Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований 12.09.1976 року виконавчим комітетом Берегометської сільської ради, Кіцманського району, Чернівецької області, актовий запис № 22. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], 04.01.978 року народження та сина [PERSON] 11.02.1986. Посилається на те, що причиною розпаду їхньої сімї, стали різні погляди на життя, погіршились стосунки між ними, вони втратили спільні інтереси, з кінця 2000 року припинили подружні відносини, втратив почуття любові, а тому просив позовні вимоги задоволити та розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, скерував суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Так, на адресу суду поверталися рекомендовані листи з повідомленнями про вручення , а саме: 26.04 та 16.05.2017 року з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає. Крім того, через засоби масової інформації, газету «Буковина» від 16.06.2017 року № 25(2535) [PERSON] викликалась як відповідач в даній справі на 03.07.2017 року. Статтею 224 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача слід задоволити. Так, встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, так як втрачена основа подружніх відносин, з 2000 року разом не проживають, що підтверджується мотивами викладеними в позовній заяві та довідкою Ошихлібської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 143 від 19.04.2017 року (а.с.18), тому суд вважає за таких умов, що шлюб може бути розірвано. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved