Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] [INFO] разом з батьком [PERSON] [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з серпня 2015 року донька [PERSON] постійно проживає разом з ним, та знаходиться повністю на його утриманні. Матір дитини не бере участі в утриманні та вихованні дочки. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, відповідно до своєї заяви від 08.04.2019 р. просить розглянути позов без її участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника органу опіки та піклування, просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що 25.07.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилася спільна дитина - [PERSON] [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14.06.2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , залишено проживати разом з матір`ю.(а.с.12) Судом досліджено акт обстеження умов проживання від 18.09.2018 р. за адресою [ADDRESS] . (а.с.16), акт виданий ЖКП Покровське від 14.08.2018 року, та службову характеристику [PERSON] (а.с.14) Відповідно до свідоцтва про шлюб серя [NUMBER] виданого 28.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.10.2015 року. Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, по визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] [INFO] , виконавчий комітет Рівненської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої разом з батьком. Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1, 2 і ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи вищезазначене та інтереси дитини, приймаючи до уваги встановлені судом обставини а саме, що на даний час дитина проживає разом з батьком, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини, батько виховує та утримує дочку, також суд враховує позицію органу опіки та піклування, який дійшов висновку про доцільність проживання дитини з батьком, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved