Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Райдуга» і просить стягнути на його користь заборгованість із заробітної плати в розмірі приблизно 55500 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі приблизно 4500 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., посилаючись на те, що він з 2001 року працює на посаді контролера контрольно-пропускного пункту у відділі охорони ДП «Райдуга», але з 2005 року відповідач систематично не виплачує йому заробітну плату в повному обсязі, і її заборгованість становить близько 55500 грн. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково - в частині заборгованості із заробітної плати в розмірі 21163 грн., пояснивши, що заборгованість в розмірі 28753 грн. стягнена судовими наказами Смілянського міськрайонного суду від 30 серпня 2010 року - 19237 грн., 14 квітня 2011 року - 3031 грн., 24 лютого 2012 року - 6485 грн., які на даний час знаходяться на виконанні у ДВС. Проти позовних вимог в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати та моральної шкоди заперечує. Позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до договору зворотної фінансової допомоги № 22 від 31 жовтня 2013 року заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 49916 грн. Судовими наказами Смілянського міськрайонного суду з відповідача на користь позивача було стягнено 30 серпня 2010 року - 19237 грн., 14 квітня 2011 року - 3031 грн., 24 лютого 2012 року - 6485 грн., всього 28753 грн , які на даний час знаходяться на виконанні у ДВС. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 21163 грн. Невиплата заробітної плати чи невчасна її виплата є порушенням цивільних прав та інтересів громадян, тому згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації життя. Позивач був змушений змінити свій звичний розпорядок та організацію життя, невиправдано економити на собі та своїй сім'ї - все це спричинило моральні страждання та переживання позивача, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3000 грн. моральної шкоди. Саме такий розмір грошової компенсації суд вважає адекватним заподіяній позивачу моральній шкоді. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 4500 грн. компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати необхідно відмовити, оскільки згідно з вимогами частин 1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач належних та допустимих доказів, підтверджуючих необхідність стягнення з відповідача на користь позивача даної компенсації у вказаному розмірі, суду не надав. У відповідності до вимог ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так як позовні вимоги задоволено частково - в розмірі 24163 грн., що становить 35% (24163 х 100/70000), тому на користь держави з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 245 грн. (700 грн. х 35 %). На підставі наведеного, ст.ст. 115, 233 КЗпП України та

Outcome: partial