Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склались, відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки, в даний час у позивача є інша жінка, з якою він має намір створити іншу сім'ю, а тому примирення, подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач подав заяву в якій просив, розглянути справу за його відсутності, на примирення категорично не погоджується, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, так як примирення неможливе. Перевіривши законність визнання позову та дослідивши докази у справі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Шепетівським міським відділом реєстрації актів громадського стану Хмельницької області, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 15.12.1999 року було укладено шлюб, актовий запис № 445. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Кудинською сільською радою Летичівського району Хмельницької області 01.07.2002 року. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, вжиті заходи до приминення не дали позитивних результатів, відтак сторони спільно бажають розірвати шлюб, дитина проживає з позивачем і спору з приводу визначення місця її проживання немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало не можливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз'яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути частину судового збору в сумі 121,80 грн.

Outcome: approved