Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини. Позов мотивований тим, що 29.07.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між позивачем та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 20.12.2006 року. Після одруження дружина позивача взяла його прізвище - «[PERSON]». Перебуваючи в шлюбі зі мною відповідачка [PERSON] [INFO] народила дочку [PERSON], яка весь час проживала та в даний час проживає з нами. 24 січня 2008 року відповідачка [PERSON] розірвала шлюб із позивачем, про що свідчить відповідний актовий запис за № 57 відділу РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції, а 08.05.2008 року зареєструвала шлюб з гр. США [PERSON] з яким спілкувалась два дня, до реєстрації шлюбу з ним не зустрічалась. На момент укладання шлюбу [PERSON] була вагітна від позивача і [INFO] народила дочку [PERSON], яка з народження перебувала і в даний час перебуває на утриманні та вихованні як позивача так і відповідачки [PERSON] В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав з мотивів викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечила щодо заявлених позовних вимог. Просила позов задовольнити в повному обсязі, визнала, що батьком дитини є саме позивач, а не [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення в пресі. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову. Представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON], де батьком дитини записаний [PERSON], даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданий 06 серпня 2008 (а.с.4). Статтею 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. В зв'язку з тим що відповідачка перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] відповідно батьком дитини записано його, оскільки дитина народилась до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, а тому вважається такою, що походить від подружжя. 10 березня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією рішення суду (а.с.10-11). На підставі рішення суду від 01 липня 2015 року відповідач [PERSON] позбавлений батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] (а.с.12-13). Позивач стверджує, а відповідачка [PERSON] не заперечує, що біологічним батьком дитини є позивач [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Стаття 57 ЦПК України вказує на те, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини» - дитина, наскільки це можливо повинна знати своїх батьків. Згідно Постанови пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідач в судові засідання не з'являвся, доказів на спростування фактів викладених в позовній заяві суду не надав. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є також відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану). За змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, судом встановлено, що факти, викладені позивачем у своїй позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі вищенаведеного, відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 3, п. 2 ч. 1 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 122, 129, 134 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 60, 61 ч.1, ЦПК України,

Outcome: approved