overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що з відповідачкою знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2015 р. Сімейне життя з відповідачкою не склалося, станом на теперішній час подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, до дружини зникли почуття любові. За таких обставин позивач вважає неможливим збереження сімї. Просив суд розірвати шлюб, на примирення не згоден. В судовому засіданні позивач просив справу розглянути у відсутність відповідачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представниця позивача доводи викладені у позовній заяві підтримала, просила шлюб розірвати, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засіданні не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать розписки про вручення поштового відправлення. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши думки учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 20.06.2015 р. уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, примирення між подружжям не можливе, з огляду на що, вважає, що позов необхідно задовольнити, так як за тих відносин, які склалися між подружжям, збереження сімї неможливе. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 04.10.2015 року помер його брат [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина на все належне йому майно, а саме: житловий будинок, що розташований по вул.. Гагаріна,8 в м. Гола Пристань Херсонської області та земельний пай, площею 4,8 га, який розташований на території Голопристанської міської ради. 05.09.2016 року звернувшись до приватного нотаріуса Голопристанського нотаріального округу Херсонської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, останньою було повідомлено. що він пропустив строк для прийняття спадщини. Оскільки інших спадкоємців після смерті [PERSON], який помер 04.10.2015 року, не має, просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини строком на три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини, після смерті [PERSON], який помер 04.10.2015 року, тривалістю три місяці. Також пояснив, що вчасно звернутись до нотаріуса не надалось можливим, оскільки він тривалий час перебував на заробітках. Він є єдиним спадкоємцем після смерті його брата [PERSON] Також зазначив, що не задоволення його позову про визначення додаткового строку на прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до Держави в особі органу місцевого самоврядування, на території якого воно знаходиться. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1272 ЦК України, особа, що з поважних причин пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, може подати позов до суду про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, [PERSON], помер 04.10.2015 року, що підтверджується до свідоцтвом про смерть, серії І-КГ № 205571 від 05.10.2015 року. Як вбачається зі свідоцтв про народження серії ЯЛ № 976874 від 06.03.1956 року та серії І-АГ №252951 від 14.02.1968 року, [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, так як прізвище ім'я та по-батькові їх батьків збігаються. Відповідно до інформаційної довідки № 44961771 від 05.09.2016 року, виданої приватним нотаріусом Голопристанською районного нотаріальною округу Херсонської області [PERSON], заяви про прийняття або відмову від спадщини не подавались. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги той факт, що інших спадкоємців немає, через перебуванням на заробітках позивач не встиг вчасно подати заяву про прийняття спадщини, суд вважає, обставини пропущення встановленого строку є поважними, тобто є всі підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та вважає достатнім встановити додатковий строк тривалістю три місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 27.12.2011 року уклав шлюб з відповідачем, від якого має сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, байдужості до спільного життя. Вважає шлюб формальним та таким, що суперечить його інтересам, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов, просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, пояснив, що не проживає разом з [PERSON] вже три роки. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення та пояснила, що вже два роки проживає з іншим чоловіком і вагітна від нього. Після розірвання шлюбу просила залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 27.12.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, [NUMBER], зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Голопристанського РУЮ в Херсонській області, актовий запис № 214. ( а.с. 5) Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а..с.6). Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач забажала після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище«[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.09.1989 року йому належить житловий будинок по [ADDRESS].03.04.1997 року він на прохання відповідача зареєстрував його у даному житловому будинку. Фактично [PERSON] в будинку не проживав і не проживає зараз, не оплачує користування житлом, комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку, що можуть підтвердити сусіди. Відповідач також не являється членом сім'ї власника будинку. Тому він вважає, що відповідач втратив право на користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що дійсно у квітні 1997 році він зареєстрував у належному йому будинку в [ADDRESS] свого знайомого [PERSON]. Реєстрація була необхідна для навчання відповідача в ДОСААФ. Фактично ж [PERSON] у нього не проживав. На сьогоднішній день він не знає точне місцеперебування відповідача, не бачить можливості зняти його з реєстрації в позасудовому порядку і тому просить суд задовольнити вимоги позову. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, через оголошення в газеті «Наддніпрянська Правда». За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у його відсутність. Від В.Олександрівського РС УДМС України в Херсонській області надійшла заява, згідно якої просять розглянути справу без участі їх представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Заслухавши позивача, дослідивши подані матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину по закону від 13.09.1989 року. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а згідно ст.. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] фактично не проживав і не проживає в будинку позивача, що знайшло своє підтвердження в показах свідків, оформлених довідкою В.Олександрівської селищної ради. Добровільно вирішити дане питання позивач не має змоги, оскільки на сьогоднішній день йому не відомо місцеперебування відповідача. За таких обставин є підстави для задоволення вимог позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням- квартирою № 32, розташованою у корп. 1 по вул. Козацька, буд. 17А, м. Енергодар, Запорізька область. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що спірна квартира належить йому на підставі договору найму, що підтверджується ордером № 383, виданим Енергодарською міською радою 16.12.2004 року. Відповідачка без поважної причини не проживає\~ у квартирі останні сім років, повністю припинила\~ виконувати обов'язки члена сім'ї, передбачені ст. 64 ЖК України, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою не знялася, особисті речі останньої в квартирі відсутні. В судове засідання сторони та треті особи не зявилися. Позивач надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення (а.с. 53). Відповідачка у судові засідання не з'являлася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується конвертом з поштовим повідомленням з відповідними відмітками (а.с. 26, 43, 44), копією аркуша газети з оголошенням про час та дату розгляду справи (а.с. 29), заперечень проти позову або будь-яких клопотань стосовно заявлених вимог до суду не надсилав. Треті особи також надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутністю (а.с. 48, 50, 52). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж, розташований в м.Конотопі, по вул. Братів Лузанів район житлового будинку № 68. На обгрунтування вимог у заяві зазначено, що вказана нерухомість побудована самочинно, проте під вже збудовану, у встановленому порядку, надана земельна ділянка площею 0,0041 га, право власності на яку підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Посилаючись на норми ст.ст. 321, 376 ЦК України і просить визнати право власності на цей гараж. Представник позивача за довіреністю [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.23). Відповідач [PERSON] комітет Конотопської міської ради просить розглядати справу без їх представника, задоволенню вимог не заперечують, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.21). Третя особа управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області подали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.20). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Із представлених доказів вбачається, що земельна ділянка розміром 0,0041 га, розташована в м.Конотопі, по вул. Братів Лузанів район житлового будинку № 68, належить [PERSON] на праві власності і була надана під самочинно збудований гараж (а.с.10-11). Згідно технічного паспорта гараж побудований із керамічної цегли, має загальну площу 23,4 кв.м. (а.с.12-16). Оскільки спірна нерухомість була побудована без належного дозволу та належно затвердженого проекту, то вона, відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦК України, є самочинно збудованою. За приписом ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Жодних порушень прав інших осіб судом не встановлено, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати факт належності на праві власності його матері [PERSON], яка померла 10.02.2010 року в м. Конотопі, земельних ділянок розміром 1,749 га та 0,800 га, розташованих на території [PERSON] сільської ради Конотопського району Сумської області. А також визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на зазначені земельні ділянки. Вимоги обгрунтовує тим, що раніше земельні ділянки належали померлій, 26.04.2009 року, [PERSON] на підставі Державних актів на право приватної власності на землю: I- СМ №007877 та ІІІ-СМ №048377. Після смерті останньої спадщину отримала [PERSON], у тому числі й на земельні ділянки, але зареєструвати право власності, відповідно до діючого законодавства, не встигла, оскільки померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцем за заповітом якої є він [PERSON] Однак, у зв»язку з тим, що право власності на земельні ділянки в державному реєстрі за [PERSON] не було зареєстровано, він позбавлений можливості отримати їх у спадщину. Дана обставина і змусила звернутися до суду. Відповідач [PERSON] сільська рада Конотопського району Сумської області надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, задоволенню позовних вимог не заперечують (а.с. 16 ). Треті особи: Конотопська міська державна нотаріальна контора та відділ Держкомзему у Конотопському районі також надали заяви про розгляд справи без участі їх представника, задоволенню вимог не заперечують (а.с. 14,15). Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Із матеріалів справи вбачається, що померла 10.02.2010 року [PERSON] отримала від померлої [PERSON] у спадщину дві земельні ділянки, що є предметом спору (а.с.5-9). Однак зареєструвати право власності у державному реєстрі не встигла, оскільки померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі й на вказані земельні ділянки. Спадкоємцем за заповітом є позивач (а.с.10-11), який, на підставі ст.1268 ЦК України прийняв спадщину й отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визначити додатковий строк два місяця для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлого 20.12.2004 року. На обгрунтування вимог зазначив, що строк пропущений з поважних причин, оскільки фактично спадщину прийняв, тому як займався похованням батька та розпорядився спадковим майном, до тогож має незадовільний стан здоровя, проживає в іншій області. Представник позивача за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити (а.с.16). Відповідач [PERSON] сільська рада Конотопського району в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлені належним чином, правом надання письмових пояснень не скористались. Третя особа Сумський обласний державний нотаріальний архів не заперечує задоволенню позову (а.с. 15). Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи із такого. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Право позивача на спадщину та поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини повністю підтверджені належними доказами, зокрема свідоцтвом про народження позивача, заповітом, довідкою [PERSON] сільської ради, тощо (а.с.5-8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визначити додатковий строк два місяця для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої 10.03.2015 року. На обгрунтування вимог у позові зазначено, що строк пропущений з поважних причин, оскільки на той час він працював у Росії. Крім того, ще 25.06.2015 року із заявою про прийняття спадщини звернувся до секретаря виконавчого комітету [PERSON] сільської ради і був впевнений про виконання необхідних дій щодо прийняття спадщини. Проте, нотаріусом йому відмовлено в оформленні спадщини з посиланням на пропущення строку подання заяви про прийняття спадщини, що і стало підставою звернення до суду. Представник позивача за довіреністю [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без нього, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] сільська рада Конотопського району просить розглядати справу за відсутності їх представника, задоволенню вимог не заперечують, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.14). Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Отже, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право позивача на спадщину та поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини повністю підтверджені належними доказами (а.с.5-10).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визначити додатковий строк два місяця для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої 13.05.2013 року. На обгрунтування вимог зазначив, що строк пропущений з поважних причин, оскільки має незадовільний стан здоровя внаслідок чого періодично вимушений проходити курс лікування у лікарняних закладах. Відповідачі: - Попівська сільська рада Конотопського району просить розглядати справу без їх представника, задоволенню вимог не заперечують (а.с.17). - [PERSON] пояснив, що відмовляється від спадщини і не заперечує задоволенню позову. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Отже, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право позивача на спадщину та поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини повністю підтверджені належними доказами, зокрема єпикризом з лікувального закладу (а.с.4-13).

Outcome: approved