Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.05.2016 року померла його баба [PERSON], яка все своє майно заповіла йому. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,78 га, яка розташована на території с. Ст. Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області. Він своєчасно прийняв спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на нерухоме майно було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. На підставі наведеного позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,78 га, вартістю 44\~419 грн., яка розташована в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак його представник [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, а тому суд згідно вимог ст.224 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно заповіту №79 від 14.02.2011 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Старововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] все своє майно на день смерті заповіла [PERSON], [PERSON] в рівних частках. 20.05.2016 року в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-МИ № 161591. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить, нерухоме майно, а саме земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,78 га, вартістю 44\~419 грн., яка розташована в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області. Як вбачається з державного акту на право приватної власності серії ІІ-ЧВ № 008953, [PERSON] на підставі рішення від 27.12.2000 р. ХІІ сесії ХХІІІ скликання Старововчинецької сільської ради Глибоцького району передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,78 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території с. Ст. Вовчинець Старововчинецької сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно довідки № 566 від 28.04.2017 року, виданої виконавчим комітетом Старововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, мати [PERSON] - [PERSON] постійно проживала за місцем реєстрації в с. Старий Вовчинець вул. Конторська,6 Глибоцького району Чернівецької області з 1967 року по 25.12.2001 року, тобто по день її смерті. В управління спадковим майном у встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини вступив син [PERSON], [INFO]. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вказані вимоги закону [PERSON] виконав так, як у передбачений законом строк подав заяву до приватного нотаріуса Глибоцького нотаріального округу Бреславської [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після смерті, однак постановою приватного нотаріуса №437/02-31 від 23.05.2017 року, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно так, як ним не були надані правовстановлюючі документи, що посвідчує право власності померлого на вищевказане спадкове нерухоме майно. З відповіді приватного нотаріуса Глибоцького нотаріального округу Бреславської [PERSON], № 522/02-14 від 23.06.2017 року, вбачається, що 12 вересня 2016 року [PERSON], що є спадкоємцем за заповітом щодо майна померлої [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини за заповітом на користь [PERSON]. 12 вересня 2016 року [PERSON] подала заяву про відмову від обовязкової частки у спадщині. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має законні права на спадкове майно після смерті [PERSON], однак у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів позивач не має можливості оформити право власності. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.319, 328, 392, 1216-1223, 1258-1267, 1268 ЦК України,

Outcome: approved