Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Керама Маркет», [PERSON] про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.09.2018 року о 09 год. 35 хв., на автодорозі Львів-Луцьк, с. Новий Став, [PERSON] керуючи автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , під час руху не дотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення із причіпом ТА-НОА5 реєстраційний номер [NUMBER] , який буксирував автомобіль «Kia Carens», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказує, що автомобіль Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності ТзОВ «Керама Маркет» та на момент скоєння ДТП перебував під керуванням [PERSON] , який являвся працівником ТзОВ «Керама Маркет», перебуваючи з останнім в трудових відносинах. 29.10.2018 року постановою Галицького районного суду м. Львова [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення 340,00 грн. штрафу. Під час вказаної ДТП позивач перебуваючи на передньому правому місці пасажира, внаслідок зіткнення транспортних засобів, отримав тілесні ушкодження, втратив свідомість і був доставлений для надання медичної допомоги до Кам`янка Бузької центральної районної лікарні. Внаслідок ДТП [PERSON] втратив орієнтацію і у нього загострилися наявні хронічні та вікові хвороби. З часом, по приїзду додому, скарги на погіршення здоров`я - головний біль, аритмію, підвищений тиск та втрату орієнтації не припинились, що змусило його неодноразово звертатись за лікарською допомогою. В подальшому, з 03.02.2019 року по 08.02.2019 року це спричинило необхідність проходження стаціонарного лікування та реабілітаційної терапії в Луцькій центральній районній лікарні для відновлення стану здоров`я після ДТП. Вказує, що внаслідок даної ДТП, йому завдано значної моральної шкоди, яку він оцінює у 25000,00 грн. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів в його користь 25000,00 грн. за завдану моральну шкоду. Крім того, просить суд стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовну заяву підтримав та просив суд позов задовольнити. В судове засідання відповідачі не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду. Про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів за наявними матеріалами справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представленні по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 25.09.2018 року о 09 год. 35 хв., на автодорозі Львів-Луцьк, с. Новий Став, [PERSON] керуючи автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , під час руху не дотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення із причіпом ТА-НОА5 реєстраційний номер [NUMBER] , який буксирував автомобіль «Kia Carens», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 29.10.2018 року постановою Галицького районного суду м. Львова [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення 340,00 грн. штрафу. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. У частинах другій, п`ятій статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Частиною 1 статті 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 6 і 8 постанови від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Як встановлено судом, автомобіль Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , належить ТзОВ «Керама Маркет». На момент ДТП відповідач [PERSON] перебував з ТзОВ «Керама Маркет» в трудових відносинах. Під час вказаної ДТП перебуваючи на передньому правому місці пасажира, внаслідок зіткнення транспортних засобів, [PERSON] отримав тілесні ушкодження, втратив свідомість і був доставлений для надання медичної допомоги до Кам`янка Бузької центральної районної лікарні з діагнозом забій грудної клітки з правого боку (а.с. 13, 14). В подальшому, з 03.02.2019 року по 08.02.2019 року позивач проходив стаціонарне лікування та реабілітаційну терапії в Луцькій центральній районній лікарні для відновлення стану здоров`я після ДТП, що підтверджується випискою (а.с. 12). Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Із роз`яснень, даних в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вбачається, що розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Отже, винними діями водія ТОВ «Керама Маркет» [PERSON] позивачу, завдано моральну шкоду, яка виразилася як у фізичному болю та стражданнях, внаслідок ушкодженням здоров`я, так і у душевних стражданнях і психічних переживаннях через ДТП, порушення звичного способу життя. Однак, вирішуючи питання про стягання моральної шкоди, суд прийшов до висновку, про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, однак в розмірі, що є значно меншим від заявлених вимог, тобто в розмірі - 10000,00 грн. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з положень ст. ст. 23, 1167, 1172 ЦК України, врахував характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач, суд врахував в повному обсязі тривалість душевних страждань, тяжкість таких страждань, пов`язаних з заподіянням фізичної шкоди здоров`ю останньому, як особі похилого віку, внаслідок чого істотно погіршився стан його здоров`я. Оскільки, вимоги про стягнення моральної шкоди були заявлені позивачем до водія та товариства, враховуючи, що судом було встановлено, що [PERSON] на момент вчинення ДТП 25.09.2018 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Керама Маркет»,

Outcome: partial