Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що він з відповідачем у справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 17 липня 2012 року виконавчим комітетом Привільської міської ради Луганської області, Україна, актовий запис № 19. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] [INFO] . Подружні стосунки з відповідачем були припинені з 2014 року, через те, що відповідач проживає з іншим чоловіком. На примирення не згоден та переконаний, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не має. Неповнолітня дитина залишається жити з відповідачем. Просив розірвати шлюб, зареєстрований 17 липня 2012 року виконавчим комітетом Привільської міської ради Луганської області, Україна, актовий запис № 19 між позивачем та [PERSON] [PERSON] . Позивач [PERSON] до суду не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглядати у її відсутність. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 липня 2012 року виконавчим комітетом Привільської міської ради Луганської області, Україна, [PERSON] та [PERSON] , 17 липня 2012 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 19. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 жовтня 2012 року Привільської міською радою Луганської області, Україна, [PERSON] народилась [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 41. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, сторони мешкають окремо, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, а також визнання позову відповідачем, що не суперечить законодавству і не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved