Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Довжицької сільської ради Маневицького району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що він являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері [PERSON], яка померла 13.02.2016 року. Спадкоємців за заповітом на дане спадкове майно немає. Після смерті матері [PERSON] позивач своєчасно у встановленому законом порядку прийняв спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Іншим спадкоємцем за законом, крім позивача, на це майно є його брат та син спадкодавця [PERSON], однак він після смерті матері [PERSON] не вчинив будь-яких дій, що свідчать про прийняття ним спадщини, на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Лісова, 45 в с. Граддя Маневицького району, які належали [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Лісова, 45 в с. Граддя Маневицького району, які належали [PERSON] Позивач [PERSON], представник відповідача Довжицької сільської ради Маневицького району в судове засідання не зявилися, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Довжицької сільської ради Маневицького району подав до суду заяву, в якій вказав, що із заявленими позивачем [PERSON] позовними вимогами сільська рада згідна у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують, просив справу розглядати у його відсутності. Враховуючи думку представника позивача [PERSON], який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності позивача [PERSON], представника відповідача Довжицької сільської ради Маневицького району, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності вказаних позивача та представника відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Лісова, 45 в с. Граддя Маневицького району. [PERSON] померла 13.02.2016 року. Спадкоємців за заповітом на дане спадкове майно немає. Після смерті матері [PERSON] позивач своєчасно у встановленому законом порядку прийняв спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Іншим спадкоємцем за законом, крім позивача, на це майно є його брат та син спадкодавця [PERSON], однак він після смерті матері [PERSON] не вчинив будь-яких дій, що свідчать про прийняття ним спадщини, на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачем, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, а саме: свідоцтва про смерть від 2.08.2016 року, свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 108465 від 10.07.1958 року, витягу з погосподарської книги № 1 за 2016-2020 роки Довжицької сільської ради Маневицького району, довідки Довжицької сільської ради Маневицького району № 1844 від 9.08.2016 року, висновку від 8.09.2016 року про відповідність будинковолодіння по вул. Лісова, 45 в с. Граддя Маневицького району діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про відмову від спадщини, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 446/02-31 від 8.09.2016 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 604/1-16 від 27.10.2016 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Лісова, 45 в с. Граддя Маневицького району, які належали [PERSON], фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON]

Outcome: approved