Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просив: шлюб, зареєстрований Артемівською селищною радою Чутівського району Полтавської області 13.12.1996 р., (актовий запис №31) між ним та відповідачем, розірвати. Судові витрати просив не відшкодовувати. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 13.12.1996 р. між ним та відповідачем укладений шлюб, зареєстрований Артемівською селищною радою Чутівського району Полтавської області, (актовий запис №31). Від шлюбу на теперішній час неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. В останній час спільного проживання вони не знаходили порозуміння, майже не спілкувалися між собою, між ними стали частіше виникати сварки. Сімю почали розхитувати взаємні образи та неправда. Внаслідок чого стало неможливим подальше проживання з відповідачем та збереження сім'ї. З 2014 року вони припинили сімейно-шлюбні стосунки і стали проживати окремо. На час звернення позивача до суду з позовом, між ними не лишилося неврегульованих майнових питань, зокрема, спору про поділ спільного майна, набутого за час шлюбу. Вирішити питання про розірвання шлюбу у добровільному порядку відповідач не бажає. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена, через канцелярію суду подала заяву, в якій позов визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 13.12.1996 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, в Артемівській селищній раді Чутівського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КЕ № 016305, виданим 13.12.1996 року (а.с. 6-7). Як встановлено судом, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спір щодо поділу майна відсутній. Спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved