Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь: відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу), відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу), відповідача [PERSON] на її утримання , з 1/4 до 1/5 частки його заробітку (доходу). Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на підставі судового наказу №2-н 337/621/2019 від 19.07.2019 року виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя з нього стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також на підставі виконавчого листа №2/337/736/2014 від 13.04.2014 року виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя з нього стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на підставі виконавчого листа № 334/6210/2019 від 29.03.2020 року виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя з нього стягуються аліменти на утримання матері [PERSON] в розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу). Сплата аліментів трьом утриманцям на теперішній час погіршує його матеріальне становище, тому вважає що у нього є підстави для зменшення розміру аліментів. Ухвалою суду від 20 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 09.02.2021 відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначила, що позивачем не надано доказів про зміну його матеріального стану. Рішення про стягнення з позивача аліментів на користь матері є засобом для зменшення розміру аліментів, мати позивача не потребує матеріальної допомоги, оскільки є пенсіонером, отримує пенсію за віком та продовжує працювати, отримуючи заробітну плату. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити. 12.02.2021 відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. 15.02.2021 відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначила, що позивачем не надано доказів про зміну його матеріального стану. Рішення про стягнення з позивача аліментів на користь матері є підставою для звернення до суду з вищезазначеним позовом, тому, що мати позивача є працюючим пенсіонером, отримує пенсію за віком та заробітну плату, при розгляді справи про стягнення аліментів на утримання матері залучена як співвідповідач не була. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити . Позивач та його представник-адвокат Василега І.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі, просили відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2021 року зупинено провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів до розгляду Запорізьким апеляційним судом цивільної справи № 334/6210/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків . Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2021 року поновлено провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів , призначено справу до розгляду на 23.07.2021 р. о 13-45 год. В судове засідання позивач не з`явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги залишити без задоволення . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що з позивача на користь [PERSON] на підставі судового наказу №2-н 337/621/2019 від 19.07.2019 року виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується довідкою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Дніпро) Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжя № 7/945 від 03.08.2020 р. Також, з позивача на користь [PERSON] на підставі виконавчого листа №2/337/736/2014 від 13.04.2014 року виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується довідкою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Дніпро) Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжя № 7/944 від 21.10.2020р. З довідки ГУ ПФУ в Запорізькій області №20 від 09.02.2021 року вбачається, що за період з лютого 2020 по лютий 2021 рік з пенсії позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] стягнуто 16517,76 грн. аліментів . Згідно довідки Правобережного об`єднаного управління ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій області № 5207 7722 5126 1642 [PERSON] за період з лютого 2020 по лютий 2021 рік отримав пенсію по інвалідності у розмірі 16517,94 грн. Згідно довідки про доходи від 12.10.2020 року виданої ФОП [PERSON] [PERSON] за період з 01.01.2020 року по 30.09.2020 року отримав доходи після утримань податків і зборів, а також після утримання аліментів у розмірі 39281,96 грн. Згідно довідки про доходи від 10.02.2021 року виданої ФОП [PERSON] [PERSON] за період з 01.08.2020 року по 31.01.2021 року отримав доходи у розмірі 49166,82 грн. без врахування податків та зборів. В свою чергу дохід відповідача [PERSON] за період з січня 2020 року по січень 2021 року становить 32008,41 грн. без врахування податків та зборів, що підтверджується довідкою про доходи № б/н від 29.01.2021 року. Згідно довідки КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» ДОЗ ЗМР № 01-14/05 від 12.02.2021 [PERSON] [INFO] спостерігається з діагнозом: «Міопія слабкого ступеня. Змішаний астигматизм правого ока. Складний міопічний астигматизм прямого типу лівого ока. Затримка росту». Дитина потребує лікування з приводу вищезазначених захворювань. Згідно постанови Запорізького апеляційного суду від 14.06.2021 року по справі № 334/6210/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків , рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2020року у цій справі скасовано та ухвалено нове судове рішення про залишення без задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на непрацездатних батьків Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки він утримує матір яка є пенсіонером . Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», станом на 2021 рік установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Положеннями ст.1Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини. А кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто обов`язок щодо утримання дітей покладений не лише на матір, а й на батька. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд враховує те, що [PERSON] належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану. Суд звертає увагу на те, що відповідно до судового наказу №2-н 337/621/2019 від 19.07.2019 року виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя у провадження №2/337/736/2014 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме їх інтересам. Крім того, суд вважає, що матеріальний стан позивача покращився, оскільки постановою Запорізького апеляційного суду від 14.06.2021 року по справі № 334/6210/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батькі , рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2020року у цій справі скасовано та ухвалено нове судове рішення про залишення без задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на непрацездатних батьків. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом №2-н 337/621/2019 від 19.07.2019 року виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя та рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя у проваджені №2/337/736/2014 , то йому у позові слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст.18-184,192 СК України,

Outcome: dismissed