Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 17 січня 2012 року. Їхній шлюб був зареєстрованим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №11. Їхні шлюбні відносини з відповідачем розпалися з початку 2014 року у зв'язку із тим, що відповідач припинила виконувати свої сімейні обов'язки, не прибирає, провокує і вчиняє свари та скандали, ображає його різними словами. У зв'язку з викладеним розпалися їхні з відповідачем сімейні стосунки. Відповідач сказала йому, що якщо він захворіє і буде потребувати постійного догляду, вона за ним доглядати не буде і не буде його ховати. У зв'язку з цим розпалися їхні з відповідачем сімейні стосунки. За час більше ніж рік, поведінка відповідача не змінилася і він, у зв'язку з цим вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно, сімейні стосунки відновленню не підлягають, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам відповідача. Дітей в нього та відповідача немає. Сумісно нажитого майна у них з відповідачем немає. Оскільки відповідач не побажала розірвати шлюб у органах реєстрації актів цивільного шлюбу, заявивши, що до Слов'янського відділу реєстрації актів цивільного стану вона не піде, що змусило його звертатися до суду з цим позовом. При реєстрації шлюбу він та відповідач прізвище не змінювали, він не заперечує щодо будь-якого рішення відповідача про те, яке прізвище буде у неї після розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу для нього повторне, для відповідача перше. Він та відповідач є пенсіонерами, довідка про розмір пенсії додасться. Він інвалід першої групи, інвалідність йому присвоєна безстроково. Відповідно до п. 9 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору як інвалід першої групи. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], що був зареєстрований 17 січня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №11. [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 23 березня 2016 до суду надійшла Заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 36). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 23 березня 2016 до суду надійшла Заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с. 37). 23 вересня 2015 року [PERSON] у судовому засіданні висловила Клопотання, в якому просила надати їм з позивачем строк на примирення терміном шість місяців, оскільки вона бажає зберегти сімю. Ухвалою Словянського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року сторонам було надано строк для примирення до 23 березня 2016 року Після спливу строку для примирення позивач не бажає зберегти шлюб з відповідачем. Примирення між ними не можливе. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12 січня 2012 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №11 (а.с.4). Від шлюбу сторони не мають дітей. Як вбачається з матеріалів справи згідно Довідки МСЕК Серія 2-18АБ № 254092 від 12 квітня 1996 року [PERSON] має першу групу інвалідності (а.с. 15). В теперішній час шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство ними не ведеться. Тобто, зараз кожний живе своїм окремим особистим життям, ніяким чином не переймаючись проблемами іншого. І таке спільне життя стало для сторін неприйнятним і неможливим. Таким чином їх сімя фактично розпалась, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Надання часу для примирення [PERSON] вважає недоцільним, так як відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у звязку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі\~ ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні також встановлено, що на підставі Ухвали Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2015 року сторонам було надано строк для примирення протягом шести місяців, однак на теперішній час сторони не примирилися, позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] не просить суд змінити дошлюбне прізвище і бажає надалі іменуватися прізвищем «Єфанова». Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сімї неможливе. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складала 1 218 грн. При зверненні до суду позивач відповідно до п. 9 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору, як інвалід першої групи. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про розірвання шлюбу з [PERSON] З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп., який підлягає стягненню на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved