Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з вказаним вище позовом, в якому просив суд стягнути в національній валюті гривні з Авіакомпанії «Південні авіалінії» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на його користь компенсаційну страхову виплату за тілесне ушкодження пасажира у розмірі еквівалентному сумі 113100 спеціальних прав запозичення, що на день складання позову дорівнює 172.500,00 долари США, яка еквівалентна 1.656.000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 150.000,00 грн. 14.05.2014 року представником позивача було збільшено позовні вимоги: стягнути в національній валюті гривні з Авіакомпанії «Південні авіалінії» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю компенсаційну страхову виплату за тілесне ушкодження пасажира у розмірі еквівалентному сумі 113100 спеціальних прав запозичення, що на день складання позову дорівнює 172.500,00 долари США, яка еквівалентна 2.009.107,50 грн. та моральну шкоду у розмірі 150.000,00 грн. Свої вимог представник позивача обґрунтував наступним. [PERSON] уклав з авіакомпанією «Південні авіалінії» договір авіаперевезення, що підтверджується пасажирським квитком. Власником і експлуатантом повітряного судна є відповідач. 13 лютого 2013 року екіпаж авіакомпанії «Південні авіалінії» виконував чартерний рейс OTL 8971/72 по перевезенню футбольних вболівальників за маршрутом Одеса - Донецьк - Одеса. 13 лютого 2013 року, перебуваючи на борту повітряного судна літака Ан-24РВ, що летів зазначеним рейсом, при посадці в аеропорту м. Донецьк, позивач потрапив в авіакатастрофу. Як вбачається зі змісту остаточного звіту за результатами розслідування катастрофи літака АН-24 РВ д/н [NUMBER] авіакомпанії «Південні авіалінії», що сталася 13.02.2013 року у міжнародному аеропорту м. Донецьк, складеному Національним бюро за результатами з розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільним судном: «катастрофа літака Ан-24РВ сталася через втрату швидкості літака під час заходу на посадку при метеоумовах до яких командир літака не був підготовлений та допущений». Згідно обвинувального акту від 27 серпня 2013 року у кримінальному провадженні за фактом порушення правил безпеки руху та експлуатації повітряного транспорту, що спричинило загибель людей: «Внаслідок злочинних дій КПС Ан- 24РВ [PERSON], які проявилися у злочинній самовпевненості з порушенням працівником повітряного транспорту правил безпеки руху та експлуатації транспорту, на ділянці аеродромного поля КП «Міжнародний аеропорт Донецьк ім. С.С. Прокоф'єва», яка розташована на території Ясинуватського району Донецької області, сталася авіакатастрофа літака Ан-24РВ, 5 пасажирів літака загинули, інші 26 осіб, які знаходилися на борту ПС Ан-24РВ отримали тілесні ушкодження різної ступені тяжкості. Серед списку 26 осіб, які отримали тілесні ушкодження значиться і позивач [PERSON]. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 785 від 04.07.2013 року, виявлені у [PERSON] «посттравматическая обширная гематома верхней трети левой голени», відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, як такі, що вимагають для свого лікування строк понад 6, але не більше 21 дня.» Позивач стверджує, що внаслідок авіакатастрофи він отримав тілесні ушкодження, а також було пошкоджено та зіпсовано належні йому особисті речі. Також, [PERSON] просить суд стягнути моральну шкоду, яка обґрунтована реальною загрозою смерті, виникненням фобії щодо авіа перельотів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з урахуванням їх збільшення 14.05.2014 року, підтримала з підстав, викладених в позові та просила суд задовольнити повністю, представники відповідача та третьої особи проти задоволення позову заперечували, надали заперечення на позов. Представник відповідача в письмових запереченнях посилається на врегулювання правовідносин, які виникли між позивачем та Авіакомпанією «Південні авіалінії» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, спеціальним законодавством в галузі повітряних перевезень пасажирів і багажу, яким встановлені максимальні межі відповідальності авіаперевізника за заподіяну шкоду, тягар доведення якої покладається на потерпілого. Відповідачем було сплачено на користь позивача 15.000,00 грн., а відшкодування моральної шкоди міжнародним законодавством не передбачено. Представник третьої особи в письмових запереченнях посилається на те, що шкода за втрату або шкода, заподіяна під час перевезення пасажирів, багажу, вантажу відшкодовується авіаперевізником, а також на те, що не було дотримано порядку оформлення необхідних документів, при настання події. Матеріальна та моральна шкода необґрунтована належними та допустимими доказами. З'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, вислухавши учасників цивільного процесу, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає повністю, виходячи з наступного. Як випливає з матеріалів справи, [PERSON] уклав з авіакомпанією «Південні авіалінії» договір авіаперевезення, що підтверджується пасажирським квитком (а.с. 12). Власником і експлуатантом повітряного судна є відповідач. Відповідно до ст. 910 ЦК України, за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд. Укладення договору перевезення пасажиру та багажу підтверджується видачею відповідного квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Згідно ст. 919 ЦК України, перевізник зобов'язаний доставити пасажира до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), а в разі відсутності таких, у розумний строк. 13 лютого 2013 року екіпаж авіакомпанії «Південні авіалінії» виконував чартерний рейс OTL 8971/72 по перевезенню футбольних вболівальників за маршрутом Одеса - Донецьк - Одеса. 13 лютого 2013 року, перебуваючи на борту повітряного судна літака Ан-24РВ, що летів зазначеним вище рейсом, при посадці в аеропорту м. Донецьк, позивач потрапив в авіакатастрофу. Як вбачається зі змісту остаточного звіту за результатами розслідування катастрофи літака АН-24 РВ д/н [NUMBER] авіакомпанії «Південні авіалінії», що сталася 13.02.2013 року у міжнародному аеропорту м. Донецьк, складеному Національним бюро за результатами з розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільним судном: «катастрофа літака Ан-24РВ сталася через втрату швидкості літака під час заходу на посадку при метеоумовах до яких командир літака не був підготовлений та допущений». Згідно обвинувального акту від 27 серпня 2013 року у кримінальному провадженні за фактом порушення правил безпеки руху та експлуатації повітряного транспорту, що спричинило загибель людей: «Внаслідок злочинних дій КПС Ан- 24РВ [PERSON], які проявилися у злочинній самовпевненості з порушенням працівником повітряного транспорту правил безпеки руху та експлуатації транспорту, на ділянці аеродромного поля КП «Міжнародний аеропорт Донецьк ім. С.С. Прокоф'єва», яка розташована на території Ясинуватського району Донецької області, сталася авіакатастрофа літака Ан-24РВ, 5 пасажирів літака загинули, інші 26 осіб, які знаходилися на борту ПС Ан-24РВ отримали тілесні ушкодження різної ступені тяжкості. Серед списку 26 осіб, які отримали тілесні ушкодження значиться і позивач [PERSON]. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 785 від 04.07.2013 року, виявлені у [PERSON] «посттравматическая обширная гематома верхней трети левой голени», відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, як такі, що вимагають для свого лікування строк понад 6, але не більше 21 дня.» Відповідно до платіжного доручення № 53 від 21.03.2013 року [PERSON] було сплачено авансовий платіж у розмірі 15.000,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої авіакатастрофою, яка мала місце 13.02.2013 року у міжнародному аеропорту м. Донецьк. Згідно положень ст. ст. 57-60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, належних та допустимих доказів про завдання позивачу матеріальної шкоди у розмірі 2.009.107,50 грн. суду надано не було. Відшкодування матеріальної шкоди носить компенсаційний характер й не передбачає отримання прибутку особою, яка таке відшкодування отримує. Відповідно до ст. 10 ЦК України, чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України. Питання відшкодування авіаперевізником шкоди заподіяної фізичній особі каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю пасажира, регулюються спеціальним законодавством в галузі повітряних перевезень пасажирів і багажу, зокрема: Варшавською Конвенцією від 12.10.1929 року для уніфікації деяких правил, що стосується міжнародних повітряних перевезень, із Гаазьким Протоколом про внесення змін від 28.09.1955 року (далі «Варшавська Конвенція»); Монреальською Конвенцією від 28.05.1999 року Про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень (далі «Монреальська Конвенція»); Повітряним Кодексом України; Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 30.11.2012 №735 (далі «Правила»); Порядком і правилами проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 12.10.2002 №1535. Статтями 17, 22 Монреальської Конвенції встановлено, що перевізник є відповідальним за шкоду, яка спричинила тілесне ушкодження пасажира, тільки за умови, що подія, яка стала причиною ушкодження, відбулася на борту повітряного судна або посадки чи висадки пасажира. Відповідальність обмежується сумою у 100 000 спеціальних прав запозичення. Згідно п. п. 11, 18 ст. 100 Повітряного Кодексу України, авіаперевізник несе відповідальність за втрату або шкоду, заподіяну під час перевезення пасажирів, багажу відповідно до вимог і правил, передбачених міжнародними договорами України, законодавством України, в тому числі авіаційними правилами України. До договорів на повітряне перевезення, в тому числі до чартерних перевезень та інших цивільно-правових відносин, пов'язаних з повітряними перевезеннями, які не врегульовані положеннями цього Кодексу або міжнародними договорами України, застосовуються положення ЦК України. Відповідно до п.1 Глави 4 розділу XXVII Правил, розмір відповідальності за тілесне ушкодження або загибель пасажирів обмежений сумою 113100 спеціальних прав запозичень. Пункт 13 Порядку обов'язкового авіаційного страхування передбачає страхову суму за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю пасажира під час виконання польотів у межах України, сумою еквівалентною 20.000,00 доларів США за кожне пасажирське крісло. Страховик сплачує страхове відшкодування кожному пасажиру або його спадкоємцю. Згідно п.2 ст. 30 Монреальської конвенції та п.2, глави 1, розділу XXVIII Правил, загальна сума, яка може бути стягнена з перевізника, його службовців та агентів не повинна перевищувати зазначених в цих нормативно-правових актах меж відповідальності. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: - коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; - у випадках, передбачених статтями Цивільного Кодексу та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; - при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Отже, ратифіковані Україною міжнародні договори щодо міжнародних авіаперевезень (Варшавська конвенція і Монреальська конвенція), Повітряний Кодекс України, Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу, не передбачають відповідальності за спричинення моральної шкоди. Зазначені нормативно-правові акти передбачають відповідальність перевізника лише за доведені прямі збитки. Окрім того, правила ст. 1167 ЦК України регулюють правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої в межах позадоговірних зобов'язань та не можуть бути застосовані до договірних правовідносин, зокрема, що виникли в результаті укладення договору перевезення.

Outcome: dismissed