Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області про визначення йому додаткового строку в 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.12.2007 року померла його баба [PERSON] Після смерті останньої відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), що в с. Потік Козівського району, розміром 2,23 га. в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ТР №0107236 від 04.11.1996 року, зареєстрованого 06.11.1996 року. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син, тобто батько позивача [PERSON] Однак, лише у 2017 році останній повідомив, що не приймав і не бажає приймати спадщину після смерті своєї матері, що підтверджується відповідною заявою від 07.09.2017 року. На даний час позивач бажає прийняти спадщину після смерті баби [PERSON], однак вже не може звернутись до нотаріуса, оскільки строк, визначений законом для подання заяви про прийняття спадщини сплив і у зв»язку із відсутністю спадкоємців звернувся до суду. Просить визначити додатковий строк протягом трьох місяців для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявився, однак подав суду заяву, згідно якої просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задоволити. Представник [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, однак, подав листа, згідно якого даний позов підтримує і просить задоволити в повному обсязі,\~\~а справу слухати у відсутності їх представника. Оскільки учасники справи у судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, враховуючи заяву [PERSON], приймаючи до уваги лист представника відповідача [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, прийшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Судом встановлено, що 18.12.2007 року померла [PERSON] віці 87 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СГ №108460 (а.с.3). Згідно копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0107236 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянська спілка «Потіцька» розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.5). Як вбачається із копії свідоцтва про народження II-ЯР №754301 батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії I-ИД №241741, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції (а.с.9) батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] одружились 15.07.2000 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис №2, в результаті чого, [PERSON] змінила прізвище на «Смишнюк» (а.с.11). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області від 26.06.2017 року №316/2-19 [PERSON] спадкодавець, яка померла 18.12.2007 року, постійно проживала та була зареєстрована у будинку за адресою: вул. Нижня Перня, 48, с. Потік, Козівський район, Тернопільська область. На день її смерті разом з нею проживав її внук [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2\~ст. 1220 ЦК України). Частина 3\~ст.1272 ЦК України\~визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз'яснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як на підставу пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач покликається на те, що йому не було відомо про те, що на час смерті [PERSON] батько позивача [PERSON] не прийняв спадщину після смерті своєї матері, а відтак він фактично не міг вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (стаття 68 Конституції України). Відтак, наведені [PERSON] обставини, не є поважними причинами, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Доказів, які б стверджували, що позивач звертався в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, та йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у звязку з пропуском строку, суду не подано. Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано суду підтверджуючих документів щодо існування родинних звязків між ним та померлою [PERSON], а із встановлених судом обставин на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, вбачаються розбіжності у імені [PERSON] «Степанії Олексіївни» та [PERSON] «Стефанії Олексівни», які не дають суду можливості вважати [PERSON] родичем, а відтак спадкоємцем померлої [PERSON]. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що у визначенні позивачу [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті баби безкоровайної С.О., яка померла 18.12.2007 року, слід відмовити.

Outcome: dismissed