Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.12.2016 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого останній отримав грошові кошти в розмірі 12000,00 доларів США, які зобовязувався повернути за першою вимогою. Проте, відповідач належим чином не виконав умов договору, не здійснив повернення отриманої суми позики у розмірі та строки на вимогу позивача. Просить стягнути з відповідача в його користь суму боргу за позикою в розмірі 12000,00 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ на 19.12.2016 року - 317640,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, з підстав в ній зазначених. Просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 533, 553, 554, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до договору позики укладеного 19.12.2016 року позичив у [PERSON] суму в розмірі 12000,00 доларів США, яку зобов'язувався повернути на першу вимогу (а.с. 6). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що позичальник суму боргу за договором позики в розмірі 12000,00 доларів США до цього часу не повернув тобто, умови договору не виконав. Згідно з частиною другою статті 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 12000,00 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ станом на 19.12.2016 року - 317640,00 грн. та відсотки в розмірі 21620,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved