Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення частки у спільній власності та стягнення грошової компенсації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він разом із відповідачами є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Спірна квартира належить позивачу із відповідачами на праві спільної сумісної власності та набута у процесі приватизації житла. Протягом тривалого часу позивач не має змоги користуватись спірним майном у зв'язку із вчиненням перешкод у цьому відповідачами. Станом на 23.11.2012 року позивач надіслав відповідачам лист-повідомлення, згідно якого виявив бажання відчужити свою частку у спірній квартирі. Однак, відповідачі не погодились на його пропозицію. У зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду для врегулювання спірного питання. На підставі наведеного позивач просить суд визначити, що йому та відповідачам належить по 1/3 частині спірної квартири та стягнути з відповідачів грошову компенсацію замість належної йому частки виходячи із дійсної вартості квартири. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, просив суд визначити, що частки співвласників у спірній квартирі є рівними і становлять по 1/3 частині, стягнути з відповідачів на користь позивача грошову компенсацію замість належної 1/3 частки у спірній квартирі по 38 978,50 грн. з кожного і після чого частки відповідачів у спірній квартирі будуть рівними і становитимуть по ? частині, а також стягнути з відповідачів на користь позивача сплачені судові витрати по 1566,00 грн. з кожного. Представник позивача у судове засідання подала заяву про слухання справи за її відсутності, одночасно повідомила, що позовні вимоги у справі з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 28.04.2014 року підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідачі не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторонам по справі на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS], згідно відповіді КП «Волинське обласне БТІ» № 2103 від 24.10.2013 року та копії технічного паспорта на квартиру [ADDRESS]. 23 листопада 2012 року позивач надіслав відповідачам лист-повідомлення, згідно якого виявив бажання відчужити свою частку у спірній квартирі. Однак, у листі-запереченні відповідачі не погодились на пропозицію позивача у добровільному порядку врегулювати дане питання щодо відчуження позивачем його частки у вказаній квартирі. Відповідно до ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 368-369 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою усіх співвласників. Згідно ст. 370 Цивільного кодексу України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього кодексу. Враховуючи наведені обставини суд приходить до висновку, що сторонам по справі належить по 1/3 частині спірної квартири. Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компетенції вартості його частки. В судовому засіданні встановлено, що спільне проживання сторін, які протягом тривалого часу не спілкуються, є неможливим. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.01.2014 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу. Згідно висновку № 7074-7077 від 28.03.2014 року загальна вартість квартири становить 233 870, 00 грн., а 1/3 її частини - 77 957,00 грн., виділення часток в натурі для співвласників, а також визначення способів спільного користування є неможливим. При вирішенні питання про стягнення з відповідачів грошової компенсації замість частки позивача у спірній квартирі та визначенні ринкової вартості квартири (її частини) суд бере до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи № 7074-7077 від 28.03.2014 року, а також ті обставини, що виділення часток для співвласників та визначення способів спільного користування є неможливим. Отже, вартість 1/3 частки позивача у спірній квартирі становить 77 957,00 грн., у зв'язку з чим з відповідачів слід стягнути на користь позивача грошову компенсацію замість належної останньому 1/3 частки у спірній квартирі у розмірі (77 957,00 / 2) по 38 978,50 грн. з кожного. Після чого частки відповідачів [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі будуть рівними і становитимуть по ? частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів сплачених судових витрат, а саме: судовий збір 780,00 грн. та вартість проведеної судової експертизи 2352,00 грн. по 1566,00 грн. з кожного.

Outcome: approved