обсязі, що складається з: 165000,00 грн. - основна сума боргу, 16707,94 грн. - нараховані проценти та 6003,40 грн. - інфляційні нарахування, а разом 187711,34 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають задоволенню вимоги позивача по стягненню з відповідача на його користь витрат, понесених у зв'язку зі сплатою судового збору в сумі 1877,11 грн., а також витрат на правову допомогу і сумі 3000,00 грн., а разом - 4877,11 грн., що підтверджується наданими до суду платіжними документами. На підставі викладеного та

Outcome: approved