Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що 05.09.2002 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось майно, а саме три земельні ділянки загальною площею 2,6149 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем всього майна, що належало спадкодавцю, згідно заповіту. Фактично прийняв спадщину, однак не може юридично оформити прийняття такої, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та через помилку в написанні імені спадкодавця у різних правовстановлюючих документах. У відділі Держгеокадастру у Буському районі у видачі дублікату такого відмовлено, мотивуючи що згідно чинного законодавства, не передбачено видачі дублікату державного акту на право приватної власності на землю. Просить суд визнати за ним таке право. [PERSON], до початку судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі, в судове засідання не зявилися, подали листи з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії І-СГ № 261997, виданим [PERSON] сільською радою Буського району Львівської області 06.09.2002 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 9. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з земельних ділянок № 1 площею 1,2213 га., № 2 площею 1,1805 га., № 3 площею 0,2131 га., загальною площею 2,6149 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території [PERSON] сільської ради, та належали спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-ЛВ № 052975 від 28.02.2000 р., реєстровий № 729, виданого на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року № 72. Згідно заповіту від 28.08.2002 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради за реєстровим № 36, [PERSON] в се своє майно заповіла позивачу. [PERSON] здійснював догляд та позоронив одиноку громадянку [PERSON], яка померла 05.09.2002 р., що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 311 від 03.07.2017 року. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження спадковим майном, несе витрати по його утриманню. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельні ділянки належали спадкодавцю, після її смерті переходять до позивача, спадкоємця померлої, який фактично прийняв спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на земельні ділянки на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved