Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Прилісненської сільської ради Маневицького району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що його мати [PERSON], яка померла 31.03.2014 року, ще за свого життя 7.11.2008 року склала заповіт, який було посвідчено Прилісненською сільською радою Маневицького району, згідно якого все належне їй майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, заповіла йому - позивачу [PERSON] Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, подав відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. С. Ковальчука, 3 в с. Прилісне Маневицького району, які належали [PERSON] Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судове засідання не з’явилися, але подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Представник відповідача – Прилісненської сільської ради Маневицького району в судове засідання не з’явилася, але подала до суду заяву, в якій вказала, що проти задоволення позову сільська рада не заперечує, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності вказаних позивача, представника позивача та представника відповідача. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. С. Ковальчука, 3 в с. Прилісне Маневицького району. [PERSON] померла 31.03.2014 року. Ще за свого життя 7.11.2008 року остання склала заповіт, який було посвідчено Прилісненською сільською радою Маневицького району, згідно якого все належне їй майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, заповіла позивачу [PERSON] Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, подав відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 7.11.2008 року, посвідченого Прилісненською сільською радою Маневицького району та зареєстрованого в реєстрі за № 409, свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 151196 від 1.04.2014 року, довідок Прилісненської сільської ради Маневицького району № 1661 від 15.08.2014 року та № 1854 від 3.10.2014 року, будинкової книги для прописки громадян, що проживають [INFO], свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 538107 від 11.03.1959 року, висновку про відповідність будинковолодіння по вул. С. Ковальчука, 3 в с. Прилісне Маневицького району діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 2.10.2014 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 794/02-31 від 13.10.2014 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 842/01-16 від 7.11.2014 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. С. Ковальчука, 3 в с. Прилісне Маневицького району, які належали [PERSON], фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON]

Outcome: approved