Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~Дворічанського районного\~суду Харківської\~області з\~позовною заявою до [PERSON]\~ про\~стягнення аліментів\~на його\~утримання в\~розмірі 1/4\~частини усіх\~видів доходу\~щомісяця,\~обгрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що відповідач\~по справі\~є його\~батьком.\~Він навчається\~в Державному\~навчальному закладі\~«Купянський регіональний\~центр професійної\~освіти» на\~1\~курсі денного\~відділення за\~професією «Електромонтер\~з ремонту\~та обслуговування\~електроустаткування.\~Електрозварник ручного\~зварювання».\~У звязку з\~навчанням на\~денній формі,\~він не\~має змоги\~влаштуватися на\~роботу,\~щоб самостійно\~отримувати заробіток, а навчання потребує значних матеріальних витрат, повязаних з харчуванням, придбанням приладів для навчання тощо. [PERSON] добровільно не надає допомоги на його утримання та навчання, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює та регулярно отримує заробітну плату. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/5 частини усіх видів доходу щомісяця, а також просив справу розглядати в його відсутність. В судове засідання відповідач\~[PERSON] не з'явився,\~надав до\~суду заяву,\~в якій\~визнав уточнені\~позовні вимоги,\~згоден сплачувати\~аліменти\~на утримання\~сина в\~розмірі 1/5\~частини усіх\~видів доходу\~щомісяця та просив розглянути справу в його відсутність. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився\~25\~січня 2001\~року, батьком зазначений [PERSON], матірю [PERSON] (а. с. 2, 4). Згідно з довідкою Державного навчального\~закладу «Купянський\~регіональний центр\~професійної освіти»№ 64 від 17.01.2019, [PERSON] навчається в\~Державному навчальному\~закладі «Купянський\~регіональний центр\~професійної освіти»\~на 1\~курсі денного\~відділення за\~професією «Електромонтер\~з ремонту\~та обслуговування\~електроустаткування.\~Електрозварник ручного\~зварювання»(а. с. 6). Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання сина. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 цієї ж статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідач офіційно працює, регулярно одержує\~заробітну плату,непрацездатних осіб, які перебувають\~на його\~утриманні немає. За таких обставин суд вважає, що відповідач здатен надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання. Крім того, суд вважає встановленим факт потреби матеріальної допомоги сина у звязку з продовженням навчання, оскільки він є студентом денної форми навчання, в зв'язку з цим не працює. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоровя та матеріального становища дитини та платника аліментів, відсутності будь-яких\~заперечень з\~боку відповідача, суд\~визначає цю частку в розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку щомісяця, присуджуючи аліменти, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги. Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача відповідачем і матеріалами справи не спростовуються. За таких обставин справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів,

Outcome: approved