Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON], по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS]; дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3008 га, 0,9238 га; дві земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,25 га та 0,15 га. Ще за життя, 18 серпня 2017 року [PERSON] посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] Інші спадкоємці по смерті спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] відмовились від своїх часток в спадковому майні на користь [PERSON], який прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, йому було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON], його представник [PERSON], кожен зокрема, не з'явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідачі Комарівська сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON], однак ще за життя 18 серпня 2017 року посвідчила заповіт, яким все належно їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом матиме право, зокрема: житловий будинок в [ADDRESS] і все те, що знаходиться в ньому і біля нього (надвірні споруди), земельну ділянку площею 0,40 га, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] 30 березня 2011 року заповіла своєму внукові - [PERSON], [INFO], який проживає у [ADDRESS] (а.с. 6, 24). Із витягу з погосподарської книги № 1 за 2017 роки та довідки Комарівської сільської ради Маневицького району № 2836 від 26 грудня 2017 року вбачається, що власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] є [PERSON], яка була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою. Заповіт від імені спадкодавця [PERSON] посвідчувався в Комарівській сільській раді Маневицького району Волинської області 18 червня 2017 року (а.с. 8, 10). Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку підтверджується, що власником земельної ділянки, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 1,22 га, яка складається з двох земельних ділянок, площею 0,3008 га, 0,9238 га та яка знаходиться на території Комарівської сільської ради Маневицького району Волинської області є [PERSON] (а.с. 11, 14-19). Відповідно до витягу з рішення Комарівської сільської ради Маневицького району Волинської області від 19 грудня 1996 року № 37, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, загальною площею 0,40 га, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,15 га (а.с. 21). Відповіддю на усне звернення від 24 травня 2018 року, державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 27). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 598 від 3 липня 2018 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] була заведена спадкова справа № 14 за 2018 рік. 19 січня 2018 року із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка спадкодавця [PERSON] (а.с. 44-45). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства 28 лютого 2018 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS], відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 34). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України,

Outcome: approved