Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 06 липня 2002 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що причиною розпаду їхньої сім`ї стала психологічна несумісність, оскільки у них з Відповідачем різні погляди на основні життєві питання і цінності. У зв`язку із незнаходженням спільної мови між ними часто виникали сварки та непорозуміння. З серпня 2017 року проживають окремо, спільного бюджету не мають, подружніх і сімейних стосунків не підтримують. Від шлюбу мають двох дітей, [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній син проживає разом з нею. На примирення категорично не згодна. Вважає, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому просить суд розірвати їх шлюб і після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 20 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач згідно пункту 1 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. Від Відповідача відзиву не надійшло, а Позивачем не надано суду згоди на проведення заочного розгляду справи, тому суд розглядає справу без винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Глухівського міськуправління юстиції Сумської області, актовий запис № 95 (а.с.6). Від шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] (а.с.7), та сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.8). З позовної заяви вбачається, що причиною розпаду сім`ї стала психологічна несумісність, оскільки сторони мають різні погляди на основні життєві питання і цінності. У зв`язку із незнаходженням спільної мови між Позивачем та Відповідачем часто виникали сварки та непорозуміння. З серпня 2017 року сторони проживають окремо, спільного бюджету не мають, подружніх і сімейних стосунків не підтримують, шлюб фактично припинив своє існування, примирення між ними не можливе. Відповідно до\~статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін та інтересам спільної дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову, необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір, сплачений Позивачем у сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved