Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, третя особа Комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», посилаючись на наступне. [PERSON] зареєстрований в квартирі, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 4-А/14. В спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який з 2000 року там не проживає без поважних причин. У звязку із викладеним позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 14 будинку № 4-А по вулиці Федоренка в місті Сєвєродонецьку Луганської області. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. В судове засідання представник третьої особи не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі. Тимчасова відсутність особи повинна бути безперервною та, згідно загального правила, яке наведено вище, не перевищувати шести місяців. Тимчасова відсутність наймодавця, членів його родини не потребує згоди з боку інших членів родини. Не має значення й причина відсутності, якщо вона продовжувалася більш шести місяців. Суд має право визнати громадянина втратившим право на житло, якщо доведено, що він не користується цим житловим приміщенням більше шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до копії Акту, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 14.07.2016 року, відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] з 2000 року. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2000 року без поважних причин, тобто більше шести місяців, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 14 будинку № 4-А по вулиці Федоренка в місті Сєвєродонецьку Луганської області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved