Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказав, що вироком Рівненського районного суду від 26.03.2014 року відповідачів [PERSON], [PERSON] визнано винними та засуджено за ч.1 ст.28. ч.2 ст.125 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік кожному, з застосуванням ст. 75 КК України. Внаслідок злочинних дій відповідачів йому заподіяно тілесні ушкодження, у зв'язку з чим він знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії Рівненської центральної міської лікарні м. Рівне з 19.07.2013 р. по 30.07.2013 року, де витратив власні кошти на придбання ліків, проведення ряду обстежень в сумі 600 грн. Окрім того під час нанесення тілесних ушкоджень відповідачі заволоділи ключами від належного йому автомобіля «Деу Ланос», д.н.з. [NUMBER] та пультом від автомобільної сигналізації. Вказує, що на придбання нового комплекту ключів та заміну сигналізації він змушений був витратити 2521,80 грн.. Також, відповідачі руками та ногами заподіяли вм'ятини кузова автомобіля, у зв'язку з чим ним було понесено витрати в сумі 4570,40 грн. на відновлення стану автомобіля. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в частині відшкодування витрат понесених на лікування. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Як встановлено, вироком Рівненського районного суду від 26.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними за ч.1 ст.28. ч.2 ст.125 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік кожному, з застосуванням ст. 75 КК України та звільнених від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на один рік. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України- сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як слідує з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст.22 ЦК України особа,якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно листа №1-9-11624 від 17.06.2014 року вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії Рівненської центральної міської лікарні м. Рівне з 19.07.2013 року по 30.07.2013 року. Обстеження та лікування хворий оплачував за власний рахунок. Тому з врахування викладеного та оцінкою досліджених доказів матеріальної шкоди завданої здоров»ю в наслідок злочину суд, вважає доведеними, а саме матеріальні витрати позивача на лікування, підлягають до відшкодування в розмірі 600 грн. Згідно рахунку фактур №ПП-000Т899 від 08.05.2014 року, №СЧ-002382 від 22.04.2014 року [PERSON] сплачено для ПП [PERSON], 7 092, 20 грн. за виконанні роботи по ремонту автомобіля «Деу Ланос». Як вбачається із вироку Рівненського районного суду злочин [PERSON] та [PERSON] вчинено 18 липня 2013 року, доказів які б підтверджували виконання відновлювальних робіт щодо автомобіля після вчинення вищевказаного злочину позивачем не надано, ремонт проведено по спливу одного року після заподіяної шкоди, тому підстав для відшкодування збитків згідно рахунку фактур немає. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Разом з тим позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд визнає такими, що підлягають до задоволення частково. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності із постановою пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а саме із п.3, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.5,п.8,п.9 вказаної постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров»я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Як доведено в судовому засіданні в результаті злочину [PERSON] завдано моральних страждань, що полягали у фізичному болю, яких останній зазнав у зв»язку із отриманням тілесних ушкоджень та втраті здоров»я, в душевних стражданнях, переживаннях, що негативно вплинуло на її психоемоційний стан, стосунки із близькими та знайомими, позбавило спокою, змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя, відволікло від зайняття звичними професійними та сімейними справами, у порушенні нормального ритму життя в зв»язку із погіршенням самопочуття. З врахуванням вищевикладеного, отримання [PERSON] тілесних ушкоджень, пріоритету права людини життя та здоров»я, враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його житті та інші обставини, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування, що належить до стягнення на користь позивача з [PERSON] та [PERSON] в сумі 2000 грн. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору,він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому до стягнення з відповідача на користь держави підлягає сума судового збору 243,60 грн. коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України,

Outcome: partial