Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач у справі є його батьком. На підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області з відповідача в користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 30% всіх видів заробітку щомісячно, починаючи 30.08.2005 року і до досягнення [PERSON] повноліття. На даний час позивач досяг повноліття, однак продовжує навчатись на 1-му курсі денної форми навчання механіко-математичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка та потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 річного віку, оскільки йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо. Крім цього, позивач вказує, що його матір не має змоги самостійно утримувати його, оскільки має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу та сім`я має статус багатодітної. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача не надає. Відповідач працює в УДСНС України у Волинській області на посаді командира відділення та має хороший дохід, а тому має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просив стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення навчання, або до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2021 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Зокрема відповідач вказує, що повнолітній син навчається на першому курсі денної форми навчання та фінансування навчання здійснюється за рахунок видатків державного бюджету. Тобто навчання сина є безкоштовним. Крім цього, відповідач вказує, що з 2020 року він сильно захворів і продовжує хворіти на даний час. В разі задоволення позову у повному розмірі, загальна сума сплати аліментів поставить відповідача вкрай тяжке матеріальне становище та порушить принцип рівності батьків в утриманні дитини. На даний час на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дочка, дружина, а тому відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу сину в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, який запропонований позивачем. Об`єктивно оцінюючи свій матеріальний стан, відповідач вказує, що спроможний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/8 частки всіх доходів. Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої заперечення, відповідач просить позов задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, починаючи з дня звернення позивача до суду та до закінчення навчання але не більше, як до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача [PERSON] подала відповідь на відзив відповідача, де зазначила, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно є обґрунтованою, оскільки відповідач має можливість сплачувати такий розмір аліментів, що підтверджується належними та допустимими доказами. Твердження відповідача, що він завжди підтримував свого сина не відповідають дійсності, оскільки з 2009 року відповідач жодної допомоги, крім аліментів, що стягувались за рішенням суду до повноліття сина, не надавав. Позивачу необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо. Натомість, матір позивача самостійно не має змоги утримувати позивача, оскільки має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу та сім`я має статус багатодітної. Відповідач працює та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Твердження відповідача, що на його утриманні перебуває дружина теж не відповідає дійсності, оскільки дружина відповідача також працює. Враховуючи викладене, представник позивача просила стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову на весь період навчання до досягнення позивачем двадцяти трьох років. В подальшому відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких виклав свої доводи на спростування обставин, зазначених у відповіді на відзив, та просив задовольнити позов частково, стягнувши з нього аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/7 всіх його доходів щомісячно. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 09.06.2017 року, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №31/380 від 22.02.2021 року, виданої механіко-математичним факультетом Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, позивач є студентом 1-го курсу денної форми навчання освітнього рівня «Бакалавр». Початок навчання з 15.09.2020 року. Закінчення навчання 30.06.2024 року. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно вимог ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до довідки про доходи № 2 від 19.03.2021 року, поданої позивачем, відповідач працює у 4-й Державній пожежно-рятувальній частині УДСНС України у Волинській області на посаді командира відділення та отримує стабільний дохід. Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача в частці від доходу. Відповідач має вік 44 роки, подав докази існування обставин, які в певній мірі обмежують його працездатність, докази перебування на його утриманні інших осіб, зокрема неповнолітньої дитини, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчатись, в розмірі 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання 30.06.2024 року, але не довше, ніж до досягнення позивачем 23-го віку. Позивач не довів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у запропонованому ним розмірі. Крім цього, позивач не довів розмір своїх витрат, які б давали підстави для висновку про необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі в той час, коли доводи відповідача щодо розміру його доходів, стану здоров`я, наявності інших обставин є слушними та підтвердженими належними доказами. Таким чином, визначений судом розмір аліментів буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. З огляду на викладене, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на його утримання, в розмірі 1/6 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви - 22.03.2021 року і до закінчення навчання 30.06.2024 року, але не довше, ніж до досягнення позивачем 23-го віку. При цьому, вимога позивача про стягнення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до задоволення не підлягає, оскільки позивач є повнолітнім, тобто не є дитиною, а тому норма про мінімальний розмір аліментів в даному випадку не може бути застосована. Крім цього, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial