Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном - домоволодінням по [ADDRESS] та визнати за ним право власності на 7/24 часток вказаного домоволодіння. Свої вимоги мотивував тим, що він постійно проживав разом матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року, до дня її смерті в [ADDRESS]. Однак, з незрозумілих причин сільська рада після надання йому земельної ділянки для будівництва, відкрила окремий погосподарський номер, знявши його з реєстрації в будинку батьків, хоч жодної заяви про це він не писав, та зареєструвала його по місцю побудови майбутнього будинку. Проте, він завжди допомагав батькові, який був інвалідом першої групи, сестрі [PERSON], яка також була інвалідом та матері у веденні господарства, а також після смерті батьків здійснив їхнє поховання та встановив пам'ятники. Про факт вступу в управління спадковим майном свідчить і те, що в 1989 році сталась пожежа, внаслідок якої згоріли господарські будівлі, які ним згодом ним були відновлені. Також він обробляв земельні ділянки, доглядав за садом та сплачував страхові внески за будинок, хоч формально платником була [PERSON], але вона не працювала, пенсію не отримувала і відповідно не мала коштів для внесення платежів. Від спадщини, що залишилась після смерті батька [PERSON], він, а також син спадкодавця [PERSON], відмовилися в користь своєї сестри [PERSON] Таким чином спадкоємцями майна [PERSON], який помер [INFO] року, стали дружина померлого [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON] Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на 7/12 часток спірного будинковолодіння, які їй належали: 6/12 на праві спільної сумісної власності подружжя, а 1/12 успадкована нею після смерті чоловіка [PERSON] Вказану спадщину разом з ним в рівних частках також прийняла і дочка спадкодавця [PERSON], тобто вони прийняли по 7/24 часток домоволодіння. [PERSON] [INFO] року померла і він успадкував належне їй майно, про що 02.06.1992 року отримав відповідне свідоцтво. За таких обставин, оскільки в позасудовому порядку неможливо документально підтвердити факт вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті матері [PERSON], який дозволив би звернутись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, він змушений звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник за довіреністю від 26.05.2014 року [PERSON] позов підтримали та просили його задоволити, зіславшись на вищевикладені підстави. Відповідачка [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат [PERSON] позов не визнали, пояснивши, що позивач [PERSON] спадщину після смерті своєї матері [PERSON] в порядку спадкування за законом не прийняв, оскільки здійснювалося спадкування за заповітом і спадкоємцем майна після смерті [PERSON] стала її дочка [PERSON] З приводу спірного будинковолодіння є рішення судів, постановлені ще 1980-их роках, якими встановлено, що після смерті [PERSON] власником 2/3 часток спірного домоволодінням по [ADDRESS] стала її дочка [PERSON], а власником 1/3 частки даного домоволодіння - її син [PERSON] Тому просили в задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного: Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, даний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, до даних спірних правовідносин щодо визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, застосовуються положення Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року, з відповідними змінами та доповненнями. Згідно зі ст. 524 ч.1 Цивільного кодексу УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.2 цієї ж статті вказаного Кодексу, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Частиною 1 ст. 534 даного кодексу встановлено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. За змістом ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він або фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Згідно ч.3 ст. 61 даного кодексу, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.03.2014 року, що повторно видано відділом ДРАЦС Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області, [PERSON] померла [INFO] року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 30.05.1980 року належне їй майно заповіла своїй дочці [PERSON], що підтверджується рішенням народного суду Долинського району Івано-Франківської області від 31.08.1984 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на будинковолодіння, яким за позивачкою [PERSON] визнано право власності на 2/3 частини спірного будинковолодіння після смерті її матері [PERSON] Дане рішення суду залишено без змін ухвалою судової колегії по цивільних справах Івано-Франківського обласного суду від 09.10.1984 року, а отже набрало законної сили. Факт спадкування дочкою [PERSON] за заповітом майна після смерті своєї матері [PERSON] підтверджується також довідкою Тяпчанської сільської ради № 595 від 14.12.2013 року, виданою на запит адвоката [PERSON], в якій зазначено, що в погосподарській книзі № 2 за 1980-1982 роки, особовий рахунок № [NUMBER], вказано, що голова домогосподарства [PERSON] померла [INFO] року, а/з № 17, на день її смерті зареєстрована дочка [PERSON], «від 21.12.1977 року числиться 2/3 житлового будинку згідно рішення суду». В погосподарській книзі № 2 за 1983-1985 роки, особовий рахунок № [NUMBER], вказано, що голова господарства [PERSON] зареєстрована одна в 2/3 жилого будинку 1929 року побудови. Таким чином судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] мало місце спадкування за заповітом, а не за законом, як це вважає позивач. Враховуючи вищенаведене, а також те, що спадкодавець [PERSON] своє майно заповіла своїй дочці [PERSON], а не позивачу, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 524,534,549-550 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. 392 ЦК України,

Outcome: dismissed