Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом ,посилаючись при цьому на те,що 23.07.2014 року був укладений договір позики між ним та [PERSON], відповідно до якого він передав останньому 4800 доларів США. Відповідач зобовязувався повернути отриману позику до 11.08.2014 року.на даний час сума позики не повернута.Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]розмір суми еквівалентної 4800 доларів США на день винесення рішення по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. Судові повістки поверталися з відміткою за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ст.77 ЦПК України, сторони , які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження) ,або місцезнаходження під час провадження справи .У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адрес у і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд вважає до відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до вимог ст.74,77 ЦПК України . Відповідач в судове засідання не з'явився, двічі поспіль належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки суд не повідомив , від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності, зважаючи на те , що в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін , суд вважає за можливе розглянути заочно справу без відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено. 23.07.2014 року був укладений письмовий договір позики в сумі 4800 доларів США між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до умов договору позики [PERSON] зобовязувався дані кошти повернути в повному обсязі до 11 .08.2014року. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, яка\~\~згідно зі\~\~ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою в тому числі для всіх судів України при застосуванні зазначених норм права у подібних правовідносинах, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. За змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України належним виконанням зобовязання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобовязання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності. Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобовязання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України. Таким чином наявна в матеріалах справи копія розписки на підтвердження укладеного договору позики, містить зобов'язання [PERSON] повернути [PERSON] визначену суму грошей, що становить основний зміст та істотні обставини позичкового зобов'язання, передбаченого ч. 1 ст. 1046 ЦК України і є належним доказом укладення між сторонами позики вказаної грошової суми. Статею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). У відповідності до ч.1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому однасторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином відповідно до ст.599 ЦК України. Сума боргу за договором позики відповідно до офіційного курсу гривні до долару США станом на 01.06.2016 року становить - 120 679 гривень 85 копійок.

Outcome: approved