Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що [PERSON], [INFO], народився та проживав у [ADDRESS]. До 15.12.1937 року працював відкатником шахти №19. В подальшому був заарештований та 31.10.1938 року згідно постанови трійки УНКВС по Сталінський області розстріляний. 31.05.1989 року на підставі ст.1 Наказу Президії Верховної ради СРСР від 16.01.1989 року останній був реабілітований. Його брат та прадід заявника [PERSON], [INFO], 05.06.1944 року військовим трибуналом УНКВС Сталінської області був засуджений до 10 років позбавлення волі та [INFO] року помер в м.Воркута, Комі АРСР. Дід заявника [PERSON] народився [INFO] року в с.Зеленянка, Красноармійського району (з 2016 року Покровський район) Донецької області, підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження, завірена 17.02.1997 року державним нотаріусом Железинської районної державної нотаріальної контори Павлодарської області Казахської АРСР. Для отримання свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану (свідоцтва про народження), оригінал якого було втрачено, він звернувся до Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, де отримав відповідь про відсутність в архіві відділу актових записів про народження за 1931 рік, оскільки вони передані для зберігання до обласного архіву, що знаходиться в м.Донецьку, територія якого на теперішній час не контролюється Україною. Державний архів Донецької області, що знаходиться в м.Константинівка, повідомив, що актові записи про народження за 1931 рік по Донецькій області на збереження не надходили. Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській та Донецькій областях також дали негативні відповіді. Його батько [PERSON] народився [INFO] року в с.Жас-Конрад М.-Горьківського району, Павлодарської області, Казахської РСР т а на теперішній час проживає в Німеччині. Він (заявник) народився [INFO] року в м.Павлодар, Казахської РСР; одружений з [PERSON] та має двох дітей - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO] З 27.11.2015 року він є громадянином Німеччини та при видачі паспорту громадянина Німеччини його прізвище було зазначено «[PERSON]», а ім'я «[PERSON]». Згідно експертних висновків бюро лінгвістичних експертиз №056/444-1 від 05.10.2016 року та №056/560 від 01.12.2016 року запис в свідоцтві про народження російською мовою «[PERSON]» і запис в паспорту громадянина ФРН «[PERSON] [PERSON]», запис в свідоцтві про народження російською мовою «[PERSON]» і запис в свідоцтві про смерть німецькою мовою «[PERSON]» - є ідентичними. З 24.12.2012 року він проживає за тимчасовим дозволом в м.Дніпро та в зв'язку з тим, що всі його близькі родичі були незаконно репресовані, а також через втрату документів, він не може надати необхідні документи для отримання громадянства України. З урахуванням наведеного заявник просив суд встановити факт народження [PERSON], [INFO], в селі Зеленянка, Красноармійського району Донецької області, республіки УРСР (на теперішній час Покровський район Донецької області, Україна); встановити факт родинних відносин, а саме: що заявник є онуком [PERSON]; а також встановити факт, що прізвище в свідоцтві про народження російською мовою «[PERSON]» і в паспорту громадянина ФРН «[PERSON] [PERSON]», прізвище в свідоцтві про народження російською мовою «[PERSON]» і в свідоцтві про смерть німецькою мовою «[PERSON]» - є ідентичними. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав подану останнім заяву та просив її задовольнити в повному обсязі. Від заінтересованої особи - Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Перевіривши викладені в заяві доводи, заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею 1 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтями 6 та 8 Закону України «Про громадянство України» встановлено, підстави набуття громадянства України за територіальним походженням, зокрема, особою, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Указом Президента України від 27.03.2001 року №215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 року №588/2006) затверджено «Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень». Як зазначив заявник, встановлення юридичних фактів йому необхідно для отримання громадянства України та підтвердити їх в інший спосіб він не має можливості за відсутності оригіналів необхідних документів та неможливості отримання відповідних архівних довідок та поновлення записів актів громадянського стану, через знаходження відповідних документів на тимчасово окупованій території України. За вказаних вище обставин та положень законодавства, суд приходить до висновку, що оспорювані права заявника підлягають захисту в суді та останній позбавлений можливості захистити їх в іншій спосіб в позасудовому порядку. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та доведеності заявлених вимог про встановлення юридичних фактів, суд враховує наступне. З наданих заявником письмових доказів (довідок СБУ та прокуратури, копій свідоцтв про народження, паспорту та посвідки на тимчасове проживання) підтверджується, що [PERSON], [INFO], народився та проживав у [ADDRESS]. До 15.12.1937 року працював відкатником шахти №19. В подальшому був заарештований та 31.10.1938 року згідно постанови трійки УНКВС по Сталінський області розстріляний. 31.05.1989 року на підставі ст.1 Наказу Президії Верховної ради СРСР від 16.01.1989 року останній був реабілітований (а.с.6). Його брат та прадід заявника [PERSON], [INFO], 05.06.1944 року військовим трибуналом УНКВС Сталінської області був засуджений до 10 років позбавлення волі та [INFO] року помер в м.Воркута, Комі АРСР (а.с.7,8,9). Відповідно до наданих заявником копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] народився [INFO] року в с.Зеленянка, Красноармійського району (з 2016 року Покровський район) Донецької області та його батьком є [PERSON] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року в с.Жас-Конрад М.-Горьківського району, Павлодарської області, Казахської РСР та його батьком записаний [PERSON] (а.с.12). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що заявник [PERSON] народився [INFO] року в м.Павлодар, Казахської РСР та його батьком в свідоцтві записаний [PERSON]. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що юридичні факти, який просив встановити заявник, а саме: щодо народження [PERSON], [INFO], в селі Зеленянка, Красноармійського району Донецької області, республіки УРСР, а також щодо ступеню родинних відносин заявника з останнім, як онука та дідуся, заявника знайшли своє підтвердження та їх об'єктивність не викликає сумніву у суду. А тому, враховуючи зазначені вище обставини та положення діючого законодавства, приймаючи до уваги, що встановлення даних фактів має для заявника юридичне значення, оскільки є необхідним для вирішення правових питань, пов'язаних з можливістю набуття громадянства України, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] в зазначеній вище частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню. В частині встановлення фактів, що прізвище в свідоцтві про народження російською мовою «[PERSON]» і в паспорту громадянина ФРН «[PERSON]», прізвище в свідоцтві про народження російською мовою «[PERSON]» і в свідоцтві про смерть німецькою мовою «[PERSON]» - є ідентичними, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви, оскільки встановлення даних фактів міжмовного перетворення власних назв судом в порядку окремого провадження не передбачено. Крім того, ідентичність записів прізвища, ім'я та по батькові заявника та його діда [PERSON] російською, української та німецькими мовами у відповідних документах підтверджена відповідними експертними висновками Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України №056/444-1 від 05.10.2016 року та №056/560 від 01.12.2016 року, копії яких додано до заяви. Вирішуючи питання розподілу судових витрат в порядку ст.88 ЦПК України та враховуючи підстави і пред-мет поданої заяви, понесені заявником судові витрати у вигляді сплаченого судового збору слід покласти на останнього. На підставі викладеного та

Outcome: partial