Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому,[PERSON] , на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Дергачівською нотаріальною конторою 30.08.1991 за реєстром №1-2683, та договору довічного утримання від 01.10.2004, зареєстрованого в реєстрі за №2-2873. На теперішній час у зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] . Відповідач в вищевказаному будинку не проживає з 2019 року, що підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Ємець З.В. від 14 червня 2021 року, завірений Дергачівським міським головою Задоренком В.В. Особистих речей відповідача в будинку не має, кореспонденція та листи на його ім`я на вказану адресу не надходять, взагалі будинком він не цікавиться, та не має до нього ніякого відношення. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує зазначені платежі, то він змушений сплачувати все сам. Де проживає відповідач на даний час він не знає, мабудь добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується без поважних причин, а саме: відсутній за спірною адресою з 2019 року. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим будинком з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим і звернувся з даним позовом до суду. 06 липня 2021 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області було відкрито провадження у справі та призначено підготовче провадження на 09 годин 00 хвилин 05 серпня 2021 року. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та справу розглядати у його відсутність. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] народився [INFO] , згідно паспорту громадянина України [NUMBER] , виданий Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області 07 серпня 1997 року. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Дергачівською нотаріальною конторою 30.08.1991 за реєстром №1-2683, та договору довічного утримання від 01.10.2004, зареєстрованого в реєстрі за №2-2873. Відповідно до відомостей ГУ ДМС України в Харківській області інформації про реєстрацію місця проживання, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач в вищевказаному будинку не проживає з 2019 року, що підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Ємець З.В. від 14 червня 2021 року, завірений Дергачівським міським головою Задоренком В.В. Оскільки, протягом більш ніж шести місяців відповідач в будинку не мешкає, згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, ст.72 ЖК України він втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Відповідач в належному позивачу будинку не проживає, участі в його обслуговуванні та сплаті всіх комунальних платежів не приймає, особистих речей його в будинку не має, кореспонденція та листи на його ім`я по вказаній адресі не надходить, права власності на будинок він не має, однак він залишається бути зареєстрованим в належному позивачу будинку. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Дергачівською нотаріальною конторою 30.08.1991 за реєстром №1-2683, та договору довічного утримання від 01.10.2004, зареєстрованого в реєстрі за №2-2873. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідност.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача більше двох років, витрат по утриманню житла та сплати комунальних послуг не несе, ніякої домовленості щодо подальшого користування житлом сторони не укладали, тому право власності позивача підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст.ст. 16, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України,

Outcome: approved