Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , яка внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій, а тому потребує стороннього догляду. В судове засідання заявник не з`явився, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у його відсутності. Заяву підтримує. Представник органу опіки і піклування Переволоцької сільської ради в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у його відсутності. Заяву визнає. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. [PERSON] є матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , проживають однією сім`єю, що підтверджується довідкою № 958 від 04.11.2019 року, виданою Переволоцькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №40 вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки судинної деменції, що досягає рівня вираженого недоумства, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] . Відповідно до вимог ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Крім того суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Виконавчий комітет Переволоцької сільської ради 28.11.2019 року прийняв рішення та подання про доцільність встановлення опіки над [PERSON] у разі визнання її судом недієздатною, та призначити [PERSON] опікуном [PERSON] . Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про визнання недієздатною [PERSON] , встановлення над нею опіки та призначення опікуна, є обґрунтованими і такими, що підлягають до часткового задоволенню. На підставі ст.ст. 39-41,60,63 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial