overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 05 вересня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області (далі - ВДРАЦС РС Сніжнянського МУЮ), актовий запис № 156. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, байдужість до життя та проблем кожного. З вересня 2015 року сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримуються. Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями ч.2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 05 вересня 2014 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований ВДРАЦС РС Сніжнянського МУЮ, актовий запис № 156, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 05 вересня 2014 року виконкомом Залісненської селищної ради. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини сторін припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю подружжя та утримання дітей між ними не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не зацікавлений його зберегти. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 06 липня 1991 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у відділі РАЦС Куйбишевського РУЮ Запорізької області, актовий запис №39. Від шлюбу мають двох доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Спільне життя не склалося через те, що відповідач зловживав спиртними напоями, учиняв сварки. З 2007 року з сім'єю не проживає, не приймає участі у вихованні дітей, аліменти не сплачує. Позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду 14.01.2014 року подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справу був повідомлений належним чином, причини неявку суду не повідомив, заперечення на позов не подав, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 06 липня 2006 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований у Куйбишевському районному відділі РАГС Запорізької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №39, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження дітей (а.с.7-8). Шлюбні відносини сторін припинені з 2007 року. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю та утримання дітей між ними не виникає. Відповідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд враховую позицію позивача, яка просить покласти судові витрати на себе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 11 грудня 2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (далі - ВРАЦС по м. Бердянськ), актовий запис №779. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. З вересня 2014 року позивач припинила з відповідачем шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, змінити їй шлюбне прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду 14 квітня 2015 року подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 11 грудня 2009 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований у ВРАЦС по м. Бердянськ, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 779, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.12.2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого 25 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області. Шлюбні відносини сторін припинені з вересня 2014 року. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю та утримання дитини між ними не виникає. Відповідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 11 серпня 2001 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у відділі реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (далі - ВРАГС Куйбишевського РУЮ), актовий запис № 36. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через те, що відповідач почав зловживати спиртними напоями та вчиняти сварки. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримуються. Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями ч.2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 11 серпня 2001 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у ВРАГС Куйбишевського РУЮ, актовий запис № 36, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 11 серпня 2001 року ВРАГС Куйбишевського РУЮ (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 09 квітня 2003 року Запорізьким міським ВРАГС Запорізького обласного управління юстиції України (а.с. 6). Шлюбні відносини сторін припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю подружжя позивач має намір вирішувати в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не зацікавлений його зберегти. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Питання щодо розподілу судових витрат у сторін не виникає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 14 серпня 1999 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у відділі реєстрації АГС Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис № 25. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з сторонами та перебуває на утриманні відповідача. Спільне життя не склалося через те, що відповідач фінансово не забезпечував родину, через відсутність взаємоповаги один до одного, намагання позивача зберегти сім'ю ні до чого не призвели та не дали позивного результату. Подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. З серпня 2014 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримуються. Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями ч.2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 14 серпня 1999 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації АГС Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис № 25, що підтверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 14.08.1999 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбні відносини сторін припинені, сторони спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю та утримання дитини між ними не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак сторони наполягають на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Враховуючи те, що суд задовольняє позов [PERSON] про розірвання шлюбу, усі понесені нею судові витрати повинні бути стягнуті з іншої сторони, тобто з відповідача, а саме: судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 15 вересня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (далі ВРАЦС Куйбишевського РУЮ), актовий запис № 43. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через те, що відповідач почав вчиняти сварки, на теперішній час проживає з іншою жінкою. З квітня 2015 року сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримуються. Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями ч.2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 15 вересня 2006 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у ВРАЦС Куйбишевського РУЮ, актовий запис № 43, що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-ЖС № 023592, виданим 15 вересня 2006 року ВРАЦС Куйбишевського РУЮ (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 277659, виданим 16 червня 2015 року ВДРАЦС РС Куйбишевського РУЮ (а.с. 6). Шлюбні відносини сторін припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю подружжя та утримання дітей між ними не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не зацікавлений його зберегти. При таких обставинах суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Враховуючи те, що суд задовольняє позов [PERSON]В про розірвання шлюбу, усі понесені нею судові витрати повинні бути стягнуті з іншої сторони, тобто з відповідача, а саме судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 15 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (далі - ВРАЦС Куйбишевського РУЮ), актовий запис № 48. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося через те, що з відповідачем мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, [PERSON] нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, відповідач не підтримував нормальну атмосферу в сім'ї, не піклувався про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримуються. Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, просить залишити собі шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями ч.2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 15 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований 15.09.2007 року у ВРАЦС Куйбишевського РУЮ, актовий запис № 48, що підтверджено листом ВДРАЦС РС Куйбишевського РУЮ від 28.03.2014 р. за № 485/02-04/04-37. Від шлюбу сторони дітей не мають, шлюбні відносини припинені. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю між ними не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторонам судом було надано місячний строк для примирення, однак між ними не було досягнуто вільної згоди щодо збереження шлюбу, а примушування жінки або чоловіка до шлюбу законом забороняється. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 16 червня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (далі ВРАЦС Печерського РУЮ). Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через деструктивну поведінку чоловіка. З 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені. Подальше спільне життя сторін стало суперечити інтересам позивача. Позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилася, до суду 26.11.2015 року подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справу був повідомлений належним чином. Судовий виклик був направлений за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованої у встановленому порядку, а тому відповідно до абзаців 2, 4-5 частини 5 ст.74 ЦПК України, відповідач вважаться таким, що був повідомлений належним чином про розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 16 червня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований у ВРАЦС Печерського РУЮ, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 614, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 192788 від 16 червня 2012 року (а.с.7). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини сторін припинені з 2013 року. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю, між ними не виникає. Відповідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може.

Outcome: approved