Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, (далі по тексту - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Кристалбанк» (далі по тексту - третя особа), відповідно до якого просив визнати виконавчий напис від 27.03.2017 № 639, вчинений відповідачем щодо стягнення кредиту в розмірі 27 168, 97 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача була наявна заборгованість перед ПАТ «ТЕРРА БАНК» в розмірі 15 000, 00 грн. Представники Банку повідомили про його ліквідацію та вказали, що рахунки для погашення наявної заборгованості буде повідомлено позивачу додатково. В подальшому позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження за оспорюваним виконавчим написом про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 27 168, 97 грн. на користь ПАТ «Кристалбанк», з яким позивач не укладав жодних кредитних договорів. Позивач вказує, що відповідачем всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» під час вчинення виконавчого напису, не перевірено документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, зокрема, не встановлено ту обставину, що позивача повідомлено про заміну кредитора у зобов'язанні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до яких просив відмовити в позові в повному обсязі. Пояснив, що ПАТ «Кристалбанк» під час вчинення виконавчого напису було надано всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, які відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджують безспірність заборгованості. При цьому, Банком також було надано докази направлення позивачу в тому числі повідомленням про заміну кредитора у зобов'язанні. При цьому, обов'язок нотаріуса полягає у перевірці безспірності заборгованості по наданим документам, а не у визначенні та перевірці її розміру. При цьому, в своїх додаткових поясненнях вказав, що є неналежним відповідачем, оскільки в даному випадку позов має бути пред'явлено до стягувача, тобто до Банку, а не до нотаріуса. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, в своїх письмових поясненнях просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки виконавчий напис вчинений з дотриманням норм чинного законодавства. При цьому Банк повідомляв позивача про заміну кредитора у зобов'язаннях, які виникли на підставі кредитного договору, укладеного позивачем з ПАТ «ТЕРРА БАНК». 03.07.2017 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду. Відповідно до Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-1043 від 21.11.17 року щодо повторного автоматичного розподілу справи, вказана справа була передана до провадження судді Мальцева Д.О. 22.11.2017 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. справу прийнято до свого провадження та справу призначено до розгляду. 09.01.2018 від позивача надійшла заява про проведення засідання в режимі відеоконференції. 11.01.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. заяву позивача про проведення засідання в режимі відеоконференції задоволено. 13.01.2018 від відповідача надійшли письмові заперечення на позовну заяву. 13.09.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О., з врахуванням набрання чинності нової редакції ЦПК України від 15.12.2017, вирішено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 07.03.2018 від представника третьої особи надійшов відзив на позовну заяву. 16.10.2018 від представника третьої особи надійшли доповнення до відзиву. 19.11.2018 від позивача надійшли пояснення. 22.11.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 07.02.2019 від третьої особи надійшла заява про залучення у справі правонаступника відповідача. 22.02.2019 від відповідача надійшли додаткові пояснення. 27.02.2019 від представника третьої особи надійшли зміни до заяви про залучення правонаступника. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 вказаного Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок), передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п. 1.1. Глави 16 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України (п. 1.2. Глави 16 Порядку). Відповідно до п. 2.3. Глави 16 Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. 3. Умови вчинення виконавчого напису Згідно п. 3.1. Глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2. Глави 16 Порядку). Відповідно до п. 3.5. глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При цьому, згідно п. 2 вказаного Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, аналізуючи положення вказаних норм, нотаріус здійснює захист цивільних прав стягувача шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Крім того, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року по справі №6-158цс15. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначає, що відповідачем під час вчинення виконавчого напису, не перевірено безспірність заборгованості, зокрема, не перевірено виконання новим кредитором вимог ст. 516, 517 ЦК України щодо повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов'язанні, оскільки жодних кредитних договорів між ПАТ «Кристалбанк» та позивачем укладено не було. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «ТЕРРА БАНК» та позивачем 03.01.2014 було укладено Кредитний договір про встановлення овердрафту № Д-21/01 від 03.01.2014. Третьою особою направлено позивачу вимогу про усунення порушень за адресою, яка містить в кредитному договорі та за адресою, яку в тому числі позивач вказує в позовній заяві: [ADDRESS], в якій в тому числі міститься повідомлення про зміну кредитора з ПАТ «ТЕРРА БАНК» на ПАТ «Кристалбанк», та необхідність погашення наявної в позивача заборгованості в розмірі 15 000, 00 грн./заборгованість по кредиту/, 10 968, 97 грн. /заборгованість по процентам/, а всього - 25 968, 97 грн., протягом 30 днів з моменту направлення вказаної вимоги. Вказану вимогу позивачем отримано 03.11.2016р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. В подальшому, у зв'язку з невиконанням вказаної вимоги позивачем, третя особа звернулась до відповідача із заявою про вчинення виконавчого напису. 27.03.2017, відповідачем -приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КРИСТАЛЮБАНК», , який є правонаступником активів та обов'язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов'язаннями ПАТ «ТЕРРА БАНК», невиплачених в строк грошових коштів на підставі Кредитного договору про встановлення овердрафту № Д-21/01 від 03.01.2014, укладеним між ПАТ «ТЕРРА БАНК» та [PERSON] за період з 03.01.2014 по 26.10.2016 в розмірі 15 000, 00 грн. - заборгованості по кредиту, 10 968, 97 грн. - заборгованості по процентам, 1200, 00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, а всього 27 168, 97 грн. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис було вчинено відповідачем на підставі заяви ПАТ «Кристалбанк», до якої зокрема, останнім було надано: довіреність Банку, витяг з Реєстру активних операцій з фізичними особами Додатку № 1 до Акту приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного Банку ПАТ «ТЕРРА БАНК» від 22.12.2014 (щодо кредиту [PERSON].), кредитний договір про встановлення овердрафту № Д-21/01 від 03.01.2014 з Додатком, довідка від 17.02.2017, Довідка від 17.02.2017, виписка по особовим рахункам з 22.12.2014 по 31.10.2016 № 31.10.2016/12-вих,вимога про усунення порушень кредитних зобов'язань від 31.10.2016 № 31.10.2016/12-вих, список № 246 від 31.10.2016 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих до Київ-1, з відміткою поштового відділення зв'язку від 31.10.2016, фіскальний чек КМД УДППЗ «Укрпошта» Київ 1 № 0724 від 31.10.2016р. З врахуванням наведеного, для отримання оспорюваного виконавчого напису, відповідачу було надано всі необхідні документи, встановлені Переліком. При цьому, будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність поданих нотаріусу документів вимогам закону, суду не надано. Відтак, посилання позивача на ту обставину, що відповідачем всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» під час вчинення виконавчого напису, не перевірено документи, що підтверджують безспірність заборгованості перед новим кредитором, зокрема, не встановлено ту обставину, що позивача повідомлено про заміну кредитора у зобов'язанні, не знайшли свого підтвердження наданими в судовому засіданні доказами. Крім того, відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2 оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оспорена боржником лише в позовному порядку. При безпідставності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обґрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. У цих випадках справа розглядається в позовному провадженні, позивачем в якому є кредитор, а відповідачем - боржник. Приватний нотаріус не є належним відповідачем по вказаній категорії справ. Так, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суд відмовляє в їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed