Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування заяви зазначив, що[INFO] помер його батько, [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] .Вказував, що він з батьком та мати [PERSON] проживали разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] , вели спільний бюджет, та витрати на харчування та оплату комунальних платежів. Батько тяжко хворів, не виходив з дому, потребував сторонньої допомоги. На момент смерті батько був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в квартирі, яку він придбав 28.12.1998 року, однак ніколи в ній не жив. Підставою для звернення до суду з даною заявою стала відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємець пропустила строк на звернення із заявою про отримання спадщини і не була зареєстрована разом із спадкодавцем. На підставі викладеного просить встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в судове засідання. Сторонам надіслано копію ухвали суду. Також ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року задоволено клопотання заявника, витребувано від нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори Михальової Л., копію матеріалів спадкової справи . На виконання ухвали суду, державним нотаріусом Михальовою Л. 27.09.2021 року (вх. 45363) надіслано копію спадкової справи № 657/2021 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Заінтересована особа: [PERSON] до суду не з`явилась, 28.09.2021 ( вх. ЕП-18349) та від 19.10.2021 ( вх № ЕП19585) звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує з приводу задоволення вимог заяви. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заяву, зазначивши, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , крім нього спадкоємицею першої черги є його мати, дружина померлого [PERSON] , спору про право на спадщину між ними не має. Дослідивши матеріали справи, докази, що додані до заяви, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, суд виходить з такого. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 15, його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 78 років, актовий запис про смерть № 573. Свідоцтво про смерть видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) . Заявник зазначав, що після смерті батька відкрилась спадщина, однак, він відповідно до постанови приватного нотаріуса не може отримати свідоцтво про спадщину за законом у в`язку з пропуском строку на прийняття такої, при цьому заявник зазначає, що є таким, що фактично її прийняв, оскільки проживав та доглядав за батьком протягом останніх років його життя та до дня його смерті. Судом досліджено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1940/98 від 28.12.1998 року, згідно якого квартира [ADDRESS] на праві власності належала [PERSON] . Вказаний договір було зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН 28.12.1998 року за № 306 пр., стор. № 137, реєстр 7. Судом досліджено копію листа державного нотаріуса Михальової Л., від 20.07.2021 року № 3408/02-14, згідно якого, повідомлено, що оскільки з наданих документів не можливо встановити факт спільного проживання зі спадкоємцем на момент його смерті, так як він був зареєстрований за іншою адресою ніж [PERSON] . Відповідно до акту від 05.08.2021 року засвідченого керівником органу самоорганізації населення комітет мікрорайону «Ближні Млини» Прокопенко Г.І. , згідно якого зазначено, що з 15.07.1971 року за адресою : [ADDRESS] постійно мешкав [PERSON] , який помер [INFO] . Його дружина [PERSON] та син [PERSON] постійно проживали однією сім`єю з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ., вели спільне господарство, [PERSON] хворів, в останні роки син доглядав за ним, після смерті батька організував та сплатив всі витрати на позовання. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] , [INFO] , проживаюча за адресою: [ADDRESS] , якому були роз`ясненні зміст ст. 63 КУ та положення ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання. Так, свідок зазначив, що [PERSON] знає приблизно з 1978 року, оскільки у цьому році переїзхала жити ха адресою [ADDRESS] . Знає добре [PERSON] , та його батьків, оскільки в них огорожа межує. [PERSON] помер у січні 2021 року , з ним постійно мешкали його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Сина [PERSON] знає ще з підліткового віку, він ходив у школу, потом в інститут. [PERSON] був науковим співробітником, інтелігентною людино. Останні роки хворів, постійно був в будинку чи на огороді, йому допомагав сина та дружина. Свідок зазначає, що підтверджує факт того, що [PERSON] жив за адресою [ADDRESS] разом з батьками [PERSON] та [PERSON] . З моменту смерті батька продовжує жити за вказаною адресою разом з матір`ю та дружиною. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] , [INFO] , проживаюча за адресою: [ADDRESS] якому були роз`ясненні зміст ст. 63 КУ та положення ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання. Так, свідок зазначив, що є цивліьною дружєиною [PERSON] . Проживає разом з ним по [ADDRESS] , приблизно з 2017 році.Добре знає батьків [PERSON] , батько чудова людина нажаль помер у січні 2021 року. Вказувала що [PERSON] єдина дитина, порадившись купити квартиру [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , вони оформили її на батька. Батько постійно проживав в приватному будинку по [ADDRESS] , займався городом, та доглядав за будинком. В останні роки хворів, онкологія, тому постійно знаходився будинку, який має три ізольовані кімнати, та свіжому повітрі. Зазначила, що був укладений договір з клінікою «інтосана» при кожному виклику швидкої допомоги [PERSON] вона була присутня.Вказувала що дружина покійного [PERSON] та син [PERSON] за батьком добре доглядали. Свідок зазначає, що підтверджує факт того, що [PERSON] жив за адресою [ADDRESS] разом з батьками [PERSON] та [PERSON] . З моменту смерті батька продовжує жити за вказаною адресою разом з матір`ю. Таким чином матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] є сином померлого [PERSON] , проживав з батьком за адресою [ADDRESS] до його смерті, здійснював догляд за батьком, утримував та утримає житло. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а саме, те, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , який помер [INFO] , та постійно проживав з ним однією сім`єю по день його смерті, тобто до [INFO] , що необхідно заявнику для реалізації свого права на отримання спадщини після смерті її рідного батька, тому суд прийшов до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до положень ч. 7 ст.294 ЦПК України.

Outcome: approved