Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Джанкойського міськрайонного суду АР Крим з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним. Між ним та відповідачем [PERSON] зареєстрований шлюб 28.04.1990 року, від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Їх сім'я фактично розпалася, основною причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, з приводу чого між ними постійно виникали сварки та скандали з будь-якого приводу. Прийняті ним заходи щодо збереження сім'ї бажаного результату не надали. Примирення між ними бути не може, сім'я розпалася остаточно. Просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. У разі неявки відповідача просить розглянути справу у заочному порядку. Зазначає, що сімейні відносини з відповідачем не підтримують з вересня 2012 року, сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутності суду не надала. Суд за згодою позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному вирішенні справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між сторонами 28.04.1990 року зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Завіто-Ленінської сільської ради Джанкойського району Автономної Республіки Крим, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Джанкойського міськрайонного управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 17 (арк.5). Сторони від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Подружжя з вересня 2012 року сімейних відносин не підтримують, позивач зазначає основною причиною розпаду сім'ї відсутність взаєморозуміння. Зазначені правовідносини сторін регулюються ст.ст. 18, 51, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно положень ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя неможливе й збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім'ю не бажає, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Згідно ст. 113 СК України - особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, від відповідача [PERSON] не надійшло письмового клопотання щодо відновлення дошлюбного прізвища, суд, залишає їй шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі вищенаведеного, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 18, 51, 56, 104, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved