Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» з позовом про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову вказує, що він з 20.07.2018 року по 27.08.2019 року знаходився у трудових відносинах із філією «Золотоніська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яка не є юридичною особою. Відповідно до п. 3.1. Статуту Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» підприємство є юридичною особою від дня його державної реєстрації - відповідно саме ця юридична особа є належним відповідачем. Також вказує, що він був звільнений з роботи з 27.08.2019 року за угодою сторін, однак в день звільнення йому була нарахована, але не була виплачена заробітна плата в розмірі 23327 грн. 77 коп., що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вказував, що на день звернення його до суду відповідач частково погасив суму заборгованості в розмірі 8168 грн. 75 коп., шляхом перерахування зазначених грошових коштів на його (позивача) банківський рахунок. Таким чином заборгованість останнього складає 15159 грн. 02 коп. А тому, просив стягнути з Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 15159 грн. 02 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 27.08.2019 року по день ухвалення рішення. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.11.2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. В судовому засіданні 24.01.2020 року позивач [PERSON] подав заяву про залишення даного позову в частині вимог про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платі без розгляду, в зв`язку з виплатою йому заробітної плати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.01.2020 року позовну заяву [PERSON] до Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в частині стягнення з Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі 15159 грн. 02 коп. - залишено без розгляду. Крім того, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.01.2020 року витребувано у Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» довідку про середньоденну заробітну плату [PERSON] . Однак вказана ухвала залишена відповідачем без виконання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, стягнути з відповідача - Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» середній заробіток за час затримки розрахунку, починаючи з 27.08.2019 року. А також просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. В судове засідання представник відповідача не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку (судова повістка та ухвала суду отримані 20.02.2020 року та 24.02.2020 року). Відзиву на позовну заяву відповідач не подавав, ухвалу про витребування доказів не виконав. Тому суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності представника відповідача - Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не забезпечив явку в судове засідання свого представника, без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював на посаді начальника виробничо-технічного відділу філії «Золотоніська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Як вбачається із Положення філії «Золотоніська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» остання створена як відокремлений структурний підрозділ Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та не є юридичною особою (п. 1.2, 1.6 Положення). Юридичною особою є Дочірнє підприємство «Черкаський облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яке створене відповідно до наказу Державної служби автомобільних доріг Украхни від 09.04.2002 року № 156 на власності ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Наказам № 18-к від 27.08.2019 року [PERSON] був звільнений з посади за п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін). Вказане стверджується даними трудової книжки [PERSON] (а.с. 4). Однак повний розрахунок з позивачем в день його звільнення проведений не був. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України відповідач повинен був у день звільнення [PERSON] виплатити всі належні йому суми, а в разі спору про розмір цих сум виплатити не оспорювану ним суму, однак цього не зробив. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; Законом України: «Про оплату праці». Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та інш. нормативно-правовими актами (ст. 94 КЗпП України). Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавцем, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 ч.1 КЗпП України). Як передбачено ст. 116 згаданого Кодексу, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Крім того, відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» - установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано суду ніяких доказів того, що у порушенні прав позивача на своєчасне отримання заробітної плати відсутня вина відповідача. До того ж, під час розгляду справи не встановлено вини позивача [PERSON] , як працівника підприємства, у виникненні становища, яке призвело до затримки розрахунку по заробітній платі. Як встановлено в судовому засіданні повний розрахунок з позивачем [PERSON] був проведений лише 25.11.2019 року. Вказане стверджується випискою по надходженню по картці позивача [NUMBER] за період з 05.11.2019 року по 30.11.2019 року. Враховуючи, що відповідачем було здійснено повний розрахунок з позивачем [PERSON] лише 25.11.2019 року, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за період затримки розрахунку є законними та підлягають до задоволення. За таких обставин до стягнення з відповідача - Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь позивача [PERSON] підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку, а саме, за період з 27.08.2019 року до 24.11.2019 року включно (до дня повного розрахунку відповідача перед позивачем по всіх сумах, що належали йому до виплати в день звільнення), оскільки, між сторонами відсутній спір про розмір належних до виплати позивачу сум після його звільнення. Період затримки складає 63 дні (враховуючи п`ятиденний робочий тиждень), з 27.08.2019 року до 24.11.2019 року включно (до дня повного розрахунку відповідача перед позивачем по всіх сумах, що належали йому до виплати в день звільнення). Середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] за останні два місяці які передували звільненню складає 295 грн. 65 коп., виходячи із розрахунку: 5798 грн. 75 коп. /заробітна плата за червень 2019 року/ + 6618 грн. 62 коп. /заробітна плата за липень 2019 року/ : 41 робочих дні = 295 грн. 65 коп. Таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку складає 18625 грн. 95 коп., виходячи із наступного розрахунку: 295 грн. 65 коп. /середній заробіток/ х 63 дні /період затримки розрахунку/ = 18625 грн. 95 коп. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача - Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 27.08.2019 року по 24.11.2019 року включно в сумі 18625 грн. 95 коп. Крім того, оскільки, розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] в сумі 295 грн. 65 коп. визначено із нарахованої заробітної плати до утримання податків та обов`язкових платежів, то середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.08.2019 року по 24.11.2019 року в сумі 19625 грн. 95 коп. на користь [PERSON] необхідно стягнути із відрахуванням (утриманням) при виплаті податків та обов`язкових платежів передбачених законодавством України. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача - Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь позивача [PERSON] сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved