Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 17.09.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначив, що з 08.10.2005 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2011 року розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідач у вихованні та утриманні сина участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В теперішній час у нього від іншого шлюбу народилася дитина, а тому надалі самостійно матеріально забезпечувати сина для нього є ускладнено. Тому позивач просить суд стягувати з відповідача на його користь на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався, його представник по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти стягнення з неї аліментів на утримання малолітнього сина, але просила стягувати аліменти в меншому розмірі ніж просить позивач, оскільки вона в теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому не має можливості сплачувати аліменти в зазначеному відповідачем розмірі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 08.10.2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2011 року було розірвано ( а.с. 7). Сторони від зазначеного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, про що свідчить довідка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 9). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачу на утримання сина. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Як зазначила в судовому засіданні відповідач, вона в теперішній час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому не має можливості надавати матеріальну допомогу сину у розмірі якому просить позивач, і ці доводи нічим не спростовані. Тому враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання малолітнього сина, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, яка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial