Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи були уточнені та відповідно до яких просить суд: визнати неправомірної відмову ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» у виплаті страхового відшкодування по договору добровільного страхування від нещасних випадків позичальника кредиту за № 016212/0127/0000025; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» на свою користь страхове відшкодування в сумі 59.847 гривень 37 копійок згідно із часткою у спадщини, а також стягнути з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» на користь держави судовий збір за подачу вказаного позову. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 06 травня 2008 року ВАТ «Ерсте Банк» уклав з [PERSON], який є батьком позивача [PERSON], кредитний договір за № 014/9252/14813. Крім того, 06 травня 2008 року [PERSON] уклав з ЗАТ «Страхова компанія «КРЕДО-КЛАСИК» договір добровільного страхування від нещасних випадків позичальника кредиту за № 016212/0127/0000025, підписання його відбулося в приміщенні банку та перед чим [PERSON] було надано всі необхідні документи, зокрема, довідку про інвалідність за № 052770 від 24 липня 2007 року. Кредитні кошти призначались для придбання нерухомого майна, а саме однокімнатної квартири, загальної площі 33,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], яка була передана в іпотеку банку в якості забезпечення виконання зобов'язань на підставі іпотечного договору від 06 травня 2008 року. [INFO] [PERSON] помер, та після смерті якого відкрилась спадщина на майно, а розмір частки [PERSON] у спадковому майні складає 1/6 частину на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2011 року по справі № 1512/2-397/11, яке в цій частині набрало законної сили. В подальшому рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2012 року встановлено факт настання смерті [PERSON], померлого [INFO], в результаті нещасного випадку, не пов'язаного з виробництвом, та зобов'язано Перший Приморський відділ реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції внести відповідні зміни до актового запису № 6717, зробленого після смерті [PERSON], вказавши причину смерті - внаслідок нещасного випадку. 18 травня 2012 року вказане рішення набрало законної сили. Умовами договору добровільного страхування від нещасних випадків позичальника кредиту за № 016212/0127/0000025 від 06 травня 2008 року передбачено, що при настанні страхового випадку страхова виплата здійснюється у разі смерті страхувальника внаслідок нещасного випадку у вигляді 100% страхової суми, яка становить 359.084 гривні 26 копійок згідно додаткової угоди № 1 від 07 травня 2008 року. Отримання страхової виплати після смерті застрахованої особи мають право спадкоємці померлого. На підставі чого, 18 жовтня 2012 року [PERSON] звернувся до ЗАТ «Страхова компанія «КРЕДО-КЛАСИК» із заявою про страхову виплату в наслідок настання страхового випадку. Однак, відповіддю від 14 листопада 2012 року ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, оскільки померлий [PERSON] наражав себе невиправданому ризику, прибираючи сніг біля свого офісу тим самим спричинивши переохолодження. З огляду на вищевказане, [PERSON] вважає, що ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» неправомірно відмовило йому у виплаті страхового відшкодування, оскільки згідно із чинним законодавством України він має право на виплату страхового відшкодування після смерті свого батька, та з урахуванням частки у спадщини розмір якої становить 59.847 гривень 37 копійок (359.084 гривні 26 копійок / 6 = 59.847 гривень 37 копійок). Не погодившись з вказаним позовом, під час розгляду справи представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» надав суду заперечення проти позову, які в подальшому були доповнені, та відповідно до яких посилається на те, що умовами договору страхування встановлено, що страховими випадками визнаються передбачені цим договором наслідки нещасного випадку, а смерть [PERSON] настала не внаслідок нещасного випадку. Також зазначає, що [PERSON] важко хворів після перенесеного у 1999 році гострого порушення мозкового кровообігу та з подальшим загостренням захворювання у 2008 році, але на момент укладення договору страхування у заяві на страхування зазначив, що у нього відсутні гострі та хронічні хвороби, тобто страхувальником були порушені умови договору страхування стосовно надання страховику достовірної інформації про стан свого здоров'я на момент страхування. Крім того, вказує на те, що в даному випадку оскаржувати дії ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та претендувати на отримання страхового відшкодування при настанні страхового випадку має лише право ПАТ «ФІДО БАНК», оскільки договір добровільного страхування від нещасних випадків позичальника кредиту за № 016212/0127/0000025 від 06 травня 2008 року було укладено на користь третьої особи, а саме ПАТ «ФІДО БАНК». З урахуванням вищевказаного, представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» вважає, що рішення про відмову у виплаті [PERSON] страхового відшкодування є законним, обґрунтованим та правомірним, оскільки було прийнято у відповідності з чинним законодавством України та умова договору, тому просить суд відмовити [PERSON] у задоволені позовних вимог за безпідставністю. Також, під час розгляду справи надано заперечення на позовну заяву від ПАТ «ФІДО БАНК», в якому просять суд відмовити [PERSON] у задоволені позову, оскільки у відповідності до умов договору страхування, страхову виплату має право отримати вигодонабувач, тобто ПАТ «ФІДО БАНК». У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив суд позов задовольнити з підстав, викладених у позові. Також пояснив суду, що станом на 18 грудня 2009 року заборгованість перед банком по кредитному договору складає 44.587 доларів 15 центів США. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. Крім того, пояснив суду, що ПАТ «ФІДО БАНК» не зверталося до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про отримання страхового відшкодування при настанні страхового випадку. При цьому, не заперечував, що [PERSON] є спадкоємцем, після померлого [INFO] [PERSON]. Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак від представника третьої особи Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за його відсутністю. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування можуть бути, зокрема, страхування від нещасних випадків (ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Положеннями ч 1 ст. 985 ЦК України встановлено, що страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування (ч. 2 ст. 985 ЦК України). Так, 06 травня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір за № 014/9252/14813, відповідно до якого [PERSON] отримав від банку кредитні кошти у розмірі 50.000 доларів США з метою придбання нерухомого майна, а саме однокімнатної квартири, загальної площі 33,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], яка була передана в іпотеку банку в якості забезпечення виконання зобов'язань на підставі іпотечного договору від 06 травня 2008 року. В цей день, 06 травня 2008 року [PERSON] підписав заяву про укладення договору добровільного страхування від нещасних випадків позичальника кредиту, в якій вигодонабувачем в частині і до моменту погашення заборгованості за договором кредиту призначив ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДО БАНК». При цьому, цією заявою [PERSON] надав дозвіл страховику ЗАТ «Страхова компанія «КРЕДО-КЛАСИК», правонаступником якого є ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», для отримання будь-якої інформації стосовного його фізичного та психічного стану від медичного персоналу ЛПУ на час укладення договору та в подальшому. На підставі вищевказаної заяви, 06 травня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія «КРЕДО-КЛАСИК» укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків позичальника кредиту за № 016212/0127/0000025, відповідно до якого вигодонабувач, тобто ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДО БАНК», при настанні страхового випадку набуває право на одержання суми страхової виплати у розмірі простроченої заборгованості застрахованої особи за договором кредиту, що існує на дату настання страхового випадку. 07 травня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія «КРЕДО-КЛАСИК» укладено додаткову угоду за № 1 до договору добровільного страхування від нещасних випадків позичальника кредиту за № 016212/0127/0000025, якою збільшено страхову суму та яка становить 359.084 гривні 26 копійок. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до умов Договору Страхування, страховими випадками є такі наслідки нещасного випадку: - стійка втрата страхувальником працездатності внаслідок нещасного випадку, інвалідність І-ої групи; інвалідність ІІ-ої групи; ІІІ-ої групи. - смерть страхувальника внаслідок нещасного випадку. Відповідно до п. 1.2 Договору Страхування, страховик приймає на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату вигодонабувачу, зазначеному в договорі, і/або страхувальнику згідно умов. Згідно із п. 2.1 та 2.2 Договору Страхування, страховими випадками визнаються передбачені Договором наслідки нещасного випадку, що стався у строк та у місці дії договору, які підтверджені документами, виданими компетентними органами (медичними установами, правоохоронними органами тощо) у встановленому законом порядку. Зазначені у договорі смерть страхувальника (застрахованої особи) або стійка втрата ним працездатності внаслідок нещасного випадку визнаються страховими випадками, якщо вони наступили упродовж 12 місяців з дати настання нещасного випадку та між нещасним випадком і втратою працездатності або смерті страхувальника (застрахованої особи) встановлений і документально підтверджений прямий причинний зв'язок. [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей 21 грудня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 6717, що вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 21 грудня 2009 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, зокрема, на квартиру [ADDRESS], яка була передана в іпотеку банку, та згідно із ст.ст. 1218, 1261 ЦК України, на яку у першу чергу за законом мають право: дружина померлого - [PERSON], донька - [PERSON], та син (позивач) - [PERSON]. При цьому, судом встановлено, що після смерті [PERSON], [PERSON] неодноразово звертався до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, але у задоволенні заяв страховик відмовляв, оскільки смерть страхувальника, [PERSON], не можна кваліфікувати як страховий випадок. Однак, у померлого [PERSON] перед ПАТ «ФІДО БАНК» залишилась заборгованість по кредитному договору від 06 травня 2008 року за № 014/9252/14813 у розмірі 44.587 доларів 15 центів США, але ПАТ «ФІДО БАНК» не звернулося до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про отримання страхового відшкодування при настанні страхового випадку, як це передбачено договором добровільного страхування від нещасних випадків позичальника кредиту за № 016212/0127/0000025. Факт того, що ПАТ «ФІДО БАНК» до цього часу дійсно не зверталося до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про отримання страхового відшкодування при настанні страхового випадку, підтвердив у судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА». Але 28 січня 2011 року ПАТ «Ерсте Банк» звернулося до суду з позовом до спадкоємців, після померлого [INFO] [PERSON], а саме до [PERSON] (дружини), [PERSON] (доньки) та [PERSON] (сина - позивача) про стягнення кредитної заборгованості. 26 квітня 2011 року Київський районний суд м. Одеси постановив рішення по справі № 1512/2-397/11, яким визначив частку [PERSON] відносно спадкового майна, а саме квартири [ADDRESS], що залишилось після смерті [PERSON], яка складає 1/6 частину цієї квартири. Рішення в цій частині набрало законної сили. З огляду на вищевказане, суд вважає, що [PERSON] належить 1/6 частина квартири [ADDRESS] на праві власності в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] [PERSON]. Між тим, 07 травня 2012 року Малиновський районний суд м. Одеси постановив рішення по справі № 1519/578/12, яким встановив факт того, що смерть [PERSON], померлого [INFO], настала в результаті нещасного випадку, не пов'язаного з виробництвом, а також зобов'язано Перший Приморський відділ реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції внести відповідні зміни до актового запису № 6717, зробленого після смерті [PERSON], вказавши причину смерті - внаслідок нещасного випадку. 18 травня 2012 року рішення набрало законної сили. На підставі вказаного рішення, 07 травня 2012 року внесено зміни до книги реєстрації смертей, а саме до актового запису за № 6717, в якому в якості причини смерті зазначено - «Смерть настала внаслідок нещасного випадку», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану. 18 жовтня 2012 року [PERSON] знов звернувся до ЗАТ «Страхова компанія «КРЕДО-КЛАСИК» із заявою про страхову виплату в наслідок настання страхового випадку. 14 листопада 2012 року ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, відмова обґрунтована тим, що заявлений випадок, який мав місце [INFO] та внаслідок якого наступила смерть [PERSON], не підпадає під жодну із подій передбачених Договором страхування за № 016212/0127/0000025, а тому не створює для страховика обов'язку по сплаті страхового відшкодування. А також обґрунтована тим, що на момент укладення договору страхування [PERSON] були порушені умови договору страхування стосовно надання страховику достовірної інформації про стан свого здоров'я на момент страхування, оскільки під час підписання договору страхування страхувальник засвідчив, що перебуває у доброму фізичному та психічному стані, тобто не має хронічних хвороб, проте відповідно до медичної картки № 2030/701 стаціонарного хворого [PERSON] важко хворів після перенесеного у 1999 році гострого порушення мозкового кровообігу та з подальшим загостренням захворювання у 2008 році. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Положеннями ч. 4 ст. 25 Закону України «Про страхування» встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. У разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку (ч. 4 ст. 25 Закону України «Про страхування»). Також ч. 1 та 2 ст. Закону України «Про страхування» передбачає, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є, зокрема, навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Однак, суд не погоджується із рішенням ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» про відмову в призначенні страхової виплати в наслідок настання страхового випадку та вважає це рішення необґрунтованим, незаконним та безпідставним, оскільки чинним законодавством України, а також умовами договору страхування передбачено, що страхова виплата здійснюється у разі смерті страхувальника внаслідок нещасного випадку у вигляді 100% страхової суми, яка становить 359.084 гривні 26 копійок згідно додаткової угоди № 1 від 07 травня 2008 року. При цьому, суд критично ставиться до посилань представника відповідача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» на те, що смерть [PERSON] настала не в наслідок нещасного випадку, оскільки є рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2012 року по справі № 1519/578/12, яке набрало законної сили та яким встановлено, що це нещасний випадок. Більш того, суд вважає, що в діях померлого [PERSON] відсутні навмисні дії, які б були спрямовані на настання страхового випадку. Також суд не приймає до уваги доводи представника відповідача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» відносно того, що в момент укладення страхового договору [PERSON] зазначив, що у нього відсутні гострі та хронічні хвороби, хоча насправді він важко хворів після перенесеного у 1999 році гострого порушення мозкового кровообігу та з подальшим загостренням захворювання у 2008 році, оскільки страхова компанія мала право подати відповідні запити до медичних закладів відносно отримання відомостей здоров'я застрахованої особи, тобто [PERSON], або взагалі направити страхувальника на обстеження, однак ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» цим правом не скористалась. Оцінивши всі доводи у їх сукупності, суд вважає, що спадкоємці згідно із умовами договору добровільного страхування від нещасних випадків позичальника кредиту за № 016212/0127/0000025 від 06 травня 2008 року, дійсно мають право отримати від страховика страхову виплату у разі смерті страхувальника внаслідок нещасного випадку у вигляді 100% страхової суми, яка становить 359.084 гривні 26 копійок згідно додаткової угоди № 1 від 07 травня 2008 року. Але, [PERSON] має право на 1/6 частину спадкового майна, після померлого [INFO] [PERSON], у зв'язку з чим 359.084,26 слід розділити на 6, що дорівнює 59.847,37, тобто частка [PERSON] складає 59.847 гривень 37 копійок. Крім того, в діях спадкоємців щодо стягнення страхової суми суд не вбачає протиправних дій, оскільки ПАТ «ФІДО БАНК» до теперішнього часу не пред'явило до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» будь-яких претензій з приводу отримання страхової виплати, а звернулося до суду із позовом про стягнення з спадкоємців кредитної заборгованості, тому вони були змушені звернутись до страховика для отримання страхової виплати. Суд зазначає, що 30 вересня 2013 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси по справі № 2-2560/11 позовну заяву ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості залишено без розгляду, 11 жовтня 2013 року ухвала набрала законної сили. Таким чином, з огляду на вищевказане, суд дійшов до висновку, що з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» на користь [PERSON] підлягає стягненню грошові кошти у розмірі 59.847 гривень 37 копійок в рахунок відшкодування страхового випадку згідно із часткою у спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, тому суд вважає, що судовий збір слід стягнути з відповідача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» в дохід держави в сумі 598 гривень 47 копійок.

Outcome: approved