Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 05.10.1991 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу у них дітей немає. Вказує, що у них з відповідачкою різні характери та погляди на сімейне життя, останніх вісім років разом не проживають та не спілкуються, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, а тому просив шлюб розірвати та судові витрати по сплаті судового збору віднести на його рахунок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, відзиву на позовну заяву суду не подала, причин неявки суду не повідомив, хоча була двічі належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд протокольно ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони 05.10.1991 року зареєстрували шлюб у Кутищенській сільській Раді народних депутатів, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3). Подружнє життя у сторін не склалося, у них різні характери та погляди на сімейне життя, останніх вісім років разом не проживають та не спілкуються, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідачка в судове засідання не з'явилась, відзиву на позов суду не надала та не просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що позивач просив судовий збір по справі віднести на його рахунок, суд вважає, що судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. (квитанція № ПН589136 від 16.11.2018 року, а.с. 1) слід покласти на рахунок позивача. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved