Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київенерго» (надалі по тексту - Відповідач 1, ПАТ «Київенерго»), Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» (надалі по тексту - Відповідач 2, КП «Київтеплоенерго») про захист прав споживачів, у якому просив зобов`язати відповідачів виключити із суми, що підлягає до оплати та станом на час розгляду даної справи рахується за [PERSON] заборгованість попереднього власника (користувача) квартири [ADDRESS] , за централізоване постачання гарячої води в сумі 356,49 грн. та центральне опалення в сумі 9 580,82 грн., що виникла за період часу до 29 вересня 2017 року та не включати такий борг до суми заборгованості [PERSON] за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води в майбутньому. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Після придбання квартири та її реєстрації у встановленому законом порядку, уклав з ПАТ «Київенерго» договір № 756082001500100 від 17 жовтня 2017 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню. 12.01.2018 року та 13.02.2018 року на адресу [PERSON] надійшло два листа від ПАТ «Київенерго» з вимогою про сплату боргу в сумі 13 196,42 грн. Бажаючи врегулювати питання заборгованості, Позивач в звернувся до Відповідача 1 з письмовою заявою, зокрема вх. № 24/ЦОК12/611/К-47585 від 20.02.2018 року щодо виключення із суми боргу за послуги центрального опалення в сумі 9 580,82 грн. та постачання гарячої води в сумі 356,49 грн. попереднього власника квартири, що виникла за період часу до 29 вересня 2017 року, тобто до придбання позивачем квартири, однак відповіді на нього не отримав. За повторним зверненням до Відповідача 1, у телефонному режимі, останнім було відмовлено Позивачу у списанні боргу. У Договорі купівлі-продажу квартири відсутні умови щодо переходу на Позивача, як покупця квартири, обов`язків щодо сплати боргу за комунальні послуги попередніх власників. На підставі викладеного позивач звернувся із вказаним позовом до суду. Враховуючи те, що до Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго», як правонаступника Відповідача 1, на підставі Договору про відступлення права вимоги (цесії) за № 603-18 та № 602-18 від 11.10.2018 року, перейшло право вимоги до боржників, тому даний позов звернуто також й до Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго», за заявою Позивача. 29 березня 2018 року позовна заява [PERSON] надійшла до Дарницького районного суду м. Києва для розгляду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2018 року головуючим суддею по розгляду справи визначено суддю Дарницького районного суду м. Києва Комаревцеву Л.В. 23.10.2018 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від головуючим суддею по розгляду справи визначено суддю Дарницького районного суду м. Києва Цимбал І.К. 13.06.2019 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від головуючим суддею по розгляду справи визначено суддю Дарницького районного суду м. Києва Каліушка Ф.А. Ухвалою суду від 09.07.2019 року прийнято позовну заяву до провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідно до протокольної ухвали суду від 28 травня 2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання, судом було замінено Відповідача 1 ПАТ «Київенерго» на належного Відповідача - Акціонерне товариство «К.Енерго» (надалі по тексту -Відповідач 1, АТ «К.Енерго»). В судове засідання Позивач не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи Позивачем надано до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутність та підтримано позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач 1 в судовому засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив. Відповідач 2 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що жодних дій, що призвели б до порушення права Позивача комунальним підприємством «Київтеплоенерго» не вчинялося, оскільки Відповідач 2 не надавав Позивачу послуги та не здійснював нарахувань за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води за період до 01.05.2018. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 3 ст. 12, чч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 29 вересня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Домобудівний комбінат № 4», від імені якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест ДБК» та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого Позивач придбає квартиру [ADDRESS] (а. с. 8-10). 17 жовтня 2017 року між Позивачем та Відповідачем 1 укладено договір №756082001500100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню (а. с. 11-15). Позивачем подано до ПАТ «Київенерго» (АТ «К.Енерго») заяву вх. № 24/ЦОК12/611/К-47585 від 20 лютого 2018 року щодо виключення із суми борг за послуги центрального опалення в сумі 9 580,82 грн. та постачання гарячої води в сумі 356,49 грн. попереднього власника квартири, що виникла за період часу до 29 вересня 2017 року (а. с. 19-20). Разом з тим, Позивачем надано до суду витяг-роздруківки із особистого кабінету користувача, згідно яких вбачається, що за квітень 2019 року заборгованість за централізоване постачання гарячої води становить 938, 35 грн., за опалення - 1 2426,38 грн. З 01 травня 2018 року ПАТ «Київенерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання, у зв`язку з тим, що 24 квітня 2018 року Київською міською радою прийнято рішення № 517/4581 про завершення укладеної з ПАТ «Київенерго» Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року. Після припинення вищезазначеної Угоди 30 квітня 2018 року майно комунальної власності територіальної громади м. Києва закріплене на правах господарського відання за КП «Київтеплоенерго». Відповідно до Довідки про заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води КП «Київтеплоенерго», станом на 01.10.2017 року, заборгованість, що виникла за Позивачем, становить в розмірі 9 937,31 грн., де 9 580,82 грн. - з централізованого опалення, 356, 49 грн. - з централізованого постачання гарячої води (а. с. 218). Судом також встановлено, що договір про заміну боржника у договорі про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між Акціонерним товариством «К.Енерго» (ПАТ «Київенерго»), КП «Київтеплоенерго», Позивачем і попереднім власником квартири [ADDRESS] , не укладався. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За умовами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. При цьому, відповідно до положень стст. 513, 521 ЦК України заміна боржника в зобов`язанні здійснюється у тій же формі, в якій було оформлено основне зобов`язання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто.. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи викладене та те, що договір між сторонами про заміну боржника не укладався, суд вважає, що нарахування Позивачу заборгованості за користування централізованим опаленням та за користування гарячою водою є неправомірним, оскільки відбувається за неналежне виконання зобов`язань колишніх власників квартири. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки при зверненні до суду Позивач був звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. з кожного. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved