Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся 05.03.2018 року до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В заяві зазначив, що 18.04.1970 року виконавчим комітетом Репинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області був зареєстрований шлюб між його дідом [PERSON], [INFO], та його бабою [PERSON]. Подружжю [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою с. Репинне-Сухий,6, Міжгірського району. Крім того його бабі [PERSON] на праві особистої власності належали земельні ділянки на підставі Державних актів № 002110, № 002112, № 019109. Його дід [PERSON] помер 08.03.2002 року і після його смерті єдиним спадкоємцем стала його дружина (бабка позивача) [PERSON]. 13.12.2016 року [PERSON] склала заповіт зареєстрований в реєстрі за № 23, посвідчений секретарем Репинської сільської ради, яким вона Спадковий будинок та земельні ділянки заповіла йому та ? земельної ділянки площею 0,20 га згідно Державного акту № 019109 заповіла своїй онучці [PERSON]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру № 50498239 від 09.01.2018 року цей заповіт є чинним. 29.03.2017 року його бабка [PERSON] померла. Згідно довідки виконкому Репинської сільської ради [PERSON] була постійною мешканкою с. Репинне-Сухий, 6 і разом з нею на день її смерті в Спадковому будинку постійно проживав він її онук [PERSON]. Як вбачається із витягу зі Спадкового реєстру спадкові справи за майном померлої не заводилися та свідоцтва про право на спадщину не видавалися. У звязку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно [PERSON] було втрачено, враховуючи внесення змін до п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, на даний час він позбавлений можливості оформити спадщину в позасудовому порядку, тому просить визнати за ним право власності на жилий будинок в с. Репинне-Сухий, 6, Міжгірського району, Закарпатської області та земельні ділянки згідно Державних актів. Позивач [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримав, просить такі задовольнити. Представник відповідача при розгляд справи позов визнав в повному обсязі, заперечень щодо визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки за [PERSON] не має. Третя особа [PERSON] на розгляд справи не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечень щодо визнання права власності за позивачем [PERSON] на житловий будинок та земельні ділянки не має. Представником третьої особи державним нотаріусом [PERSON] подано заяви про розгляд справи без її участі, заперечень до поданої позовної заяви не має. Згідно з вимогами ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Перевіривши подану заяву та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження, свідоцтво про шлюб, заповіт, довідки з Репинської сільської ради, витяг зі Спадкового реєстру, технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок, копії Державних актів. Згідно зведеного акту вартості будівель та споруд дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 10.01.2018 рік складає 171078 грн.. Згідно висновку з відділу містобудування та архітектури спадковий ж/будинок зведений в 1970 році минулого століття. Загальний технічний стан будинку задовільний. Будинок являє собою одноповерхову будівлю, стіни будинку червона цегла, дах шифер. Будинок придатний для проживання. В плані забудови земельної ділянки грубих порушень діючих норм і правил не виявлено. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена п. 4 ст. 206 ЦПК України для задовольнення позову. Відповідно до ст. 142 ч.1 ЦПК України та ст. 7 ч.3 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки представник відповідача [PERSON] позов визнав, то є підстави для повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні ним позову. Інших судових витрат немає.

Outcome: approved