Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. 03.04.2014 року за вказаною адресою була зареєстрована цивільна дружина його сина - [PERSON], яка з травня-червня 2015 року фактично не проживає, оскільки переїхала на постійне місце проживання у [ADDRESS], тому просить визнати її такою, що втратила право користування житлом у [ADDRESS] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити без її участі та участі позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи заперечень на позов до суду на надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що у житловому будинку в [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON], про що свідчать записи будинкової книги (а.с. 14-16). Вказаний житловий будинок на праві приватної власності належить [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 10.07.1989 року (а.с. 10). Статею 156 ЖК України визначено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) обов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Відповідно до довідки Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 23.12.2016 року №1921, відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS], протягом року (а.с. 9). Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до змісту ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином відповідач [PERSON] не проживає вже протягом року за місцем реєстрації, а саме в житловому будинку [ADDRESS] а також відсутні обставини визначені у ч. 3 ст. 71 ЖК України, які б давали підстави на те, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців, тому [PERSON] втратила право користування даним жилим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем в сумі 551 грн. 20 коп., слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 71, 72, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 405 ЦК України,

Outcome: approved