Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про відшкодування шкоди, завданої злочином. У позові вказував, що 20.05.2016 року Вижницьким районним судом Чернівецької області був засуджений [PERSON] за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.3, 185 ч.2 КК України до чотирьох років позбавлення волі. 04.10.2016 року Апеляційним судом Чернівецької області вирок щодо [PERSON] був залишений без змін. У даний час відповідач відбуває покарання у Львівській виправній колонії №48 за адресою: м. Львів, вул. Хуторівка, 2. Зазначав, що у кримінальному провадженні є потерпілим, оскільки 02.10.2015 року, біля 01.00 год. [PERSON], будучи в стані алкогольного сп'яніння, зайшов на територію його подвір'я у с. Іспас, вул. Головна, 39. В подальшому шляхом ривка вхідних дверей проник до приміщення кухні, де застосував по відношенню до нього фізичне насильство, побив його, заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді синця, садна на верхній губі справа, садна на передній поверхні правого колінного суглобу, синця на передній грудній стінці зліва на рівні 4-6 ребер по середньо ключичній лінії. Після чого, застосовуючи фізичне насильство примусив його відкрити двері у житловий будинок, де відкрито заволодів належними йому грошовими коштами у сумі 1300,00 грн., а з літньої кухні відкрито викрав дві скляні банки ємністю 3 л кожна із алкогольним напоєм «Самогон» вартістю 30,00 грн. за 1 л на загальну суму 180,00 грн., а всього [PERSON] відкрито викрав його майна на суму 1480,00 грн., яка йому на даний час не відшкодована. Вказаним кримінальним правопорушенням також завдано моральної шкоди, що проявилося у втраті душевного спокою, моральних переживаннях у зв'язку із спричиненням матеріальних збитків, у тілесних ушкодженнях і фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із ушкодженням здоров'я, порушенні нормального способу життя, він був змушений докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав у поліції та суді. Завдану моральну шкоду оцінює у 5000,00 грн. Просив стягнути з [PERSON] на його користь завдану йому кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 1480,00 грн. та моральну (немайнову) шкоду в розмірі 5000,00 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, в адресованих суду заявах заявлений позов підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] відбуває покарання у Львівській виправній колонії №48, однак будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, заперечення проти позову до суду не надіслав. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.05.2016 року по справі №713/1965/15-к [PERSON] визнано винуватим за ст.186 ч.3, ст.185 ч.2 КК України та призначено йому покарання: за ст.186 ч.3 КК України 4 роки позбавлення волі; за ст.185 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено [PERSON] покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 04.10.2016 року вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.05.2016 року відносно [PERSON] залишено без змін, а отже він набрав законної сили. Згідно вказаних вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.05.20146 року та ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 04.10.2016 року [PERSON], за попередньою змовою з невстановленою слідством особою 02.10.2015 року біля 01.00 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, зайшли на подвіря господарства [PERSON], в с. Іспас, вул. Головна, 39, Вижницького району. Після чого шляхом ривка вхідних дверей, проникли до приміщення кухні, де застосовуючи насильство до [PERSON], яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, нанесли йому декілька ударів кулаками та ногами в область тулуба та голови, внаслідок чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді синця, садна на верхній губі справа, садна на передній поверхні правого колінного суглобу, синця на передній грудній стінці зліва на рівні 4-6 ребер по середньо ключичній лінії, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Надалі, супроводжуючи потерпілого, проникли до приміщення житлового будинку, що розташований на території його господарства за вищевказаною адресою, де, застосовуючи насильство до [PERSON], яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, нанесли йому декілька ударів кулаками в область голови, внаслідок чого спричинили потерпілому легкі тілесні ушкодження, після чого відкрито заволоділи коштами в сумі 1300,00 грн., після чого повернулися до приміщення кухні, звідки відкрито викрали дві скляні банки ємністю 3 л кожна, які доверху були заповнені алкогольним напоєм «Самогон» вартістю 30,00 грн. за 1 л, які знаходились на підлозі неподалік вхідних дверей, чим спричинили потерпілому [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 1480,00 грн. Згідно листа Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 15.02.2017 року №10/9/70, - [PERSON], [INFO], станом на 15.02.2017 року відбуває покарання у Львівській виправній колонії (№48), вул. Хуторівка, 2, м. Львів, 79017. Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК серія 12 ААА №604993 та копії пенсійного посвідчення серія ААІ №338397 від 29.09.2015 року - [PERSON], [INFO] є інвалідом другої групи загального захворювання безтерміново і йому призначена пенсія по інвалідності. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року (із змінами і доповненнями), передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Статтею 1192 ЦК України встановлено, що урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З досліджених у судовому засіданні доказів Судом установлено, що неправомірними діями [PERSON] потерпілому від кримінального правопорушення [PERSON] завдано матеріальну шкоду у розмірі 1480,00 грн., яка підлягає відшкодуванню ним у повному обсязі. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то Судом установлено, що позивач зазнав фізичного болю та страждань, погіршився стан його здоровя, порушено нормальний, звичний спосіб його життя. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, вимоги розумності та справедливості. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При встановленні розміру завданої [PERSON] моральної шкоди [PERSON] суд бере до уваги обставини кримінальної справи, ступінь фізичних і моральних страждань позивача, тяжкість злочину, і виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості вважає, що позивачу заподіяна моральна шкода у розмірі 5000,00 грн. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними та допустимими доказами, доказів протилежного суду не надано. Позивач [PERSON] є інвалідом другої групи і відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору, а тому витрати по сплаті судового збору відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. На підставі ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167, 1177, 1192 ЦК України,

Outcome: approved