Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Залізничного районного суду м.Львова з позовною заявою до [PERSON] , законний представник відповідача [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 26.02.2019 року цивільна справа за вказаним позовом була скерована до Буського районного суду Львівської області для розгляду за виключною підсудністю та отримана судом 21.03.2019 року. Позов [PERSON] мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Крім нього, спадкоємцями першої черги за законом є його сестра, [PERSON] , яка з 1998 року постійно проживає за кордоном разом із своєю сім`єю та син померлого брата [PERSON] - [PERSON] , 2009 року народження. Померлий брат [PERSON] за життя не цікавився долею померлої матері, самоусунувся від обов`язку дорослих дітей допомагати своїм хворим батькам, похилого віку, що підтверджується рішеннями суду. З 1998 року лише він один турбувався долею матері, був її представником в судах, турбувався про її стан здоров`я, забезпечував продуктами харчування, готував їжу. [PERSON] була повідомлена про факт смерті матері через мережу-інтернет у вигляді посту у фейсбук разом із фото та поминальною свічкою. Однак, на похорони матері, [PERSON] разом із дитиною не приїхала. Всі клопоти та витрати на поховання матері ніс позивач. Крім цього, [PERSON] разом із дитиною ніколи не дзвонили матері по телефону та не вітали її із святами. Оскільки померлий брат [PERSON] за життя не піклувався про матір, відтак і його спадкоємець [PERSON] не має права на участь у спадкуванні за законом після смерті [PERSON] . Просить позов задоволити. В судове засідання [PERSON] не з`явився, належно та вчасно був повідомлений про день, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки, про що в матеріалах справи є належне підтвердження. [PERSON] був обізнаний про хід судового розгляду його позовної заяви, оскільки систематично звертався з заявами до суду про інформування його про судові засідання та на адресу суду скеровував як заяви та клопотання про долучення доказів. Адвокат Синявська І.В. у вступному слові суду повідомила, що заперечує проти задоволення заявленого позову з тих підстав, що позивачем не доведено безпорадного стану померлої [PERSON] , а також, що вона потребувала допомоги саме відповідача, а той мав можливість її надати. Одночасно звернула увагу на правові позиції, які викладені в постановах Верховного Суду. Під час розгляду справи судом на підставі ухвали про відкриття провадження у справі від 27 березня 2019 року суд за власною ініціативою звернувся з запитом до Другої Львівської державної нотаріальної контори про витребування спадкової справи. Заслухавши вступне слово представника відповідача адвоката Синявської І.В., дослідивши докази, представлені сторонами у справі, оглянувши спадкову справу, суд приходить до наступного висновку. З свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09 серпня 2018 року (а.с. 9) убачається, що [PERSON] померла [INFO] . В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач, син померлої, [PERSON] , дочка померлої [PERSON] та внук - [PERSON] , оскільки його батько [PERSON] помер, що підтверджується актом про смерть від 13.08.2014 року (а.с. 68). Згідно заочного рішення Буського районного суду Львівської області від 20 травня 2019 року, яке набуло законної сили у встановленому законом порядку, [PERSON] усунуто від права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В обгрунтування заявленого позову позивач [PERSON] посилається на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 03 серпня 2010 року та 05 липня 2013 року. Згідно зазначених рішень (а.с. 4-7) [PERSON] зверталась з позовом до свого сина [PERSON] про стягнення з сина на утримання непрацездатної матері аліментів. Згідно рішення суду від 03.08.2010 року з [PERSON] на користь його непрацездатної матері [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з 07.05.2009 року. Рішенням суду від 05 липня 2013 року встановлений розмір аліментів був збільшений до 300 гривень щомісячно, починаючи з 28.02.2013 року. Позивачем в підтримку своєї позиції щодо несплати аліментів на користь матері представив в розпорядження суду розрахунок боргу по сплаті аліментів боржником [PERSON] (а.с.99). Суд оцінюючи представлений доказ, приходить до висновку, що такий доказ в цілому не може підтверджувати, що аліменти на виконання рішення боржником не були сплачені, оскільки період який представлений з 01.04.2010 року по 25.06.2012 року, а період після зміни розміру аліментів, а саме після ухвалення рішення від 05.07.2013 року є неохопленим. Позивач [PERSON] при подачі цивільного позову послався на вимогу п. 2 ч. 3ст. 1224 ЦК України. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають право на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилились від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Аналізуючи вимогу закону, суд приходить до висновку, що позивачем не представлено в розпорядження суду належних та переконливих доказів того, що за життя син [PERSON] - [PERSON] ухилявся від виконання своїх обов`язків щодо утримання спадкодавця. За життя, [PERSON] , згідно приписів Сімейного Кодексу України реалізувала своє право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з сина [PERSON] , що надавало б йому право спадкувати після смерті його матері. В силу ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні законні підстави для усунення від права на спадкування внука [PERSON] - [PERSON] .

Outcome: dismissed