Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 10.10.1985 року виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19. В позовній заяві зазначив, що у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який в даний час є повнолітнім та проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння, повагу, мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Відповідачка тривалий час їздить на заробітки, хоча позивач теж постійно заробляє. Протягом 14 років сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. У звязку з цим сторони зовсім відчужилися один від одного, майже не спілкуються. Їхній син повнолітній, а тому їх більше нічого не поєднує. Позивач вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження сімї з відповідачкою неможливе та суперечить його інтересам, тому просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати. Крім того, позивач зазначив, що згідно свідоцтва про народження його прізвище та імя [PERSON], з таким прізвищем та імям він реєстрував шлюб. 25 травня 2012 р. позивач змінив прізвище та імя на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені. 28 травня 2012 р. на нове імя отримав паспорт громадянина України. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позов підтримує в повному обсязі, збереження сімї вважає неможливим за жодних обставин; відповідачка позов визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Харук) [PERSON], [INFO], зареєстрований 10 жовтня 1985 року виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-НМ № 107617, виданим 08 травня 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 25 від 10 листопада 1985 року, що доводиться копією повторного свідоцтва про народження серії І-НМ № 325037, виданого 25 жовтня 2016 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Копією свідоцтва про зміну імені серії І-НМ № 009632, виданого 25 травня 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області стверджується, що [PERSON], [INFO], змінив імя на [PERSON], актовий запис № 25 від 25 травня 2012 р. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають 14 років, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка в поданій до суду заяві про розгляд справи без її участі не просила суд відновити їй дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища відповідачки. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved