Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 05.01.2014 року приблизно о 18 годині 30 хвилин на території будівельного гіпермаркету «Епіцентр» за адресою: м.Харків, пр-т Гагаріна, 352, [PERSON] заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров'я. Так, неправомірними діями [PERSON] йому було завдано матеріальну та моральну шкоду, які полягали у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, що спричинили негативні зміни у його житті, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних явищах, а також, витратами на лікування, а саме: проходження медичного обстеження, ультра звукового обстеження м'язів та суглобу пальця правої кісті руки, покупкою ліків, а також поїздок до лікарні, правоохоронних органів та суду. Тому, просить стягнути з [PERSON] матеріальну та моральну шкоду у сумі 5000 грн., заподіяні внаслідок злочину. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив, просив їх задовольнити та стягнути з відповідача 2500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2500 грн. - моральної шкоди, пояснив, що внаслідок протиправних дій [PERSON] зазнав моральних та фізичних страждань, матеріальна шкода полягає у витратах на звернення до лікаря, на проведення експертизи тілесних ушкоджень, однак, документальних підтверджень цього на даний час він не має. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 12014220060000231, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 05.01.2014 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, [PERSON], знаходячись на стоянці торгівельного центру «Епіцентр», що розташована по проспекту Гагаріна, 352, в м.Харкові, на прохання [PERSON] зайняти одне паркувальне місце, відреагував негативно та почав виражатися у його бік нецензурною лайкою, після чого, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до [PERSON] та зробив на нього замах кулаком в область обличчя, а іншою рукою схопив [PERSON] за вказівний палець правої руки та почав його викручувати, спричинивши [PERSON] закриту тупу травму 2-го пальця правої кисті з травматичним набряком м'яких тканин, синець та пошкодження зв'язок суглоба, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров'я. Вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16.09.2014 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, йому призначене покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, [PERSON] звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. В обґрунтування спричинення матеріальної шкоди позивач зазначив витрати на лікування, а саме: проходження медичного обстеження, ультра звукового обстеження м'язів та суглобу пальця правої кісті руки, покупку ліків, на проведення експертизи тілесних ушкоджень, а також поїздки до лікарні, правоохоронних органів та суду, однак, при викладенні цих обставин, позивачем не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, у судовому засіданні письмових доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем також надано не було. Ч.3 ст.10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, оскільки позивачем не надано жодних доказів щодо спричинення матеріальної шкоди, суд вважає недоведеними вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Ч.4 ст.61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд вважає доведеним, що внаслідок заподіяння [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я [PERSON], позивач відчував фізичний біль, душевні страждання та моральні переживання у зв'язку із противоправною поведінкою відповідача, було порушено звичний образ життя [PERSON], що виразилось в порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, що пов'язано із зверненнями до медичних закладів для проходження медичного обстеження, поїздками до правоохоронних органів та суду. Отже, обставини щодо заподіяння легких тілесних ушкоджень [PERSON] [PERSON], викладені у вироку суду від 16.09.2014 року, не підлягають доказуванню. Суд, з урахуваннями тривалості та глибини страждань, а також зусиль, які необхідно докласти для усунення негативних наслідків заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON], враховуючи вимоги розумності та справедливості, задовольняє вимоги позивача у розмірі 1 000 грн. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави у розмірі 243, 60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial