Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. Зазначила, що 23.11.2011 між нею та відповідачем по справі відділом РАЦС Ямпільського РУЮ у Вінницькій області був зареєстрований шлюб. Позивач зазначила, що від спільного проживання із відповідачем мають двох малолітній дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їхніх спільних дітей, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Позивач у звязку зі скрутним матеріальним становищем не має змоги забезпечити дітей. Вважаючи права дітей порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], 30.10.2007 народження та [PERSON], 27.04.2014 народження у твердій грошовій сумі по 500 гривень на кожну дитину, щомісячно, і до досягнення ними повноліття та стягнути кошти на її утримання у твердій грошовій сумі по 500 гривень, до досягнення [PERSON] трьох років. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнав частково в частині стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття, проти їх задоволення не заперечував, про що надав суду письмову заяву, із клопотанням розглядати справу без його участі. В своєму клопотанні відповідач просив суд зменшити розмір аліментів на утримання дружини. До клопотання додав довідку Ямпільського районного центру зайнятості вих.№04.37/1475 від 16.10.2015 та копію довідки про одержання ідентифікаційного номера. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів копій свідоцтв про народження дітей, встановлено, що позивач є матірю, а відповідач - батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про шлюб, виданого 23.11.2011, встановлено, що [PERSON] 23.11.2011 зареєструвала шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Волкова». Із довідки, виданої виконавчим комітетом Ямпільської міської ради Вінницької області вих..№4130 від 17.09.2015 встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO], на її утриманні знаходяться діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Із довідки, виданої Ямпільським РЦЗ Вінницької області вих..№04.37/1475 від 16.10.2015 встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Ямпільському РЦЗ чк безробітний з 28.08.2015. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дітей, а також обовязку чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки діти проживають із позивачем і перебувають на її утриманні, суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Оскільки суду не надано доказів про наявність у відповідача постійного заробітку, що би давало підставу визначити аліменти у частці від заробітку (доходу), суд має підстави для визначення їх у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки син сторін [PERSON], [INFO], не досяг трьох років, суд має підстави для стягнення утримання з [PERSON] на користь [PERSON] до досягнення цією дитиною трьох років. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 28.09.2015 за вхід.№6045, тому суд має підстави для стягнення аліментів на утримання дітей із 28.09.2015. Дослідивши усі докази, суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін, ту обставину, що позивач самостійно утримує двох дітей. Суд враховує майнове становище відповідача, який зареєстрований як безробітний, однак, є працездатним, відсутні докази про стан здоровя відповідача чи наявність інших утриманців, а тому суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дітям. Щомісячну суму коштів 1000 гривень на кожну дитину, із якої в рівних частках (по 500 гривень) кожен із батьків зобовязаний утримувати дітей щомісячно, до їх повноліття, суд вважає достатньою для належного забезпечення дітей, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, канцелярських товарів для дітей цього віку та інших необхідних товарів. Із врахуванням якнайкращих інтересів дітей, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Заявлену позивачем суму коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд вважає частково обґрунтованою, виходячи із наступного. Позивач не працює і самостійно утримує малолітніх дітей, які потребують витрат на харчування, одяг, відсутні докази про наявність у позивача доходів, а тому позивач потребує коштів на своє утримання. Оцінюючи майнове становище кожної сторони, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати утримання позивачу у сумі 300 гривень, щомісячно, до досягнення меншою дитиною трьох років. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги у цих частинах обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити як таких, що заявлені безпідставно. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у сумі 487 гривень 20 копійок. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст. 84 ч.2, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial