Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до Курахівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] у 2006 році отримав на підставі ордеру житлове приміщення, за адресою [ADDRESS]. Порзивач користується квартирою більш як 10 років. Відповідно до листа районного КП «Мар'їнсьуке БТІ» йому стало відомо, що згідно архівних даних вказана квартира належить на прві власності Акціонерному товариству монтажного управління №2 «Електромонтаж», право власності зареєстровано 19.06.1997 року. У судове засідання з'явився позивач, відповідач та третя особа не з'явились, про дату час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. [PERSON] перебував на квартирному за місцем проживання - у виконавчому комітеті Курахівської міської ради та мав потребу в поліпшенні житлових умов. У 2006 році згідно рішення виконавчого комітету Курахівської міської ради від 26.07.2006 року № 257 «Про надання звільненого житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]» на підставі ордеру на жиле приміщення за № 55 від 04.08.2006 року [PERSON] з сином була надана в користування двокімнатна квартира житловою площею 26,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. 06 квітня 2010 року син позивача - [PERSON] вибув з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою комунальне підприємства «Міська служба єдиного замовника» № 368 від 27.09.2016 року. У 2015 році позивач звернувся до районного комунального підприємства «Мар'їнсь БТІ» щодо підготовки та оформлення свідоцтва про право власності на надану йому квартиру. Проте, листом районного КП «Мар'їнське БТІ» № 96/255 від 10.08.2015 року йому було повідомлено, що згідно архівних даних, на підставі рішення виконавчого комітету Курахівської міської ради від 19.01.1997 р. № 189, квартира № 51 в житловому будинку [ADDRESS] передана у власність Акціонерному товариству монтажного управління № 2 «Електромонтаж», право власності за яким зареєстровано 19.06.1997 р. у встановленому порядку Мар'їнськи районним державним підприємством капітального будівництва та технічні інвентаризації. Позивач вказує, що зареєстрований у даній квартирі один, що підтверджується Випискою з особистого рахунку № 270 від 03.08.2016 року. Проживаю за місцем реєстрації з 29.08.2006 року до сьогодні безперервно, що підтверджується Актом депутата Курахівської міської ради від 27.09.2016 року. Позивач зазначає, що з початку проживання, а саме з 29.08.2006 року і до сьогодні, у спірному помешканні, вкладав власні кошти для догляду за житловим приміщенням, забезпечував його схоронність, здійснюю за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, забезпечує на договірній основі силами підприємств обслуговування житла. Згідно довідки комунального підприємства «Міська служба єдиного замовниках № 271 від 03.08.2016 року заборгованості зі сплати комунальних послуг за вказаним житловим приміщенням не рахується. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухоме майна щодо об'єкта нерухомого майна № 69142107 від 28.09.2016 року відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], відсутні. Позивач вказує, що в момент отримання ним в користування даної квартири і до моменту порушення мин питання оформлення права власності, йому не було відомо про те, що квартира не належить до комунальної власності територіальної громади м. Курахове. За весь час його проживання у даному помешканні претензій стосовно законності проживання в цій квартирі до мене від будь-кого не надходило. Самочинного будівництва, перепланування або переобладнання позивачем не проводилося. 17.09.2015 року позивач звернувся до виконкому Курахівської міської ради із заявою про надання копій документів, що стосуються передачі квартири за адресою: [ADDRESS]. Листом Курахівської міської ради № 1906/01-40 від 18.09.2015 року мені було надано копію рішення Курахівської міської ради від 03.10.2001 року № ІІІ-ХХХІ-1 «Опринятии жилищного фонда ОАО «Донбассэнерго» (ПЗП «ККЗ»), ОАО «КМЗ», КП «КЗЖБК» в коммунальную собственность территориальной громады г. Курахово», згідно якого ВАТ «Курахівський механічний завод» передало Курахівській міській раді основні засоби, в тому числі житловий будинок за адресою: [ADDRESS] Згідно вищезгаданого рішення виконкому до комунальної власності територіальної громади м. Курахове було передано увесь житловий будинок без врахування того, що квартира [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Курахівської міської ради від 19.01.1997 року № 189 раніше була передана у власність Акціонерному товариству монтажного управління № 2 «Електроюжмонтаж». Позивачу не було відомо про наявність прав власності у інших осіб на помешкання - квартиру [ADDRESS], яка була надана йому виконкомом в користування та враховуючи давність його володіння наданим йому помешканням, суд вважає, що позивач добросовісно заволодів, відкрито і безперервно продовжує володіти нерухомим майном - квартирою за вищевказаною адресою більше десяти років, що передбачає ст. 344 Цивільного кодексу України. Відповідно до абз. З, 4, 5 пункту 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 зазначено, що «- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.». Відповідно до п. 13 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»: «можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.». Відповідно до 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. На підставі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що інваліди II групи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. На підставі викладеного і

Outcome: approved