Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Свої вимоги мотивував тим, що він є сином померлого [INFO] [PERSON]. Отримати свідоцтво про смерть батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України і у нього відсутній медичний документ, що може бути прийнятий відділом РАЦС. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для проведення реєстрації смерті його батька в органах ДРАЦС. В судове засідання заявник не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа - Кременчуцький міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду повідомлялась належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз'яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За нормою ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином померлого [INFO] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 22.04.1981р. Брянківським міським відділом РАЦС Ворошилоградської області. [INFO] в м.Брянка, Луганської області помер [PERSON] на підтвердження чого заявником надано довідку про причини смерті від 21.06.2016р. та лікарське свідоцтво про смерть №142 від 21.06.2016р. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Надане заявником лікарське свідоцтво про смерть №142 від 21.06.2016р.видане поліклінікою №1 «Брянківської центральної міської багатопрофільної лікарні», що знаходиться на тимчасово окупованій території України. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.ст. 1; 4 ч. 2 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. 31.08.2016р. Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті батька, у зв'язку з тим, що документ, наданий заявником для підтвердження факту смерті не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р. №545. Встановлення факту смерті заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті його батька, [PERSON], який помер [INFO] у м. Брянка Луганської області, що є тимчасово окупованою територією України. З урахуванням зазначеного суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. ст.10, 57-60, 179, 208 212-215, 256, 2571,259, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved