Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами, внаслідок чого кожен з них набув право на 1/2 частину домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 домоволодіння. Дружина спадкодавця [PERSON] своєчасно прийняла спадщину. [INFO] померла [PERSON] , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з вказаного домоволодіння. При житті все своє майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформила право власності на домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку літ.«А-І», літньої кухні літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», вбиральні літ.«Ж» і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її\~ без фіксації судового процесу. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», літньої кухні літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», вбиральні літ.«Ж» і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. \~ \~ \~ \~Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/2 частину домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 житлового будинку літ.«А-І», 1/2 літньої кухні літ.«Б», 1/2 сарая літ.«В», 1/2 сарая літ.«Г», 1/2 сарая літ.«Д», 1/2 вбиральні літ.«Ж» і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] будучи дружиною спадкодавця, тобто в силу ст.1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги, на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. \~ \~ \~ \~Таким чином, [PERSON] набула право на все домоволодіння, зокрема, 1/2 як її частка у майні колишнього колгоспного двору та 1/2 як спадщина за законом після смерті чоловіка [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку літ.«А-І», літньої кухні літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», вбиральні літ.«Ж» і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При житті все своє майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] . Заповіт був складений 11.07.2007 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Старокрасношорської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 22. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. В установлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 23.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу Савчук Ю.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформила право власності на домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Статтею 1216\~ЦК України\~визначено,\~що спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved