Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] і Державного підприємства «Антонов» про визнання інформації недостовірною та відшкодування моральної шкоди, просив суд зобов'язати [PERSON] спростувати через видання ДП «Антонов» газету «Антонов» окремим повідомленням інформацію, яка міститься в газеті «Антонов» [NUMBER] від [INFO]., відшкодувати солідарно з відповідачів моральну шкоду, завдану поширенням недостовірної інформації, у розмірі 25 000 грн. Рішенням (заочним) Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року позов задоволено частково: визнано недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, розміщену відповідачем шляхом публікацій в засобах масової інформації газеті «Антонов», яка видається та розповсюджується на ДП «Антонов» у вигляді статті; зобов'язано відповідача [PERSON] спростувати через газету ДП «Антонов» протягом десяти робочих днів з часу набрання рішенням законної сили недостовірну інформацію, яка міститься в газеті «Антонов» [NUMBER] від [INFO].; стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача моральну шкоду, завдану поширенням недостовірної інформації, у розмірі 5000 грн. Стягнуто з відповідачів судові витрати. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року задоволено заяву [PERSON], заочне рішення від 16 лютого 2016 року у даній справі скасовано. В судовому засіданні 29.09.2016р. позивач подав заяву про зміну позовних вимог, просить визнати недостовірною, поширену [INFO]. [PERSON] через газету «Антонов» (свідоцтво про державну реєстрацію КУ «684-322Р від 14.05.2013р.) у статті під назвою «[INFO]» інформацію щодо [PERSON] наступного змісту: «в 2006 году он был отстранен от занимаемой на предприятии должности ведущего конструктора за утрату к нему доверия, в связи с разглашением сведений, составляющих государственную тайну», «Теперь давайте подумаем, кого проталкивают чиновники руководить ГП «Антонов» - человека, лишенного допуска к государственной тайне за ее разглашение», зобов'язати відповідачів у семиденний строк після набрання рішенням суду законної сили спростувати вказану інформацію шляхом розміщення на сторінці газети «Антонов» на першій сторінці, тим самим шрифтом, що і спростовуване повідомлення, спростування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що був відсторонений від займаної посади з метою запобігання розголошенню конфіденційної інформації та інформації, яка має комерційну цінність, внаслідок несанкціонованого проведення переговорів з представником іноземної компанії, а не через розголошення інформації, що складає державну таємницю. Допуск до державної таємниці був знятий з нього за підставою відсутності обґрунтованої необхідності подальшої роботи з державною таємницею на новому місці роботи, а не в зв'язку з розголошенням державної таємниці. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в заяві про зміну позовних вимог, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що [PERSON], працюючи адвокатом ЮФ «Ілляшев та Партнери», надавав правову допомогу та здійснював представництво ДП «Антонов», в тому числі у справах щодо відсторонення позивача від займаної посади, оскарження наказу Міністерства промислової політики України № 29-Д від 26.05.2014р. про звільнення [PERSON] з посади Президента-Генерального конструктора ДП «Антонов» та наказу від 24.07.2014 № 47-Д про покладання на [PERSON] виконання обов'язків Президента-Генерального конструктора ДП «Антонов». У рамках надання правової допомоги з вказаних питань вінбрав участь у зустрічі групи журналістів різних телевізійних і друкованих видань з керівництвом та профспілковими лідерами ДП «Антонов», опис якої надано в статті «[INFO]» в газеті «Антонов» [NUMBER] від [INFO]. Зазначила, що [PERSON] жодних інтерв'ю журналістам газети «Антонов» не надавав, а, посилаючись на п.15 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», вважає, що не можуть бути підставою для притягнення адвоката до відповідальності його висловлювання у справі, у тому числі ті, що відображають позицію клієнта, заяви у засобах масової інформації, якщо при цьому не порушуються професійні обов'язки адвоката. Представник відповідача ДП «Антонов» позов не визнала, суду пояснила, що 26.05.2014р. Міністерство промислової політики України, знаходячись в стадії реорганізації, видало наказ № 29-Д про звільнення [PERSON] з посади Президента-Генерального конструктора ДП «Антонов», а 24.07.2014р. - наказ № 47-Д «Про покладання виконання обов'язків Президента-Генерального конструктора ДП «Антонов» на [PERSON].». Ситуація, яка склалася у зв'язку з незаконним звільненням керівника підприємства, намаганням позивача, незважаючи на ухвалу суду про зупинення дії наказу про покладання на нього обов'язків Президента-Генерального конструктора ДП «Антонов», потрапити на територію заводу, негативно впливала на настрої в трудовому колективі. 01.08.2014р. та 04.08.2014р. група осіб під керівництвом позивача намагалась потрапити на підприємство, чому завадили члени трудового колективу, а 04.08.2014р. на ДП «Антонов» відбулися збори трудового колективу з питання рейдерського захоплення підприємства. Такі обставини стали підставою для запрошення на підприємство групи журналістів різних телевізійних і друкованих засобів масової інформації, з якими зустрілись Президент -Генеральний конструктор ДП «Антонов» [PERSON], віце-президент-директор філіалу Серійний завод «Антонов» [PERSON], Голова первинної організації профспілки авіабудівників України [PERSON], Голова первинної організації профспілки авіабудівників України на Серійному заводі «Антонов» [PERSON] та старший партнер Юридичної фірми «Ілляшев та Партнери» [PERSON] [INFO]. в газеті «Антонов» [NUMBER] була надрукована стаття «[INFO]», в якій надано опис вищезазначеної зустрічі з представниками засобів масової інформації. Заперечила надання відповідачем [PERSON] коментарів та інтерв'ю журналісту газети [PERSON]. Крім того, представник ДП «Антонов» пояснила суду, що викладена журналістом в статті «[INFO]» інформація, як висловлювання [PERSON], є її особистим припущенням, оціночним судженням щодо причин відсторонення позивача від займаної посади, порядку та підстав зняття з нього доступу до державної таємниці. Залучена до участі у справі в якості третьої особи [PERSON], що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, автор статті «[INFO]» в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed