Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме на: житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розширення ОПГ площею 0,9417га на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивач посилається на те, що [INFO] померла його тітка [PERSON], після смерті котрої на все її майно, яке належало їй на праві власності та на майно, на яке вона мала право на день смерті, відкрилася спадщина. При житті 16.06.2015 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу. Звернувшись до державного нотаріуса Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва, [PERSON] було відмовлено у видачі такого через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, відтак позивач просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати його власником спадкового майна. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Цапар М.В. підтримали позовні вимоги та посилалися на обставини, зазначені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача виконкому Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області на виклик в суд не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; із заявою про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення не звертався, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, про що не заперечили позивач та представник позивача. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] та представника позивача адвоката Цапар М.В., з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] при житті [PERSON] належали земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розширення ОПГ площею 0,9417га на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області. Із виданої виконкомом Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області довідки №2051 від 25.11.2015 року відомо, що станом на 1990 рік у будинку в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] - голова домогосподарства; [PERSON], [PERSON]; тип двору селянський двір. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. За п. 6 «г» даної постанови згідно із ст. 4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Із довідки виданої виконкомом Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області довідки №3091 від 08.12.2015 року вбачається, що [PERSON], який помер [INFO], до дня смерті постійно проживав у будинковолодінні в [ADDRESS], разом із дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Як установленому у судовому засіданні спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] фактично прийняла їх дочка [PERSON] по закону в порядку спадкування першої черги, однак в нотаріальну контору для оформлення спадщини не зверталася. Із заповіту від 16.06.2015 року відомо, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповіла своєму племіннику [PERSON], - позивачу в цивільній справі. Із приводу спадкування позивач звертався до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено в оформленні права власності через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Також відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1233 ЦК України [PERSON] являється спадкоємцем по заповіту майна [PERSON]; інші спадкоємці обов'язкової частки за ст. 1241 ЦК України відсутні. Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з поясненнями позивача, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved