Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просить стягнути з [PERSON] , на свою користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 03.11.2015 шлюб між нею та відповідачем розірвано, від спільного проживання у шлюбі в них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час позивачка з відповідачем проживають окремо, діти приживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Батько дітей добровільно не надає допомоги на їх утримання. Позивачка не працює і будь-яких інших доходів в неї немає, власного житла немає, проживає разом з дітьми у кризовому центрі «Дім мама», так як відповідач вигнав їх з будинку де вони раніше проживали. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, позов визнав частково, заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , вказавши, що на його думку вона не його дитина. Суд, вислухавши учасників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 8-7). Твердження позивача про те, що він не є батьком [PERSON] , [INFO] , суд сприймає критично, адже відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , батьком записаний [PERSON] , доказів які б спростовували вказану інформацію відповідачем надано не було, клопотань про призначення експертизи та зустрічного позову відповідач не заявляв. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, с уд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність нерухомого чи рухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно до ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем, оскільки відповідач офіційно не працює на даний час. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, те, що позивач визнав позов частково, також положення ст. 180 СК України, про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,40 грн. та на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені на оплату правничої допомоги, що документально підтверджені, у розмірі 850 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 79. 180, 182, 183, 184 СК України,

Outcome: approved