Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Романковецька сільська рада Сокирянського району Чернівецької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилався на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . За цією адресою також зареєстрована його далекий родич, [PERSON] , хоча фактично в зазначеному будинку не проживає з 2009 року, так як він фактично проживає у [ADDRESS] . Будь-яких усних чи письмових домовленостей між ним та відповідачем стосовно проживання в його будинку не існує. Такі дії порушують його права як власника вказаного будинку. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований за даною адресою у позивача виникають труднощі з оформленням субсидії. Просив суд визнати [PERSON] , 1971 року народження таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його присутності, позовні вимоги підтримав. Надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. Представник третьої особи - Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області в судове засідання також не з`явився, однак сільський голова Ваданюк В. подав на адресу суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розглянути справу без його присутності. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ст.247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступні обставини: Згідно копій договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.08.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Новодністровської державної нотаріальної контори Панасюк В.М. 20.08.2009 року, технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24014234 від 01.10.2009 року [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Довідкою №2923 від 27.09.2019 року, виданою виконавчим комітетом Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області підтверджується, що [PERSON] є власником будинку в [ADDRESS] . В даному господарстві зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Актом, складеним 30.09.2019 року депутатом Романковецької сільської ради [PERSON] , в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] , 1971 року народження, який зареєстрований в [ADDRESS] , по даній адресі не проживав і не проживає. З копії рішення виконавчого комітету Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №68 від 27.09.2019 року встановлено, що на звернення [PERSON] до виконавчого комітету сільської ради щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , позивачу було відмовлено та щодо вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач фактично не проживає в житловому будинку позивача без поважних причин та відсутній в ньому більше одного року. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належному позивачу житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідача права на користування житлом. За таких обставин, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 141 ч.6, 263, 265, 268, 273, 280 ч.1, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

Outcome: approved