Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] сільської ради Берегівського району про визнання незаконним та скасування рішення [PERSON] сільської ради Берегівського району від 15.12.2016 року про відмову в задоволенні клопотання [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, а також про зобов'язання відповідача розглянути на пленарному засіданні сесії подане 17.06.2016 року клопотання [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в строки, порядку та у спосіб, передбачений ст. 118 ЗК України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення. Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 червня 2016 року позивач звернувся до [PERSON] сільської ради Берегівського району з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га в контурі 201. [PERSON] сільська рада, розглянувши на пленарному засіданні сесії вказану заяву позивача прийняла Акт у формі рішення, яким відмовила [PERSON] в задоволенні заяви та наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 10.11.2016\~року по справі №\~297/2484/16-ц позов задоволено частково. [PERSON] сільською радою зобовязано розглянути на пленарному засіданні сесії подане 17.06.2016 року клопотання [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в строки та спосіб, передбачений вимогами ЗК України, та прийняти належне рішення. Даним вказаним рішенням суду відмовлено у задоволенні позовної вимоги [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення [PERSON] сільської ради про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, в с.\~Шом, контур 201, тільки у звязку з тим, що відповідачем, всупереч вимогам чинного законодавства, не розглянуто у належному порядку клопотання [PERSON] та взагалі не прийнято відповідне рішення, тобто відсутній предмет для судового оскарження. На виконання рішення суду від 10.11.2016\~року по справі №\~297/2484/16-ц, 11-ою сесією 7-го скликання [PERSON] сільської ради 15.12.2016 року розглянуто клопотання [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, в с.\~Шом, контур 201. За результатами розгляду даного клопотання, сільською радою прийнято рішення №\~134 «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON]В.». Про прийняте рішення [PERSON] було повідомлено листом [PERSON] сільської ради від 16.12.2016 року №\~Ш-57/02-22. Приймаючи вище вказане рішення, відповідач мотивував його тим, що відповідно до технічної документації з нормативно грошової оцінки земель населеного пункту с. Шом, дана земельна ділянка визначена як землі під господарськими будівлями, дворами, гаражами, віднесена земель комерційного використання. Відповідно до п.\~«б» ч.2 ст.22 ЗК\~України землі під господарськими будівлями і дворами, господарські шляхи та інші хоча і відносяться до земель сільськогосподарського призначення, однак віднесені до несільськогосподарських угідь, тобто не придатні для потреб сільського господарства, а тому і не можуть надаватися громадянам безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, однак його інтереси представляв [PERSON]. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити повністю з підстав наведених у ньому. Представник відповідача [PERSON]-Ф. Л. просив відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених в запереченні. Крім того, представник відповідача подав до суду лист начальника Управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 22.09.2016 року, згідно якого у звязку відношенням землі до категорії земель в контурі 198, а не в контурі 201 як вказано в заяві позивача від 17.06.2016 року, сільськогоподарського призначення (господарський двір) давати їх для сільськогосподарського обробітку не можна (а. с. 39). Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] сільської ради Берегівського району з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га та додав до клопотання ситуаційний план розміщення земельної ділянки на території [PERSON] сільської ради (а. с. 19-20). Згідно з вимогами ч. 7 ст. 118 ЗК України, сільська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Крім того, відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, до повноважень яких належить розгляд заяв, зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв. Відповідь за результатами розгляду заяв в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах питань. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Як вбачається з копії рішення [PERSON] сільської ради № 134 від 15.12.2016 року на пленарному засіданні 11 сесії сільської ради VII скликання, [PERSON] сільська рада відмовила у задоволенні заяви [PERSON] на підставі листа начальника Управління Держгеокадастру у Закарпатській області (а. с. 25). З наведеного вбачається, що сільською радою було порушено вимоги ст. 118 ЗК України та ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», оскільки не було прийнято відповідного рішення за заявою позивача, тому суд вважає позовну вимогу про зобов'язання відповідача розглянути клопотання [PERSON] в строки та спосіб, передбачений вимогами ЗК України, та прийняти належне рішення обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси. Як було встановлено, [PERSON] сільська рада не прийняла належного мотивованого рішення за заявою [PERSON] про відмову в наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства. Заперечення представника відповідача суд не бере до уваги, оскільки викладене в даному заперечення не стосується справи, так як предметом спору є бездіяльність відповідача, що виразилось у неприйнятті належного рішення за клопотанням [PERSON], а не оскарження мотивованого рішення.

Outcome: approved