Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Комунального підприємства «Луцькводоканал» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги, враховуючи додаткові пояснення, обґрунтовує тим, що 30.04.2013 року придбав квартиру [ADDRESS] та після реєстрації права власності на квартиру почав своєчасно здійснювати оплату комунальних послуг. Вказує, що 21.06.2013 року він встановив новий лічильник холодної води, який був прийнятий в експлуатацію відповідачем з погодженим показником 00300 та згідно нового лічильника продовжив своєчасно сплачувати за послуги з водопостачання. Однак, зазначає, що сплачуючи у липні 2013 року за водопостачання холодної води у червні, він дізнався, що відповідачем виставлена заборгованість за спожиту воду та вказано на власний розсуд показники лічильника 00642. При цьому відповідачем зазначені реєстраційні дані лічильника попереднього власника квартири. Вважає, що відповідач неправомірно вимагає з нього сплати заборгованості за водопостачання холодної води, яка виникла ще за час проживання у квартирі попередніх власників та була виявлена працівниками КП «Луцькводоканал» під час заміни старого лічильника на новий. Також вказує, що неодноразово звертався до відповідача з проханням вирішити дане питання, однак, отримував лише формальні відписки. На підставі наведеного, просить суд, визнати безпідставно нарахованим КП «Луцькводоканал» борг в розмірі 1398,46 грн. та зобов`язати відповідача списати з його особового рахунку заборгованість в розмірі 1398,46 грн. за надані послуги за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в квартирі [ADDRESS] . У письмових поясненнях на позовну заяву відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. Вказує, що підписуючи договір купівлі-продажу квартири від 30.04.2013 року, позивач узгодив питання наявності (відсутності) заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з продавцем даної квартири. Також вказує, що у придбаній квартирі позивачем було встановлено прилад обліку холодної води та на момент купівлі-продажу, заборгованості в оплаті послуг з водопостачання не було. Однак, станом на 30.06.2013 року за адресою: [ADDRESS] рахувалась заборгованість по оплаті за послуги з водопостачання та водовідведення. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. До судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представники відповідача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст.\~20\~Закону та п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року №\~630 встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 30.04.2013 року. 21.06.2013 року, у вказаній квартирі позивач встановив лічильник холодної води, що був прийнятий в експлуатацію КП «Луцькводоканал» з погодженим показником 00300, що підтверджується актом повірки (а.с. 6). Із квитанції за травень 2013 року вбачається, що у позивача та попередніх власників квартири відсутня заборгованість за водопостачання (а.с. 4). Однак, після встановлення нового лічильника холодної води, у червні 2013 року, відповідачем виявлена заборгованість за попереднім лічильником по водопостачанню в розмірі 1489,06 грн. (а.с. 5). Судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2015 року з позивача на користь відповідача стягнуто 1484,35 грн. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2015 року вказаний судовий наказ від 17.03.2015 року скасовано за заявою [PERSON] (а.с. 7). Судом також встановлено, що [PERSON] неодноразово звертався до відповідача із заявами та скаргами щодо неправомірного нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення на особовий рахунок за адресою: [ADDRESS] , оскільки, відповідачем при нарахуванні заборгованості були вказані реєстраційні дані попереднього лічильника, хоча з 21.06.2013 року вже був прийнятий в експлуатацію новий лічильник (а.с. 8-10, 29-32). Із наданих позивачем квитанцій вбачається, що з моменту придбання квартири, [PERSON] своєчасно оплачував послуги за фактично спожиту ним воду, згідно діючих норм та тарифів водоспоживання (а.с. 3-5, 29-32). Крім того, із цих квитанцій вбачається, що відповідач на власний розсуд, без будь-яких розрахунків визначив борг позивачу за спожиту холодну воду (червень 2018 року борг 1388,40 грн., травень 2018 року борг 1429,02 грн.) (а.с. 30, 31). Відтак, на думку суду, спірна заборгованість в розмірі 1398,46 грн., (визначена у повідомленні від 21.11.2018 року) була нарахована позивачу не за лічильником холодної води, прийнятого в експлуатацію 21.06.2013 року, а тому, відповідач неправомірно нарахував вказаний борг саме [PERSON] , як новому власнику квартири за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому судовий збір в сумі 1536,80 грн. (768,40 грн. х 2 позовні вимоги) слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved