Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до Новолазарівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його (позивача) батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 9.47 кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП «Перемога» та розташована на території Новолазарівської сільської ради Миколаївської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК № 0053888 , виданий 30.09.1997 року на підставі розпорядження Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області від 12.09.1997 року, який втрачено. Він (позивач) своєчасно прийняв спадщину, але 10.07.2017 року державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про спадщину через відсутність правовстановлюючого документу (сертифікату). Тому, він (позивач) звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 9.47 умовних кадастрових гектарів на території Новолазарівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 13.06.2019 року до участі у цивільній справі було залучено [PERSON] в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Новолазарівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, раніше, в клопотанні від 09.07.2019 року, просив суд провести розгляд справи за відсутності представника відповідача, долучити до справи архівну копію рішення Новолазарівської сільської ради №22 від 15.01.1999 року, копію постанови Казанківського районного суду від 12.10.2011 року по справі за №2-а-3025/2011 р. та прийняти рішення з урахуванням вищевказаного, згідно вимог діючого законодавства України, судові витрати покласти на позивача. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час і місце проведення розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, її представник подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В ході розгляду справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , про що 02.06.1997 року складено відповідний актовий запис №06, який був батьком відповідача [PERSON] , [INFO] , про що 10.04.1976 року Новолазарівським сіль ЗАГС Казанківського району Миколаївської області зроблено запис за №8 (свідоцтво про народження, серія [NUMBER] ) та батьком третьої особи [PERSON] , [INFO] , про що 13.03.1972 року зроблено запис за №5 (свідоцтво про народження, видане повторно відділом ДРАЦС Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області 07.03.2013 року, серія [NUMBER] ). Відповідно до копії державного акту на право колективної власності на землю І-МК № 000129, який видано 01.08.1997 року Новолазарівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, КСП «Перемога» передається у колективну власність 4338,8 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Новолазарівської сільської Ради народних депутатів від 20.12.1996 року №44. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №14. Згідно архівної копії рішення Новолазарівської сільської Ради народних депутатів за №44 від 20.12.1996 року, рада вирішила: 1. Передати в колективну власність КСП «Перемога» всього 3962,1 гектарів землі і видати державний акт на право колективної власності на землю. Згідно архівної копії рішення Новолазарівської сільської Ради за №22 від 15.01.1999 року, рада вирішила: 1. Відмінити рішення сесії сільської ради №44 від 20.12.1996 року /12-ої сесії ХХІІ скликання/ про передання в колективну власність 3962,1 гектарів землі. 2. Передати в колективну власність КСП «Перемога» всього 4009,45 гектарів землі і видати державний акт на право колективної власності на землю. З наданих до суду доказів не було достеменно встановлено, коли саме і скільки гектарів землі було передано Новолазарівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області КСП «Перемога» у колективну власність і коли КСП «Перемога» отримало належний державний акт на право колективної власності на землю. Згідно Акту ревізії контрольно-ревізійного відділу в Казанківському районі за №13-24/02 від 20.06.2011 року встановлено, що в порушення п.2 Указу президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», до списку громадян - членів КСП «Перемога» безпідставно прізвища 10 громадян, які не були прийняті в члени КСП (в грудні 1997 року), та які на дату видачі сільськогосподарському підприємству Державного акту на право колективної власності на землю (01.08.1997 року) померли, а саме: [PERSON] - помер [INFO] ; [PERSON] - помер [INFO] ; [PERSON] - помер [INFO] ; [PERSON] - помер [INFO] ; [PERSON] - померла [INFO] ; [PERSON] - помер [INFO] ; [PERSON] - помер [INFO] ; [PERSON] - помер [INFO] ; [PERSON] - померла [INFO] ; [PERSON] - помер [INFO] , що призвело до незаконного надання права на отримання земельних часток (паїв) загальною площею 97,7 умовних кадастрових гектарів на загальну суму 1264056 грн., а всього призвело до незаконного надання права на отримання земельних часток (паїв) загальною площею 132.58 умовних кадастрових гектарів на загальну суму 1769678 грн. 40 коп. 24.06.2011 року за № 13-14/186 контрольно-ревізійним відділом в Казанківському районі, Новолазарівському сільському голові Красновіцькому В .І. було направлено вимогу про усунення порушень та запропоновано: Акт ревізії розглянути на розширеній виробничій нараді. Посадових осіб винних у допущенні порушення фінансової дисципліни, та які мали недоліки в роботі, притягнути до дисциплінарної відповідальності. Вжити заходи щодо відшкодування незаконного відчуженого майна на суму 1769,68 тис. грн., яке Новолазарівським сільським головою не було виконано. Постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 12.10.2011 року по справі за №2-а-3025/11, адміністративний позов Контрольно - ревізійного управління в Миколаївській області до Новолазарівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області про зобов`язання виконати вимогу про усунення порушень законодавства, виявлених перевіркою, - було задоволено з зобов`язанням Новолазарівську сільську раду Казанківського району Миколаївської області, виконати вимогу КРВ в Казанківському районі від 24.06.2011 року за № 13- 14/186 стосовно вжиття заходів щодо відшкодування відчуженого майна на суму 1769,68 тис. грн., що Новолазарівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області не було виконано. Судом не було вирішено заздалегідь питання про законність або незаконність відчуження земельних ділянок окремим громадянам. Відповідно до інформації Відділу у Казанківському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 20.07.2017 року за №52/143-17, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Новолазарівській сільській раді, КСП «Перемога», дійсно зареєстрований сертифікат за №287 від 30.09.1997 р. серії МК № 0053888 на гр. [PERSON] площею 9,47 умовних кадастрових гектарів, на підставі розпорядження Казанківської райдержадміністрації від 12.09.1997 р. №353-р. Середній розмір земельної частки (паю) по Новолазарівській сільській раді складає 9,47 умовних кадастрових гектарів, вартість станом на 2017 р. становить 2332685,97 грн. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Перемога» від 01.08.1997 р. серії І-МК №000129. Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0053888 , сертифікат видано [PERSON] , який проживає в с. Новолазарівка Казанківського району Миколаївської області на підставі рішення Казанківської РДА від 12.09.1997 р. за №353-р в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» розміром 9,47 в умовних кадастрових гектарах. Згідно з п. 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,- має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Отже, з огляду на вищенаведені положення право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як роз`яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зо-крема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки часом відкриття спадщини після померлого [PERSON] є [INFO] , тому спадкові відносини в даному випадку регулюються положеннями ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (1963 рік), діючого на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (1963 рік), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 рік), що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно ст.553 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). В позовній заяві позивач вказує на те, що він своєчасно прийняв спадщину, сертифікат було втрачено, а йому 10.07.1997 року державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу (сертифікату). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2017 року за №254/02-31, в.о. завідувача Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області Макушева С.П., - [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Перемога», місцезнаходження якого с. Новолазарівка Казанківського району Миколаївської області, після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] в зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа на спадкове майно. Згідно повідомлення в газеті «Голос Казанківщини» від за №37-38 (10292-10293) 09.05.2019 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК № 0053888 , виданий 30.09.1997 р. на підставі розпорядження Казанківської РДА від 12.09.1997 р. на ім`я [PERSON] , вважати загубленим. Третя особа - [PERSON] в заявах, поданих до суду пояснила, що являється рідною сестрою позивача [PERSON] і прийняла спадкове майно яке є предметом позовної заяви, приступила до розпорядження ним. Її дівоче прізвище - [PERSON] , а [PERSON] - її рідний батько, що зафіксовано в її свідоцтві про народження серії [NUMBER] ; прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » вона змінила після укладання шлюбу. Відповідно до досягнутих з братом [PERSON] (позивачем) і сестрою [PERSON] домовленостей про розподіл спадкового майна - [PERSON] (позивач) успадкував земельну частку (пай) від нашої померлої матері [PERSON] , а вона успадкувала земельну частку (пай) від померлого батька [PERSON] . У зв`язку із скрутним становищем, хворобою і смертю її чоловіка, смертю зятя, доглядом за малолітніми дітьми і роботою вона документально не до оформила спадщину на успадковану батьківську землю. Після смерті батька у 1997 році, і по день подання цієї заяви сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК № 0053888 про право власності на земельну ділянку [PERSON] розміром 9,47 га знаходиться у неї і не був загублений, вона надала суду копію сертифіката, зазначивши, що спадщина нею після смерті батька прийнята шляхом фактичного володіння спадковим майном. З довідки «Про надання інформації», наданої Казанківською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 25.10.2017 року за №380/01-16, вбачається, що в Казанківській держнотконторі за даними Алфавітних книг обліку спадкових справ з 1972 по 2017 рік, спадкова справа післі смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась. Згідно довідки виданої 21.06.2017 року виконкомом Новолазарівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області за №447, згідно погосподарської книги [PERSON] зареєстрований з 26.03.1979 року за адресою: [ADDRESS] , на момент його смерті ( [INFO] ) за вищевказаною адресою проживали [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об`єктивності, розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, задоволенню не підлягає, оскільки позивач у встановлений законодавством строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та ним не надано доказів про прийняття спадщини шляхом фактичного володіння спадковим майном. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed