Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва, з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що підставою для розірвання шлюбу є обставина, що останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони повністю втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства з відповідачем не ведуть з 07.12.2019 р. Проживають окремо. Позивач вважає, що шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбіз 05.09.2019р., про що у адміністрацією міської часті Прага 1 було зроблено відповідний актовий запис за № 253 у книзі укладення шлюбів. Від шлюбу сторони спльних дітей не мають. Відповідно до ст. ст.21,24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексуУкраїни шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно зі ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд, приймаючи до уваги обставини визнання відповідачем позову, вважає за необхідне задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved