Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 3000 доларів США вклад за договором №006-13049-230215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, укладеним 23.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем. Свої вимоги мотивує тим, що 23.02.2015р. між сторонами був укладений договір №0006-13049-230215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США в сумі 3000 доларів США. Згідно з договором, банк прийняв від позивача грошові кошти (строковий вклад) в сумі 3000 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №46310964 від 23.02.2015р. на строк до 23.03.2015р. включно з виплатою відсотків на суму вкладу з розрахунку 5,5% річних. Банк зобовязався повернути вклад та виплатити відсотки в кінці строку дії договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок в останній день строку дії вкладу. 23.03.2015р. настав строк повернення коштів за даним договором, банком взяті на себе зобовязання не виконано. З 03.03.2015 року по 02.06.2015 року у банку було запроваджено тимчасову адміністрацію. З офіційного сайту ФГВФО позивач дізнався, що з 06.07.2015р. через, зокрема, установу ПАТ «Укрексімбанк» здійснюватиметься виплата коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 25.03.2015р. включно, однак звернувшись до ПАТ «Укрексімбанк», позивачу було повідомлено, що він відсутній у списку вкладників та кошти за договором №006-13049-230215 банківського вкладу (депозиту), укладеного 23.02.2015р., депозит в сумі 3000 доларів США, розміщеного на вкладному рахунку позивачу не повернуті. Враховуючи вищенаведене просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві. Додатково пояснила, що згідно з довідкою, виданою відповідачем (а.с.61) на рахунку позивача №26303113032093 у валюті долар США, згідно з договором банківського вкладу (депозиту) №006-13049-230215 «Лояльний», укладеного 23.02.2015 року, строком дії до 25.03.2015 року, станом на 01.10.2015 року залишок коштів на рахунку складає 3000 доларів США. Представник відповідача проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях (а.с.42-46). Пояснила, що 03.03.2015р. у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», тому з цього часу задоволення вимог вкладників та інших кредиторів ПАТ «Дельта Банк» здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про банки та банківську діяльність в Україні» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі положення ст.36 щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації у банках та призначення уповноваженої особи фонду. Вважає, що за вказаних обставин підстави для задоволення майнових вимог позивача в судовому порядку відсутні, разом з тим, останній не позбавлений можливості захистити свої майнові права в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 23.02.2015р. між сторонами було укладено договір №006-13049-230215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, відповідно до умов якого сума вкладу становить 3000 доларів США, а вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок банку та по 25.03.2015р. включно з процентною ставкою на суму вкладу 5,5% процентів річних (а.с.4). Відповідно до п.1.10 договору вклад виплачується вкладнику у разі закінчення строку залучення вкладу, або в інший термін дострокового припинення дії цього договору, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів №26201703773994, відкритий на імя вкладника в установі банку. З довідки про наявність рахунків в АТ «Дельта Банк» №05-3089604, виданої Тимчасовою адміністрацією АТ «Дельта Банк» від 01.10.2015р. вбачається, що [PERSON] відкрито рахунок в ПАТ «Дельта Банк» за №2630311332093 у валюті доларах США, згідно договору банківського вкладу (депозиту) №006-13049-230215р. Станом на 01.10.2015р. залишок коштів на рахунку складає 3000 доларів США (а.с.61). У відповідності до ч.1 ст.1058 ЦК України договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому суд, бере до уваги правову позицію Верховного суду України, висловлену у постанові від 25.12.2013 року (справа № 6-140цс13), згідно з якою, відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058\~ЦК України, зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Статтею 41 Конституції України та ст.ст.319, 321 ЦК України передбачено положення про те, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім цього, згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі ZOLOTAS ПРОТИ ГРЕЦІЇ (No 2) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: «Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (Nejdet Sahin і Perihan Sahin проти Туреччини)». Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст.5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції. Так, у ст.1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, вищенаведене, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав розпорядження позивача щодо видачі грошових коштів, чим порушив його право власності, передбачене ст.319, 321 ЦК України, суд приходить до висновку, що таке підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача грошових коштів згідно з договором №006-13049-230215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, укладеного 23.02.2015р. в розмірі 3000 доларів США. При цьому, судом не беруться до уваги заперечення відповідача щодо обмеження на задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку у зв'язку з запровадженням в ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015р. по 02.10.2015р. тимчасової адміністрації, та з 05.10.2015 року процедури ліквідації, оскільки відповідно до п.1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється, зокрема, на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Оскільки позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення грошових коштів, за договором, який закінчився, то обмеження, встановлені п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на які посилається відповідач, на вимоги позивача не поширюються. Задовольняючи позовні вимоги, у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.13) судові витрати, що становлять 646 грн. судового збору.

Outcome: approved