Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В підтвердження\~своїх позовних\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.07.2006, посвідченого сільським головою Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, реєстраційний № [NUMBER] . На теперішній час у зазначеному будинку зареєстровані відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області №02-22/1630 від 24.09.2020. Відповідачі у вищевказаному будинку не проживають, бо знаходяться за кордоном, участі в його обслуговуванні не приймають, сплату комунальних платежів не здійснюють. Особистих речей відповідачів в будинку не має, кореспонденція та листи на їх ім`я не надходять, будинком вони не цікавляться. Позивач просить суд, визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність, у разі неявки відповідачів не заперечував проти винесення заочного рішення по справі, що суд вважає за можливе. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, без фіксації технічними засобами, проти задоволення позову не заперечували, що суд вважає за можливе. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було\~встановлено,\~що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.07.2006, посвідченого сільським головою Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, реєстраційний № [NUMBER] . На теперішній час у зазначеному будинку зареєстровані відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області №02-22/1630 від 24.09.2020. Відповідачі у вищевказаному будинку не проживають, бо знаходяться за кордоном, участі в його обслуговуванні не приймають, сплату комунальних платежів не здійснюють. Особистих речей відповідачів в будинку не має, кореспонденція та листи на їх ім`я не надходять, будинком вони не цікавляться. Позивач просить суд, визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Оскільки, відповідачі протягом тривалого часу без поважних причин не проживають у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , то відповідно до ст.72 ЖК України він втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved