overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.04.1983р. сторони уклали шлюб, який зареєстрований за №1573 у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених. Від шлюбу сторони мають трьох повнолітніх дітей. Позивач зазначає, що з часом подружнє життя почало давати тріщину та на даний час сторони мають зовсім різні погляди на життя та несумісні характери, а подружні стосунки розпались. З 2018р. сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, а фактичні шлюбні відносини притаманні подружжю були зупинені та не підтримуються з 2018 року. В судове засіданні сторони не з`явились. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності , проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач повідомлялась про розгляд справи судом належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим відправлення. До суду відзив на позовну заяву не надходив, також не надходили будь-які заяви з боку відповідача. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи, відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.04.1983р., про що у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва складено актовий запис №1573, відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9). Від шлюбу сторони мають трьох повнолітніх дітей. На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не має наміру спільно проживати як сім`я з відповідачем, збереження шлюбу істотно порушує право позивача через категоричність останнього до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судові витрати в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.12.2001р. сторони уклали шлюб, який зареєстрований за №113 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що протягом останніх років стосунки з відповідачем поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.12.2001р., про що у Відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №113, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати як сім'я, а збереження шлюбу істотно порушує право сторін через категоричність обох до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27.02.2016р. сторони уклали шлюб, який зареєстрований за №190 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що між сторонами втрачено почуття взаємоповаги та любові. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовну та просили задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.02.2016р., про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №190, відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.7 зворот). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати як сім'я, а збереження шлюбу істотно порушує право сторін через категоричність обох до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27.10.2015р. сторони уклали шлюб, який зареєстрований за №2572 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя не склалось через різні погляди на сумісне життя, життєві обставини. Стосунки з відповідачем поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з червня 2019 року. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2015р., про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №2572, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати як сім`я, а збереження шлюбу істотно порушує право сторін через категоричність обох до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28.02.2004р. сторони уклали шлюб, який зареєстрований за №248 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між сторонами. Ухвалою суду від 22 жовтня 2018р. сторонам надавався строк для примирення строком три місяці. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу після надання строку на примирення. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.02.2004р., про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №248, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7,8). На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати як сім'я, а збереження шлюбу істотно порушує право сторін через категоричність обох до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28.04.2006р. сторони уклали шлюб, який зареєстрований за №591 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на відносини та сімейні обов'язки. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2006р., про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №591, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.17). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.16). На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати як сім'я, а збереження шлюбу істотно порушує право сторін через категоричність обох до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28.10.2009р. сторони уклали шлюб, який зареєстрований за №1431 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що між сторонами відбувались сварки, у зв'язку з несумісністю характерів та різними поглядами на сімейне життя. Наведені обставини призвели до припинення у вересні 2014 року шлюбно-сімейних відносин та ведення спільного господарства. Оскільки спільне життя й збереження сім`ї неможливо, а шлюб існує лише формально, що суперечить інтересам сім`ї, позивач просить постановити рішення про розірвання шлюбу. Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] подала заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та просила слухати справу за її відсутності. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.10.2009р., про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №1431, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], відповідно (а.с.5) На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати, а збереження шлюбу істотно порушує право. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що більше року сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, спільних інтересів не мають, мають різні погляди на сімейне життя та виховання дітей. Позивач вважає, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу є неможливими. В судове засідання позивач не з`явився, до суду подав заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була належним чином повідомлена, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка, причин неявки суду не повідомила. Крім того, відповідач не скористалась своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Враховуючи викладене, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2014р., про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, складено актовий запис №659, відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до копій свідоцтв про народження (а.с.9-11). Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 02.03.2020р., сторонам надавався строк для примирення терміном чотири місяці. В підготовочому засіданні 15.07.2020р. позивач [PERSON] зазначив, що сторони не примирились. На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не має наміру спільно проживати з відповідачем як подружжя, а збереження шлюбу істотно порушує права позивача через його категоричність до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони прожили у відносному порозумінні зі своїми добрими та поганими моментами. Останні майже чотири роки наші відносини зіпсувалися. З серпня 2015 року в них почалися непорозуміння в сімейному житті. Стали виникати сварки на побутовому грунті, ініціаторами яких були вони вдвох. Так сталося, що вони в результаті побутових непорозумінь віддалилися один від одного та почали жити кожен своїм життям. Вони часто не розмовляли один з одним великі проміжки часу, що також впливало на дітей, які не отримували належної турботи від обох батьків та поглиблювало прірву в їх відносинах. Майже пів року сторони не проживають однією сім`єю, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Позивач вважаає, що строк для примирення сторонам не потрібен, оскільки бажання зберігати шлюб відсутнє в них обох. В судове засідання позивач з`явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Відповідач в судове засідання з`явилась позовні вимоги визнала в повному обсязі. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008 р., про що у третьому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського управління юстиції у м. Одеси зареєстровано актовий запис № 293, відповідно до копії свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають двох малолітнії дітей - сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відповідно до копій свідоцтв про народження. На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати як сім`я, а збереження шлюбу істотно порушує право сторін через категоричність обох до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами тривалий час виникали непорозуміння з підстав різного сприйняття відповідальності за сім`ю немає. Між сторонами все частіше почали відбуватися сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми один одному. Через постійні непорозуміння відносно сприйняття відповідальності за сімейний лад, позивач не вбачає можливим надання часу для примирення, а тому, звертається до суду із цим позовом про розірвання шлюбу, оскільки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, шлюб носить лише формальний характер. В судове засідання сторони не з`явились, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позивач зазначає, що підтримує, а відповідач - визнає позовні вимоги. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2010 р., про що у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва, складено відповідний актовий запис № 693, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) та доньку [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.7). На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати як сім`я, а збереження шлюбу істотно порушує право сторін через категоричність обох до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved