Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та Відділу державної виконавчої служби Кам'янка - Бузького районного управління юстиції Львівської області, третьої особи - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності та виключення майна з-під арешту, вказуючи наступне. Предметом спору між сторонами є автомобіль марки ВАЗ, модель 21041, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип ТЗ - легковий універсал -В, колір - Білий, зареєстрований Кам'янка-Бузьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області 15 вересня 2011 року. 22 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий договір купівлі-продажу автомобіля, відповідно до якого позивач передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 7000 доларів США за придбання автомобілю марки ВАЗ, модель 21041, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип ТЗ - легковий універсал -В, колір - Білий, зареєстрований Кам'янка-Бузьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області 15 вересня 2011 року, а [PERSON] отримав ключі від автомобіля, оригінал технічного паспорту на автомобіль, оригінал генеральної довіреності на своє ім'я, в свою чергу [PERSON] зобов'язалась нотаріально оформити у подальшому договір купівлі-продажу, з того часу [PERSON] почав користуватися вказаним автомобілем. Оформлення договору - купівлі продажу вказаного автомобіля нотаріально потребувало додаткових коштів, яких в сторін на той час не було, тому в усному порядку домовилися здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу належного йому автомобіля пізніше. Вказаний договір нотаріально посвідчений не був, однак сторони уклавши даний договір дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору. [PERSON] стало відомо, що на зазначений автомобіль накладений арешт, а на підставі арешту автомобіль оголошений в розшук. На підставі постанови про розшук майна ВДВС Кам'янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області від 14 травня 2014 та від 05 вересня 2014 року, за боргом відповідача, який виник перед ДПІ у Кам'янка-Бузькому районі та перед АТ «Ощадбанк», було оголошено розшук майна відповідача, а саме купленого позивачем транспортного засобу. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про підтримання уточнених позовних вимог та просив позов задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі і не заперечував в залученні третьої особи до розгляду у справі, не заперечував проти прийняття заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в судовому засіданні надала вирішення позовних вимог на розсуд суду. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового засідання, суд вважає, що позов за умови проведення заочного розгляду справи підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та Відділ державної виконавчої служби Кам'янка - Бузького районного управління юстиції Львівської області в судове засідання не з'явився, повідомлялися належним чином, заперечень або будь-яких клопотань від них не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню. Враховуючи неявку відповідачів та згоду позивача на заочний розгляд справи, суд постановляє рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 169, 225 ЦПК України. Правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання права власності на автомобіль. Як встановлено в судовому засіданні, 22 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля, відповідно до якого позивач передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 7000 доларів США за придбання автомобілю, ВАЗ, модель 21041, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип ТЗ - легковий універсал -В, колір - Білий, зареєстрований Кам'янка-Бузьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області 15 вересня 2011 року, а [PERSON] отримав ключі від автомобіля, оригінал технічного паспорту на автомобіль, оригінал генеральної довіреності на своє ім'я, в свою чергу [PERSON] зобов'язалась нотаріально оформити у подальшому договір купівлі-продажу, з того часу [PERSON] почав користуватися вказаним автомобілем. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Задовольняючи вимоги позивача щодо виключення з акту опису майна боржника, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. У разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно за відсутності обґрунтованих заперечень та встановлених обставин справи позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved