Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач 1), [PERSON] (далі по тексту - позивач 2) звернулись до суду з позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: відділ приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної державної адміністрації (далі по тексту - третя особа 1), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондарук Олег Петрович (далі по тексту - третя особа 2), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корсак Анжела Юріївна (далі по тексту - третя особа 3), [PERSON] (далі по тексту - третя особа 4), відповідно до якого позивачі просили: визнати за позивачем 1 [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON] ; визнати за позивачем 2, [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька - Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивачів, [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] . Позивачі є спадкоємцями після свого батька за законом, у зв`язку з чим звернулись до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, приватним нотаріусом було відмолено позивачам у видачі такого, оскільки вони не мають правовстановлюючих документів. Відповідач в своєму відзиві просив розглянути справу на підставі поданих доказів та у відповідності до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи 1 в своєму відзиві (поясненнях) просив розглянути справу на підставі поданих доказів та у відповідності до вимог чинного законодавства. Від третьої особи 2 пояснення щодо позовної заяви не надходили. Від третьої особи 3 пояснення щодо позовної заяви не надходили. Від третьої особи 4 пояснення щодо позовної заяви не надходили. 25.10.2018 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 26.12.2018 ухвалою суду по справі відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. 26.12.2018 ухвалою суду виправлено описку ухвалі про відкриття провадження. 28.02.2019 від третьої особи 1 надійшов відзив. 13.03.2019 від відповідача надійшов відзив. 29.05.2019 ухвалою суду задоволено клопотання про витребування доказів. 29.05.2019 ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначення справу до розгляду по суті. 12.09.2019 від приватного нотаріуса КМНО Корсак А.Ю. надійшли копії матеріалів спадкової справи. 13.09.2019 від приватного нотаріуса КМНО Бондарук О.П. на виконання ухвали суду від 29.05.2019 надійшли докази. 17.10.2019 ухвалою суду залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] . 26.11.2019 від представника позивачів [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Позивачі, представник позивачів в судове засідання не з`явились, представник позивача в поданій 26.11.2019 заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, справу слухати у відсутність позивачів та їх представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, в своєму відзиві просив справу розглянути за його відсутності, під час вирішення спору покладався на розсуд суду. Представник третьої особи 1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа 2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа 3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа 4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [INFO] [PERSON] , [INFO] помер /Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] , актовий запис 314/. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] . Вказана квартира за життя належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого на 1/2 частки квартири Відділом приватизації державного житлофонду Шевченківської держадміністрації 11.04.1994, розпорядження № 17196 та на підставі Договору дарування 1/2 частки квартири, посвідченого Бондаруком О. П. , приватним нотаріусом КМНО 17.01.2011 за № 100 (Довідка КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 04.12.2017 за № КВ-2017 № 43524, Договір дарування частини квартири від 17.01.2011, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бондаруком О.П., зареєстровано в реєстрі за № 100, Розпорядження органу приватизації, Шевченківська районна державна адміністрація м. Києва № 17195 від 10.04.1997). Так, відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пункту 4.14. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595 (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину), при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до пункту 4.18 Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. 29.09.2017 позивач 1, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса КМНО Корсак А.Ю. із заявою про прийняття спадщини (заява № 11, спадкова справа № 5/2017) після померлого [INFO] батька, [PERSON] . Крім того, 04.03.2019 позивач 1, [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , [INFO] на підставі Довіреності /серія 77 АГ 0127045 від 12.12.2018/ звернулась до приватного нотаріуса КМНО Корсак А.Ю. із заявою про прийняття спадщини (заява № 31, спадкова справа № 5/2017) після померлого [INFO] батька, [PERSON] Листом від 25.09.2018 за вих. № 211/02-14 приватним нотаріусом КМНО Корсак А.Ю. було повідомлено позивача 1 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів. Листом від 04.03.2019 за вих. № 28/02-14 приватним нотаріусом КМНО Корсак А.Ю. було повідомлено позивача 2 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів. У відповідності до положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як визначено в ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ч.1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі , зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. При цьому, згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи вище викладене, в судовому засіданні встановлено, що Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] , яку спадкодавець набув в установленому законом порядку. Позивачі є дітьми спадкодавця та єдиними спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] . Доказів протилежного до матеріалів справи не надано. Разом з тим, після звернення до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через ненадання правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Отже вказані вище обставини свідчать про наявність перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що в свою чергу призводить до того, що позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на спадщину, зареєструвати у встановленому законом порядку спадкове майно та реалізувати своє право власності. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача 1 стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 4405,00 грн., з відповідача на користь позивача 2 стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 4405,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved