Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він являється власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Вказує на те, що відповідачка на даний час прописана (зареєстрована) за вищевказаною адресою, проте фактично протягом останніх 4 років в зазначеному будинку не проживає. Просить суд, ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом в [ADDRESS] , та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій підтвердив обставини викладені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Згідно ст.316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником будинку [ADDRESS] . Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку серії ВАК №722890 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER] . Встановлено, що відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною позивача, з червня 2015 року не проживає у будинку. Цей факт підтверджується довідкою № 430 від 16.09.2019 року. Відповідно до ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] , а його колишня дружина [PERSON] зареєстрована в будинку, не є членом його сім`ї, не проживає у вказаному будинку близько 4 років, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні і розпорядженні житловим будинком шляхом визнання останньої такою, що втратила право користування житлом, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved