Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Тумирської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті тещі - [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла його теща, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно. . За життя померла [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Після смерті [PERSON] прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Однак, перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі є відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на дане будинковолодіння. В судове засідання позивач не з'явився. Представником позивача [PERSON] подано заяву про розгляд справи у їхню відсутність та підтримку позову. Відповідач Тумирська сільська рада Галицького району Івано-Франківської області в судове засідання представника не скерувала. Сільським головою скеровано заяву про розгляд справи у відсутності такого та про визнання позову. Дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що внаслідок смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина. До маси спадкового майна, що належало спадкодавцю входить, зокрема, житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS]. За життя померла залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с. 7). Відповідно до ст. 525 ЦК України (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки Тумирської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області № 83 від 02.03.2018 року на день смерті [PERSON] разом із нею проживав зять, [PERSON] (а.с. 9) Позивач прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину, суд приходить до висновку, що право власності на спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 458, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved