Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Володар - Роз» (далі - Відповідач, ТОВ «Фірма «Володар - Роз», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», в якому просив стягнути різницю між страховим відшкодуванням та фактичними збитками у розмірі 7 407,28 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.03.2018 о 14:30 по вул. Драгоманова, 5 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Man F2000», д.н.з. [NUMBER] , що належить відповідачу та автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу. В результаті події транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водії транспортних засобів спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому водій автомобіля «Man F2000» д.н.з. [NUMBER] повністю визнав свою вину внаслідок ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП була застрахована в ТДВ «Глобус». Згідно Акту виконаних робіт № 00000000000016936 від 27.07.2018, що складений VAG GROUP SERVICE (ФОП «[PERSON]») вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 15 442 грн. Зазначає, що страховик розрахував розмір страхового відшкодування з урахуванням зносу та сплатив страхове відшкодування у розмірі 7 431,50 грн., проте вказаний розмір страхового відшкодування не покриває весь нанесений збиток, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 26.04.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження. 18.06.2019 на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначив, що визнає обставини, встановлені в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду «Європротокол», проте заперечує розмір фактичних збитків, оскільки позивач не повідомив дійсну вартість проведеного відновлювального ремонту, не надав відповідних доказів щодо розміру суми коштів, яка була ним фактично витрачена на оплату ремонтних робіт та використаних запасних частин. Крім того, вважає, що ТОВ «Фірма «Володар - Роз» не є належним відповідачем за пред`явленим позовом, оскільки покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування є неправомірним. 18.06.2019 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи, у яких вона зазначає, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Man F2000» д.н.з. [NUMBER] застрахована в ТДВ «СТДВ «Глобус» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3087129. 02.03.2018 до ТДВ «СТДВ «Глобус» з заявою про настання страхового випадку виплати страхового відшкодування, поясненнями щодо обставин ДТП звернулося ТОВ «Фірма «Володар - Роз». 03.03.2018 до ТДВ «СТДВ «Глобус» звернувся [PERSON] з повідомленням про ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування та іншими документами. 29.05.2018 ТДВ «СТДВ «Глобус» здійснило розрахунок суми страхового відшкодування, склало страховий акт № ЦВ-ЦВ-5667 та виплатило [PERSON] 7 431,50 грн. страхового відшкодування. 06.08.2018 ТДВ «СТДВ «Глобус» склало додаткову ремонтну калькуляцію № [NUMBER]. 17.09.2018 ТДВ «СТДВ «Глобус», здійснило перерахунок суми страхового відшкодування, склало страховий акт № ЦВ-ЦВ-5667/1 та доплатило [PERSON] 589,22 страхового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду пояснення та заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.03.2018 о 14:30 по вул. Драгоманова, 5 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Man F2000», д.н.з. [NUMBER] , що належить відповідачу та автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водії транспортних засобів спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому водій автомобіля «Man F2000» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , який є працівником ТОВ «Фірма «Володар - Роз» повністю визнав свою вину внаслідок ДТП. Згідно Акту виконаних робіт № 00000000000016936 від 27.07.2018, що складений VAG GROUP SERVICE (ФОП «[PERSON]») вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 15 442 грн. Згідно товарного чеку від 27.07.2018 № 2, виданого ФОП « [PERSON] » фактичний розмір шкоди становить 15 442 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, спричинену у результаті ДТП була застрахована в ТДВ «Глобус», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3087129. 29.05.2018 ТДВ «СТДВ «Глобус» здійснило розрахунок суми страхового відшкодування (з врахуванням зносу деталей автомобіля), склало страховий акт № ЦВ-ЦВ-5667 та виплатило [PERSON] 7 431,50 грн. страхового відшкодування. 06.08.2018 ТДВ «СТДВ «Глобус» склало додаткову ремонтну калькуляцію № [NUMBER]. 17.09.2018 ТДВ «СТДВ «Глобус», здійснило перерахунок суми страхового відшкодування, склало страховий акт № ЦВ-ЦВ-5667/1 та доплатило [PERSON] 589,22 страхового відшкодування. Проте позивач зазначає, що ця сума є значно меншою, ніж необхідно для повного відновлювального ремонту автомобіля до того стану, в якому він був до настання ДТП (детальний розрахунок витрат, усіх необхідних робіт та запчастин наведено у Акті виконаних робіт № 00000000000016936 від 27.07.2018). Різниця між сумою необхідною для повного відновлювального ремонту автомобіля до того стану, який він був до настання ДТП та сумою розрахованої матеріальної шкоди становить 7 421,28 гривень = (15 442 - 8 020,72 гривень). Стаття 1166 Цивільного кодексу визначає, що шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За приписами ст. 1172 ЦУ України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до статті 1194 Цивільного Кодексу, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. Також суд повинен зазначити про таке. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ТДВ «СТДВ «Глобус», номер страхового полісу АК/ 3087129. Розмір шкоди підтверджується Актом виконаних робіт № 00000000000016936 від 27.07.2018, що складений VAG GROUP SERVICE (ФОП «[PERSON]») та товарним чеком від 27.07.2018 № 2, виданим ФОП « [PERSON] ». З матеріалів справи вбачається, що ТДВ «СТДВ «Глобус» виконало своє зобов`язання за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3087129 та виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 8 020,72 грн. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). З огляду на викладене суд дійшов висновку про стягнення з ТОВ «Фірма «Володар - Роз», різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Посилання відповідача на те, що розмір шкоди позивачем не доведений, оскільки не надано доказів, які б підтверджували виконання ремонтних робіт та закупівлю запасних частин і матеріалів на суму 15 442 гривень ФОП « [PERSON] », а наданий акт виконаних робіт та товарний чек є неналежними та недопустимими доказами, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки акт виконаних робіт та товарний чек містять інформацію щодо предмета доказування, а саме які роботи по відновленню пошкодженого автомобіля виконані та їх вартість. Відповідач належних та допустимих доказів на спростування розміру збитку, заподіяного [PERSON] , у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку, суд не надав, не заявляв клопотань про проведення судової експертизи у порядку ст.103 ЦПК України, а отже, несе ризики настання для нього негативних наслідків не реалізації його процесуальних прав. Таким чином, зважаючи, що рахунки та акти виконаних робіт є належними доказами, що підтверджують реальні витрати особи на проведення ремонтних робіт з метою відновлення пошкодженого транспортного засобу, і розмір збитків відповідачем не спростований, суд вважає, що відповідачем не спростовано розмір завданої матеріальної шкоди. Доводи відповідача про те, що заподіяна позивачу майнова шкода не перевищує ліміт відповідальності ТОВ «Фірма «Володар - Роз», як страховика, тому покладення на нього обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, не заслуговують на увагу, оскільки страхова компанія розрахувала та виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, тому у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки, як посилається відповідач, є меншими від ліміту відповідальності. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити згідно статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved