Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі відповідної довіреності від 17.10.2017 року та в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовом до Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Маркова, № 50 у с. Дібрівне, Городнянського району, Чернігівської області, зазначені в технічному паспорті під літерами : «А-1» - житловий будинок з «а-1» - прибудова з терасою, загальною площею 89,6 кв.м., в т.ч. житловою площею 58,8 кв.м., «Б-1» - сарай, «В-1» - гараж, «Г-1» - літня кухня, «г-1» - сіни до літньої кухні, «г1-1» - сарай, «Д-1» погріб з шийкою, «Ж-1» - погріб з шийкою, 1 ворота з хвірткою, 2 огорожа суцільна, 3 огорожа суцільна, після смерті її матері [PERSON], яка померла 11 травня 1998 року та після смерті її батька [PERSON], який помер 06 липня 2000 року. Ухвалою судді від 04 грудня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи останні повідомлялися належним чином. Представник позивача [PERSON] надав до суду письмову заяву від 11.12.2017 року з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги, заявлені ним в інтересах позивача, підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 52 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник відповідача Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 21.12.2017 року з проханням розглянути справу за відсутності представника сільської ради, проти позову [PERSON] сільська рада не заперечує ( а.с. 54 ). Третя особа по справі на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 12.12.2017 року за вих. № 02-16/1105 з проханням розглянути справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами, проти позовних вимог [PERSON] третя особа не заперечує ( а.с. 53 ). Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи вони повідомлялась належним чином. До позовної заяви долучено їх письмові клопотання про розгляд справи без їх участі, проти позову їх рідної сестри [PERSON] не заперечують ( а.с. 33, 37 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло письмових пояснень щодо позову. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 105 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов обґрунтовується тим, що 11 травня 1998 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно, в тому числі на 1/4 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Маркова, № 50 у селі Дібрівне, Городнянського району, Чернігівської області. Спадкоємцями першої черги за законом є чоловік спадкодавця і батько позивача [PERSON] та діти спадкодавця, а саме позивач, її рідний брат [PERSON] та рідна сестра позивача [PERSON]. У встановлений законом строк позивачем та її батьком були подані заяви до Городнянської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала спадкодавцю. Спадщину на належну спадкодавцю 1/4 частин вищезазначеного житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами вони не оформлювали. Брат та сестра позивача у встановлений законом строк до нотаріальних органів із заявами про прийняття спадщини після смерті своєї матері не зверталися і відповідно до закону вважаються такими, що не прийняли її спадщину. Таким чином, після смерті [PERSON] позивач та її батько успадкували по 1/8 частині спадкового будинку. 06 липня 2000 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно, в тому числі на 1/4 частину вказаного житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами та на 1/8 його частину, яку він успадкував після смерті свої дружини. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, а саме позивач, її рідний брат [PERSON] та рідна сестра позивача [PERSON]. 17 жовтня 2012 року позивачем була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON]. Брат та сестра позивача у встановлений законом строк до нотаріальних органів із заявами про прийняття спадщини після смерті свого батька не зверталися і відповідно до закону вважаються такими, що не прийняли його спадщину. Таким чином, після смерті свої батьків позивач успадкувала 1/2 частину спадкового будинку ( 1/8 частину домоволодіння після смерті матері та 3/8 його частини після смерті батька). Відповідно довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області батькам позивач належало по ? частині житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Маркова, 50 у с. Дібрівне, Городнянського району, Чернігівської області, первинна реєстрація права власності на який не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. Станом на 15 квітня 1991 року батьки позивача не втратила право на частку у його майні. Станом на 15.04.1991 року суспільна група, до якої відноситься житловий будинок «колгоспний двір». Дані обставини стали перешкодою в оформленні права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку і причиною необхідності звернення позивача до суду. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 026030 вбачається, що [PERSON] померла 11 травня 1998 року у віці 65 років в с. Дібровне, Городнянського району, Чернігівської області ( а.с. 8 ). Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно. Згідно свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 1076683 [PERSON] народилася 06 листопада 1966 в с. Дібрівне, Городнянського району, Чернігівської області та її батьками значаться : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 7 ). Зі свідоцтва про одруження серії ЯФ № 464418 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 11 травня 1956 року. Після одруження прізвища подружжя : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 10 ). З дослідженої в судовому засіданні довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 17.10.2017 року за вих. № 1045 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 станом на 01.01.1988 року за № 335 в будинку за адресою : с. Дібрівне, вул. Маркова, 50 Городнянського району Чернігівської області, на день смерті [PERSON], яка померла 11.05.1998 року, разом з нею були зареєстровані та проживали : чоловік померлої [PERSON], дочка померлої [PERSON] та онук померлої [PERSON] ( а.с. 11 ). Отже, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON]. Після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] та її дочка [PERSON], як спадкоємці за законом, 30.03.2000 року звернулись до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої 11.05.1998 року [PERSON]. 30.03.2000 року була заведена спадкова справа № 89/2000 до майна [PERSON]. Спадкоємцям [PERSON] та [PERSON]Ф було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку ( пай ) ( а.с. 110-129 ). Судом встановлено, що [PERSON] помер 06 липня 2000 року у віці 67 років в м. Чернігів, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 080232 ( а.с. 9 ). Після смерті [PERSON] його дочка [PERSON], як спадкоємець за законом, 17.10.2012 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого 06.07.2000 року [PERSON]. 17.10.2012 року була заведена спадкова справа № 167/2012 до майна [PERSON], який помер 06.07.2000 року. Спадкоємцю [PERSON] вже були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку ( пай ) та свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади ( а.с. 69-77 ). Дослідженням довідок виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 17.10.2017 року № 1049 та від 06.02.2018 року № 47 встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі № 1 за 1996-2000 роки, особовий рахунок № 355 в будинку № 50 по вул. Маркова у селі Дібрівне Городнянського району Чернігівської області станом на 01.07.1990 року, постійно були зареєстровані та проживали : [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким належало по 1/4 частині вказаного домоволодіння кожному. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не втратили право на частку в його майні ( а.с. 13, 106 ). Ці дані підтверджуються записами в погосподарській книзі по Смичинській сільській раді Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 15-17, 92-94, 107-109 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З інформаційної довідки, виготовленої ФОП [PERSON] від 23.10.2017 року № 505, встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Маркова в с. Маркова Городнянського району Чернігівської області не зареєстровано, будь-які правовстановлюючі документи відсутні, будинок побудований в 1966 році, процент готовості 100%, загальна площа будинку становить 89,6 кв.м., житлова площа становить 58,8 кв.м., самочинного будівництва, перепланування та переобладнання не виявлено ( а.с. 18 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1966 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», члени колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мали право на спірний будинок по 1/4 частині кожний. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого ФОП [PERSON] технічного паспорта на житловий будинок за адресою : Чернігівська область, Городнянський район, с. Дібрівне, вулиця Маркова. буд. № 50, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : «А-1» - житловий будинок з «а-1» - прибудова з терасою, загальною площею 89,6 кв.м., в т.ч. житловою площею 58,8 кв.м., «Б-1» - сарай, «В-1» - гараж, «Г-1» - літня кухня, «г-1» - сіни до літньої кухні, «г1-1» - сарай, «Д-1» погріб з шийкою, «Ж-1» - погріб з шийкою, 1 ворота з хвірткою, 2 огорожа суцільна, 3 огорожа суцільна ( а.с.19-20 ). Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку № 50 по вулиці Маркова в селі Дібрівне Городнянського району Чернігівської області відсутні ( а.с. 57 ). Враховуючи, що за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували своє право власності на частки нерухомого майна, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов обєктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved