Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач свої вимоги обгрунтував тим, що 20.10.2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти в розмірі 6400 доларів США з терміном повернення до 01.12.2013 року. Укладення договору позики підтверджується розпискою від 20.10.2013 року, яку [PERSON] передала [PERSON] в момент отримання грошових коштів в сумі 6400 доларів США. У визначений договором позики строк відповідач кошти не повернула. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики у розмірі 137120 грн. та судовий збір в сумі 1371,20 грн. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 20.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до умов даного договору позивач передав, а відповідач отримала у власність грошові кошти у розмірі 6400 доларів США. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] в день укладення договору позики на підтвердження отримання коштів надала [PERSON] розписку про отримання позики в сумі 6400 доларів США, відповідно до якої зобов'язалася повернути кошти до 01.12.2013 року. Після вказаної дати відсотки за договором позики будуть складати 5 % від суми прострочки. Таким чином, факт укладення договору позики між [PERSON] та [PERSON] та передача коштів за договором в сумі 6400 доларів США підтверджений розпискою [PERSON], яка є належним і допустимим доказом позовних вимог [PERSON] Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Станом на день розгляду справи [PERSON] борг за договором позики [PERSON] не повернула. Доказів, які б спростували позовні вимоги [PERSON] відповідач суду не надала. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами. Позивачем визначено, що сума позики в розмірі 6400 доларів США за офіційним курсом гривні щодо долара США станом на 28.10.2015 року складає 137120 грн. Однак з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 01.09.2015 року. Сума позики в розмірі 6400 доларів США за офіційним курсом гривні щодо долара США станом на 01.09.2015 року складає 139554,68 грн. Разом із тим, суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в межах заявлених позовних вимог в розмірі 137120 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором позики від 20.10.2013 року в сумі 137120 грн. Таким чином позовні, вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 1371,20 грн.

Outcome: approved