Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання за ним права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Незалежності, 2 с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що до служби в армії з 1967 року та після служби з 25.07.1975 року по 10.03.2000 року він працював шофером в колгоспі ім. Москальова с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області. Рішенням правління колгоспу ім. Москальова с.Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області від 25.12.1985 року йому було виділено , як молодому спеціалісту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами з квартплатою, по вул. Незалежності, 2 с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області. З цього часу він проживає в вказаному домоволодінні разом з своєю сімєю. На даний час з наданих колгоспом квартир приватизовано дві квартири спеціалістами колгоспу, які на той час працювали в колгоспі [PERSON] та [PERSON], а також в судовому порядку визнано право власності на квартири в будинку спеціаліста за [PERSON] та [PERSON] У 13.05.2011 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами було передано на баланс відповідача - Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, в зв'язку з ліквідацією с/с «Живачівська» (правонаступник колгоспу ім. Москальова). Він мав намір використати своє право на приватизацію житлового будинку, однак вчинити такі дії не представляється можливим у зв'язку з відсутністю на території Тлумацького району Івано- Франківської області органу приватизації. Вказує, що тридцять років добросовісно, відкрито та безперервно володіє житловим будинком № 2 по вул. Незалежності в с. Живачів, який був наданий йому ще колишнім колгоспом ім. Москальова, оскільки він працював в колгоспі до служби в армії та продовжував працювати після демобілізації по день реорганізації колгоспу. Враховуючи вищенаведене просить визнати за ним права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Незалежності, 2 с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив його задовольнити та розгляд справи провести без його участі. Представник Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та щодо визнання позову. Суд, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 01.03.2016 року [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,8200 га в с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області, в т.ч. земельною ділянкою призначеної для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель (0,2200 га) та для ведення особистого селянського господарства (0,6000 га) (а.с. 27). З архівного витягу № 56/1-20 від 02.03.2007 року з протоколу № 16 засідання правління колгоспу ім. Москальова с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області від 25.12.1985 року вбачається, що правлінням колгоспу вирішено надати житловий будинок з квартплатою [PERSON] (позивач) (а.с. 10). Рішенням № 54/05-2011 пятої сесії шостого демократичного скликання Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 13.05.2011 року «Про взяття на баланс сільської ради обєктів соціальної сфери» вирішено прийняти у власність територіальної громади села Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області обєкти соціальної сфери та житлового фонду згідно акту передачі від 18.04.2011 року, зокрема, будинок [PERSON] та сарай [PERSON] Бухгалтерію сільської ради було зобовязано провести зміни в бухгалтерському обліку згідно акту прийому-передачі, а виконкому сільської ради доручено оформити право власності на вищевказані обєкти соціальної сфери (а.с. 11). Згідно виписок із погосподарських книг № 5 та № 1 Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 1983-1985 роки та на 2011-2015 роки, [PERSON] постійно проживав та зареєстрований у господарстві (особовий рахунок 891, номер по господарського обліку 0003-1) по вул. Назалежності с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 8, 9). Як вбачається з відомостей, які містяться в трудовій книжці колгоспника [PERSON], заведеної 10.12.1967 року та трудовій книжці, заведеної 28.02.1974 року, позивач з 25.12.1967 року прийнятий в колгосп імені Москальова на посаду прицепщика. З травня 1970 року [PERSON] був звільнений з роботи, оскільки з 12.05.1970 року по 14.12.1972 року [PERSON] проходив службу в армії. 25.07.1975 року [PERSON] прийнятий в колгосп імені Москальова на посаду шофера. 28.06.1992 року колгосп імені Москальова було перейменовано на спілку селян «Живачівська», в якій [PERSON] працював до 10.03.2000 року (а.с. 14-16). Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. У відповідності до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У Цивільному кодексі України набувальна давність розглядається як спосіб набуття права власності. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов. У відповідності до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Отже, для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК України, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викраденння, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків (відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка володіє майном, до часу свого фактичного володіння може приєднати час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України), тобто для набуття права власності на ці об'єкти володілець повинен звернутись до суду. Набрання рішенням суду законної сили є підставою для виникнення права власності на зазначені види майна, крім нерухомого, право власності на яке підлягає державній реєстрації. На цей вид майна право власності за набувальною давністю виникає з моменту державної реєстрації цього права. Відповідно до пунктів 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, то набувальна давність може застосовуватись для набуття права власності на майно, володіння яким почалося не раніше 1 січня 2001 р. Тобто, набувальна давність щодо об'єктів нерухомості могла застосовуватись лише після 1 січня 2001 р. Така правова позиція міститься і в ухвалі Верховного Суду України від 20 лютого 2008 р. у справі №6-27245св07. Відповідно до п.п.13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Також судом встановлено, що позивач тридцять років відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, а саме житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами № 2 по вул. Незалежності в с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області, що також підтверджується довідкою ПАТ «Прикарпаттяобленерго» Філія «Тлумацький РЕМ» № 034-03/211 від 01.03.2016 року (а.с. 28) про те, що [PERSON] з 1985 року являється власником особового рахунку та проводить оплату за використану електроенергію, та довідкою ПАТ «Івано-Франківськгаз» Тлумацьке відділення Городенківського управління по експлуатації газового господарства № 14.1-26/123 від 01.03.2016 р. (а.с. 29) про те, що [PERSON] з 2003 року являється власником особового рахунку та проводить оплату за використаний газ. Рішенням виконавчого комітету Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 30 від 15.12.2015 року [PERSON] (позивач) було відмовлено у задоволенні заяви про оформлення права власності на домоволодіння, розташоване по вул. Незалежності, 2 в с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області та запропоновано звернутись до суду (а.с. 12). Відповідно до повідомлення Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 849/01-18/05 від 30.12.2015 року державний орган приватизації на території Тлумацького району відсутній (а.с. 13). Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 01.03.2016 року відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване по вул. Незалежності, 2, с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області відсутні (а.с. 30). У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обґрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З рахуванням вищенаведеного та того, що судом під час судового розгляду справи встановлено те, що позивач більше десяти років відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, а саме домоволодінням №2 по вул. Незалежності в с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області, тому суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спірне домоволодіння за набувальною давністю шляхом задоволення позову. Виходячи із викладеного, на підставі Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 328, 344, п.п. 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», та

Outcome: approved