Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про повернення грошової позики . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 травня 2016 року [PERSON] отримала від нього, [PERSON] , позику у розмірі 556 600,00 грн. (п`ятсот п`ятдесят шість тисяч шістсот гривень 00 коп.) з метою купівлі квартири за адресою: [ADDRESS] . Дана операція була оформлена розпискою, яку [PERSON] власноруч написала та підписала. При передачі грошей були присутні свідки [PERSON] та [PERSON] . Строк повернення отриманих згідно вказаної розписки грошей закінчився 31 грудня 2019 року, але жодних грошових коштів в погашення суми боргу він від [PERSON] не отримав ні до закінчення цього строку, ні після його настання. На протязі часу, що пройшов від дати виникнення зобов`язання про повернення йому грошових коштів і до самого звернення до суду, відповідачка не зробила жодної спроби хоча б обговорити ситуацію що склалась, запропонувати відповідні способи її вирішення ані шляхом поступового погашення взятої в борг суми, ані повного або часткового її повернення. Замість цього відповідачка всіляко уникає зустрічі з ним. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу згідно розписки у розмірі 556 600,00 (п`ятсот п`ятдесят шість тисяч шістсот гривень). Судові витрати покласти на Відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Романчук О.М. подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить задовольнити , розглянути справу за відсутності позивача та його представника.. Від представника відповідачки [PERSON] адвоката Пашкевич І.А. до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнала та просить суд розглянути справу за відсутності відповідачки та її представника. Ухвалою суду від 30.07.2021 р. прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгялд справи з викликом сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення . Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що згідно розписки від 18.05.2016 року, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в позику в розмірі 556 600,00 грн. (п`ятсот п`ятдесят шість тисяч шістсот гривень 00 коп.) з метою купівлі квартири за адресою: [ADDRESS] . При передачі грошей були присутні свідки [PERSON] та [PERSON] . Дану грошову суму (борг) зобов`язувалася повернути позикодавцю в повному обсязі до 31.12.2019 року. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір від 18.05.2016 року (оформлений у вигляді простого письмового договору - розписки про отримання коштів) свідчить про отримання відповідачем позики від позивача, даний договір також вказує про суму боргу, проте, відповідачка умови договору позики не виконала і гроші позивачу не повернула. Будь-яка інша угода про виконання цього договору позики, доповнення чи зміну умов договору, сторонами не складалася. Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного суду України, відповідно до якої, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику (постанова Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63 цс 13). Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Свої зобов`язання про позику позивач виконав повністю, термін повернення грошей закінчився 31.12.2019 року, відповідачка в добровільному порядку грошей не повертає. Відповідно до ч.2 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання , повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Боргова розписка в оригіналі надана та оглянута судом, приєднана до матеріалів справи, що також слугує підтвердженням невиконання боржником свого зобов`язання в повному об`ємі. Таким чином, сума позики, яка підлягає поверненню [PERSON] відповідно до умов договору позики від 18.05.2016 року становить 556 600 (п`ятсот п`ятдесят шість тисяч шістсот) грн. 00 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 5566,00 грн. На підставі наведеного ст.ст. 526, 527,530 ЦК України,

Outcome: approved