Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є одноосібним власником квартири [ADDRESS] , в якій проживали та були зареєстровані позивач, відповідач, їх син - [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що після того, як матір позивача - [PERSON] побудувала будинок [ADDRESS] , позивач з членами сім`ї переїхав проживати у вказаний будинок, в зв`язку з чим він з дітьми були зареєстровані за вказаною адресою. Натомість дружина (відповідач) залишилась зареєстрованою за старою адресою. На даний час відповідач зареєстрована та не проживає в квартирі [ADDRESS] більше 5 років, тому всі обов`язки по зберіганню та використанню квартири покладені на позивача. Позивач вказує, що неодноразово звертався до відповідача з проханням добровільно знятись з реєстрації в квартирі, однак не отримав позитивної відповіді. Таким чином, позивач не може в повній мірі реалізувати свої права, як власника майна, та змушений звертатися за захистом порушених прав до суду. Враховуючи наведене, позивач просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк (з врахуванням продовження цього строку через введення загальнодержавного карантину) відзив на позовну заяву не подала, в зв`язку з чим суд розглядає дану справу за наявними в справі матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення даного позову. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Заліською Н.М. Ця ж обставина підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 12224 від 09.03.2006 року. У квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач по справі - [PERSON] , що підтверджується копією будинкової книги № 53847 для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] та відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України. Зокрема, ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Зважаючи на встановлені судом обставини, суд визнає доведеним факт постійної відсутності відповідача у даному житлі без поважних причин понад один рік, оскільки відповідач не подала суду будь-яких належних та допустимих доказів існування інших обставин, ніж ті, що наведені в позовній заяві. Зважаючи на викладене, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що факт відсутності відповідача [PERSON] в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , понад встановлені строки повністю доведений, а тому останнюслід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.

Outcome: approved