Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 жовтня 2013 року, яким визнано за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] у порядку спадкування. В обґрунтування вимог вказує, що після набрання рішенням законної сили, він звернувся до реєстраційної служби із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок. Однак, отримав відмову, оскільки право власності на ? частку спірного житлового будинку вже було зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 09 січня 2014 року, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Посилаючись на те, що на час розгляду справи, суду не було відомо про існування заповіту складеного [PERSON] на ім'я [PERSON] щодо належної їй ? частки спірного житлового будинку та про прийняття спадщини [PERSON], просив скасувати рішення суду від 22.10.2013 року та визнати за ним право власності на ? частку спірного житлового будинку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заяву підтримав, зіславшись на доводи викладені у ній. Представники Буцнівської сільської ради та Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації у судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо надіслали суду заяву про слухання справи у їх відсутності, щодо задоволення заяви не заперечують. Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок за [ADDRESS], зокрема, ? частки -як за членом колишнього колгоспного двору, 1/2 частки - в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та ? частка -в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Ухвалюючи дане рішення в частині визнання за [PERSON] права власності на ? частку житлового будинку у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Тернопільський міськрайонний суд прийшов до переконання, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняв спадщину. За час розгляду справи будь-які інші спадкоємці за законом чи за заповітом заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали та спадкових прав не оформляли. Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. У судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б [PERSON] в набутті права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] Крім того, [PERSON] після смерті батька правомірно успадкував ? частку спірного житлового будинку, як єдиний спадкоємець його майна за законом та правомірно набув право власності на ? частку - як член колишнього колгоспного двору. У своїй заяві про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.10.2013 року [PERSON] посилається на те, що при постановленні рішення суду не було відомо про наявність заповіту складеного [PERSON] на ім'я внучки [PERSON] та прийняття нею спадщини Вказані факти підтверджуються рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 09 січня 2014 року, яким визнано за [PERSON] право власності на ? частку спірного житлового будинку у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яке винесено після рішення с суду від 22.10.2013 року; інформаційною довідкою зі спадкового реєстру за №37652403, виданою Тернопільською районною державною нотаріальною конторою про те, що спадкові справи після смерті [PERSON] не заводились; заявами Буцнівської сільської ради про слухання справи у їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують; неповідомлення Буцнівською сільською радою суд про існування заповіту на ім'я [PERSON], який посвідчувався секретарем Буцнівської сільської ради від 16.01.2003 року за реєстровим номером №3. У зв'язку з наведеним, просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.10.2013 року скасувати у зв'язку із нововиявленими обставинами та визнати за ним право власності на ? частку житлового будинку( ? частки - як за членом колишнього колгоспного двору та ? частки- у порядку спадкування за законом післі смерті батька [PERSON]). Встановлено, що [PERSON] (дівоче [PERSON].) є донькою [PERSON], що стверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за №00011920670 від 20.03.2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції. 12 травня 1978 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], що стверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу за №00011920461, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції від 20.03.2013 року. [PERSON], [INFO], є сином подружжя [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції від 20.03.2013 року. З довідки Буцнівської сільської ради за №128 від 17.06.2014 року встановлено, що згідно даних погосподарських книг будинковолодіння за [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року було колгоспним двором, членами якого були [PERSON], її донька - [PERSON], зять - [PERSON] та внук - [PERSON] Вказаний факт також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок та надвірні будівлі, виданим Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 27.02.2013 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/4 частки житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами по [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції від 20.03.2013 року. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на належну їй ? частку спірного житлового будинку. Єдиним спадкоємцем її майна за законом є донька [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. З довідки Буцнівської сільської ради за № 279 від 06.03.2012 року встановлено, що в спірному житловому будинку на день смерті [PERSON] проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] здійснювала заходи щодо утримання спадкового майна, обробляла присадибну земельну ділянку. Отже, [PERSON] після смерті матері [PERSON] успадкувала належну їй ? частку спірного житлового будинку. Однак, спадкових прав не оформила. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру за №37652457 від 17.06.2014 року встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, свідоцтва не видавались. 16 січня 2003 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла спірний житловий будинок [PERSON] Вказаний факт встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду віт 22 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили, а тому в силу вимог ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції від 30.08.2013 року. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй ? частку спірного житлового будинку(1/4- належали їй як члену колишнього колгоспного двору та ?- успадкувала за законом після смерті матері [PERSON]) Єдиним спадкоємцем її майна за заповітом є [PERSON] Інших спадкоємців за заповітом чи спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку не має. [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON], що встановлено рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22.10.2013 року. 21 травня 2013 року [PERSON] подала до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується заявою зареєстрованою Тернопільською районною державною нотаріальною конторою за №647 від 21.05.2013 року Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори за № 1593/02-50 від 21.05.2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку спірного житлового будинку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду 09 січня 2014 року, яке вступило у законну силу, визнано за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами за [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції від 06.03. 2013 року. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належну йому ? частку спірного житлового будинку. Єдиним спадкоємцем його майна за законом є син [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом з спадкодавцем на час смерті по [ADDRESS]. 14 березня 2013 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із завою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку після смерті батька [PERSON] З інформаційної довідки зі спадкового реєстру №33488275 від 14.03.2013 року, виданої Тернопільською районною державною нотаріальною конторою встановлено, що заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались та спадкова справа не відкривалась. Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори за № 887/02-14 від 18.03.2-13 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку спірного житлового будинку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заява [PERSON] підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч.2 ст.361 ЦПК України). Нововиявлені обставини мають підтверджуватись фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв»язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (п.3 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв»язку з нововиявленими обставинами»). У силу ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Згідно п.1. ч.2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Встановлено, що спірне будинковолодіння належало до типу колгоспного двору, членом якого були [PERSON], [PERSON]Й, [PERSON] та [PERSON], які станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні Таким чином, кожному члену двору належить по ? частки будинковолодіння за [ADDRESS]. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на ? частку спірного будинковолодіння як на частку члена колишнього колгоспного двору є підставними та підлягають до задоволення. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше [INFO]. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що [PERSON] померла [INFO], а [PERSON] у [INFO] померла в [INFO] та спадщина була прийнята спадкоємцем, застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з вимогами ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р. спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом майна [PERSON] є її донька [PERSON] [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, шляхом фактичного вступу у управління спадковим майном -будинковолодіння. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала 1/4 частку спірного будинковолодіння. Однак, спадкових прав не оформила. Відповідно до вимог ст. 534 ЦК УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. [INFO] помирає [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належну їй ? частку спірного житлового будинку(1/4 - належали їй як члену колишнього колгоспного двору та ?- успадкувала за законом після смерті матері [PERSON]) Єдиним спадкоємцем її майна за заповітом є [PERSON] Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 09 січня 2014 року, яке вступило у законну силу, визнано за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами за [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Враховуючи те, що [PERSON] за життя склала заповіт, яким заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок, остання прийняла спадщину та рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 09 січня 2014 року, яке вступило у законну силу, визнано за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами за [ADDRESS], суд вважає, що [PERSON] як спадкоємцем за законом першої черги не має права на спадкування після смерті матері [PERSON] Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась після [INFO], а тому застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу України. За нормами ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець майна померлого [PERSON] за законом син [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час смерті. Інших спадкоємців за законом не має. Таким чином, [PERSON], після смерті батька [PERSON] успадкував належну йому ? частку житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Однак, оформити свої спадкових прав у нотконтору не має можливовсті, через відсутність правовстановлюючих документів. Таким чином, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи заявника, що викладені у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки вищенаведене має суттєве значення для правильного вирішення спору. Рішенням суду від 22.10.2013 року порушується принцип верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України, оскільки ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Враховуючи наведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити та скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 жовтня 2013 року у зв»язку з нововиявленими обставинами. Постановити нове рішення, яким позов [PERSON] задовольнити частково. Визнати за [PERSON] право власності на ? частку спірного житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. У задоволенні решти вимог відмовити( ? частки - як за членом колишнього колгоспного двору та ? частки- у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]).

Outcome: partial