Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності та в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», у грудні 2016 року звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з [PERSON] 44953,44 грн, як заборгованості по кредитному договору б/н від 12.02.2016 року. З позову виходить, що 12.02.2016 р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 30685,03 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в період з 01 по 25 число кожного місяця. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Генеральної угоди, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. У порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим у нього, станом на 20.02.2017 року, виникла заборгованість у розмірі 44953,44 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 29186,47 грн, заборгованості по відсотках в сумі 4788,62 грн, заборгованості по пені та комісії в сумі 6354 грн, штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в сумі 4624,35 грн. У судове засідання представник позивача повторно не зявився, в уточненій позовній заяві від 03.03.2017 року заявив клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідача у судове засідання провести заочний розгляд справи. При цьому заявою від 04.05.2017 року повідомив суд, що надати запитувані судом документи у встановлений строк не представляється можливим, оскільки збір інформації відбувається з різноманітних програмних комплексів та архіву банку. /а.с.101, 126/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у чергове судове засідання не зявився, подав заяву про перенесення судового засідання на іншу дату у звязку з захворюванням. /а.с.129/ Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 27 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, не надав документальне підтвердження свого захворювання, яке унеможливлює його участь у судових засіданнях, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 05.09.2012 р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір кредиту, згідно якого [PERSON] отримав кредитні кошти, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Кредитка «Універсальна». 12.02.2016 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 30685,02 грн, на строк 36 місяців, з 12.02.216 р. по 28.02.2019 р., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості, в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків у період з 01 по 25 число кожного місяця. Щомісячно заборгованість сплачується позичальником у розмірі 1112,25 грн. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. При порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше чим на 31 день, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 4624,35 грн (п.2.2 Генеральної угоди). /а.с.6-31/ Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. З розрахунку заборгованості по кредитному договору [PERSON] вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором, станом на 20.02.2017 року, становить 44953,44 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 29186,47 грн, заборгованості по процентах в сумі 4788,62 грн, заборгованості по пені та комісії в сумі 6354 грн, штрафу згідно генеральної угоди в сумі 4624,35 грн. При цьому видно, що останньою датою погашення заборгованості по договору є 20 лютого 2017 року в сумі 3350 грн. /а.с.102/ З виписки по картці/рахунку 5168755375865645 і додатковим рахункам договору за період 01.01.2016-20.04.2017 наданої [PERSON] вбачається, що в період з 20.02.2017 по 20.04.2017 року в рахунок погашення заборгованості по договору 20.03.2017 року останнім було поповнено карту на суму 1110 грн, які зараховані у погашення поточного платежу по договору. /а.с.118-121/ Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню в межах заявленого у повному обсязі, оскільки відповідачем істотно порушено умови кредитного договору. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1600 грн, який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.88 ЦПК України. /а.с.1, 108/

Outcome: approved