Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] третя особа відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 липня 2009 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою - [PERSON], актовий запис № 957. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісні характери та різні погляди на життя , що призводило до постійних сварок. Відповідачка звинувачувала його у малих заробітках та мало часу перебуваю вдома. Крім того, відповідачка постійно зловживає алкогольними напоями у зв'язку з чим перебувала на лікуванні у наркодиспансері. Спільне господарство не ведуть, не проживають разом. Збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачкою є неможливим. Заперечує, щоб син проживав з матір'ю, оскільки дитина постійно проживає з ним, відвідує садочок, який знаходиться поряд з будинком його проживання. Під час хвороб сина перебуває з ним на лікарняному. Однак на початку грудня відповідачка забрала сина до себе по місцю свого проживання , забороняє йому бачитися з сином та його утримувати. Погрожує взагалі розлучити із сином. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 29 липня 2009 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 957. Після розлучення сина [PERSON], [INFO] залишити проживати з ним. В судовому засіданні позивач підтримав позов в межах доводів позовної заяви та просив задовольнити. Пояснив, що проживають окремо, примирення неможливо. З грудня 2014р. син проживає з матір'ю, яка не забороняє йому з січня 2015р. бачитися з сином та приймати участь в його вихованні. Вважає, що сім'я розпалась з вини відповідачки, яка вживала спиртне, та мало уваги приділяла дитині. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково не заперечила проти розірвання шлюбу. Вважає, що сім'я розпалась та примирення не можливе, тому шлюб слід розірвати. Підтвердила , що в сім'ї часто виникали сварки через недостатність коштів. Психологічне виснаження призводило до втрати свідомості, заперечила, що зловживала спиртним. Крім того, заперечила проти залишення дитини на проживанні з батьком. Пояснила, що не чинить перешкод у спілкуванні батька з сином, та надалі немає наміру перешкоджати цьому. Представник органу опіки та піклування суду пояснила, що виступаючи в інтересах дитини за доцільне залишити малолітнього [PERSON], [INFO] на проживання з матір'ю, [PERSON] На обліку в наркодиспансері [PERSON] не перебуває . Дитина прив'язана до обох батьків, любить їх. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 957 Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З досліджених судом письмових доказів вбачається, що сторони працюють, за місцем роботи характеризуються позитивно: довідка «Рівненського ОПТД» № 23 від 14.01.2015р., характеристика Рівненської облводоканалу за вих..№ 56 від 14.01.2015р. Листками непрацездатності підтверджується, що з малолітнім [PERSON] перебував на лікарняних [PERSON]. За висновком органу опіки та піклування № 08-353 від 27.02.2015р. вважають за доцільне залишити малолітнього [PERSON], [INFO], на проживання з матір'ю, [PERSON] Малолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрована в кв.[ADDRESS] згідно довідки № 0089 від 13.01.2015р. , виданої ЖКП «Західне». З оглянутої судом довідки, виданої КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» № 105 від 27.01.2015р. вбачається, що 17.11.2014р. за викликом швидкої допомоги була надана медична допомога [PERSON], якій після огляду було встановлено діагноз: епілептична хвороба, стан після судом. Крім того, встановлено, що [PERSON] проходила курс лікування в стаціонарному наркологічному відділенні КЗ «РОЦПЗН» з 17.11. по 01.12.2014р., діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Стан відміни з судомами, лист № 324 від 02.02.2015р. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що сім'ю [PERSON] знає давно, протягом останніх 6 років знає [PERSON]. В квартирі сторін бувала часто, їй відомо що на лікарняному з дитиною був батько. [PERSON] дозволяла собі вживати спиртне, часто на придбання якого брала у неї гроші в борг. Тато і бабуся займаються дитиною між ними хороші відносини. Вважає, що дитину мають виховувати мама і тато разом. Свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON] був його підлеглим, працював водієм. Йому відомо, що позивач займався сином, перебував з дитиною на лікарняних. В даний час [PERSON] працює водієм на ЗІЛу-130, працює по 12 годин. Свідок [PERSON] суду показала, що влітку 2012р. та 2013р. [PERSON] разом з сином відпочивала в них. В період перебування у них дозволяла собі проводити час з незнайомими компаніями, вживала спиртне, залишала дитину з нею. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] жила у них. До відповідачки приходила в гості сестра, яка завжди приносила з собою спиртне. Вказала, що [PERSON] після виходу на роботу невістка почала приходити в нетверезому стані, змінилася на обличчі, схудла, іноді прокапувала її вдома. Вважає, що дитину необхідно залишити проживати з батьком у них. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON]її сестра, їй відомо в сім'ї сестри були проблеми з коштами, яких завжди не вистачало, брала кредити. Підтвердила, що 17.11.2014р. після роботи [PERSON] стало погано, викликали швидку допомогу. Їй не відомі факти, щоб сестра зловживала спиртним. Свідок [PERSON] суду показала, що діти [PERSON] доглянуті, вдома наготовлено. Зі слів [PERSON] їй відомо, що у неї з чоловіком та свекрухою непорозуміння. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду підтвердив, що 17.11.2014р. по 01.12.201р. [PERSON] перебувала на лікуванні в наркодиспансері після 2 судомних нападів, які сталися вдома. Були дані, що напередодні [PERSON] вживала спиртне. Їй було встановлено діагноз -інтоксикаційна енфифалопатія, судомний синдром. Пройшла курс лікування, стан покращився, стала спокійна, врівноважена, працює. На обліку не перебуває, на даний час на облік може бути постановлена особа лише за її бажанням. Такий стан у [PERSON] міг виникнути внаслідок психоемоційного збудження, яке було приглушене , виснаження нервової системи. Раніше [PERSON] в поле зору не потрапляла. Вважає, що це ситуативна проблема. Таким чином, судом встановлено, що сторони проживають окремо, подружні стосунки припинені і не відновлювалися. Між сторонами відсутні почуття любові, взаєморозуміння. Примирення не можливе оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. Судом встановлено, що з грудня 2014р. малолітній син сторін проживає з матір'ю, яка не чинить перешкод у спілкуванні з батьком дитини. Згідно з ст.141 СК України , м ати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст. 161 СК України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. На підставі достовірно встановлених судом доказів, суд прийшов до висновку, що відповідачка має постійне місце роботи та отримує дохід у виді заробітної плати, мало місце вживання спиртних напоїв, проте судом не встановлено, що воно має систематичний характер, доказів аморальної поведінки відповідачки, яка може зашкодити розвиткові дитини, судом не встановлено. Тому , оцінивши в сукупності досліджені судом достовірні докази, суд прийшов до висновку, що в позові в частині залишення дитини на проживанні з батьком слід відмовити та залишити дитину надалі на проживанні з матір'ю [PERSON], що не позбавляє [PERSON] права на участь у вихованні дитини як батька, який проживає окремо від дитини, та зобов'язує [PERSON], з якою проживає дитина, не чинить перешкоди батькові в участі у вихованні дитини. На підставі викладеного, ст. ст. 110, 112, 115 ,141-161, СК України,

Outcome: partial