Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Краснокутського районного суду Харківської області з вищезазначеним позовом. Мотивує його тим, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 31 липня 2014 року за ним , в порядку спадкування, визнано право власності на земельну ділянку після смерті його матері [PERSON]. Державна реєстрація цього права відбулась 11 вересня 2014 року. Від родичів дізнався, що за життя його мамою з відповідачем було укладено договір оренди землі. Отримавши копію договору у відділі держземагенства, дізнався, що договір укладено на 5 років 25 квітня 2008 року, а його державна реєстрація відбулась вже після смерті матері 19 травня 2009 року за № 040969900074. В ході переписки з відповідачем дізнався, що строк дії договору складає 15 років з 01 вересня 2008 року. Вивчаючи текст договору , в розділі « строк дії» помітив, що перед цифрою 5 від руки домальовано риску. Як на його думку це зроблено відповідачем або іншою особою. Також посилається на те, що на першому аркуші договору міститься запис , зроблений від руки , наступного змісту: З 01.09.2008 р. орендна плата становить 3% або 1920 грн. Термін дії договору 15 п`ятнадцять років. Згоден [PERSON] Позивач не погоджується з тим, що підпис під цим записом належить його матері. Просить суд визнати оскаржуваний договір недійсним, стягнути з ТОВ «Ковалівське» орендну плату в сумі 5700 гривень або не менш ніж 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зобов`язати відповідача повернути земельну ділянку у придатному для використання стані. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали повністю, просили суд позов задовольнити. Представник ТОВ «Ковалівське» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував , наполягав на тому, що оскаржуваний договір укладено між сторонами на 15 років. Укладення договору на цей строк відповідало волевиявленню сторін. Згідно положень норм Цивільного Процесуального Кодексу України , щодо обов`язку суду розглядати справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі, пред`явлений позов розглядається виключно в межах заявлених вимог. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного Процесуального Кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст. 58, 59 Цивільного Процесуального Кодексу України належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування . Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки сторін та їх представників, суд дійшов наступного висновку. 19 квітня 2009 року померла [PERSON] , яка за життя була власником земельної ділянки під кадастровим № 6323555400:03:000:0231. Право власності на неї на підставі рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 31 липня 2014 року визнано за [PERSON]. За життя 25 квітня 2008 року [PERSON] уклала договір оренди зазначеної вище земельної ділянки з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ковалівське». Зазначені обставини сторонами визнаються та не заперечуються. Пунктом 8 договору оренди землі від 25 квітня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Ковалівське» передбачено, що строк його дії складає 5 (п`ять) років (а.с. 3). Представником відповідача зазначене положення договору не визнається. Останній наполягає не тому, що його укладено строком на 15 років, що, як на його думку, підтверджується записом в розділі «Строк дії договору» та підписом [PERSON] під положеннями договору. Позивач та його представник проти цього доводу заперечували та пояснили, що на першому аркуші договору міститься запис , зроблений від руки , наступного змісту: З 01.09.2008 р. орендна плата становить 3% або 1920 грн. Термін дії договору 15 п`ятнадцять років. Згоден [PERSON] Також посилались на наявність кримінального провадження № 12015220360000455 , порушеного Краснокутським РВ ГУМВСУ в Харківській області за фактом підробки документів. Судом досліджено висновок судово почеркознавчої експертизи № 11388 від 22 грудня 2015 року (а.с. 32-37). Згідно його змісту (п.2 розділу 3 Висновки) підпис від імені [PERSON] в договорі оренди землі від 25 квітня 2008 року, розташований в ніжній частині першого аркушу в рядку «Термін дії договору15 п`ятнадцять років Згоден [PERSON].», - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Аналізуючи зміст оскаржуваного договору, суд встановив, що в розділі «Строк дії договору» в печатний спосіб зазначено 5 років. Будь яких інших цифр , відносно строку дії договору не надруковано. Представник відповідача наполягає на тому, що договір укладено строком на 15 років, мотивуючи тим, що перед цифрою 5 , рукою [PERSON] дописано цифру 1. Аналізуючи цей довід представника відповідача , суд вважає, що останній в силу вимог статей 27 та 31 ЦПК України не був позбавлений права на клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою проведення графологічного дослідження рукописного знаку, що дійсно міститься перед друкованою цифрою 5 в зазначеному вище розділі договору. Висновок експерта по результатам дослідження цього рукописного знаку мав би значення доказу з приводу того, чи є цей рукописний знак цифрою «1», та чи виконаний він [PERSON] або іншою особою. За відсутності такого клопотання , а відповідно, і висновку експерта , суд вважає, що представником відповідача не надано належних та допустимих доказів того, що оскаржуваний договір укладено строком саме на 15 років. За таких обставин зміст речення : «З 01.09.2008 р. орендна плата становить 3% або 1920 грн. Термін дії договору 15 п`ятнадцять років. Згоден [PERSON]М.» суд вважає таким, що не відповідає внутрішній волі [PERSON] під час підписання нею оскаржуваного договору. У відповідності до ч.1, ч.4 статті 202 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 203 Цивільного Кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 208 Цивільного Кодексу України у письмовій формі належить вчиняти правочин між фізичною та юридичною особою , крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. З урахуванням зазначених вище норм права , суд приділяє увагу і тій обставині, що у відповідності до пункту 34 оскаржуваного договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Представником відповідача суду не надано додаткової угоди, щодо продовження строку дії договору до 15 років, підписаної [PERSON] У відповідності до пункту 21 оскаржуваного договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому, порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Згідно акту прийому передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 25 квітня 2008 року, орендована ділянка передана в стані, придатному для використання. З урахуванням переліченого суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо вимог стосовно стягнення з відповідача грошових коштів, суд вважає ? що в цій частині позов задоволенню не підлягає в зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування розрахунку, заявленої ним суми, що , як на його думку, підлягає стягненню. Враховуючи вище наведене,

Outcome: partial