Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області та просить визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно : «А-1» - житловий будинок, площею забудови 123,5 кв.м., з ґанком, площею забудови 7,2 кв.м., та «а» - погрібом під частиною будинку, площею забудови 15,0 кв.м., загальною площею 98,0 кв.м., в т.ч. житловою площею 49,1 кв.м., допоміжною площею 48,9 кв.м., Б-1 сарай, площею забудови 40,0 кв.м., яке збудовано на земельній ділянці площею 0,09 га, кадастровий номер 7421410100:00:002:0468, з цільовим призначення під забудову, яка розташована по вул. Заводська, 2г в м. Городня Чернігівської області, та належить йому на праві власності. З позовної заяви виходить, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЧН № 150 позивачу на праві власності належить земельна ділянка, що знаходиться по вул. Заводській, 2г в м. Городня Чернігівської області площею 0,09 га, кадастровий номер 7421410100:00:002:0468, з цільовим призначенням - під забудову. На зазначеній земельній ділянці позивачем було збудовано будинок з господарськими будівлями та спорудами на підставі рішення виконавчого комітету міської Ради народних депутатів № 113 від 22.06.1994 року. Також було отримано дозвіл на виробництво робіт та укладено договір на будівництво житлового будинку на правах приватної власності. Будівництво було закінчено в 2008 році, але не було здано в експлуатацію, в звязку з чим отримало статус самочинно збудованого. Вищезазначене самочинне будівництво : «А-1» - житловий будинок, площею забудови 123,5 кв.м., з ґанком, площею забудови 7,2 кв.м., та «а» - погрібом під частиною будинку, площею забудови 15,0 кв.м., загальною площею 98,0 кв.м., в т.ч. житловою площею 49,1 кв.м., допоміжною площею 48,9 кв.м., Б-1 сарай, площею забудови 40,0 кв.м., проведено відповідно до діючих державних містобудівних та будівельних норм, що підтверджено висновком зав. сектору містобудування, архітектури та ЖКГ [PERSON] від 23.10.2017 року. З початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на положення ст.ст. 328, 376 ЦК України, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді від 30 жовтня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 13.12.2017 року з проханням розглянути справу без його участі, підтверджує обставини й факти, викладені в позові, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити ( а.с. 38 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Міський голова Городнянської міської ради Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 02.11.2017 року за вих. № 03-22/469 з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, проти позову [PERSON] не заперечують ( а.с. 23 ). Представники третіх осіб Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області та Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Чернігівській області в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду справи треті особи повідомлялась належним чином, про причини неявки представників суд не повідомлено, від третіх осіб до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 36-37 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію позивача та відповідача по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Стаття 331 ЦК України передбачає, що право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо ) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна ). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва ( створення майна ) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва ( створення майна ). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧН № 150, виданого 11 травня 1995 року, встановлено, що [PERSON] мешканцю м. Городня, вул. Заводська, 2-г, на підставі рішення виконкому Городнянської міської Ради народних депутатів від 20.09.1994 року № 167 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,09 га, цільове призначення під забудову ( а.с. 5 ). Згідно паспорту на забудову земельної ділянки № 823, зареєстрованого у виконкомі Городнянської міської Ради народних депутатів від 22.06.1994 року, рішенням виконавчого комітету Городнянської міської Ради народних депутатів № 113 від 22.06.1994 року надано [PERSON] право на індивідуальне будівництво житлового будинку по вул. Заводській, 2г на земельній ділянці площею 900 кв.м. та зобовязано [PERSON] отримати до 22.07.1994 року від архітектурно-планувального бюро всю технічну документацію на право будівництва будинку на вищевказаній земельній ділянці. Договір забудови завірити у нотаріуса до 22.07.1994 року. У вказаному паспорті мається дозвіл на виконання робіт, яким [PERSON] дозволено збудувати житловий будинок на земельній ділянці № 2 г по вул. Заводській у м. Городня, будівельні роботи розпочати не пізніше серпня липня 1994 року, строк закінчення робіт 22.09.1999 року, генплан відводу земельної ділянки погоджений 30.06.1994 року. Складено план земельної ділянки, відведеної під індивідуальне будівництво житлового будинку по вул. Заводській, 2-г в м. Городня та відповідно складено акт відводу земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку 29.06.1994 року ( а.с. 10-12 ). З договору на будівництво жилого будинку на правах приватної власності від 22.06.1994 року, укладеного між виконкомом Городнянської міської Ради народних депутатів та [PERSON], встановлено, що згідно з рішенням від 22.06.1994 року № 113 виконкому Городнянської міської Ради народних депутатів [PERSON] надано земельну ділянку для будівництва жилого будинку № 2г по вул. Заводській в м. Городня Чернігівської області. Згідно даного договору [PERSON] зобовязується побудувати жилий одноповерховий будинок жилою площею 68,0 кв.м. і загальною площею 94,0 кв.м.. Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Городнянської державної нотаріальної контори [PERSON] 05.07.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2219 ( а.с. 13-14 ). Згідно інформаційної довідки, виданої Городнянським РГ БТІ від 16.08.2017 року за № 1001, встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою : м. Городня, вулиця Заводська № 2 г, Чернігівська область, не зареєстровано. День проведення технічної інвентаризації 15.08.2017 року, житловий будинок побудований в 1995-2008 роках, процент готовності житла 100%, житловий будинок в експлуатацію не здано. У довідці вказана примітка про самочинне будівництво вище значеного обєкту нерухомості ( а.с. 9 ). З технічного паспорта на житловий будинок № 2 г по вулиці Заводській в м. Городня Чернігівської області встановлено, що вказаний будинок має загальну площу 98,00 кв.м., в тому числі житлову площу 49,1 кв.м., допоміжну площу 48,9 кв.м., опис обєктів нерухомого майна : «А-1» житловий будинок з ґанком, «а» погріб під частиною будинку, «Б-1» сарай, № 1 хвіртка, № 2 ворота з хвірткою, № 3 огорожа сітка, №4 огорожа. У технічному паспорті на житловий будинок мається відмітка Городнянського РГ БТІ про наявність самочинного будівництва, а саме за літерацією : А-1 житловий будинок, загальною площею 98,00 кв.м., Б-1 сарай ( а.с. 7-8, 39-41 ). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку № 2 г по вулиці Заводській в м. Городня Чернігівської області відсутні ( а.с. 32-33 ). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на наданій у власність [PERSON] земельній ділянці, яка призначена під забудову, останній у 1995-2008 роках збудував вищевказані обєкти нерухомого майна, а саме житловий будинок, ґанок, погріб під частиною будинку, сарай й відповідні обєкти нерухомого майна набули статусу самочинного будівництва, а тому позивач позбавлений можливості оформити своє право власності. Слід зазначити, що до 2016 року легалізація вищевказаного будівництва відбувалась відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» від 13 січня 2015 року № 92-V111 та наказу Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення 1 та 11 категорії складності, які збудовано без дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідно до пункту 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені обєкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймав в експлуатацію індивідуальні житлові будинки, господарські будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року по 12 березня 2011 року. З листа начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області [PERSON] від 10.08.2016 року за № 40-1025-1.20/2-1/1533-16 вбачається, що на даний час, тобто після 31.12.2015 року, питання щодо порядку прийняття в експлуатацію обєктів містобудування, які підпадають під категорію самочинного будівництва та збудовані після 1992 року не врегульовані жодним нормативно-правовим актом ( а.с. 42 ). Таким чином, після 31.12.2015 року адміністративний порядок прийняття в експлуатацію обєктів містобудування, які підпадають під категорію зведених без відповідних дозволів та збудованих після 1992 року, не врегульований. Отже, єдиним способом захисту прав позивача є судовий захист його цивільного права та інтересу. Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є : договори та інші правочини. Загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Позивач реалізує своє право на захист свого цивільного права згідно ст. 15 ЦК України. При цьому кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на будівництво нерухомого майна ( забудову ) мають власники земельних ділянок ( стаття 90 Земельного кодексу України ), землекористувачі ( стаття 95 Земельного кодексу України ), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою ( суперфіцій ) за договором із власником земельної ділянки ( стаття 102-1 Земельного кодексу України ) або з інших передбачених законом підстав. Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову ( будівництво ) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Право на забудову виникає у особи, яка набула права на земельну ділянку на законних підставах, після здійснення нею дій, передбачених статтями 26 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно приписів ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. На вимогу власника ( користувача ) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб, що передбачено ч. 5 ст. 376 УЦК України. Пункт 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва )» передбачає, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього ( частина друга статті 376 ЦК ). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно ( частина друга статті 375 ЦК ), тому на вимогу власника ( користувача ) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб ( частина пята статті 376 ЦК ). Завідувач сектору містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] за результатами розгляду заяви [PERSON] стосовно відповідності місця розташування будівель та споруд збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт вимогам державних містобудівних та будівельних норм за адресою : м. Городня, вул. Заводська, буд. 2 г, виїхавши та обстеживши житловий будинок «А-1», сарай «Б-1», розміщених на земельній ділянці за адресою : м. Городня, вул. Заводська, 2 г, підтвердив відповідність розташування зазначеної будівлі державним містобудівним та будівельним нормам, про що надав відповідний висновок від 23.10.2017 року за вих. № 02-16/937 ( а.с. 6 ). Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки вимоги позову є законними, обґрунтованими та не порушують прав інших осіб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved