Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, котрим просив стягувати з відповідача заборгованість в сумі 801 450,00 грн. 13.10.2014 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 801450,00 грн. за договором процентної позики від 19 грудня 2012 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі в розмірі 3654, 00 грн. сплаченого судового збору. 07.11.2014 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано та призначено справу до розгляду у загальному порядку. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 19.12.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у відповідності до якого позивач передав відповідачу суму коштів в розмірі 713 900 грн. Відповідно до п. 3.2. Договору остаточною датою повернення позики є 15.01.2013 р. 15.01.2013 року відповідач коштів не повернув, а тому 21.01.2013 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення всієї суми коштів. Відповідно до вказаної вимоги відповідачем було повернуто лише частину коштів в сумі 299 700 грн. Відповідач не повернув решту суми позики в розмірі 414 200 грн., мотивуючи відсутності грошових коштів. Таким чином, відповідач порушив строк повернення суми позики передбачений пунктом 3.2. Договору. В процесі розгляду справи представник позивача [PERSON] подав суду заяву про зменшення позовних вимог, оскільки відповідач 11.10.2014 року частково погасив заборгованість за договором у розмірі 200 000 грн. Враховуючи наведене, позивач зменшує розмір позовних вимог на 200 000 грн., а також на суму штрафу 387 250 грн. та просить стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 214 200 грн. та судові витрати в розмірі 3 654 грн. сплаченого судового збору та 3 000 грн. витрат на правову допомогу. Представник позивача надав пояснення, що аналогічні до викладеного в позовній заяві та уточнень до неї. Просив з урахуванням даних уточнень позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні, після внесень представником позивача уточнень, котрими зменшено розмір позовних вимог, визнав та не заперечив проти задоволення вимог позивача. Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Так, судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне. 19.12.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у відповідності до якого позивач передав відповідачу суму коштів в розмірі 713 900 грн. Відповідач до п. 3.2. умов договору позики зобов'язався повернути кошти не пізніше 15.01.2013 року, однак цього зроблено не було, а лише частково погасив заборгованість у сумі 299 700 грн. мотивуючи тим, що у нього відсутні грошові кошти. В судовому засіданні встановлено, що частково заборгованість відповідачем [PERSON] погашена, згідно розписки, яка міститься в матеріалах справи від 11.10.2014 року на суму 200 000 грн. (а.с. 54). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволенню. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 3 654,00 грн. та 3 000 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved