Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]., другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, [PERSON] про визнання права власності та зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивує тим, що 24.05.2015 року придбав ? частину силосного складу цементу «Ц-1», який знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Тараса Бульби Боровця, 17, інша ? частина даного силосного складу цементу належить йому відповідно до рішення Господарського суду Волинської області. Силосний склад цементу «Ц-1» - це комплексна будівля, яка складається з кількох окремих взаємоповязаних між собою деталей, насосів, компресорів, підсобних приміщень і призначене для вигризки та зберігання цементу. Актом приймання-передачі від 25 квітня 2015 року було зафіксовано факт передачі колишнім користувачем йому майна, яке є невідємними складовими частинами силосного складу цементу «Ц-1». 22.12.2015 року він дізнався, що частина належного йому майна, а саме три компресори були описані та арештовані другим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції в ході виконавчого провадження стосовно [PERSON] Підставою накладення арешту на дане майно слугував предявлений [PERSON] лист, в якому зазначено, що дані компресори є його власністю. Державним виконавцем під час накладення арешту не було встановлено власника майна, а предявлений лист [PERSON] не є правовстановлюючим документом. Просить суд, визначити його право власності на арештоване майно та знати арешт з трьох компресорів, які знаходяться в м. Луцьку по вул. Тараса Бульби Боровця, 13. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Представник ВДВС в судовому засіданні позов не визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові доказами по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] 24.05.2015 року придбав у [PERSON] ? частину силосного складу цементу «Ц-1», який знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Тараса Бульби Боровця, 17, інша ? частина даного силосного складу цементу належить йому відповідно до рішення Господарського суду Волинської області. Силосний склад цементу «Ц-1» - це комплексна будівля, яка складається з кількох окремих взаємоповязаних між собою деталей, насосів, компресорів, підсобних приміщень і призначене для вигризки та зберігання цементу. Актом приймання-передачі від 25 квітня 2015 року було зафіксовано факт передачі колишнім користувачем йому майна, яке є невідємними складовими частинами силосного складу цементу «Ц-1», до яких належить компресор КС-2-10 1 штука, компресор КС-1-20 2 штуки. 22.12.2015 року [PERSON] дізнався, що частина належного йому майна, а саме три компресори були описані та арештовані другим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції в ході виконавчого провадження стосовно [PERSON] Підставою накладення арешту на дане майно слугував предявлений [PERSON] лист, в якому зазначено, що дані компресори є його власністю (а.с. 15). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Доказом, що підтверджує належність [PERSON] компресора КС-2-10 1 штука, компресора КС-1-20 2 штуки є накладна № 390 від 02.07.2022 року, що підтверджує той факт, що спірне майно було придбано у сільськогосподарського кооперативу «Нива». Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] в судовому засіданні доведено те, що компресор КС-2-10 1 штука, компресор КС-1-20 2 штуки є його власністю, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved