Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (далі по тексту - відповідач 1, Страхова), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2), відповідно до якого, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути на свою користь з відповідача 1 та субсидіарно з відповідача 2 матеріальну шкоду у розмірі 91 377, 14 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що10.12.2020 сталась ДТП за участю транспортного засобу (далі по тексту - ТЗ) марки «Tesla», модель 3, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач [PERSON] та транспортного засобу марки «Smart» модель МС 01, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . За даним фактом було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до якого відповідач 2 визнав свою вину у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження ТЗ позивача. Цивільно-правова відповідальність відповідача 2 на момент ДТП застрахована у АТ «СК «ІНГО». 10.12.2020 позивач звернулась до Страхової відповідача 2 із заявою про виплату страхового відшкодування. За фактом звернення позивача, страховою відповідача 2 було відкрито страхову справу № 3138786. Відповідно до Висновку № 17/21 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику ТЗ «Tesla» від 26.04.2021, вартість відновлюваного ремонту становить 80 351, 62 грн., втрата товарної вартості становить 52 376, 52 грн., а тому вартість матеріального збитку складає 132 728, 14 грн. Так відповідач 1 виплатив позивачу частину страхового відшкодування у розмірі 41 351, 00 грн. Відтак, розмір матеріальної шкоди, невиплаченої позивачу, становить 91 377, 14 грн. З урахуванням наведеного, позивач, на підставі ст. 619, 1166, 1187 ЦК України, просить стягнути з відповідача 1 та субсидіарно з відповідача 2 матеріальну шкоду у розмірі 91 377, 14 грн., у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом. Представник відповідача 1 у своєму відзиві проти позову заперечував у повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні. Вказав, що на момент ДТП страхова відповідальність відповідача 2 була застрахована в АТ «СК «ІНГО» на підставі Полісу № 20019938, терміном дії з 27.04.2020 до 26.04.2021, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000, 00 грн. За фактом ДТП, яка сталась 10.12.2020 за участю транспортних засобів позивача та відповідача 2 було складено європротокол, та направлено відповідачу 1 заяву про виплату страхового відшкодування. За результатами огляду ТЗ позивача експертом АТ «СК «ІНГО» було складено акт технічного стану, а в подальшому визначено вартість матеріального збитку, яка згідно Звіту № 3138786 від 15.04.2021склала 48 206, 83 грн. У подальшому Страховиком було виплачено позивачу суму страхового відшкодування у відповідності до вимог чинного законодавства. Водночас представник відповідача зазначає, що не має своїм обов`язком відшкодовувати шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості ТЗ, яку було включено позивачем до розміру шкоди у своїх позовних вимогах. Крім того, Страховиком також було вжито усіх заходів, передбачених п. 34.2 та 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного визначення розміру завданого матеріального збитку з метою здійснення страхової виплати позивачу, а тому у відповідача 1 не виник обов`язок щодо відшкодування витрат позивача на експертне дослідження. Відповідач 2 у своєму відзиві проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що позивач погодився на оформлення європротоколу, а відтак, відповідно до вимог чинного законодавства, сума відшкодування позивачу обмежена лімітом 50 000, 00 грн. Крім того, заперечував і щодо Висновку автотоварознавчого дослідження, надано позивачем на підтвердження розміру завданого збитку. Вказав, що відповідачі не були належним чином повідомлені про дату та час проведення огляду пошкодженого ТЗ. Крім того, висновок складений 26.04.2021, у той час коли ДТП сталась 10.12.2020. Також вказав про наявні розбіжності у кількості пошкоджень ТЗ позивача, які зазначені у Акті технічного огляду від 14.12.2020 та у Висновку № 17/21 від 24.06.2021. Зазначив також, що визначення у Висновку № 17/21 від 26.04.2021 втрати товарної вартості ТЗ позивача у розмірі 52 376, 52 грн., з урахуванням повної суми відновлюваного ремонту всього ТЗ, є таким, що суперечить чинному законодавству. З огляду на зазначене відповідач 2 вказав, що наданий позивачем Висновок № 17/21 від 26.04.2021 не відповідає вимогам чинного законодавства та не може підтверджувати вартість завданої позивачу шкоди внаслідок ДТП, яка мала місце 10.12.2020. Також зазначив, що заявлені представником позивача витрати на правову допомогу об`єктивно неспівмірні зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт. 23.04.2021 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлено строки для надання заяв по суті справи. 07.06.2021 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог та детальний опис робіт (наданих послуг) адвокатом. 17.06.2021 від відповідача 2 надійшов відзив. 22.06.2021 від представника відповідача 1 надійшов відзив. 07.07.2021 від представника позивача надійшли письмові пояснення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідних клопотань до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). За положеннями статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» від 17.11.2011 за № 698 зі змінами, внесеними згідно з Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 3471 ( z0112-16 ) від 29.12.2015, при оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим і такий ліміт складає 50 000 грн. Разом з тим, положеннями ч. 1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У свою чергу, згідно вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно вимог п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). При цьому, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач є власником транспортного засобу марки «Tesla», модель 3, д.н.з. [NUMBER] . Судом також встановлено і вказана обставина не заперечувалась сторонами, що 10.12.2020 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Tesla», модель 3, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Smart» модель МС 01, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження. За фактом ДТП учасниками ДТП було оформлено європротокол, за яким відповідач 2 визнав свою вину у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження ТЗ позивача. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ «СК «ІНГО» на підставі Полісу № 200191938, термін дії Полісу: з 27.04.2020 по 26.04.2021, страхова сума на одного потерпілого становить 130 000, 00 грн. 14.12.2020 до Страховика надійшло письмове повідомлення про настання ДТП від [PERSON] . Цього ж дня за результатами огляду автомобіля позивача було складено акт технічного стану транспортного засобу марки «Tesla» 3, д.н.з. [NUMBER] . 15.04.2021 оцінювачем ФОП [PERSON] складено Звіт № 3138786 про оцінку автомобіля «Tesla» 3, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 14.12.2020, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Tesla » 3 р.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП станом на 14.12.20 складає 48 206, 83 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини. 29.04.2021 відповідачем 1 затверджено Страховий акт № 3748645, за яким прийнято рішення про те, що розмір матеріального збитку становить 48 206, 83 грн., до виплати позивачу належить 41 351, 40 грн. (з вирахуванням із вказаної суми 6 855, 43 грн. ПДВ). 12.05.2021 позивачу було виплачене страхове відшкодування у розмірі 41 351, 40 грн. (платіжне доручення № 10448). Позивач з такою сумою виплати не погодився та надав Висновок № 17/21 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Tesla» 3, д.н.з. [NUMBER] , проведеного на замовлення позивача 26.04.2021 судовим експертом Барболюком Володимиром Сергійовичем. Згідно вказаного Висновку № 17/21, вартість відновлюваного ремонту ТЗ«Tesla» 3, р.н. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 10.12.2020 становить 80 351, 62 грн., вартість матеріального збитку, завданого ТЗ позивача становить 132 728, 14 грн. Також з наданого Висновку № 17/21 вбачається, що втрата товарної вартості, включена до загальної суми збитків становить 52 376, 52 грн. З огляду на зазначене, оскільки відповідачем 1 було частково відшкодовано позивачу матеріальну шкоду, отриману його автомобілем внаслідок ДТП, позивач просила стягнути на свою користь з відповідачів субсидіарно. Разом з тим, оскільки втрата товарної вартості Страховиком не відшкодовується, що визначено на законодавчому рівні на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 39 000, 62 грн. - з вирахуванням розміру втрати товарної вартості /91 377, 14 грн. - 52 376, 52 грн./ та в межах ліміту відповідальності Страховика. Щодо субсидіарної відповідальності відповідача 2 суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно приписів статті 619 ЦК України, договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. Тобто, субсидіарний обов`язок має бути встановлений законом або договором. Також суд враховує положення ст. 1166 ЦК України, згідно з яким шкода відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Водночас, ані умовами Договору страхування (Полісу), укладеного між відповідачами, ані нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чи положеннями ЦК України, не передбачений субсидіарний обов`язок страхувальника відшкодувати шкоду завдану потерпілій особі. Крім того, згідно ст. 1194 ЦК України, в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди, винуватець має сплатити потерпілому різницю між розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Вказана позиція знайшла своє підтвердження у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Зокрема у п. 74 Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Відтак позовні вимоги в частині щодо стягнення з відповідача 2 на користь відповідача 2 субсидіарно суми матеріального збитку у розмірі 91 377, 14 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено наявність субсидіарного обов`язку у відповідача 2 щодо відшкодування позивачу матеріальної шкоди. Також позивачем також не було доведено наявності умов, за яких відповідач 2 як особа, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, повинна відкшодувати шкоду, завдану майну позивача, зокрема, не доведено, що у страховика відповідача 2 не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Щодо відшкодування судових витрат суд важає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 1,2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так позивач у своїй заяві про збільшення позовних вимог вказує, що ним було витрачено на проведення експертного висновку 6 500, 00 грн., проведено калькуляцію після ДТП Tesla Service компанії Tasla Motors, вартість якої становить 3 000, 00 грн., понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн. Так відповідно до положень 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) за умови якщо представник страховика не з`явився у визначений строк і потерпілий самостійно обрав аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 1 направив свого представника до місцезнаходження пошкодженого автомобіля позивача для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у строки, визначені ст. 34 вказаного Закону, що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом технічного стану Протилежного позивачем доведено не було, а тому підстави для стягнення з відповідача 1 на користь позивача витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 6 500, 00 грн. відсутні, як відсутні підстави і для стягнення витрат на проведення калькуляції після ДТП, виконаного Tesla Service компанії Tasla Motors у розмірі 3 000, 00 грн. Так, згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК Укра їни, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат надано: Договір № 17 про надання правової (правничої) допомоги від 10.03.2021, укладеного з адвокатом Ходак В.В., Додаткову угоду № 1 від 12.04.2021 до вказаного Договору, дублікат квитанції № 0.0.2045702209.1 від 11.03.2021 на оплату позивачем 5000, 00 грн. та дублікат квитанції № 0.0.2149292019.1 від 03.06.2021 на суму 10 000, 00 грн. на оплату юридичних послуг. З огляду на зазначене, а також враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 1 на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 2100, 00 грн., а також 382, 00 грн. судового збору, що буде відповідати принципу пропорційності. Виходячи з наведеного та

Outcome: partial