Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що його батько володів цегляним гаражем №243 в гаражному кооперативі «Авіатор» по вулиці Ківерцівській у м.Луцьку. Це підтверджується довідкою №157 від 05.05.2011р., виданою головою гаражного кооперативу «Авіатор». [PERSON] побудував даний гараж особисто, на підставі дозволу на встановлення гаража, згідно з розпорядженням виконавчого комітету Луцької міської ради № 231 - р від 06.09.1988р., що підтверджується будівельним паспортом на забудову земельної ділянки. Цегляний гараж № 243 знаходиться на земельній ділянці площею 0,0020 га, з цільовим призначенням - для обслуговування гаража. У 2007 році [PERSON] став власником даної земельної ділянки в процесі приватизації, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий згідно з рішенням Луцької міської ради № 16/34 від 26.07.2007р. Цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування гаража. За життя [PERSON] не виготовив правовстановлюючого документа на гараж №243. 27.01.2011р. [PERSON] помер. На випадок своєї смерті останній 13.12.2010р. склав заповіт, який був нотаріально посвідчений , і згідно якого [PERSON] заповів все належне йому на день смерті майно сину [PERSON] Після смерті його батька була заведена спадкова справа № 03/2011 і він оформив спадщину на належне батькові нерухоме майно та на земельну ділянку, на якій знаходиться зазначений гараж. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видано лише на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0020 га, що знаходиться в гаражному кооперативі «Авіатор» по вулиці Ківерцівській у місті Луцьку, оскільки ще 1/2 частини земельної ділянки належить на праві спільної сумісної власності його матері [PERSON], як дружині померлого (свідоцтво про одруження серії І - ЯР № 120163), відповідно до ст. 60 СК України. Земельна ділянка площею 0, 0020 га, яка знаходиться в гаражному кооперативі «Авіатор» по вулиці Ківерцівській в місті Луцьку належала його батькові [PERSON] і матері [PERSON] на праві спільної сумісної власності. На іншу 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0020 га, що знаходиться в гаражному кооперативі «Авіатор» по вулиці Ківерцівській у місті Луцьку приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] було видане 23.11.2011р. Свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстр. № 2563). 21.02.2015р. [PERSON] померла. На випадок своєї смерті остання заповіту не складала. Він, як спадкоємець за заповітом, має право на спадкування 1/2 частини цегляного гаража № 243, яка належала заповідачу [PERSON]. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], згідно ст.1261 ЦК України, є її діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Його брат, [PERSON], не претендує на спадщину. Він, як спадкоємць за законом першої черги, прийняв спадщину, подавши згідно ст. 1268 та ст. 1269 ЦПК України приватному нотаріусу Луцького міського нотаріального округу [PERSON] відповідну заяву, на підставі якої було заведено на його імя спадкову справу. Оформити спадщину на гараж в нотаріуса він не може через відсутність правовстановлюючого документа на гараж. Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати за ним, право власності в порядку спадкування на гараж № 243 в гаражному кооперативі «Авіатор» по вулиці Ківерцівській в м. Луцьку, який належав померлим [PERSON] та [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявився, його представник подав в суд заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позов підтримує, просив його задовольнити. В судове засідання представник гаражного кооперативу «Авіатор» не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, заперечень немає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 108201 від 31 січня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що 27 січня 2011 року помер [PERSON]. (а.с.11). Судом встановлено, що після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається, в тому числі, з цегляного гаража №243 в гаражному кооперативі «Авіатор» по вулиці Ківерцівській у м.Луцьку. Це підтверджується довідкою №157 від 05.05.2011р., виданою головою гаражного кооперативу «Авіатор». [PERSON] побудував даний гараж особисто, на підставі дозволу на встановлення гаража, згідно з розпорядженням виконавчого комітету Луцької міської ради № 231 - р від 06.09.1988р. Це підтверджується будівельним паспортом на забудову земельної ділянки. Цегляний гараж № 243 знаходиться на земельній ділянці площею 0,0020 га, з цільовим призначенням - для обслуговування гаража. У 2007 році [PERSON] став власником даної земельної ділянки в процесі приватизації, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим згідно рішення Луцької міської ради № 16/34 від 26.07.2007р. Цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування гаража. Згідно ч. 1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. За життя [PERSON] не виготовив правовстановлюючого документу на гараж № 243. 27.01.2011р. Як вбачається з матеріалів справи, на випадок своєї смерті, [PERSON] 13.12.2010 року склав заповіт, яким зробив наступне розпорядження: все належне йому майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON], [INFO]. (а.с.12) Даний заповіт 13.12.2010 року посвідчено [PERSON], державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі № 3-2102. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом, позивач, в установленому законом порядку, прийняв спадщину після смерті свого батька, була заведена спадкова справа № 03/2011 і він оформив спадщину на належне батькові нерухоме майно та на земельну ділянку, на якій знаходиться гараж, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 07.02.2012р., виданим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] (реєстр. № 188). Свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видано лише на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0020 га, що знаходиться в гаражному кооперативі «Авіатор» по вулиці Ківерцівській у місті Луцьку, оскільки ще 1/2 частини земельної ділянки належить на праві спільної сумісної власності матері позивача [PERSON], як дружині померлого (свідоцтво про одруження серії І - ЯР № 120163), відповідно до ст. 60 СК України. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. А отже, земельна ділянка площею 0,0020 га, що знаходиться в гаражному кооперативі «Авіатор» по вулиці Ківерцівській в місті Луцьку належала [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності, про що свідчить свідоцтво про право власності від 23.11.2011р., посвідчене приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] (реєстр. № 2566). Згідно ч. 2 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. А отже, вищевказаний цегляний гараж № 243 в гаражному кооперативі «Авіатор» по вулиці Ківерцівській в місті Луцьку фактично належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON], як співвласникам земельної ділянки, на якій знаходиться цей гараж. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 168267 від 23 лютого 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що 21 лютого 2015 року померла [PERSON]. (а.с.17). На випадок його смерті [PERSON] заповіту не складала, а тому на іншу 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0020 га, що знаходиться в гаражному кооперативі «Авіатор» по вулиці Ківерцівській у місті Луцьку, приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] було видане 23.11.2011р. Свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстр. № 2563). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини, яка лишилася після смерті спадкодавців, крім земельної ділянки площею 0,0020 га належить цегляний гараж № 243 в гаражному кооперативі «Авіатор» по вулиці Ківерцівській в місті Луцьку, який належав [PERSON] і [PERSON], як співвласникам земельної ділянки. Позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на спадкування 1/2 частини цегляного гаража № 243, яка належала заповідачу [PERSON]. Згідно ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], згідно ст. 1261 ЦК України, є її діти: син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І - ВП № 375443, та син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І - АГ № 055006. Судом встановлено, що брат позивача [PERSON], відмовився від спадщини . Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивач, як спадкоємць за законом першої черги, прийняв спадщину, подавши згідно ст. 1268 та ст. 1269 ЦПК України приватному нотаріусу Луцького міського нотаріального округу [PERSON] відповідну заяву. Після реєстрації його заяви приватним нотаріусом було заведено спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 05.03.2015р. , проте оформити спадщину на гараж в нотаріуса позивач не може через відсутність правовстановлюючого документу на гараж. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, за таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на гараж № 243 у гаражному кооперативі «Авіатор» по вулиці Ківерцівській в м. Луцьку, який належав [PERSON], який помер 27 січня 2011 року та [PERSON], яка померла 21 лютого 2015 року .

Outcome: approved