Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою в якій просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 49,3 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., що складається з 2-х кімнат площею 12,3 кв.м. та 15, 5 кв.м.; кухні площею 7, 4 кв.м.; вбиральні - 1,3 кв.м.,ванної кімнати - 2,6 кв.м., коридору - 8,4 кв.м.; лоджією - 1,8 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування таких вимог [PERSON] посилається на те, що відповідачка по справі є його сестрою по лінії матері. [INFO] мати померла та після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Квартира належала матері на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.06.2007 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради, на підставі довідки ЖБК № 233 від 06.06.2007 р. № 50 та рішення виконкому Дніпропетровської ради від 21.10.1999 р. № 2091 та 21.10.2004 р. № 3060 та зареєстровано в КП ДМБТІДОР 20.06.2007 р. в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 19236391. За життя матір склала заповіт від 02 липня 2007 року, яким належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла йому. Він у визначений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру у зв'язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відновити загублені матір'ю документи на житло, він не може, оскільки їх видають тільки за вимогою власника квартири. За таких обставин, йому було запропоновано звернутися за захистом його спадкових прав до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив пред'явлену позовну заяву задовольнити, надав заяву про подальший розгляд справи без його участі позов просив задовольнити. Відповідач надала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила про визнання нею позовних вимог [PERSON] Треті особи в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про місце та час судового розгляду, про причини неявки суд не сповістили, заперечень проти позову надано не було. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно інформації наданої КП «Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, квартира [ADDRESS] належить на праві власності гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 червня 2007 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради на підставі довідки ЖБК № 233 від 06 червня 2007 року № 50 та рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 року № 2091 та від 21.10.2004 року № 3060, та зареєстрованого в КП ДМБТІ ДОР 20.06.2007 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 19236391. Спірна квартира загальною площею - 49, 3 кв.м., житловою площею -27,8 кв.м., складається з 2-х кімнат площею 12,3 кв.м. та 15, 5 кв.м.; кухні площею 7, 4 кв.м.; вбиральні - 1,3 кв.м., ванної кімнати - 2,6 кв.м., коридору - 8,4 кв.м.; лоджії - 1,8 кв.м., що видно з технічного паспорту виготовленму 04.09.2014 року ФОП [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат Серія [NUMBER] від 10.07.2014 р. реєстровий № 3253). Вартість квартири, відповідно до звіту про оцінку майна від 08.09.2014 року наданого ТОВ «Південні зірки» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності ФДМУ № 14367/13 дійсний до 18.02.2016 р), складає 364376 грн. Відповідач [PERSON] є рідною сестрою позивача по лінії матері [PERSON], що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження. [INFO] [PERSON] померла в м. Дніпропетровську, але за життя вона склала заповіт від 02 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий № 2866), яким, належну їй квартиру заповіла своєму синові [PERSON]. Однак, позивач звернувшись до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, не зміг його отримати у зв'язку з відмовою у вчиненні такої нотаріальної дії через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи. Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. ч. 1 і 3 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, службовими особами визначеними у статтях 1251-1252 цього кодексу. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні, з досліджуваної спадкової справи встановлено, що позивач у визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звертався до нотаріальної контори в порядку ст. 1269 ЦК України із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак з-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому нотаріусом було відмовлено. Вищевикладені обставини безспірно встановлені судом та підтверджуються поясненнями представника позивача, а також наданими суду письмовими доказами. За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved