Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 26.05.2018 між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться з 22 жовтня 2020 року. Шлюбні та сімейні відносини припинені з 22.10.2020 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, розгляд справи просив проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надавала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 26.05.2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 26.05.2018 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 403. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.10.2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народилась [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 661. В графі батько зазначений - [PERSON] , мати - [PERSON] . Судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та він не бажає примирення з відповідачем, спорів щодо поділу майна та щодо порядку виховання і утримання дитини між сторонами немає. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.6 ч.3 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 6 від 26.02.2021 року про сплату судового збору у сумі 908 грн. 00 коп. Разом з тим, позивач в позовній заяві просив не стягувати з відповідача на його користь судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved