Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач внаслідок вчинення кримінального правопорушення спричинила їй матеріальну шкоду в сумі 8900 грн. Вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.190 КК України встановлена вироком суду від 21.02.2018 року. Просила суд стягнути з х відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 8900 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, в заяві позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. 21.12.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно з вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.02.2018 року, який набрав законної сили 27.03.2018 року, відповідача [PERSON] визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 1,2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки та звільнено від відбування покарання на підставі п. «б» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.190 КК України, [PERSON] з цивільним позовом не зверталась. Вищевказаним вироком встановлено, що в травні - червні 2016 року [PERSON], отримавши загальну суму грошових коштів у розмірі 9400 гривень за договором №78 від 06.05.2016 року, укладеним між ФОП [PERSON] та [PERSON], не маючи дійсного наміру повернути їх потерпілій або перерахувати на розрахунковий рахунок заводу-виробника, із корисливих мотивів, маючи мету незаконного збагачення, повторно, шляхом обману потерпілої, обернула грошові кошти потерпілої в розмірі 9400 гривень у власну користь та розпорядилась ними на власний розсуд. На момент розгляду справи за обвинуваченням [PERSON] завданий [PERSON] збиток був відшкодований обвинуваченою частково в сумі 500 грн., збиток в сумі 8900 грн. [PERSON] потерпілій не відшкодувала. Таким чином, своїми умисними протиправними діями [PERSON] заподіяла [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 8900 грн. Згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частинами 1, 3 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, шкода завдана [PERSON] неправомірними діями [PERSON] в сумі 8900 грн. має бути відшкодована останньою в повному обсязі. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], що є підставою для їх задоволення. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved