Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Генічеського міського нотаріального округу Штогріна Наталя Леріївна про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та усунення особи з першої черги спадкоємців за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] являється донькою померлого [INFO] у с. Новий Азов, Генічеського району [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина - право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказує, що [PERSON] не звернулась у встановлений шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки мешкала окремо від батька у м. Генічеськ та не спілкувалась із ним останнім часом, оскільки батько зловживав спиртними напоями. Батько загинув трагічно у пожежі в будинку, про що ніхто не повідомив дочці. Про його смерть вона дізналась лише від матері - [PERSON] , яка зустріла 18 липня 2018 року у м. Генічеськ мешканців сіл, що знали її колишнього чоловіка та повідомили про нещасний випадок. Дізнавшись від матері про смерть батька позивач не мала змоги подати заяву до органів нотаріату про прийняття спадщини, оскільки в неї не було документу, який підтверджує її особистість. У серпні 2018 року вона передала документи на отримання паспорту та 29 жовтня 2018 року отримала його, коли шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини вже збіг. Пояснює, що інша рідна донька померлого - [PERSON] на спадщину не претендує. Крім того, вказує, що оскільки в ході судового розгляду було з`ясовано, що після смерті батька позивача із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , вважає її такою, яку потрібно усунути від спадкування. Мотивує це тим, що остання, звернулась до нотаріуса в якості спадкоємця першої черги за законом, як дочка померлого. Разом з тим, вона не є рідною донькою [PERSON] , про що свідчить її свідоцтво про народження, де відомості про батька зазначені як [PERSON] . У зв`язку із тим, що батько позивача трагічно загинув у пожежі, а до смерті не перебував у безпорадному стані та не потребував сторонньої опіки є необхідність визнати [PERSON] такою, що не має право на спадкування разом із [PERSON] у першу чергу спадкоємців за законом. У зв`язку із цим, зі зміненими від 20 березня 2019 року вимогами просить суд: визначити [PERSON] додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , визнавши поважною причину пропущення цього строку; усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON] разом з [PERSON] у першу чергу спадкоємців за законом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали та пояснили, що [PERSON] пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини, разом з тим, у визначений строк до нотаріуса звернулась особа, яка не є спадкоємцем першої черги, як донька померлого та не має права на спадкування першої черги, у зв`язку із чим просить усунути її від спадкування. Просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] , понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи через оголошення на веб-сайті «Судова влада України», до судового засідання повторно не з`явилась, від неї не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні булавідсутня. Її представник - адвокат Аворник Л.В. в судовому засіданні, що відбувалось в режимі відеоконференції заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що позивач в установлений законом термін до нотаріуса не звернулась, причини через які це сталось не були поважними, тому підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Натомість, [PERSON] звернулась до нотаріуса у визначений термін та у законний спосіб. Вказує, що в позові жодним чином не вмотивовані підстави для усунення відповідача від спадкування, тому просить суд відмовити у позові в повному обсязі. Також вказала, що її довіритель має намір звертатися до суду для встановлення родинних відносин. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Генічеського міського нотаріального округу Штогріна Н.Л. в судовому засіданні була відсутньою. Нею надано заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутністю із позовними вимогами погоджується. Вказує, що 16 жовтня 2018 року до неї надійшла заява від [PERSON] та заведена спадкова справа за № 157/2018 на майно померлого [PERSON] . На момент подачі заяв нотаріус не перевіряє документи, що підтверджують родинні зв`язки. Цей факт перевіряється нотаріусом перед видачою свідоцтва про право на спадщину, за відсутністю заповіту. Якщо родинні відносини з померлим не будуть підтвердженні документально або не доведені рішенням суду, то нотаріус виносить відповідну постанову про відмову у видачі такого свідоцтва. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, встановив факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, акт. запис № 11 - [PERSON] народилась [INFO] . Батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . Батько позивача помер [INFO] , про що свідчить копія повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 листопада 2018 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області, акт. запис № 5. З пояснень позивача та її представника вбачається, що після смерті її батька залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Озерянської сільської ради Генічеського району на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Як було встановлено судом, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, згідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що причини, через які позивач [PERSON] своєчасно, в передбачений шестимісячний термін не подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини є поважними. Так, суд враховує, що [PERSON] та її батько мешкали за окремо, [PERSON] помер [INFO] за трагічних обставин у пожежі, про що свідчить витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Про смерть батька позивач дізналась у кінці липня 2018 року від матері, яка й сама випадково дізналась про смерть [PERSON] . Вказане підтвердила матір позивача - [PERSON] , будучі допитаною в судовому засіданні в якості свідка. Свідок зазначила, що побачила у м. Генічеськ знайомих, що мешкають у с. Озеряни та Новий Азов, які й повідомили, що стався нещасний випадок та [PERSON] загинув у пожежі. Після цього вона повідомила про це доньці, яка почала оформлювати паспорт, щоб звернутися до нотаріуса. Вказує, що донька отримала паспорт 29 жовтня 2018 року та на декілька днів не встигла в установлений законом строк. Також свідок вказала, що [PERSON] є ще однією донькою погиблого, але вона не претендує на спадщину, тому не зверталась до нотаріуса. Також вказала, що [PERSON] мешкає у Криму. Сама ж свідок зазначила, що розірвала шлюб із [PERSON] ще у 1994 році, тому вони не мешкали разом та особливо не підтримували стосунки. Факт розірвання шлюбу між батьками позивача підтверджується копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 27 вересня 2016 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області, акт. запис № 130. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач, дізнавшись у кінці липня 2018 року про смерть батька не мала паспорт громадянина України, у зв`язку із чим, вона звернулась до Генічеського районного сектору УДМС України, оскільки відсутність паспорту унеможливлювала її безпосереднє звернення до нотаріуса. 29 жовтня 2018 року позивач отримала паспорт громадянина України, про що свідчить відмітка про дату його видачі. Суд враховує, що датою смерті [PERSON] є 27 квітня 2018 року та шестимісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини спливав 27 жовтня 2018 року. З часу, коли позивач дізналась про смерть батька вона приймала міри для оформлення спадщини, отримувала паспортний документ, який посвідчував би її особистість, у зв`язку із чим пропустила встановлений законом строк. 20 листопада 2018 року представник позивача звернувся до суду для представлення її інтересів. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру встановлено, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа, з матеріалів якої вбачається відсутність заповіту чи спадкового договору, а свідоцтва про право на спадщину за зареєстрованою спадковою справою не видавались. З огляду на те, що позивач дізналась про смерть батька майже через три місяці з дня його гибелі та оформлювала паспортний документ, враховуючи незначний час, якого не вистачило позивачу для звернення до нотаріуса та те, що спадщина наразі ніким не прийнята, суд прийшов до висновку про задоволення позову в цій частині та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що достатнім строком для подання позивачем заяви про прийняття спадщини є три місяці, який слід обчислювати з дня наступного після набрання рішенням законної сили. Щодо позовної вимоги про усунення особи з першої черги спадкоємців за законом, то слід зазначити наступне. З матеріалів спадкової справи за № 157/2018 року вбачається, що 16 жовтня 2018 року до приватного нотаріуса Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Штогріної Н.Л. звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька - [PERSON] . З довідки, виданої сільським головою Озерянської сільської ради, затвердженої секретарем вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом зі своїм батьком - [PERSON] , який помер [INFO] . Звернення до суду з позовною вимогою про усунення [PERSON] від спадкування, в якості особи з першої черги спадкоємців за законом, позивач мотивує лише тим, що [PERSON] не є рідною донькою [PERSON] , а тому не може бути спадкоємцем першої черги у відповідності до вимог ст. ст. 1258, 1261 ЦК України. Слід зазначити, що усунення особи від права на спадкування, визначене ст. 1224 ЦК України може бути здійснено за рядом причин, зокрема, якщо буде встановлено, що особа ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ч. 5 ст. 1224 ЦК України). Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, та потребу спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про вищенаведені факти. З огляду на викладене, позовна вимога про усунення особи з першої черги спадкоємців за законом є неспроможною та необґрунтованою, також як й підстави для застосування у спірних відносинах вимог ст. 1224 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] в інтересах [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору слід залишити за позивачем, оскільки позовні вимоги задоволені лише в частині встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Також суд не вбачає підстав стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу, оскільки суду не надано жодних доказів про здійсненні витрати.

Outcome: partial