Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням . Ухвалою від 06.07.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 07.09.2021 року закрито підготовче судове засідання і призначено справу до судового розгляду. Позивач, обгрунтовуючи позов вказує , що 19 вересня 2019 року між ним та відповідачкою [PERSON] , на виконання зобов`язання, яке виникло у відповідачки на підставі договору позики від 19 вересня 2019 року, укладеного з ним у простій формі на суму 105 800,00 грн. зі строком повернення боргу до 31.01.2009 року, було укладено іпотечний договір. В забезпечення своєчасної сплати зазначеної суми грошей відповідачка заставила належну їй на праві власності квартиру за [ADDRESS] . Взяті на себе боргові зобов`язання відповідачка вчасно не виконала. Державний виконавець районного відділу державної виконавчої служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Мозолюк Ю.О. оголосив торги по вищевказаній квартирі. Проте торги не відбулися і він виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 29.06.2005 року. Згідно постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 05 листопада 2013 року державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Мозолюка Ю.О., при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1482/11, виданого 11.08.2011 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на його користь боргу в сумі 106 971,00 грн.постановлено передати йому в рахунок боргу трикімнатну квартиру загальною площею 77,9 кв.м по [ADDRESS] . Згідно Свідоцтва від 19 листопада 2013 року, виданого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Саварчуком В.М., він є власником квартири [ADDRESS] , яка зареєстрована за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 19.11.2013 року. Але не дивлячись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] , а за відповідачкою припинилось право власноті на квартиру, знятись добровільно з реєстрації вона не бажає Вважає, що оскільки право власності на квартиру [PERSON] припинилось, то і право власника та членів його сім`ї на користування цією квартирою також припинилось. Вважає, що він, як новий власник будинку, має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права на володіння, на користування та розпорядження своїм майном, тому просить суд визнати відповідачку такою , що втратила право на проживання. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з позовом про слухання справи у її відсутності, позов підтримує і просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, повісткою. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних матеріалів з ухваленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до Постанови державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Мозолюк Ю.О. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 05.11.2013 року передано в рахунок погашення боргу за оцінкою, зя якою воно було передано на реалізацію, стягувачеві: [PERSON] майно належне [PERSON] , а саме: квартиру, загальною площею 77,9 кв.м. по [ADDRESS] на загальну суму 106813,00 грн. Відповідно до Свідоцтва від 19 листопада 2013 року, виданого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Саварчуком В.М., [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яка зареєстрована за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 19.11.2013 року, що підтверджується вищевказаними документами та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.11.2013 року за № 13071035. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пункт 1 статті 8 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, який гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, яке охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою житла. За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення пршкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст.317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом, угоди, тому оскільки право власності на квартиру [PERSON] припинилось і як наслідок, припинилось і право власника та членів його сім`ї на користування цією квартирою, тому, новий власник квартири, має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права власності, а саме: на володіння, на користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач [PERSON] . являється власником квартири [ADDRESS] , тому він вправі вимагати усунення перешкод у користуванні належною йому квартирою, оскільки відповідачка [PERSON] не є членом сім`ї позивача, зареєстрована але фактично не проживає у вищевказаній квартирі. Таким чином, за змістом зазначених норм, як Коституція України так і Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод , захищає право власності на житло. Передбачаючи право власника квартири на відчуження, законом не передбачено при цьому переході прав і обов`язків попереднього власника до нового власника, в частині збереження права користування житлом попереднім власником та членів його сім`ї, а тому, відповідно відповідач втрачає право на користування житлом та підлягає зняттю з реєстрації в даній квартирі. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, ч.1 ст.405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Тобто, право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Тому, слід дійти до висновку, що виникнення права членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку, права власності на цей будинок, а відтак припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком. Отже, права членів сім`ї власника будинку на об`єкт власності є похідними від прав самого власника. Зазначені висновки не суперечать нормам ст.47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Таким чином, з припиненням права власності особи (попереднього власника) на жиле приміщення, він та члени його сім`ї також втрачають право користування цим приміщенням і підлягають виселенню за позовом нового власника. Відповідно до абзацу 6 ст.3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документу про місце проживання або місце перебування із зазначеним адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Враховуючи те, що [PERSON] втратила право на житло і остання підлягає зняттю з реєстрації в даній квартирі. . На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.317,391, 405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України,

Outcome: approved