Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Позовні вимоги обґрунтує тим, що [INFO] народилася [PERSON], батьком якої він є. Оскільки шлюб з відповідачем не було зареєстровано, то запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем матері «[PERSON]», а ім'я та по батькові дитини було записано «[PERSON]». В графі «відомості про батька» зазначено «[PERSON]». Позивач зазначає, що утримував відповідача з дитиною та наполягав на внесенні відомостей у свідоцтво про народження доньки його, як батька дитини. Відповідач обіцяла зробити дії щодо зміни відомостей про батька в актовому записі про народження, однак так і цього не зробила, у зв'язку з чим він змушений звертатися до суду. На підставі наведеного просив суд визнати його батьком доньки [PERSON], яка народилася [INFO] та внести зміни у актовий запис про її народження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що іти органи РАЦСу у неї не має часу. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За статтею 7 Конвенції про права дитини, дитина має право знати своїх батьків. Відповідно до ч. 1ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. За відсутності такої заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч. 1ст. 128 СК України). Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), вбачається, що матір'ю [PERSON] є [PERSON], батьком вказано [PERSON]. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження. Пунктом 9 Постанови, передбачено, що відповідно до ст.ст. 213,215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ст. 134 СК Українина підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердила, що батьком [PERSON] є позивач - [PERSON] Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, враховуючи сумісне проживання та наявність фактичних шлюбних відносин без реєстрації шлюбу, визнання матір'ю дитини, що батьком останньої є позивач, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved