Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що 24 вересня 2010 року був зареєстрований шлюб Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис реєстрації № 499. Від спільного шлюбу дітей не мають. Протягом останніх двох років стосунки були не ідеальні, а з серпня 2017 року фактично припинилися. Було втрачено почуття любові та поваги один до одного, не має взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, погляди на сімейні відносини різні. Шлюб носить формальний характер. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечить його інтересам та інтересам дружини. На примирення позивач не згоден і тому наполягає, що шлюб необхідно розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав письмову заяву та просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судового засідання не зявилась, також надала письмову заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу хоче повернути дошлюбне прізвище «Костенко». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 вересня 2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 499 (а.с.4) Від спільного шлюбу дітей не мають. Спільне життя між подружжям не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та різні інтереси. Останні два роки стосунки були не ідеальні, а з серпня 2017 року фактично стосунки припинилися. Спільного господарства не ведуть, між ними втрачено всі звязки. Шлюб їх носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved