Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказував, що 13.10.2004 року зареєстрував шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради, актовий запис №23. Її дошлюбне прізвище Андролоїть.У шлюбі народилося двоє дітей: 21.10.2004 року народилася дочка [PERSON] та 14.07.2010 року народилася дочка [PERSON], які з вересня 2016 року по даний час проживають з ним. Посилався на те, що подружнє життя з відповідачем не складається впродовж останнього часу. У них абсолютно різні характери та погляди на життя, на цьому ґрунті часто виникають сварки, і змінити щось між ними не можливо. На протязі останніх прожитих з відповідачем років він не відчував сімейного тепла та затишку, яке повинно бути в щасливій сім'ї, сімейне життя не приносило їм задоволення, між ними виникло почуття байдужості. Відповідач має іншого чоловіка, з яким проживає однією сім'єю. До дітей відповідач не навідується, ними не цікавиться, не допомагає матеріально. Вони не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Відповідач, як мати та дружина, не цікавиться ні ним, ні дітьми, абсолютно не приділяє їм жодної уваги, навіть не телефонує. Подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], який зареєстрований 13.10.2004 року у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради, актовий запис №23. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, на примирення не погоджується. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомила. З отриманої секретарем судових засідань телефонограми від [PERSON] вбачається, що вона є матір'ю відповідача, якій відомо про розгляд справи у суді, однак вона перебуває на заробітках у Росії і погоджується на розірвання шлюбу. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 13.10.2004 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №23, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серія 1-МИ №078860 від 13.10.2004 року, виданого виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія 1-МИ №059686 від 15.10.2007 року та серія 1-МИ №118526 від 01.08.2010 року. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено з вересня 2016 року, спільного господарства сторони не ведуть. Позивач на примирення не згідний, він довів, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved