Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] (далі - відповідач) батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 12.04.2014 року по 20.12.2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у сторін [INFO] народилась дитина [PERSON] . З часу припинення шлюбних відносин відповідач не приймає участь у вихованні, розвитку, оздоровлені та утриманні дитини. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.11.2020 року закрито підготовче провадження у вказаній справі, її призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей, в судовому засіданні підтримала позов. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у 2017 році відповідач пішов на роботу та не повернувся додому. З того часу дочка [PERSON] відповідача не бачила. [PERSON] дочкою не цікавиться. Також позивачу відомо, що відповідач зловживає алкоголем. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її батька звуть [PERSON] , він проживає разом з нею. Зі слів матері вона знає, що в неї був інший батько [PERSON] , якого вона не пам`ятає. Одного разу [PERSON] разом з [PERSON] бачили [PERSON] у магазині, проте останній відвернувся та не проявив зацікавленості у спілкуванні. Також зазначила, що відповідач не вітає її зі світами, не дарує подарунки на день народження та Новий рік. Вона не пам`ятає, щоб спілкувалась з відповідачем, щоб він приходив до неї. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є подругою та колегою позивача, відповідача знає, так як часто спілкувалась із сторонами. Відповідача вона останній раз бачила у березні 2017 року, коли він запозичував в ней гроші на сім`ю. Більше вона його не бачила. Останні 4 роки вона буває вдома у позивача кожний тиждень та на свята. Відповідача жодного разу не бачила. На свята до дитини відповідач не приходить. При неї дзвінків від відповідача позивачу або дитині не було. Їй відомо, що відповідач не приймає участі у вихованні дочки та не допомагає матеріально. Їй не відомо, щоб позивач перешкоджала відповідачу у спілкуванні з дитиною. Дитина відповідача не знає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, згідно яких позивач є її подругою, з відповідачем вона також знайома. Відповідач в 2017 році пішов від позивача та дитини. Дитина відповідача не знає. Зазначила, що [PERSON] не пам`ятає відповідача. Також свідок зазначила, що з червня 2017 року не бачила відповідача, так як він пішов з сім`ї. Позивач номер телефону не змінювала. Відповідачу відомо, де проживає позивач. Вона бачиться з позивачем приблизно 2 рази на тиждень, часто буває в гостях. За останні роки жодного разу не бачила, щоб відповідач приходив до дитини або телефонував їй. На свята до дитини відповідач також не приходить та не телефонує. Позивач не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з дитиною [PERSON] , допитаний за його згодою в якості свідка, пояснив, що є чоловіком позивача. Проживає разом з позивачем та її неповнолітньою дочкою з жовтня 2019 року. Повідомив, що відповідач не намагається спілкуватись з дочкою. За час спільного проживання разом з позивачем та її дочкою, відповідач жодного разу не приходив до дитини, не телефонував. Будь-які данні, які б підтверджували факт того, що відповідач бажає спілкуватись з дитиною, відсутні. На свята та дні народження дитини відповідач не приходив. Оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2014. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , позивач є її матір`ю. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.12.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Позивач та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.07.2019, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з листа Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №13» Харківської міської ради від 21.05.2020 року, [PERSON] перебуває на обліку в зазначеній установі, станом здоров`я дитини піклується та приходить на прийоми до поліклініки мати, під час викликів додому дитина буває разом з матір`ю або бабусею. Відповідно до Довідки № 101/01-36 від 21.05.2020 року, виданої в.о. завідувача комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 317 Харківської міської ради» Н.І. Мельник, [PERSON] , [INFO] , виховується в даному закладі з 01.09.2017. Згідно платіжних документів оплату за харчування здійснює мати [PERSON] , яка також приводить, забирає та приймає участь у різноманітних заходах, що проводяться у ДНЗ № 317. Зі слів вихователя, батько [PERSON] жодного разу не відвідав ДНЗ з метою довідатись про розвиток дитини та її дозвілля, не цікавився вихованням та розвитком дитини особисто засобами телефонного зв`язку. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2018, відкрито виконавче провадження щодо примусового стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки. Як вбачається з Розрахунку заборгованості по аліментам від 11.06.2020 року, складеного Московським ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] за період з квітня 2018 року по травень 2020 року становить 56963,50 грн. За вказаний період відповідачем жодного разу аліменти не сплачувались. Відповідно до листа Московського ВП ГУНП в Харківській області від 01.06.2020, інформація від [PERSON] стосовно [PERSON] щодо здійснення нею неправомірних дій, не надходила. и Згідно висновку № 429 від 20.08.2020 Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, вказаний Департамент, який дії від імені органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів та оцінюючи вказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що відповідач свідомо нехтував своїми обов`язками щодо виховання своєї дитини та ухилявся від вказаних обов`язків, в зв`язку з чим наявні передбачені законодавством України підстави для позбавлення його батьківських прав та задоволення позову.

Outcome: approved