Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить\~\~встановити факт, що він є племінником [PERSON], яка померла 22.01.2015 року, визнати\~\~за ним право\~\~власності на земельну ділянку площею 0,09 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №642175; земельну ділянку площею 0,50 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №642175, в\~\~порядку спадкування за законом\~\~після смерті\~[PERSON], яка померла 22.01.2015 року.\~\~ \~ Позовні вимоги мотивує\~\~тим, що\~\~22.01.2015 року померла його тітка [PERSON] Після її смерті залишилося вказане вище спадкове майно. Дану спадщину прийняв позивач [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, проте звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з розбіжностями в актових записах про народження мами позивача та його тітки, що неможливо встановити родинні відносини та втратою оригіналу державного акта на право приватної власності на землю. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, у поданому позові просить розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, у поданому відзиві на позов відповідач позовні вимоги визнали повністю, з обставинами, викладеними у позові погодилися, просять розглядати справу за відсутності їхнього представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України,\~в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із такого. Згідно ксерокопії свідоцтва про народження серії VІІ-УР №0356975 від 29.08.1967 року батьками позивача [PERSON] вказано: Іван, [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР №764611 від 22.07.1958 року батьками [PERSON] (матері позивача) вказано: [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження позивача [PERSON] (свідоцтво серії VІІ-УР №0356975 від 29.08.1967 року) його мати записана як «Гринців Марія Юріївна», а у свідоцтві про народження серії ІІ-ЯР №764611 від 22.07.1958 року мати позивача записана як «Гринців Марія Георгівна». Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-УР №979453 від 25.02.1961 року батьками [PERSON] вказано: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла 22.01.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №180443 від 23.01.2015 року. Як вбачається зі змісту довідки №847, виданої 07.12.2017 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті [PERSON] разом з нею проживав її племінник (позивач) [PERSON], [INFO] Згідно даних погосподарської книги№268 за 1986 1988 роки [PERSON], [INFO], вказана як голова господарства, [PERSON] (мама позивача), [INFO], як сестра, [PERSON]І.(позивач), [INFO], як племінник. Згідно даних погосподарської книги за 1996 1999 роки позивач [PERSON], [INFO], зазначений як голова господарства, [PERSON], [INFO], як мати, [PERSON], [INFO], як тітка. Відповідно до п.26 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності, тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Зі змісту розяснень Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та п.26 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що в позовному провадженні факт не може встановлюватися сам по собі в якості окремої позовної вимоги, а є предметом доказування, як обставина справи, що має юридичне значення для підтвердження вимог у існуючому спорі про право, що розглядається судом і підлягає встановленню в мотивувальній частині при ухвалені рішення. Судом встановлено, що [PERSON] (мати позивача) була сестрою померлої 22.01.2015 року [PERSON], а позивач [PERSON] племінником померлої 22.01.2015 року [PERSON], що підтверджується довідкою №847, виданої 07.12.2017 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, зі змісту якої вбачається, що на час смерті [PERSON] разом з нею проживав її племінник (позивач) [PERSON], [INFO], а також витягом з погосподарської книги, дані якої підтверджують, що [PERSON] та [PERSON] були сестрами, а [PERSON] племінником [PERSON], які проживали разом у будинковолодінні №24 по вул.Шевченка в с.Вістря Монастириського району Тернопільської області. Встановлення факту родинних відносин, а саме, що позивач [PERSON] є племінником [PERSON], яка померла 22.01.2015 року необхідне позивачу для реалізації спадкових прав, який має намір визнати за собою право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] За вказаних обставин суд приходить до переконання, що встановлення даного факту відповідатиме інтересам позивача та забезпечить реалізацію його законних прав з наступних підстав. Згідно ксерокопії державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №642175 від 25.08.2002 року [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 0,59 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, до складу якої входить: земельна ділянка площею 0,09 га, земельна ділянка площею 0,5 га. Державний акт на право власності на землю серії Р1 №642175 від 25.08.2002 року на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністровя» розміщено оголошення, про те, щоб вважати загублений державний акт недійсним. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки №847, виданої 07.12.2017 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті [PERSON] разом з нею проживав її племінник (позивач) [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, відмови від прийняття спадщини не заявляв прийнявши спадщину, проте у звязку з розбіжностями в актових записах, а саме у свідоцтві про народження мати позивача записана як «Гринців Марія Юріївна», а у свідоцтві про її народження як «Гринців Марія Георгівна», також у свідоцтві про народження матері позивача її батько записаний як «Гринців Георгій Петрович», а у свідоцтві про народження її рідної сестри (тітки позивача) її батько записаний як «Гринців Юрій Петрович», у звязку з чим неможливо встановити родинні відносини, та втратою оригіналу державного акта на право приватної власності на землю, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (інформаційний лист Монастириської державної нотаріальної контори в Тернопільській області №873/01-16 від 05.12.2017 року). Як вбачається зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №103/01-16 від 19.02.2018 року згідно даних спадкового реєстру нотаріальної конторою заведено спадкову справу №111 за 2015 рік після смерті 22.01.2015 року [PERSON] Заяву про прийняття спадщини подано [PERSON] Заяву про відмову від прийняття спадщини подано [PERSON] Станом на 19.02.2018 року свідоцтва про право на спадщину не видавались (копія витягу з спадкової справи додана до матеріалів справи). Згідно заяви [PERSON] від 18.06.2015 року, зареєстрована в реєстрі за №14 (спадкова справа №111за 2015 рік), остання відмовилася від належної їй частки спадщини, що залишилась після смерті її сестри [PERSON] Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачем доведено обставини, викладені у позовній заяві, а тому позов підлягає до задоволення шляхом встановлення факту родинних відносин між [PERSON], [INFO], та померлою 22.01.2015 року [PERSON], а саме, що [PERSON], [INFO], є племінником померлої 22.01.2015 року [PERSON] та визнання за [PERSON] права власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за законом після померлої 22.01.2015 року [PERSON]

Outcome: approved