Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначив, що 12.10.2002 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського районного управління юстиції в м. Запоріжжя, актовий запис № 586. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з січня 2009 року, у зв`язку з втратою почуття взаємної любові та поваги сторонами одне до одного. Протягом десяти років сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, спроби зберегти сім`ю позитивного результату не дали. Спору про розподіл сумісного майна у сторін не має. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволені позову та просив шлюб розірвати, на примирення не згоден. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Причини неявки у судове засідання не повідомила, відзив на позов не надала. Заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 12.10.2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського районного управління юстиції в м. Запоріжжя, актовий запис № 586, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.10.2002 року (а.с.23). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги сторонами один до одного через несумісність характерів. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припинені з 2009 року, сторони разом не проживають десять років, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, на примирення не згодні. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved