Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги зменшили, дали пояснення, що позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 07.08.1971 року. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 04.05.2011 року їх шлюб розірвано. В період шлюбу сторони придбали будинок по [ADDRESS] та на його місці побудували новий будинок. 16.03.2004 року будинок по [ADDRESS] подружжя продали та купили трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Також сторони придбали в кредит автомобіль «Опель Астра Класик» [NUMBER], який був зареєстрований на ім'я відповідачки та пасажирський автобус ЛІАЗ д.н.з. [NUMBER], зареєстрований на ім'я позивача. В лютому 2011 року позивачу стало відомо, що автомобіль «Опель Астра Класик» [NUMBER] відповідачка без згоди позивача перереєструвала на ім'я [PERSON], а автобус, зі слів самої відповідачки, здала на металобрухт. Оскільки відповідачка на власний розсуд розпорядилася автомобілем «Опель Астра Класик» [NUMBER] та автобусом ЛІАЗ д.н.з. [NUMBER], прохають суд визнати за позивачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS], стягнути з відповідачки на користь позивача ринкову вартість ? частини автомобіля «Опель Астра Класик» [NUMBER] в сумі 61796 грн. 87 коп. та автобуса ЛІАЗ д.н.з. [NUMBER] в сумі 11990 грн., а також понесені судові витрати - витрати на оплату судового збору. Представник відповідачки позовні вимоги визнав частково, дав пояснення, що не заперечують проти визнання за позивачем права власності на ? частину квартири [ADDRESS], а також, що інша ? - належить відповідачці. Проти стягнення ? вартості автомобіля та автобуса заперечують, оскільки в період спільного проживання сторони на взаємною згодою здійснили відчудження автомобіля своєму сину [PERSON], автобус належить позивачу і його доля відповідачці невідома. Прохають суд в задоволенні позовних вимого про стягнення ? вартості автомобіля та автобуса позивачу відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] та його представник проти включення автомобіля «Опель Астра Класик» № [NUMBER] в розподіл між батьками заперечують, оскільки він перереєстрований на ім'я [PERSON] за спільною згодою батьків в період їх проживання в зареєстрованому шлюбі.. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, його представника, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.08.1971 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим 10.03.2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 04.05.2011 року шлюб між сторонами розірвано. В період шлюбу сторони купили трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 16.03.2004 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, р. № 2272, оформивши її на [PERSON], за заявою [PERSON] про згоду на придбання [PERSON] зазначеної квартири за кошти, що належать їм на праві спільної сумісної власності. Також в період шлюбу сторони придбали в кредит автомобіль «Опель Астра Класик» [NUMBER], який був зареєстрований на ім'я відповідачки, та пасажирський автобус ЛІАЗ д.н.з. [NUMBER], зареєстрований на ім'я позивача. Згідно довідки Кременчуцького ВРЕР ДАІ від 31.05.2013 року за № 34/2302 автомобіль «Опель Астра Класик» [NUMBER] з 18.07.2006 року по 19.03.2011 року був зареєстрований за [PERSON]. 19.03.2011 року вказаний транспортний засіб знято з обліку та перереєстровано на [PERSON]. Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Із змісту п.23 цієї ж постанови вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Пункт 24 постанови передбачає, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Із п.30 постанови вбачається, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідно до ст.ст.60, 65 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності . Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до ч.3 ст.65 СК України для укладання одним із подружжя логоворів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладання договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Із матеріалів цивільної справи № 2-662/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу вбачається, що позов про розірвання шлюбу поданий в суд 05.02.2011 року. Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 378 від 22.12.2014 року ринкова вартість транспортного засобу Opel Astra 0TGF69 № [NUMBER] становить 123593 грн. 75 коп.. Наданий третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] договір комісії від 19.03.2011 року не містить письмової згоди [PERSON] на відчудження спірного транспортного засобу автомобіля. Докази згоди позивача на відчудження автомобіля, які відповідали б вимогам ст. 65 СК України, суду не надані. На час розгляду справи наявність та місце знаходженняпасажирського автобуса ЛІАЗ д.н.з. [NUMBER], зареєстрованого на ім'я позивача, не встановлено, на підтвердження пояснень позивача про те, що відповідачка особисто розпорядилися автобусом, докази суду не надані, тому суд вважає за необхідне зазначене майно виключити із переліку спільного майна подружжя, що підлягає розподілу, і в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки половини вартості автобуса позивачу відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на оплату судового збору. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1806 грн. та 791 грн.52 коп., а всього 2597 грн. 52 коп., вартість майна, що підлягає розподілу складає 495433 грн. 75 коп. ( автомобіль -123593 грн.75 коп. згідно висновку експерта; квартира - 371840 грн. згідно ринкової пропозиції), ? частина - 247718 грн.87 коп., сума судового збору, що підлягає сплаті за майно, що підлягає розподілу, становить 2477 грн.17 коп.. Аналізуючи зібрані докази по справі, суд вважає за необхідне визнати за позивачем та відповідачкою право власності , за кожним, на ? частину квартири [ADDRESS], стягнути з відповідачки на користь позивача ? частину вартості автомобіля Opel Astra 0TGF69 №? [NUMBER], оскільки він є спільною сумісною власністю подружжя, цінним майном, відповідачка розпорядилася ним на власний розсуд без письмової згоди позивача, і позивач просить стягнути половину його вартості. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати - витрати на оплату судового збору в сумі 2477 грн.17 коп..

Outcome: partial