Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час , а саме факту смерті [PERSON] мотивуючи вимоги тим , що 08.08.2016р. в с. Сарабаш (Комунарівка) Старобешівського району Донецької області помер вітчим заявника [PERSON] Звернувшись до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті від 04.05.2017р. за №2364/17.10-94. Тому , заявник [PERSON] з метою реєстрації факту смерті [PERSON], звернувся до суду з заявою і просить суд встановити факт смерті [PERSON], 22.10.1953р.н., який помер 08.08.2016р. у с. Сарабаш (Комунарівка) Старобешівського району Донецької області, Україна. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився , про дату , час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти вимог заявника не заперечував. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує , що відповідно до копії паспорту громадянина України серії ВА№849520, виданого Старобешівським РВУМВС України в Донецькій області від 17.07.1997р. [PERSON] народився 13.02.1981р. у м. Луганськ та з 13.11.2013р. зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно із копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №919026917 від 08.11.2016р., [PERSON], 13.02.1981р.н. перемістився з тимчасово окупованої території та фактично проживає у м. Сєвєродонецьк по пр-ту. Центральний, 50/32. Згідно копії паспорту серії ВА№ 910866, виданого Старобешівським РВ УМВС України в Донецькій області від 28.08.1997р., [PERSON] 22.10.1953р. народився у с. Кам'янка Старобешевського району Донецької області та з 09.09.1997р. зареєстрований за адресою: [INFO] (Комунарівка), вул. Совєтская, 2а/2. Відповідно до свідоцтва про смерть серії ДНР№036396, виданого Старобешівським районним відділом ЗАГС Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР від 10.08.2016р., [PERSON], 22.10.1953р.н. помер 08.08.2016р. у віці 62 років, про що 10.08.2016р. зроблено актовий запис № 390. Відповідно до листа Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області №2364/17.10-94 від 04.05.2017р., вказаний відділ повідомив заявника про те , що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості , що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] закладами охорони здоров'я, місцем розташування яких є населені пункти , на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд враховує, що с. Сарабаш (Комунарівка) Старобешівського району Донецької області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р , входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту , що має юридичне значення має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене , судом встановлено, що [PERSON], 22.10.1953р.н. , помер 08.08.2016 року у с. Сарабаш (Комунарівка) Старобешівського району Донецької області , Україна , у віці 62 років. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником в обґрунтування своїх вимог є достовірними , підтверджені письмовими доказами , сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними , у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved