Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 19.12.2003 року. Від шлюбу дітей не мають. Останнім часом в подружньому житті виникли серйозні проблеми та конфлікти. Мають різні погляди на життя та плани на майбутнє. Подальше спільне життя та перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Подружні стосунки ними припинені з травня 2019 р. Фактично сім`я припинила своє існування. Ведуть окреме господарство, мають окремий бюджет. Вважає, що шлюб став лише формальністю, примирення є неможливим в умовах відсутності взаємодовіри, взаємоповаги та взаєморозуміння. Не бажає в подальшому бути чоловіком [PERSON] . Рішення щодо розірвання шлюбу прийняв серйозно, обдумано та виважено, тому строк для примирення надавати не потрібно. І для нього, і для відповідачки даний шлюб є другим. Понесені ним витрати становлять 840,80 грн. (оплата судового збору). Просить шлюб розірвати. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судове засідання сторони не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно з якими позивач позов підтримав та просить задовольнити, судові витрати покласти на нього, відповідачка позов визнала у повному обсязі, надала письмові пояснення, згідно яких не заперечує щодо розірвання шлюбу, однак просить зазначити в рішенні суду, що причиною припинення шлюбних відносин слугувала подружня зрада відповідача, який під час спільного проживання та під час знаходження сторін в зареєстрованому шлюбі, проживає з іншою жінкою. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2003 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.12.2003 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.5). Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до п.126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19.12.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, твердження позивачки щодо допущеної відповідачем подружньої зради, суд до уваги не приймає, оскільки будь-яких об`єктивних доказів на підтвердження цього факту останньою не надано. Після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити прізвище [PERSON] , оскільки заяву про відновлення дошлюбного прізвища остання не подавала. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. слід віднести за рахунок позивача, згідно його заяви. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved