Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» в якій просить, з урахуванням уточнень та змін в остаточній редакції від 26 листопада 2014 року, стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 34590,22 грн., середнього заробітку за час затримки в розмірі 19534,05 грн., компенсації за час затримки заробітної плати в сумі 1154,38 грн. та моральну шкоду в розмірі 9000,00 грн. (а.с.3-5, 28-29). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 2005 року по 30 вересня 2014 року перебував з ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» в трудових відносинах. З вересня 2014 року він був звільнений з займаної посади, у зв'язку з скороченням штату, але відповідач не здійснив повний розрахунок по заробітної платі. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість, а також середній заробіток та компенсацію за час затримки розрахунку та моральну шкоду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги в уточненій редакції, просив розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.32, 37), надав письмові заперечення в яких позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що розрахунки позивача не відповідають дійсності та необґрунтовано заявлені вимоги стосовно відшкодування моральної шкоди. У задоволенні позову просить відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2005 року по 30 вересня 2014 рік [PERSON] працював в ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», що підтверджується трудовою книжкою (а.с.10-11). Наказом №379-П від 25 вересня 2014 року [PERSON] було звільнено, у зв'язку з скороченням штату працівників, згідно ч.1 ст.40 Кодексу законів України про працю. У відповідності зі ст.115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Згідно статті 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Відповідач в порушення вимог ст.115 КЗпП в період з серпня 2014 року по вересень 2014 року не сплачував позивачу заробітну плату, в зв'язку з чим виникла заборгованість по заробітній платі в розмірі 34590,22 грн. Що також підтверджується довідкою №5-11/11 від 06 січня 2015, виданою ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» (а.с.36, 39, 40), згідно якої за період серпнь-вересень 2014 року нарахована [PERSON] заробітна плата з врахуванням податків складає: за серпень 2014 р. - 16291,01 грн., за вересень 2014 р. - 29731,10 грн. (в т.ч. вихідна допомога в сумі 9276,96 грн., компенсація за невикористану відпустку 13247,52 грн.). Станом на 08 грудня 2014 року заборгованість по заробітній платі, без врахування податків, становить: за серпень 2014 року - 10917,76 грн., за вересень 2014 року - 23672,46 грн. (в т.ч. вихідна допомога та компенсація за невикористану відпустку). Нормами ст.117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, без правових на те підстав, не виконавши перед працівником зобов'язання передбачене ч.1 ст.116 КЗпП України, підприємство повинно нести відповідальність за ч.1 ст.117 КЗпП України. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Заробітна плата за серпень 2014 року складає 11786,93 грн. (а.с.12), за вересень - 9212,17 грн. (а.с.39-40). Таким чином середньоденна заробітна плата дорівнює: заробітна плата за 2 міс. (11786,93+9212,17)/на кількість робочих днів за 2 місяці (43) = 488,35 грн. Середній заробіток за затримку виплати за період з 01.10.2014 року до 26.11.2014 року становить: робочі дні за час затримки виплат х на середньоденну заробітну плату (40 х 488,35 грн.) = 19534,05 грн. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. (Формула Ск = ЗПчист х Ін : 100. Ск. - сума компенсації, ЗП - «чиста» заробітна плата, ІН - індекс інфляції споживчих цін). Індекс інфляції у вересні та жовтні 2014 року (у відсотках до попереднього місяця) складає 102,9 та 102,4 відповідно. Сума компенсації за серпень складає: 10917,76 х 5,37/100 = 586,28 грн. Сума компенсації за вересень - 23672,46 х 2,40/100 = 568,14 грн. Тобто з відповідача потрібно стягнути компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 1154,38 (586,28 + 568,14) грн. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», на підставі ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення законних прав працівника, які привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, зобов'язання по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноважений їм орган. Діями відповідача були порушенні конституційні права позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, що встановлено ст.43 Конституцію України. Суд вважає, що позивач відчув моральні страждання у зв'язку з затримкою виплати заробітної плати, оскільки вищевказані обставини не дали йому можливості для забезпечення достатнього рівня життя. В той же час, позивач оцінює розмір позовних вимог в цій частині як не відповідний їх характеру, тривалості і тяжкості, в зв'язку з цим, на думку суду, вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача повинно бути стягнуто 2000,00 гривень в якості відшкодування моральної шкоди. Суд також вважає необхідним на підставі ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: невиплачена заробітна плата в сумі 34590,22 грн., компенсація втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 1154,38 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 19534,05 грн. та моральна шкода в сумі 2000,00 грн., а всього 57278,65 грн. Відповідно до пункту першого статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Отже з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 572,79 грн. (1% від задоволеної суми позову). Враховуючи викладене,

Outcome: partial