Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою, яку в судовому засіданні уточнив, до [PERSON] про стягнення боргу, яку обґрунтовує тим, що він з відповідачем уклав усний договір, за яким він встановлює в належний [PERSON] будинок, металопластикові вікна, загальною вартістю 6000,00 гривень, а відповідач зобов'язується віддати грошові кошти в зазначеній сумі до 27 липня 2016 року. В підтвердження даної домовленості та своїх намірів щодо виконання умов договору позивач встановив в будинок відповідача металопластикові вікна, загальною вартістю 6000,00 гривень, про що відповідачем власноручно написана розписка. Однак, відповідач в повній мірі не виконала взятих на себе зобов'язань, повернула лише частину боргу в сумі 1000,00 гривень, та надалі в добровільному порядку, не збирається повертати іншу частину боргу в сумі 5000,00 гривень, що і зумовило його звернутись до суду. Просить стягнути з [PERSON] на його користь борг у розмірі 5000,00 гривень та судові витрати в розмірі 640,00 гривень. Позивач в судовому засіданні, наполягав на задоволенні уточненого позову, з підстав зазначених у ньому. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача у відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Так, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі. При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та [PERSON], укладено усний договір, згідно якого позивач встановлює в будинок відповідача металопластикові вікна вартістю 6000,00 гривень, а відповідач зобов'язується повернути суму боргу в сумі 6000,00 гривень до 27.07.2016 року. Те, що позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав повному обсязі, підтверджується власноруч написаною розпискою відповідача, згідно якої частину боргу в сумі 1000,00 вона повернула позивачу. Як вбачається з даної розписки строк повернення боргу вже закінчився, та на день розгляду справи в добровільному порядку відповідач частину боргу в сумі 5000,00 гривень позивачу не повернула. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України, також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Тому приймаючи до уваги те, що відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання, та не повернула позивачу частину боргу, позовні вимоги щодо стягнення суми боргу в розмірі 5000,00 гривень є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved