Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 25.01.1989 батько позивача подарував йому частину житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно рішення виконавчого комітету Дубівської сільської ради Ковельського району № 6/2 від 17.06.2002 позивачу на праві приватної власності належить 56/100 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідачу було видано свідоцтво про право власності на 44/100 частини спірного будинковолодіння. Далі було виявлено, що відповідачу належить 56/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, а позивачу, відповідно, 44/100 частини будинковолодіння по [ADDRESS] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2015 за [PERSON] визнано право власності на 56/100 частини житлового будинку та господарських споруд, які розташовані по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] Відповідач зареєструвала право власності на 56/100 частини вказаного домоволодіння. Позивач просив встановити, що йому належить 44/100 частини житлового будинку та господарських споруд, які розташовані по [ADDRESS] . Відповідач подала суду заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 84 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Ковельського міськрайонного суду від 12.11.2015, яке набуло законної сили, у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Дубівської сільської ради Ковельського району про визначення незаконним рішення виконкому Дубівської сільської ради Ковельського району, свідоцтв про право власності на житло та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Дубівської сільської ради Ковельського району від 17.06.2002 року № 6/2 щодо оформлення права власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] . Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно на ім`я [PERSON] на 44/100 частини житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] , зареєстрованого в КП «Волинське ОБТІ» за реєстровим № 66 від 12.09.2002 року. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно на ім`я [PERSON] на 56/100 частини житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] , зареєстрованого в КП «Волинське ОБТІ». Визнано [PERSON] власником 56/100 частини житлового будинку та господарських споруд, які розташовані по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] матері [PERSON] Зокрема, рішенням суду встановлено, що [PERSON] видано свідоцтво про право власності на 44/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , хоча в дійсності [PERSON] належить 56/100 частини житлового будинку. Таким чином, з врахуванням прийнятого судом рішення, позивачу [PERSON] буде належати 44/100 частини житлового будинку та господарських споруд, які розташовані по [ADDRESS] .

Outcome: approved