Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований син позивача [PERSON] . Однак за вказаною адресою відповідач не проживає з 2009 року, не доглядає будинок та не несе витрати на його утримання. В добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації не бажає, що перешкоджає позивачу оформити субсидію та взагалі розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. За таких підстав, з урахуванням положень cт.ст. 391, 405 ч. 2 ЦК України, [PERSON] просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.07.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи по суті . 06.08.2021 у судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Малярчук Т.М. від 10.07.2014, зареєстрованого в реєстрі за № 2-270, належить житловий будинок [ADDRESS] . Вказане також підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 24103963 від 10.07.2014 (а.с. 4-5). Згідно з копією витягу № 3410 про зареєстрованих у житловому будинку осіб, виданого адміністратором центру надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради від 05.07.2021, за адресою [ADDRESS] зареєстрований зокрема [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 24.03.2006 (а.с. 6). Згідно з довідкою голови квартального комітету № 5 «Центр» № 131 від 05.07.2021 [PERSON] , 1971 року народження, зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає з 2009 року (а.с. 7). Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] вказує, що відповідач є його сином і з 2009 року без поважних причин не проживає у спірному будинку, чим порушує його право власності на належний йому житловий будинок, а тому він відповідно до ст. 405 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Визначаючи характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, суд виходить з такого. Як зазначає позивач в позовній заяві, відповідач [PERSON] був зареєстрований у належному позивачу будинку з 24.03.2006 року за згодою його сина [PERSON] . При цьому згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 24103963 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] , зареєстроване за позивачем 10.07.2014. Той факт, що відповідач з 2009 року, тобто до набуття права власності на спірний будинок позивачем, не проживає у належному позивачу будинку підтверджується довідкою № 131 від 05.07.2021 виданої Головою квартального комітету № 5 «Центр» м. Могилева-Подільського Вінницької області (а.с. 7). Отже, відповідач набув право користування належним позивачу будинком до того часу, як останній став його власником, що виключає застосування судом в даному випадку норм ст. 405 ЦК України. Разом з тим, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи\~положення\~статті 391 ЦК\~України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.\~Згідно положень статей 391,\~396 ЦК\~України\~позов про усунення порушень права, не\~пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно з ч. 3 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Судом не встановлена наявність іншої домовленості між сторонами щодо користування відповідачем житлом, що належить позивачу. Зважаючи на викладене вище та те, що\~будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] і право власності позивача порушено ухиленням відповідача від добровільного зняття з реєстрації у вказаному будинку, нездійсненням відповідачем витрат по утриманню та догляду за житлом, неможливістю позивача в повній мірі реалізувати право власності на належне йому нерухоме майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved