Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості з участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-Тер» про визнання неналежним виконання договору № 1901/215-19, визнання протиправним та скасування рішення, наказу про розірвання договору (припинення реєстрації), зобов`язання виконати умови договору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21 травня 2019 року було укладено тристоронній договір №1901/215-19 про організацію професійного навчання безробітного у роботодавця сторонами якого виступили Тернопільський міськрайонний центр зайнятості, [PERSON] , як безробітний та ТОВ «ЕВЕРЕСТ-ТЕР», як роботодавець. Пунктом 5.2 вказаного договору передбачено склад умов необхідних для розірвання договору, а саме: у разі необхідності дострокового розірвання договору зацікавлена сторона повинна повідомити про це іншу сторону не пізніше як за 12 календарних днів. Проте відповідач Тернопільський міськрайонний центр зайнятості, отримавши державні кошти на виконання вказаного договору, в порушення вимог ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, в односторонньому порядку відмовляється виконувати зобов`язання за договором, в той час як зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором. Одностороннє розірвання договору відбулося за ініціативи відповідача та за відсутності згоди сторін на дострокове припинення. При цьому не виконано вимог п.5.2 договору щодо таких складових як «у разі необхідності» та «не пізніше ніж за 12 календарних днів». Вважає, що своїми діями відповідач порушив його права, в тому числі на освіту, на соціальне страхування, на достатній життєвий рівень, на свободу договору, тощо, у зв`язку із чим просить суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалами судді від 20 липня 2021 року відкрито провадження у справах №607/12528/21 та № 607/12529/21 та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 12 серпня 2021 року представник Тернопільського міськрайонного центру зайнятості подав суду відзив на позовну заяву, у якому позов не визнав вказавши на те, що позивач подав позовну заяву не дотримавшись вимог статтей 175 та 177 ЦПК України. Також, позивач грубо порушує та ігнорує принципи змагальності сторін та зловживає процесуальними правами, які передбачені статтями 2, 12, 44 ЦПК, оскільки позивач не додав жодних доказів до позовної заяви та не подав доказів причин, з яких він не може подати докази, а також не довів, що вчинив будь-які дії, спрямовані на отримання доказів, він фактично поклав обов`язок доказування всіх обставин у справі на відповідача - Тернопільський міськрайонний центр зайнятості, що неприпустимо у цивільному процесі, та порушує принцип змагальності сторін. Крім того, позивач подав до суду чотири аналогічні позовні заяви предметом яких є «визнання неналежним виконанням договору», «визнання протиправним і скасування рішення і наказу про розірвання договору та зобов`язання виконати зобов`язання за договором», «визнання протиправною бездіяльності Тернопільського міськрайонного центру зайнятості», які відрізняються лише аргументом в прохальній частині, на підставі якого позивач вважає дії центру зайнятості незаконними, а саме, позивач посилається на різні слова одного і того ж речення одного і того ж пункту 5.2, а також на п.2.2.1 договору №1901/215-19 від 21.05.2019 р. Аналізуючи позовній вимоги по суті зазначає, що уклавши спірний договір, центр зобов`язався направити безробітного на професійне навчання шляхом стажування за професією (напрямом) Електрозварник ручного зварювання до роботодавця який забезпечує професійне навчання шляхом стажування безробітного та його працевлаштування після навчання, що відповідачем було виконано. Сторонами погоджено, що зобов`язання виконується без визначення вартості тобто за власні кошти роботодавця без оплати його вартості безробітним чи центром зайнятості. Позивача було повідомлено про необхідність з`явитися на підприємство до початку професійного навчання, а саме, 22.05.2019 - 23.05.2019 для проходження інструктажу з охорони праці та підписання документів щодо допуску до виконання навчального плану, зокрема, посадової інструкції, інструкцій та журналів з охорони праці. Обов`язок відповідача направити безробітного на працевлаштування до роботодавця згідно п.2.2.4 спірного договору виникає лише після закінчення ним навчання. Однак позивач не з`явився у вказаний термін на підприємство з врахуванням чого відповідач не мав правових підстав направити безробітного на працевлаштування до ТОВ «Еверест-Тер». У результаті припинення професійного навчання без поважних причин наказом центру зайнятості № НТ190610 від 10.06.2019 [PERSON] скорочено виплату допомоги по безробіттю з 04.06.2019 р. по 02.08.2019 р., припинено виплату допомоги по безробіттю з 04.06.2019 р. та припинено реєстрацію у центрі зайнятості з 04.06.2019 р. відповідно до п.6 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення» та іншого чинного на вказаний момент законодавства про зайнятість та загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таким чином представник відповідача вважає виконання центром обов`язків передбачених договором №1901/215-19 від 21.05.2019 року належним, а відтак позов до задоволення не підлягає. 17 серпня 2021 року на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області об`єднано цивільну справу № 607/12529/21 в одне провадження з цивільною справою № 607/12528/21 та присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний № 607/12528/21. 09 вересня 2021 року від представника третьої особи на адресу суду надійшли письмові пояснення з яких вбачається наступне. 20 травня 2019 року [PERSON] особисто прийшов у Товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест-Тер» та власноручно надав направлення на працевлаштування № 19011903290061002 від 14.05.2019 року на робоче місце (вакансію) електрозварник ручного зварювання. Після цього Товариством було прийнято рішення прийняти [PERSON] на вакантне робоче місце за умови проходження ним профнавчання згідно з договором на працевлаштування після закінчення навчання, про що була зроблена відповідна відмітка на корінці направлення на працевлаштування, яка підтверджена підписом та печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-Тер». Наміру про не бажання проходити стажування [PERSON] не виявив. На виконання спірного договору №1901/215-19 від 21.05.2019 року, 24 травня 2019 року товариством зараховано позивача на професійне навчання шляхом стажувань за навчальною програмою «Електрозварник ручного зварювання» з 24.05.2019 року по 19.07.2019 року. Оскільки [PERSON] не з`являвся на навчання у встановлений час, працівники Товариства намагались з ним зв`язатись, а саме телефонували йому на вказаний ним номер [NUMBER] . Враховуючи, що особа могла хворіти, що є поважною причиною для врахування невідвідування занять, а первинний лист непрацездатності видається терміном на десять календарних днів, вичекавши даний строк, і тільки після цього відрахували [PERSON] з професійного навчання шляхом стажування, про що повідомили Тернопільський міськрайонний центр зайнятості. У зв`язку із наведеним - наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-Тер» №26 від 03.06.2019 року [PERSON] відраховано з професійного навчання шляхом стажування. 18 жовтня 2021 року у даній справі проведено підготовче судове засідання за результатами якого закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Іванюк О.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила та просила відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві на позов. Представник третьої особи Стасюк О.Б. в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечила з підстав, які наведені у письмових поясненнях. Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Як вбачається із копії персональної картки № [NUMBER] , [PERSON] . Тернопільським міськрайонним центром зайнятості надано статус безробітного з 02.01.2019 року на підставі ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», що вбачається із персональної картки № [NUMBER] . 21 травня 2019 року [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості із заявою у якій просив направити його на професійне навчання за професією «електрозварник ручного зварювання» та у якій також зазначив про ознайомлення його з умовами навчання у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного. На підставі вказаної заяви, 21 травня 2019 року Тернопільським міськрайонним центром зайнятості, [PERSON] та роботодавцем ТзОВ «Еверест-Тер», укладено тристоронній договір №1901/215-19 на організацію професійного навчання безробітного у роботодавця (надалі договір), відповідно до пункту 1 якого, Тернопільський міськрайонний центр зайнятості направляє позивача на професійне навчання шляхом стажування за професією «електрозварник ручного зварювання» до ТзОВ «Еверест-Тер», який забезпечує професійне навчання позивача шляхом стажування зі строком навчання з 24.05.2019 р. по 19.07.2019 р. та його працевлаштування після навчання. Підпунктами 2.4.1, 2.4.2 пункту 2.4 вказаного договору сторони передбачили, що [PERSON] зобов`язується приступити у визначені в пункті 1 договору строки до занять, успішно пройти повний курс навчання, виконувати правила внутрішнього розпорядку роботодавця, у якого здійснюється професійне навчання шляхом стажування. Підпунктом 2.2.4 пункту 2.2 договору сторони передбачили, що Тернопільський міськрайонний центр зайнятості зобов`язується направити протягом п`яти робочих днів після закінчення навчання за професією (спеціальністю) «електрозварник ручного зварювання» позивача на працевлаштування у роботодавця. Пунктом 5.2 зазначеного договору сторони передбачили, що у разі необхідності дострокового розірвання договору зацікавлена сторона повинна повідомити про це іншу сторону не пізніше ніж за 12 календарних днів. Пунктом 6.1 вказаного правочину сторони передбачили, що строк дії договору встановлено за домовленістю сторін з 21.05.2019 року до 31.07.2019 року. 21 травня 2019 року [PERSON] ознайомлено із Програмою стажування безробітного в ТОВ «Еверест Тер», про що свідчить його особистий підпис. На виконання вказаного договору, наказом директора ТОВ «Еверест-Тер» №25 від 24.05.2019 року, [PERSON] зараховано на професійне навчання шляхом стажування за навчальною програмою «електрозварник ручного зварювання» з 24.05.2019 року по 19.07.2019 р. Також, керівником ТОВ «Еверест Тер» зроблено відмітку про прийняття на професійне навчання [PERSON] . Як вбачається із Табеля відвідування занять слухачами за травень-червень 2019 року, складеного ТзОВ «Еверест-Тер», [PERSON] з 24.05.2019 року, тобто з моменту зарахування та по 03.06.2019 року занять не відвідував. Наказом в.о. директора ТзОВ «Еверест-Тер» №26 від 03.06.2019 року, [PERSON] відраховано з професійного навчання шляхом стажування за програмою «Електрозварник ручного зварювання» у зв`язку з невідвідуванням останнім стажування без поважних причин з 24.05.2019 року по 03.06.2019 року. Як вбачається з інформації, викладеній у листі Тернопільського міськрайонного центру зайнятості №02010/1420 від 03.06.2019 року, відповідачем повідомлено позивача про необхідність з`явитися 06.06.2019 року у центр зайнятості для розірвання договору №1901/215-19 від 21.05.2019 року. 10 червня 2019 року між Тернопільським міськрайонним центром зайнятості та ТзОВ «Еверест-Тер» укладено додаткову угоду №1 до договору про професійне навчання безробітного у роботодавця №1901/215-19 від 21 травня 2019 року відповідно до пункту 1 якого сторони передбачили припинити стажування безробітного [PERSON] в зв`язку із пропусками занять без поважних причин. Також, сторони внесли зміни у розділ 6 вказаного договору, виклавши його пункт 6.1. про те, що строк дії договору встановлюється за домовленістю сторін з 24.05.2019 р. до 11.06.2019 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Суд встановив, що 04 червня 2019 року Тернопільським міськрайонним центром зайнятості припинено реєстрацію як безробітного [PERSON] . Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Законом України «Про зайнятість населення» визначено правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття. Відповідно до пункту 2 частини 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Пунктом 6, 7 частини 1 статті 5 зазначеного Закону передбачено, що держава гарантує у сфері зайнятості безоплатне сприяння у працевлаштуванні, обрані підходящої роботи та одержанні інформації про ситуацію на ринку праці та перспективи його розвитку; соціальний захист у разі настання безробіття. Пунктом 2 частини 1 статті 9 Закону України «Про зайнятість населення» регламентовано, що кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом надання безоплатних соціальних послуг, зокрема інформаційно-консультаційних та профорієнтаційних, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці, сприяння у працевлаштуванні, зокрема, шляхом фінансової підтримки само зайнятості та реалізації підприємницької ініціативи відповідно до законодавства. Частиною 1, 2 статті 35 зазначеного Закону передбачено, що професійне навчання зареєстрованих безробітних - професійна підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації, спрямовані на здобуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок, підвищення конкурентоспроможності на ринку праці, що здійснюються за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Порядок професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, разом з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, молоді та спорту та за погодженням з репрезентативними всеукраїнськими об`єднаннями організацій роботодавців відповідно до законодавства про соціальний діалог. Професійне навчання зареєстрованих безробітних організовується територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на замовлення роботодавця або для самозайнятості, провадження підприємницької діяльності з урахуванням побажань безробітних і здійснюється у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання. Частинами 3,4 зазначеної статті передбачено, що організація професійного навчання безробітних здійснюється територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на договірних засадах з безробітними, роботодавцями, навчальними закладами в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції. Роботодавці - замовники кадрів беруть участь у визначенні змісту навчання, кваліфікаційній атестації безробітних, надають робочі місця для їх виробничого навчання, виробничої практики або стажування. За безробітним, який проходить професійне навчання за направленням територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, зберігається виплата допомоги по безробіттю у розмірах і в строки, що встановлені відповідно до законодавства. Пунктом 1 частини 1 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Пунктом 6 частини 1 статті 45 зазначеного закону передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції припиняється у разі, припинення професійного навчання за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, без поважних причин. Пунктом 1.2 Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України від 31.05.2013 року №318/655, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.06.2013 року за №1029/2361 (надалі - Порядку професійної підготовки) передбачено, що професійне навчання безробітних організовується на замовлення роботодавця або для само зайнятості, провадження підприємницької діяльності, поточної та перспективної потреби ринку праці з урахуванням побажань безробітних і здійснюється у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або безпосередньо у роботодавців замовників кадрів за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Розділом VI зазначеного Порядку професійної підготовки передбачено, що професійне навчання безробітних організовується на договірних засадах з безробітними, роботодавцями, навчальними закладами. Для організації професійного навчання безробітних центрами зайнятості укладаються у письмовій формі договори з: навчальним закладом (договір про професійне навчання безробітних у навчальному закладі); безробітним (договір про професійне навчання безробітного); роботодавцем (договір про організацію професійного навчання безробітного у роботодавця). Згідно із вимогами ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов`язків. В силу вимог ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними , та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вимог ч.3 ст.538 ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитись від його виконання частково або в повному обсязі. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази вказують на недоведеність заявлених позивачем вимог, зокрема внаслідок свого не прибуття до роботодавця ТзОВ «Еверест-Тер» для проходження професійного навчання шляхом стажування за професією «Електрозварник ручного зварювання», без поважних причин, що підтверджено дослідженими судом доказами та позивачем не спростовано, позивач порушив умови договору, зокрема п.2.4.1, який зобов`язує останнього приступити у визначені пункті 1 Договору строки, а саме з 24.05.2019 по 19.07.2019, до занять та успішно пройти повний курс навчання. Разом з цим, відповідач у відповідності до умов спірного договору покладені на нього п.2.2 Договору обов`язки, яким серед інших обов`язків є направити на професійне навчання шляхом стажування безробітного до роботодавця відповідно до обраної професії та умови договору загалом виконав, що підтверджується наявним у справі доказами. Крім того, як встановлено в ході судового розгляду рішення та наказ про розірвання спірного договору відповідачем не видавався, тому вимога позивача про визнання його протиправним та його скасування, суд вважає безпідставною. Враховуючи, те що Тернопільським міськрайонним центром зайнятості та ТзОВ «Еверест-Тер» було укладено додаткову угоду №1 до договору про професійне навчання безробітного у роботодавця №1901/215-19 від 21 травня 2019 року відповідно до якої сторони передбачили припинити стажування безробітного [PERSON] в зв`язку із пропусками занять без поважних причин та внесли зміни до пункту 6.1. щодо строку дії договору, тому Тернопільським міськрайонним центром зайнятості в односторонньому порядку спірний договір розірвано не було, що спростовує доводи позивача про порушення вимог ст.651 ЦК України в частині односторонньої відмови відповідача від виконання зобов`язання. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості про визнання неналежним виконання договору № 1901/215-19, визнання протиправним та скасування рішення, наказу про розірвання договору (припинення реєстрації), зобов`язання виконати умови договору, слід відмовити, оскільки позивачем не виконані умови пункту 2.4.1 Договору №1901/215-19 від 21 травня 2019 року на організацію професійного навчання безробітного у роботодавця, згідно яких останній зобов`язався у період із 24.05.2019 року по 19.07.2019 року приступити до занять у ТзОВ «Еверест-Тер» та пройти професійне навчання шляхом стажування, однак взятих на себе зобов`язань не виконав, а тому відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] , оскільки відповідач, за вказаних обставин справи, вправі відмовитись від виконання покладених на нього обов`язків за Договором №1901/215-19 від 21 травня 2019 року на організацію професійного навчання безробітного у роботодавця, відповідно до положень ч.3 ст. 538 ЦК України.

Outcome: dismissed