Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, земельна ділянка, на якій він розташований, а також земельний пай. Сторони прийняли вказану спадщину, оскільки подали відповідні заяви до Чорнобаївської державної нотаріальної контори. Разом з тим між сторонами виник спір щодо розподілу вказаного спадкового майна, у зв'язку з чим позивач, посилаючись на приписи законодавства, що регулює спадкові відносини, звернулася до суду та просила визнати за нею право власності на нього в порядку спадкування за законом, а судовий розгляду проводити за її відсутності. У судове засідання сторони не з'явились. Відповідач подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та проти позову не заперечувала. (а.с. 22). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 2 червня 2016 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно з довідкою Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області від 5 грудня 2016 року № 5738, виданої на підставі погосподарської книги № 4 (особовий рахунок [NUMBER]), [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. В будинку проживав разом із дружиною - [PERSON] (позивач) і донькою - [PERSON] (відповідач) (а.с. 16). Позивач є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 20 квітня 1991 року серії [NUMBER] (а.с. 17). Відповідач є донькою [PERSON] та позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 7 квітня 1994 року серії [NUMBER], де у графі «батько» вказано «[PERSON], а у графі «мати» - «[PERSON]» (а.с. 25). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: -житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], що належав йому на підставі договору дарування від 23 травня 1995 року (а.с. 23-24); -земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1440 га, розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 11 вересня 2009 року серії [NUMBER] (а.с. 7); -земельна ділянка для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва площею 2,4648 га, розташована на території Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області, кадастровий номер [NUMBER] що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 9 липня 2004 року серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори (вх. № 3387/17-вх від 26 квітня 2017 року) (а.с. 21), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 20), позивач і відповідач зверталася до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Судом встановлено, що на час розгляду справи спір між сторонами про поділ спадкового майна відсутній, оскільки відповідач успадкувала інше рухоме майно, а тому позовні вимоги визнає, що підтверджується її заявою (а.с. 22). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що померлий [PERSON] заповіт не складав, а позивач і відповідач відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що позивач і відповідач на момент смерті [PERSON] проживали разом з ним, а також звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак мали спір про поділ спадкового майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про його задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2573,33 гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved