Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 08 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції зареєстрував шлюб з [PERSON], від подружнього життя з якою дітей не мають. [PERSON] зазначив, що через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та втрату почуття кохання з березня 2017 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо, майновий спір відсутній. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просив розірвати шлюб, зареєстрований з [PERSON] [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. Електронною поштою надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідач після розірвання шлюбу виявила бажання надалі іменуватися прізвищем «Тітова». Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 08 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1698. Після реєстрації шлюбу [PERSON]присвоєно прізвище «Тітова» (Свідоцтво про шлюб Серії 1-ВЛ № 175826 від 08 жовтня 2011 року). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що з березня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір між ними відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції № 352 від 18 жовтня 2017 року, позивачем під час звернення до суду з вказаним позовом сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved