Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом. В позовній заяві посилається на те, що 23 березня 2011 року померла його тітка [PERSON]. Позивач звертався до нотаріуса з приводу оформлення спадкового майна, але той відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині пропуску строку звернення. Причинами пропуску вказаного строку зазначив те, що він мешкає в селі поза місцем знаходження нотаріальної контори. По субєктивним причинам, зокрема через відсутність коштів, він відкладав візити до нотаріуса в результаті чого пропустив строк звернення. Потім звертався до іншого суду іншої області України, про що йому було відмовлено у відкритті провадження по причині неправильного визначення підсудності. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. З огляду на вказані поважні причини просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання до нотконтори заяви про прийняття спадщини, а саме три місяці з дня набрання рішенням законної сили. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю, просив надати йому додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON]. Пояснив, що його тітка проживала в [INFO] та мала у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Миргородського району. В березні 2011 року вона переїхала жити до сина [PERSON], в с.Камянка Апостолівського району Дніпропетровської області, в звязку з чим знялася з реєстрації в с.Вирішальному, але не встигла зареєструвати нове місце проживання, тому що померла. Він спочатку не подавав заяву про прийняття спадщини тому що вважав що її прийме син померлої спадкоємець першої черги, а коли той повідомив про те, що він не буде приймати спадщину, зясовував до якої нотаріальної контори необхідно звертатись, тим часом строк для подання заяви про прийняття спадщини минув. Відповідач [PERSON] сільська рада Миргородського району в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.18, 25, 38), направила до суду заяву, в якій просила проводити судовий розгляд без участі її представника, повідомила, що заперечень проти позову немає (а.с.24). Третя особа [PERSON], залучений до участі у справі ухвалою суду від 25 березня 2015 року (а.с.20), в судове засідання не зявився, направив до суду розписку, в якій зазначив, що ніяких самостійних вимог на предмет спору не заявляє (а.с.27). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що [PERSON] сільська рада Миргородського району є належним відповідачем у справі, оскільки у відповідності з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Як вбачається з талону зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання (а.с.29) [PERSON] на момент смерті не мала зареєстрованого місця проживання, а згідно відповіді нотаріуса та інформаційної довідки зі спадкового реєстру (а.с.35, 36), після померлої [PERSON] заяви про прийняття спадщини не надходили. Нерухоме майно земельна ділянка, що належала померлій, знаходиться на території [PERSON] сільської ради Миргородського району (а.с.3). [PERSON] померла 25 березня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,60 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на землю серії ПЛ № 072124 від 11 квітня 2005р. (а.с. 3). Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом (а.с. 2). Позивачв установлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку з тим, що йому не було відомо про неприйняття спадщини спадкоємцями першої черги та до якого нотаріуса звертатись в звязку з відсутністю зареєстрованого місця проживання померлої, тому державний нотаріус Другої Миргородської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 5). З огляду на викладені обставини суд вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними. Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищезазначені обставини суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved