Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до Військово цивільної адміністрації сіл Трьохізбенка, Оріхове Донецьке, Кряківка, Лопаскине, Лобачеве про визнання права власності на спадкове майно, третя особа державний нотаріус Слов`яносербської державної нотаріальної контори Власов О.В. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, земельна ділянка площею 0,1718 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за вищевказаною адресою, та земельна ділянка № [NUMBER] площею 2,0886 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Трьохізбенської сільської ради. За життя [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповідав позивачу [PERSON] . При зверненні позивача до державного нотаріуса Слов`яносербської державної нотаріальної контори Власова О.В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно з підстав відсутності правовстановлюючих документів на майно спадкодавця, а саме відсутності документа, що посвідчує право власності померлого на житловий будинок. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с.39). Представник відповідача Військово цивільної адміністрації сіл Трьохізбенка, Оріхове Донецьке, Кряківка, Лопаскине, Лобачеве Гайворонський В. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.38). Третя особа державний нотаріус Слов`яносербської державної нотаріальної контори Власов О.В. у судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав. Згідно положень\~ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] (а.с. 18), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.09.2004 року Трьохізбенською сільською радою Слов`яносербського району Луганської області (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-17), земельна ділянка площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с.12), земельна ділянка площею 0,1718 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за вищевказаною адресою (а.с.12), та земельна ділянка № [NUMBER] площею 2,0886 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Трьохізбенської сільської ради (а.с.13). За життя [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповідав позивачу [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 16.09.2004 року секретарем виконавчого комітету Кримської сільської ради Слов`яносербського району Луганської області Чихачовою Н.О., реєстровий №292 (а.с.9). При цьому, мати позивача (дружина [PERSON] ) померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2014 року (а.с.20). При зверненні позивача до державного нотаріуса Слов`яносербської державної нотаріальної контори Власова О.В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно з підстав відсутності правовстановлюючих документів на майно спадкодавця, а саме відсутності документа, що посвідчує право власності померлого на житловий будинок (а.с.14). Право власності [PERSON] , котрий помер [INFO] , на земельну ділянку площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та земельну ділянку площею 0,1718 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копію державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ № 090468, виданого 16.03.2000 року головою Трьохізбенської сільської ради на підставі рішення виконкому Трьохізбенської сільської ради №103 від 28.11.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №170 (а.с.12). Право власності [PERSON] , котрий помер [INFO] , на земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,0886 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Трьохізбенської сільської ради, підтверджується копію державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 090596, виданого 20.09.2002 року головою Трьохізбенської сільської ради на підставі рішення 02 сесії ХХІV скликання Трьохізбенської сільської ради від 27.08.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3011 (а.с.13). Згідно довідки №141, виданої 14.01.2020 року ВЦА сіл Трьохізбенка, Оріхове Донецьке, Кряківка, Лопаскине, Лобачеве, згідно погосподарської книги погосподарського обліку (№3 1986-1988 р.р.), номер погосподарського обліку - 233, [PERSON] , [INFO] був власником житлового будинку, який розташовано за адресою: [ADDRESS] . та земельної ділянки розміром 0,40 га (а.с.11). Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. З копії технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , виготовленого станом на 19.08.1988 року (а.с.15-17) вбачається, що власником вказаного будинку значиться [PERSON] , а роком побудови житлового будинку є 1965 рік. У вказаний період державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до 1 ч. ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1233, 1235, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved