Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що його батькам [PERSON] та [PERSON] за життя належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] також належали земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3932 га, 0,2868 га та 0,3762 га, а [PERSON] - право на земельну частку (пай), розміром 1,50 в умовних кадастрових гектарах. [INFO] померла [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв [PERSON] , проте не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [INFO] помер. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] шляхом спільного проживання. Іншими спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] , проте від спадщини вони відмовилися на користь позивача, про що написали відповідні заяви. Заповіт від імені спадкодавців не посвідчувався. Коли [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просив суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідачі - Красновільська сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв її чоловік [PERSON] , проте не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [INFO] помер, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5-8). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 1 за 2016-2020 роки та довідки Красновільської сільської ради Маневицького району № 1731 від 12 жовтня 2020 року, по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] , та право на земельну частку (пай), розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах, належить [PERSON] , який помер [INFO] . За вказаною адресою разом з [PERSON] була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , та у власності якої було право на земельну частку (пай), розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах. Заповіт від імені спадкодавців не посвідчувався. Спадщину прийняв [PERSON] шляхом спільного проживання. Іншими спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 57, 58). Із заяв [PERSON] та [PERSON] , посвідчених нотаріально, вбачається, що від спадщини, яка залишилася після смерті батька [PERSON] вони відмовляються. Шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини, пропустили і не будуть ставити питання про його продовження. Не заперечують щодо видачі свідоцтва на право на спадщину на ім`я брата [PERSON] (а.с. 12, 13). Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 650452 від 10 квітня 2012 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3932 га, яка розташована в с. Матейки Маневицького району Волинської області (а.с. 14). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 650453 від 10 квітня 2012 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2868 га, яка розташована в с. Матейки Маневицького району Волинської області (а.с. 16). Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 650454 від 10 квітня 2012 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3762 га, яка розташована в с. Матейки Маневицького району Волинської області (а.с. 20). Із Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0205839 від 20 березня 1997 року та повідомлення відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № Д-144/0.0.25-105/133-20 від 14 травня 2020 року вбачається, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Суворова, площею 1,50 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 29-30). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 296/02-31 від 13 квітня 2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , право на земельну частку (пай), що знаходиться в колишньому колективного сільськогосподарському підприємстві ім. Суворова Красновільської сільської ради Маневицького району, та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3932 га, 0,2868 га, 0,3762 га, які розташовані на території Красновільської сільської ради Маневицького району та належали дружині спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, проте не оформив своїх спадкових прав (а.с. 31). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 682/01-16 від 4 вересня 2020 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 156 за 2020 рік. 13 квітня 2020 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] звернувся [PERSON] 13 квітня 2020 року з заявою про пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини звернулась [PERSON] 13 квітня 2020 року з заявою про відмову від належної частки спадщини звернулась [PERSON] (а.с. 52-55). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 26 листопада 2018 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 32). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved