Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач мотивував тим, що його батьками є [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] . Ще при житті, [INFO] , [PERSON] зробив письмове розпорядження на випадок смерті, яким все своє майно: житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] ; земельну ділянку для обслуговування вказаного житлового будинку; земельну ділянку згідно Державного Акту ІФ № 148440 та грошові вклади заповів позивачу. Даний заповіт посвідчений секретарем Поточищенської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 33, ніким не скасований і не відмінений. Реалізуючи своє право на спадщину за заповітом після смерті батька, позивач звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] , у зв`язку із реєстрацією спадкового господарства, як колгоспного двору без визначення часток між членами колишнього колгоспного двору. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На час припинення колгоспного двору в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: спадкодавець (тато позивача) [PERSON] , [INFO]., помер [INFO] , дружина спадкодавця [PERSON] , [INFO]., померла [INFO] , діти спадкодавця - відповідачі [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]. та позивач, а також мати спадкодавця [PERSON] , [INFO]., померла [INFO] . Із заявою про виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. Позивач фактично вступив в управління спадковим майном, виготовив технічну документацію на будинок за власні кошти, з часу народження по даний час проживає у спадковому господарстві, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, сплачує комунальні послуги, однак не може належним чином реалізувати своє спадкове право на житло, що змушує його звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про проведення судового засідання без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 08 березня 1990 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 23 від 14 лютого 1990 р., в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 9223 від 17.12.2019, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012, свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 200 за [PERSON] , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 08.03.1990 на підставі рішення цього ж виконкому № 23 від 14.02.1990. Станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] проживали і були зареєстровані: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , мама [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 302, виданою 14.11.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району. Член колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] в м. Городенка Івано-Франківської області, запис за № 27 від 07 листопада 2001 р. в книзі реєстрації актів про смерть, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Поточищенською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до [INFO] , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На день смерті ( [INFO] ) [PERSON] поживала і була зареєстрована по [ADDRESS] ; разом з нею проживали і були зареєстровані: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , свекруха [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 109, виданою 24.02.2020 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району. Те, що [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO], були подружжям, свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради, запис за № 17 від 23 листопада 1967 р. в книзі запису актів громадянського стану про одруження. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого Поточищенською сільською радою Городенківського району, запис за № 16 від 24 липня 1976 р. в книзі реєстрації актів про народження. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Поточищенською сільською радою Городенківського району, вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , також є сином [PERSON] та [PERSON] , запис за № 20 від 07 вересня 1968 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. Наведене свідчить, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] в рiвних частках є її чоловік [PERSON] та сини: позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину, судом не встановлено. [PERSON] , як спадкоємцю першої черги за законом після смерті дружини [PERSON] , державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори 12 квітня 2005 р. видано два свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 882 та за № 883, на спадкове майно, що складається: з свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ІВ-ІУ № 007384, що належав померлій [PERSON] , яка має право на пайовий фонд в колективному сільськогосподарському підприємстві СВК «Поточищенський» в с. Поточище Городенківського району; із права на земельну частку (пай) розміром 72,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в колективній власності СВК «Поточищенський» в с. Поточище Городенківського району, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії РН № 222356 (копія спадкової справи № 227/2005, надана суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою). Член колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 9 від 04 лютого 2003 р. в книзі реєстрації актів про смерть, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Поточищенською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) поживала і була зареєстрована по [ADDRESS] ; разом з нею проживали і були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 107, виданою 24.02.2020 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району. Те, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] стверджується копіями: повторного свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 1953 р. Поточищенською сільською радою Городенківського району, запис за № 39 від 07 серпня 1941 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження, де зазначено, що його матір`ю є [PERSON] , та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Поточищенською сільською радою Городенківського району, з якого вбачається, що [PERSON] при реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 8 від 23 лютого 1972 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження. Отже, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , який прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину, судом не встановлено. [PERSON] , як спадкоємцю першої черги за законом, державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори 12 квітня 2005 р. видано два свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 886 та за № 887, на спадкове майно, що складається: з свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ІВ-ІУ № 007374, що належав померлій [PERSON] , яка має право на пайовий фонд в колективному сільськогосподарському підприємстві СВК «Поточищенський» в с. Поточище Городенківського району; із права на земельну частку (пай) розміром 72,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в колективній власності СВК «Поточищенський» в с. Поточище Городенківського району, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії РН № 221950 (копія спадкової справи № 228/2005, надана суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою). За заповітом, посвідченим 11 жовтня 2017 р. секретарем Поточищенської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 33, [PERSON] , [INFO] , житель с. Поточище Городенківського району, житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] , земельну ділянку для обслуговування житлового будинку господарських будівель, всі земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, земельний пай, що знаходиться в оренді ПФГ «Поточище» за державним актом ІФ № 148440 площею 0.3530 га, всі грошові вклади заповів синові [PERSON] ; земельний пай, що знаходиться в оренді ПФГ «Поточище» за державним актом ІФ № 148438 площею 0.4229 га, ІФ № 148439 площею 0.4771 га заповів синові [PERSON] ; земельний пай, що знаходиться в оренді ПФГ «Поточище» за державним актом ІФ № 148437 площею 1.4326 га, ІФ № 063365 площею 0.8837 га заповів дочці [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 61858287 (номер в реєстрі нотаріальних дій 33), що доводиться копією Інформаційної довідки № 54535184 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 18.12.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою у зв`язку з відкриттям спадкової справи. Про те, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою спадкодавця [PERSON] свідчать копії: свідоцтва про народження відповідачки серії [NUMBER] , виданого Поточищенською сільською радою Городенківського району, запис за № 16 від 23 серпня 1970 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження; свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Поточищенською сільською радою Городенківського району, з якого слідує, що відповідачка у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 9 від 04 жовтня 1991 р. в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу. Батько сторін [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 77 років в с. Поточище Городенківського району, актовий запис № 18 від 27 серпня 2018 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщин на користь іншого спадкоємця за заповітом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) поживав і був зареєстрований по [ADDRESS] ; разом з ним проживали і були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 108, виданою 24.02.2020 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району. Із копії спадкової справи № 538/2018, наданої суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] , як спадкоємці за заповітом, прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом (18.12.2018). Син померлого [PERSON] - відповідач [PERSON] до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини після смерті батька ( [INFO] ) подав до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини і видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька в користь сина померлого - позивача [PERSON] . Копією Витягу № 54535499 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 18.12.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою, стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 63517559 (номер у нотаріуса 538/2018), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 194/02-31 від 12 лютого 2020 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 31.01.2020, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1953 році, господарські будівлі та споруди - в 1953, 1980, 1990 роках. Їх ринкова вартість станом на 13 лютого 2020 р. становить 93 150 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». За вищезгаданим домогосподарством закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,14 га, що стверджується довідкою № 110, виданою 24.02.2020 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради. Cудом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом та за заповітом після смерті батьків фактично став власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не встановлено, позов визнається відповідачами - колишніми членами колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 524- 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1274, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved