Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер його рідний дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким все належне їй майно заповів його неповнолітньому сину [PERSON]. Зазначає, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів і дане будинковолодіння належним чином не зареєстроване. В зв'язку з чим просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] Позивач та його представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали з підстав викладених у заяві. Просили суд її задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.06.2010 року (а.с. 5). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується архівним витягом з рішення виконавчого комітету Луцької міської Ради народних депутатів від 15.09.1992 року №387 «Про затвердження актів прийому в експлуатацію індивідуальних будинків» та самим актом (а.с. 29-31). При цьому, як слідує із технічного паспорту на дане будинковолодіння від 14.10.2013 року, у останньому зроблене самовільне перепланування, однак у відповідності до висновку експертного дослідження від 22.05.2014 року вбачається, що воно відповідає інженерним, протипожежним та санітарно-гігієнічним нормам і правилам (а.с. ). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до заповіту від 01.06.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу, [PERSON] належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельну ділянку, що знаходиться по [ADDRESS], а також все належне йому майно заповів [PERSON] (а.с. 15). Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. З пояснень позивача та з представлених в судове засідання письмових доказів, судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину в порядку ст. 1269 ЦК України. Про відмову від прийняття спадщини не заявляв. При цьому, як вбачається з матеріалів спадкової справи №0297/10 до майна померлого [PERSON], в Першу Луцьку державну нотаріальну контору зверталась [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом, який посвідчений 13.04.2010 року державним нотаріусом Першої Луцької нотаріальної контори (а.с. ). Частиною 3 ст. 1254 ЦК України передбачено, що кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] з наведених вище підстав слід задовольнити.

Outcome: approved