Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2013 року у справі № 2/243/1939/2013 з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їх неповнолітніх дітей: - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23 травня 2013 року і до їх повноліття, але не менше 30% щомісячно від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. На момент ухвалення вищезазначеного судового рішення він працював інженером на ТОВ «Фурлендер Віндтехнолоджі» м. Краматорськ, мав стабільний та регулярний заробіток, тому свої обов'язки з виплати аліментів на дітей на користь відповідачки виконував своєчасно і належним чином. При цьому зазначає, що аліменти, у визначеному судом розмірі, відраховувалися бухгалтерією підприємства з кожної його заробітної плати та перераховувалися на поточний рахунок [PERSON] З січня 2014 року стан його здоров'я значно погіршився. Йому було встановлено діагноз - мультиформна гліобластома 4 ступеня (злоякісна пухлина головного мозку). Починаючи з лютого 2014 року він постійно знаходився на лікарняному листі. 18 березня 2014 року в обласній клініці імені Калініна (м. Донецьк) йому було зроблено нейрохірургічну операцію по видаленню злоякісної пухлини, після чого він два місяці проходив в обласних лікарнях курси радіотерапії променевої терапії та хіміотерапії. Крім того, ще три курси хіміотерапії йому довелося перенести влітку та восени 2014 року в Краматорську. В липні 2014 року згідно з висновком МСЕК від 04 липня 2014 року йому було встановлено другу групу інвалідності (із зазначенням у висновку, що праця в умовах виробництва неможлива). 04 липня 2014 року його було звільнено з роботи у зв'язку зі станом здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи. У зв'язку з тим, що на даний час, враховуючи складну ситуацію та проведення антитерористичної операції, особливо у місті Слов'янську, він мешкає у місті Краматорську, за призначенням пенсії він звернувся до Управління Пенсійного фонду у місті Краматорську. Відповідно до Довідки Управління пенсійного фонду України в місті Краматорську від 20 жовтня 2014 року № 3344 йому призначено пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання у розмірі 949 грн. на місяць. Враховуючи, що 04 липня 2014 року він був звільнений з роботи і почав отримувати пенсію по інвалідності, він самостійно перераховував на поточний рахунок відповідачки наступні аліменти в розмірі: 100 грн. за червень 2014 року та по 500 грн. за липень, серпень, вересень, жовтень, що підтверджується квитанціями банку. Отже, внаслідок погіршення стану здоров'я в нього суттєво погіршилося матеріальне становище. Його дохід складає лише 949 грн. на місяць. Підприємницькою діяльністю він не займається, бо цього не дозволяє стан здоров'я. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 27 жовтня 2014 року, діяльність фізичної особи - підприємця [PERSON] припинено. Особливості його захворювання вимагають від нього постійного приймання дорогих ліків, без яких він не зможе жити. Відтак він опинився фактично без засобів існування. Йому допомагає його старий батько пенсіонер, в якого є невелика пенсія. Тому він, при всьому бажанні, не може надалі виконувати рішення суду від 08 липня 2013 року у справі № 2/243/1939/2013 і виплачувати аліменти на дітей на користь відповідачки у розмірі, не менше 30 % щомісячно від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, оскільки він у місяць не отримує таких грошей, його пенсія складає 949 грн., а жодною іншою оплачуваною діяльністю він не може займатися внаслідок постійного поганого самопочуття, що перешкоджає йому знайти хоч якусь роботу. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічна норма міститься у статті 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 183 розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. У випадках, передбачених ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, як зазначено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у рішенні від 07 травня 2014 року, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вражається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у Постанові Верховного суду України від 05 лютого 2014 року № 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05 лютого 2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька (дитини) на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких послався на обставини, викладені у позовній заяві, та просить суд змінити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь відповідачки на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23 травня 2013 року і до їх повноліття, але не менше 30 % щомісячно від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, на 500 гривень щомісяця на всіх дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги [PERSON] та не заперечувала проти їх задоволення. Також вказала, що вона ознайомилася з документами про стан здоров»я позивача і вважає, що він на теперішній час дійсно не може сплачувати аліменти в тій сумі, які були визначені за рішенням суду від 08 липня 2013 року. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 ( 78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідно до Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2013 року у справі № 2/243/1939/2013 з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їх неповнолітніх дітей: - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23 травня 2013 року і до їх повноліття, але не менше 30% щомісячно від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку (а.с.8). Зі змісту ст. 192 Сімейного кодексу України вбачається, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, матиринства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв»язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров»я когось із них». Згідно Наказу № 38-вк від 10 червня 2013 року [PERSON] прийнятий на посаду інженера групи планування і комплектації ремонтів в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджі» (а.с.9-11). З січня 2014 року стан його здоров'я значно погіршився. Йому було встановлено діагноз - мультиформна гліобластома 4 ступеня (злоякісна пухлина головного мозку). Починаючи з лютого 2014 року він постійно знаходився на лікарняному листі. 18 березня 2014 року в обласній клініці імені Калініна (м. Донецьк) йому було зроблено нейрохірургічну операцію по видаленню злоякісної пухлини, після чого він два місяці проходив в обласних лікарнях курси радіотерапії променевої терапії та хіміотерапії. Крім того, ще три курси хіміотерапії йому довелося перенести влітку та восени 2014 року в Краматорську. Згідно з висновком МСЕК від 04 липня 2014 року йому було встановлено другу групу інвалідності із зазначенням у висновку, що праця в умовах виробництва неможлива (а.с.6). Згідно Наказу № 36-вк від 04 липня 2014 року [PERSON] звільнений з роботи у зв'язку зі станом здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи. У зв'язку з тим, що на даний час [PERSON] тимчасово мешкає у місті Краматорську, за призначенням пенсії він звернувся до Управління Пенсійного фонду у місті Краматорську. Відповідно до Довідки Управління пенсійного фонду України в місті Краматорську від 20 жовтня 2014 року № 3344 йому призначено пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання у розмірі 949 грн. на місяць (а.с.5). Внаслідок значного погіршення стану здоров'я, постійного поганого самопочуття та враховуючи особливості його захворювання позивач потребує постійного приймання дорогих ліків. [PERSON] самостійно перераховував на поточний рахунок відповідачки наступні аліменти в розмірі: 100 грн. за червень 2014 року та по 500 грн. за липень, серпень, вересень, жовтень, що підтверджується квитанціями банку (а.с.7). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 27 жовтня 2014 року, діяльність фізичної особи - підприємця [PERSON] припинено (а.с.14). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічна норма міститься у статті 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. У випадках, передбачених ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, як зазначено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у рішенні від 07 травня 2014 року, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв»язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного суду України від 05 лютого 2014 року № 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05 лютого 2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька (дитини) на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Пенсія [PERSON] складає лише 949 грн. на місяць. Жодною іншою оплачуваною діяльністю він не може займатися, з зв'язку зі станом здоров'я. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до обгрунтованого висновку, що матеріальний стан позивача [PERSON] після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей погіршився, також значно погіршився стан його здоров»я та він, на думку суду, не має можливості сплачувати аліменти у тому розмірі, які були визначені йому за Рішенням Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2013 року і тому його позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей у сумі 500 грн щомісячно. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, а також ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. З урахуванням ст. 192 СК України, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved