Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] (далі-позивачка) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини. На підтвердження позовних вимог позивачка посилається на наступне. Позивачка та відповідач перебували в шлюбі, який на підставі рішення Іванівського районного суду Одеської області від 3 грудня 2010 року було розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з матір'ю, тобто позивачкою. Приводом для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини призвело те, що відповідач, батько дитини, матеріальної допомоги на виховання та утримання дитини в добровільному порядку не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій на задоволені своїх позовних вимогах наполягає, просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає частково, а саме згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який 23 жовтня 2010 року було розірвано, що підтверджується рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 23.10.2010 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина від їх спільного шлюбу, а саме [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання, довідкою про склад сім'ї, які видані виконкомом Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. В свою чергу відповідач позов визнав частково, а саме погодився сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що в даний час від є безробітнім та доглядає за хворою матір'ю, на підтвердження свої слів відповідач надав до суду довідки, видані виконкомом Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області, відповідно до яких [PERSON] не працює з 2003 року та на даний час доглядає за хворою матір'ю - інвалідом [PERSON], разом з якою проживає за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач по справі є батьком неповнолітньої дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини , пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, на утриманні позивачки інших осіб і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч.3 ст.88 ЦПК України вбачається, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 551 грн.20 коп. з відповідача в дохід держави. Враховуючи вищенаведене, та те, що відповідач частково визнав позов та погодився на сплату аліментів, у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи матеріальне становище відповідача, той факт , що відповідач в теперішній час не працює та беручи до уваги інтереси дитини, суд вважає за можливе задовольнити даний позов частково.

Outcome: partial