Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за час проживання з відповідачем у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем разом не проживають, дитина проживає разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не приймає участь у її вихованні, вона знаходиться на утриманні позивача. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Окрім того пояснив, що дитина має задовільний стан здоровя, а аліменти в розмірі 1\~500 грн. щомісячно визначені тому, що саме сплата аліментів в такому розмірі зможе забезпечити належне утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що постійно приймає участь у житті дитини, виконує свої батьківські обовязки, завжди допомагав матеріально. Позивач створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, в звязку з чим він звертався до органу опіки та піклування по питання визначення його способу участі у вихованні дитини і розпорядженням Рівненського міського голови №443-р від 27.05.2016 року такий спосіб визначено. На даний час, в звязку з втратою роботи, він перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яку надавав по травень 2016 року, погоджується на сплату аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно, оскільки в більшому розмірі сплачувати не спроможний. Окрім того вказує, що буде сплачувати в більшому розмірі, в разі якщо знайде роботу і тоді коли дитина піде в школу. Має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, позивач та відповідач проживали разом однією сімєю, без укладення шлюбу. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина проживає разом з позивачем (а.с.7). Відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини не приймає, що він визнав в судовому засіданні, вказавши, що з травня 2016 року перестав надавати таку допомогу, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їхньої дитини малолітньої [PERSON] Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Як встановлено в судовому засіданні відповідач на даний час ніде не працює, має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має. Проте, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів батьки зобов'язані утримувати дітей. Відповідач не надав суду доказів того, що він, являючись працездатним, не працює з поважної причини. Відповідно до ч.2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Статтею 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2016 рік»\~установлено, що у 2016 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року визначений у розмірі 1 167 грн., з 1 травня 2016 року буде складати 1 228 грн., а з 1 грудня 2016 року\~1 355 грн. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.\~141 СК України), суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Тимчасова відсутність працевлаштування відповідача не свідчить про неможливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Відповідач, не є особою похилого віку, працездатний, має задовільний стан здоровя, отже спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у вказаному розмірі, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини. Суд також зазначає, що у відповідності до ч.3\~ст.80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно позов підлягає задоволенню частково. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 13 травня 2016 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 13 травня 2016 року по 12 червня 2016 року. З приводу стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial