Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Сагайдачного, 1 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що 07.11.2011 р. помер його батько [PERSON]. Батько був головою колгоспного двору по вул. Сагайдачного (раніше Жовтнева), 1 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області. Батьки позивача: [PERSON] та [PERSON] 12 березня 2009 р. вчинили заповіти, згідно яких усе своє майно і взагалі все те, що належатиме їм по закону на день смерті, в тому числі і житловий будинок, - заповіли позивачу. Дані заповіти посвідчені секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстровані в реєстрі за № 28 та № 29, ніким не відмінені та не скасовані. Після смерті батька мати [PERSON] вступила у володіння і користування спадковим майном, однак спадщину не оформляла. [PERSON] померла 10 квітня 2014 р. Позивач був єдиною дитиною у батьків і є спадкоємцем першої черги за законом. Фактично після смерті батьків позивач вступив у володіння та користування житловим будинком, підтримує господарство, сплачує податки, страхування та земельну ренту. З метою оформлення спадщини позивач звернувся в Городенківську державну нотаріальну контору, де було заведено спадкову справу, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки господарство по вул. Сагайдачного, 1 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області відносилося до колгоспного двору, а отже, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 р., належить відповідна частка. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Позивач позов підтримує повністю, відповідачі подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 18 березня 1988 р., виданого Виконкомом Городенківської районної Ради на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 11 від 13 січня 1988 р., вбачається, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Чернятин по вул. Жовтнева за № 1, дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35074287 від 06.08.2012 р. стверджується, що житловий будинок по вул. Сагайдачного (вулиця Жовтнева), 1 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області належить на праві приватної власності [PERSON] (частка 1/1) згідно свідоцтва про право власності б/н від 18.03.1988 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради на підставі рішення № 11 від 13.01.1988 р. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів № 7988, виданої 02.03.2017 р. обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 1 зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Сагайдачного, 1 в с. Чернятин Городенківського району за [PERSON] (голова колгоспного двору) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 18.03.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому за № 11 від 13.01.1988 р. (частка 1/1, форма власності: приватна). Витягом з погосподарської книги № 1 (ос.рах.43) Чернятинської сільської ради за період з 1991 по 1995 рік по господарству вул. Сагайдачного, (бувша Жовтнева), 1, суспільна група господарства колгоспника, виданим 21 лютого 2017 р. № 42, стверджується, що станом на 15.04.1991 р. в господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO] голова господарства, [PERSON], [INFO] дружина, [PERSON],[INFO] син, [PERSON], [INFO] невістка, [PERSON], [INFO], - внук. Копією заповіту, посвідченого 12 березня 2009 р. секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 29, доводиться, що [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], житель [INFO] на випадок своєї смерті усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому і на що він за законом матиме право, в тому числі і житловий будинок, що знаходиться в с. Чернятин по вул. Сагайдачного, 1, заповів [PERSON], [INFO], жителю села Чернятин. [PERSON] помер 07.11.2011 р. у віці 88 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 47 від 08 листопада 2011 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 138959, виданого 08 листопада 2011 р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. До спадкового майна померлого [PERSON] належить житловий будинок по вул. Сагайдачного, 1 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області. Довідкою № 51, виданою 27.02.2017 р. виконкомом Чернятинської сільської ради стверджено, що [PERSON], [INFO], який помер 07.11.2011 р., проживав та був зареєстрований в [INFO], на момент смерті в господарстві разом з ним проживали, були зареєстровані та вели спільне господарство: [PERSON],[INFO] син, [PERSON], [INFO] невістка, [PERSON], [INFO], - внук. Згідно копії свідоцтва про народження серії ЯИ № 671757, виданого 28 березня 1953 р. Городенківським Рай-Бюро ЗАГС Станіславської області, актовий запис № 12 від 19 січня 1953 р., батьками [PERSON], [INFO], який народився в с. Чернятин Городенківського району Станіславської області, є [PERSON] та [PERSON]. Копією заповіту, посвідченого 12 березня 2009 р. секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 28, стверджується, що [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], жителька с. Чернятин вул. Сагайдачного, 1 Городенківського району Івано-Франківської області на випадок своєї смерті усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право, в тому числі і житловий будинок, що знаходиться в с. Чернятин по вул. Сагайдачного, 1, заповіла [PERSON], [INFO], жителю села Черянтин. [PERSON] померла 10 квітня 2014 р. у віці 88 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 13 від 11 квітня 2014 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 189886, виданого 11 квітня 2014 р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Довідкою № 105, виданою 13 червня 2017 р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що [PERSON], [INFO], яка померла 10.04.2014 р., проживала і була зареєстрована [INFO]; на час смерті разом із нею проживали, були зареєстровані та вели спільне господарство: син [PERSON],[INFO], невістка [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO] Наведене свідчить про те, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 28 лютого 2017 р. № 333/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 07 листопада 2011 р., на житловий будинок № 1 по вул. Сагайдачного в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області з посиланням на те, що вищезазначене господарство, головою якого був [PERSON], відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року належить відповідна частка житлового будинку. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 1 по вул. Сагайдачного в с. Чернятин, складеного 20.03.2017 р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1977 р., господарські будівлі та споруди - в 1960, 1968, 1978 роках. Висновком про вартість майна, складеним ЕТВО «Придністровя», стверджено, що ринкова вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою Івано-Франківська область, Городенківський район, с. Чернятин, вул. Сагайдачного, 1 станом на 27 березня 2017 р. становить 172720 грн. Позивач фактично став власником вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved