Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON]. (далі відповідач), у якому уточнивши позовні вимоги згідно заяви від 28 грудня 2017 року, просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 450 грн. щомісячно та 800 грн. понесених судових витрат за надання правової допомоги при зверненні до суду. Обґрунтувала позивач свій позов тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, в той час як позивач не може одна забезпечувати належним чином матеріальне становище сімї та дитини, а тому є підстави для стягнення аліментів. Крім того, позивач зазначила, що дитина відвідує Центр розвитку та відпочинку «Модерн», вартість якого становить 150 грн. щомісячно, а також «Центр іноземних мов «Леонардо» , половина вартості якого становить 300 грн., в загальній сумі становить 450 грн. на місяць, у звязку з чим відповідач зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дітей. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що він виконує батьківські обов'язки та допомагає утримувати дитину. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] (а/с 4). Позивач зазначила, що відповідач добровільно не піклується про дитину тому просить стягнути з його аліменти на утримання та виховання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, позивач вказала, що дитина відвідує Центр розвитку та відпочинку «Модерн» та «Центр іноземних мов «Леонардо», у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний нести додаткові витрати на дитину. Так, згідно довідки від 21.12.2017 року № 1, виданої ФОП [PERSON], Код ЄДР [NUMBER], [ADDRESS], слідує, що [PERSON] займається в «Центрі іноземних мов» та вивчає англійську мову. Плата за одне індивідуальне заняття становить 65 грн.. всього на місяць планується 8-9 занять, що становить 520-585 грн.. У 2017 році з лютого до кінця серпня та 4 заняття в грудні (а.с. 17,20). Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи наведене, а також враховуючи те, що відповідач працює зубним лікарем у ПП, інших дітей немає то з метою забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягнувши їх у частці від доходів відповідача, а саме у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тому враховуючи, що неповнолітня дитина [PERSON] відвідує Центр іноземних мов то суд вважає, стягнути з відповідача додаткові витрати в сумі 250 грн. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що нею понесено витрати на оплату занять дитини в Центрі розвитку та відпочинку «Модерн». З товарного чеку вбачається лише те, що дитина займається в Центрі розвитку та відпочинку «Модерн», плата за місяць якого становить 300 грн., проте відсутні докази строку відвідування даного Центру дитиною та відсутні докази на підтвердження того, що позивач сплачувала грошові кошти за займання в гуртку, коли саме та у якому розмірі. До того ж слід зазначити, що позивачем не зазначено та не надано доказів стосовно того які саме надає послуги Громадська організація Центр розвитку та відпочинку «Модерн» та яким заняттям займається малолітня дитина. За таких обставин, враховуючи відсутність доказів щодо понесення позивачем додаткових витрат, у цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачу правову допомогу надавав адвокат Єгоров С.О. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 49 від 28.12.2017 [PERSON] сплатила адвокату 800 грн. за правову допомогу (а/с 18). До розрахунку вартості правової допомоги включено: підготовка та складання позовної заяви до суду. Враховуючи, що судом фактично задоволено всі позовні вимоги позивача, і відповідач не заперечує стосовно сплати судовихт витрат, то суд суд вважає за необхідне понесені стороною витрати на правову допомогу стягнути з відповідача.

Outcome: partial