Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності за законом, в якому вказує, що матері [PERSON] та батьку [PERSON] належали по 1/2 частці житлового будинку з надвірними будівлями в смт.Козова, вул.Ювілейна, 33, Козівського району. 14 грудня 2004 року [PERSON] помер. 06 липня 2015 року [PERSON] померла. Право власності в спільному майні подружжя на ? частку, видане на ім'я [PERSON], не зареєстроване. Просить визнати за ним право власності на будинок, житловою площею 83,0\~м.кв., загальною площею 243,8\~м.кв., сарай цегляний (Б) площею 45,6\~м.кв., сарай цегляний (В) площею 7,9\~м.кв., огорожу металеву №1, площею 18,1\~м.кв., ворота металеві №2 в смт.Козова, вул.Ювілейна, 33, належали [PERSON], яка померла 06 липня 2015 року, та [PERSON], який помер 14 грудня 2004 року. В судове засідання позивач не з'явився, подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] селищна рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого щодо вирішення справи покладається на думку суду, просить справу розглядати за відсутності їх представника. Представник третьої особи [PERSON] згідно довіреності від 09 липня 2015 року [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення представника третьої особи, приймаючи до уваги клопотання позивача, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] та [PERSON] належали по 1/2 частці житлового будинку з надвірними будівлями в смт.Козова, вул.Ювілейна, 33, Козівського району, підтверджується довідкою Козівського РБТІ №24 від 21 березня 2016 року (а.с.12), копією свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 25 березня 1983 року (а.с.14), реєстраційним посвідченням від 18 червня 1977 року (а.с.15). 14 грудня 2004 року помер [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №200888 (а.с.6). 06 липня 2015 року померла [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №187742 (а.с.7). [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво про право власності в спільному майні подружжя на ? частку, видане [PERSON], не зареєстроване, підтверджується відмовою нотаріуса №112/01-16 від 17 березня 2016 року (а.с.10). Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності за законом, слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved