Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 60\~000 грн. за договором позики від 14 травня 2014 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 травня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі 60\~000 грн. строком на три роки, тобто до 14 травня 2017 року. На підтвердження укладення договору відповідач надав розписку про отримання коштів. У встановлений договором строк відповідач позику не повернув, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в розмірі 60\~000 грн. та понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. Позивач у судове засідання не з'явився, але направив до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 14 травня 2014 року [PERSON] взяв у [PERSON] 60\~000 грн. строком на три роки та зазначив про те, що кошти отримав, що підтверджується розпискою [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст.\~1047\~ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальникам. Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. З позовної заяви вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не повернув борг протягом строку, визначеного в розписці. Статтею 1046\~ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В позасудовому порядку спір між сторонами не вирішено, тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав, наявність у позивача розписки свідчить про неповернення відповідачем боргу. Договір позики може бути оплатним, тобто таким, що передбачає сплату процентів за користування сумою позики, або безоплатним - якщо виконання позичальником зобов'язання обмежується поверненням боргу. Станом на день розгляду справи докази повернення суми позики суду не надані. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629\~ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з приписами ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Як підтверджено матеріалами справи, позивачем вчинено всі дії, передбачені законом та умовами договору позики, проте, відповідачем умови договору щодо повернення суми позики у визначений строк не виконані, отже позивач має право вимагати виконання зобов'язання від боржника відповідно до зазначеного договору та чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved