Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до приватного підприємства «Пастораль» про скасування наказу про притягнення його до матеріальної відповідальності. Свій позов мотивує тим, що відповідно до наказу № 24/4 від 31.10.2005 року прийнятий на роботу за посадою водій за суміщенням додатково обов'язків експедитора ПП «Пастораль». Зазначає, що 17 січня 2015 року він виїхав на автомобілі Вольво д.н. [NUMBER] з напівпричепом д.н. [NUMBER] в м. Рига Латвійської республіки для завантаження вантажу. 21 січня 2015 року він прибув в пункт завантаження вантажу в м. Рига, де йому було завантажено лікеро-горілчану продукцію вагою 20130,54 кг, на яку він отримав супровідні документи (СMR 323445 від 21.01.2015 року, інвойс 103701519/9615096050 від 18.12.2014 року), після чого вантаж було опломбовано митною пломбою № LVPLG00002263. Також позивач вказує, що 23 січня 2015 року близько 11.30 год. він пересік державний кордон Дорогуськ-Ягодин та виїхав в сторону м. Луцька. Даний вантаж необхідно було доставити вантажоодержувачу на митницю в м. Київ для розмитнення, це близько 500 км від митного поста Ягодин, а з врахуванням правил перевезення він міг проїхати лише 4 год 30 хв. Відповідно позивач не міг доставити даний вантаж в той же день. Крім того, попереду були вихідні дні (субота та неділя), в зв'язку з цим,позивач прийняв рішення здійснити зупинку на охоронюваній автомобільній стоянці в с. Липини Луцького району Волинської області по вул. Колгоспній, 6, де дану стоянку ПП «Пастораль» використовує для зберігання своїх транспортних засобів згідно Договору про надання послуг № 7 від 01.01.2015 року. 23 січня 2015 року о 13.45 год завантажений автомобіль Вольво д.н. [NUMBER] з напівпричепом д.н. [NUMBER] позивач здав під охорону на стоянку в [ADDRESS]. 25.01.2015 року, коли він прибув на стоянку, то виявив перекушеного пломбіровочного троса, про що повідомив директора ПП «Пастораль» [PERSON], який в свою чергу викликав працівників міліції і митної служби, та повідомив експедитора ТОВ «МТК Фортекс». Після прибуття працівників міліції і митної служби було відкрито причіп та виявлено недостачу товару: джин «Gordons Dry Gin», віскі «Red Label», бурбон «Bulleit Burbon» в кількості 1170 ящиків, про що було складено відповідний акт № 1 від 26.01.2015 року митного поста Волинської митниці ДФС. Внаслідок недоставки всього вантажу за місцем призначення, директор фірми ПП «Пастораль» [PERSON] притягнув позивача до матеріальної відповідальності у розмірі 2 400 000 грн. наказ № 01/2-3 від 20.02.2015 року. Вважає, що даний наказ є незаконним та підлягає скасуванню. Позивач вказує, що недостача вантажу сталася внаслідок його викрадення невідомою особою в період з 14.00 год. 23.01.2015 року по 13.00 год. 25.01.2015 року,яка пошкодила пломбувальний трос в автомобілі Вольво д.н. [NUMBER] з напівпричепом д.н. [NUMBER], який знаходився на стоянці, що охороняється, в [ADDRESS], з якого викрала алкогольні напої, серед яких були джин «Gordons Dry Gin», віскі «Red Label», бурбон «Bulleit Burbon» в кількості 1 170 ящиків, на суму 2 400 000 грн. За фактом крадіжки майна з автомобіля Вольво д.н. [NUMBER] з напівпричепом д.н. [NUMBER], порушено кримінальне провадження № 12015030130000040 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, що розслідується слідчим слідчого відділу Луцького РВ УМВС України у Волинській області, а саме довідкою Луцького РВ УМВС України у Волинській області за № 1520 від 24.02.2015 року, протоколом огляду місця події, фото таблиці до протоколу огляду місця події № 1, № 2, № 3, № 4, схемою до протоколу огляду місця події від 25.01.2015 року, актом № 1 від 26.01.2015 року митного поста Волинської митниці ДФС. Позивач також вказує, що ним було вжито всіх заходів для збереження даного вантажу, а недостача вантажу сталася внаслідок його викрадення невідомою особою. Крім того, позивач зазначає, що згідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. А він в свою чергу не є матеріально-відповідальною особою і ним не були порушені трудові обов'язки, а також відсутня його вина у недостачі вантажу. З огляду на вищевикладене, вважає, наказ директора ПП «Пастораль» № 01/2-3 від 20.02.2015 року незаконним, а тому просить його скасувати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд даної справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд даної справи в його відсутності, позов не визнав, заперечував щодо його задоволення. Перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] прийнятий на роботу за посадою водій за суміщенням додатковими обов'язками експедитора, що підтверджується наказом директора ПП «Пастораль» № 24/4 від 31.10.2005 року (а.с. 5). 17 січня 2015 року позивач виїхав на автомобілі Вольво д.н. [NUMBER] з напівпричепом д.н. [NUMBER] в м. Рига Латвійської республіки для завантаження вантажу. 21 січня 2015 року позивачу було завантажено лікеро-горілчану продукцію вагою 20130,54 кг, що підтверджується СMR 323445 від 21.01.2015 року, інвойс 103701519/9615096050 від 18.12.2014 року, після чого вантаж було опломбовано митною пломбою № LVPLG 00002263. 23 січня 2015 року близько 11.30 год позивач пересік державний кордон Дорогуськ-Ягодин та виїхав в сторону м. Луцька. Відповідно до правил перевезення позивач не міг доставити даний вантаж в той же день до вантажоодержувача, який знаходився в м. Києві, а тому ним було прийнято рішення здійснити зупинку на охоронюваній автомобільній стоянці в с. Липини Луцького району Волинської області по вул. Колгоспній, 6, де дану стоянку ПП «Пастораль» використовує для зберігання своїх транспортних засобів, що підтверджується Договором про надання послуг № 7 від 01.01.2015 року та додатком №1 до Договору№ 7 від 01.01.2015 року (а.с. 7-8). 23 січня 2015 року о 13.45 год завантажений автомобіль Вольво д.н. [NUMBER] з напівпричепом д.н. [NUMBER] позивач поставив на охоронюваній автомобільній стоянці в [ADDRESS], про щосвідчать записи в журналі реєстрації транспортних засобів, які здаються під охорону (а.с.18-19). Також встановлено, що 25.01.2015 року [PERSON] прибув на автомобільну стоянку і виявив перекушений пломбіровочний трос, про що повідомив директора ПП «Пастораль» [PERSON], який в свою чергу викликав працівників міліції і митної служби та повідомив експедитора ТОВ «МТК Фортекс». Після прибуття працівників міліції та митної служби було відкрито причіп та виявлено недостачу товару: джин «Gordons Dry Gin», віскі «Red Label», бурбон «Bulleit Burbon» в кількості 1170 ящиків, про що було складено відповідний акт № 1 від 26.01.2015 року митного поста Волинської митниці ДФС. За недоставку всього вантажу за місцем призначення, директор ПП «Пастораль» [PERSON] притягнув позивача до матеріальної відповідальності у розмірі 2 400 000 грн., наказ директора фірми ПП «Пастораль» № 01/2-3 від 20.02.2015 року (а.с. 4). Відповідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Судом встановлено, що між ПП «Пастораль» і [PERSON] договір про повну матеріальну відповідальність не укладався, порушень трудових обов'язків позивач не допускав. Також, встановлено відсутність вини перевізника у не доставці вантажу за місцем призначення. Так, з доказів наявних в матеріалах справи вбачається, що, недостача вантажу сталася внаслідок його викрадення невідомою особою в період з 14.00 год. 23.01.2015 року по 13.00 год. 25.01.2015 року, яка пошкодила пломбувальний трос в автомобілі Вольво д.н. [NUMBER] з напівпричепом д.н. [NUMBER], який знаходився на стоянці, що охороняється, в [ADDRESS], з якого викрала алкогольні напої, серед яких були джин «Gordons Dry Gin», віскі «Red Label», бурбон «Bulleit Burbon» в кількості 1170 ящиків, на суму 2 400 000 грн. За фактом крадіжки майна з автомобіля Вольво д.н. [NUMBER] з напівпричепом д.н. [NUMBER], порушено кримінальне провадження № 12015030130000040 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. Дана обставина підтверджується матеріалами кримінального провадження, що розслідується слідчим слідчого відділу Луцького РВ УМВС України у Волинській області, а саме довідкою Луцького РВ УМВС України у Волинській області за № 1520 від 24.02.2015 року (а.с. 9), протоколом огляду місця події, фото таблиці до протоколу огляду місця події № 1, № 2, № 3, № 4, схемою до протоколу огляду місця події від 25.01.2015 року, актом № 1 від 26.01.2015 року митного поста Волинської митниці ДФС (а.с. 10-14). Таким чином, дослідивши матеріали та обставини справи, суд дійшов висновку, що водій перевізник має бути звільнений від відповідальності за втрату вантажу, оскільки втрата вантажу сталася внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг передбачити. Вина перевізника у втраті вантажу не доведена, що виключає його відповідальність за схоронність вантажу відповідно до вимог закону, а відповідачем не надано доказів того, що втраті вантажу сприяла будь-яка протиправна поведінка перевізника чи перевізником було вчинено правопорушення при перевезенні вантажу. При цьому, слід зазначити, що відповідач жодним чином не спростував доводи позивача щодо відсутності його вини у втраті вантажу внаслідок викрадення вантажу з автомобіля Вольво д.н. [NUMBER] з напівпричепом д.н. [NUMBER], не зазначив та не довів за яких умов (а саме з застосуванням яких заходів схоронності) вантаж міг бути збережений, та які саме дії стосовно цього не були здійснені перевізником. Таким чином, не доставка всього вантажу за місцем призначеннясталася не внаслідок протиправної поведінки позивача, а внаслідок злочинних дій осіб, які вчинили злочин, що є підставою, уникнути якої перевізник не міг. Інший висновок щодо вини водія може бути зроблений лише за наслідками розгляду кримінальної справи щодо факту крадіжки товару. За вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З урахуванням зазначених обставин, на підставі вимог ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справи в межах заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для визнання наказу директора ПП «Пастораль» № 01/2-3 від 20.02.2015 року незаконним та скасування його. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved