Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про скасування арешту з нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обгрутовує тим, що 15.06.2020 року він звернувся до приватного нотаріуса з метою реалізувати право власності на вказану квартиру. Під час підготовки матеріалів до проведення правочину було встановлено, що на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.09.2003 року було накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . З цих підстав, [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про скасування арешту на майно та заборони на його відчуження, оскільки зазначена нерухомість ніколи не належала [PERSON] . Більш того, відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2006 року по справі №2-62/06 знято арешт на вказане майно. Відповідачем відмовлено [PERSON] у задоволенні його заяви, оскільки виконавче провадження закрито та справа про накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] знищена, у зв`язку з закінченням терміну зберігання. З огляду на викладене, [PERSON] змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 26.07.2021 року провадження по справі №333/4998/21 відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву від Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) на адресу суду не надходив. Ухвалою суду від 20.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 2002 році потрапила в дорожньо-транспортну пригоду. Під час розгляду цивільної справи №2-62/06, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2003 року накладено арешт на належну їй квартиру та транспортний засіб «ВАЗ 21122», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . Водночас, у вказаному рішенні суду було помилково вказано номер квартири - «[NUMBER]» замість «[NUMBER]». На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2006 року по справі №2-62/06 знято арешт з зазначеного вище транспортного засобу та квартири за адресою: [ADDRESS] . При цьому, свідок зазначила, що є власником квартири за адресою: за адресою: [ADDRESS] , в якій проживає з 2001 року. будь-якого відношення до квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не має. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] та свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до такого. Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст. 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Судом встановлено, що виконавчим комітетом Комунарської районної Ради народних депутатів 05.05.1991 року видано [PERSON] та членам його сім`ї ордер № [NUMBER] на житлове приміщення в будинку ЖБК на вселення в квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно з свідоцтвом про право власності на квартиру від 11.06.2001 року №1079, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Зазначена вище обставина також підтверджується реєстраційним написом на правовстановлюючому документі від 11.06.2001 року. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1). Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч. 2). З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2003 року державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2003 року, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2006 року по справі №2-62/06 знято арешт, зокрема, з квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . При цьому, в судовому засіданні під час допиту свідка [PERSON] встановлено, що остання є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.09.2001 року серії АЕЕ №039310, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Масловець Л.С., зареєстрований в реєстрі за №1-1454, а не квартири [ADDRESS] у вказаному будинку. Статтею 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного на повагу до житла. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З метою відновлення порушеного права позивачем [PERSON] надано на адресу Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) копію ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2006 року по справі №2-62/06 про зняття арешту, зокрема, з квартири за адресою: [ADDRESS] . Із змісту позовної заяви слідує, що відповідач відмовив [PERSON] у скасуванні арешту з нерухомого майна, оскільки виконавче провадження закрито та справа про накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] знищена, у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до повідомлення з Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 13.08.2021 року №52628/10-18.3-33, за даними АВСП на виконанні в Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) не перебували виконавчі провадження з примусового виконання рішення відносно [PERSON] , [INFO] , ІНН: [NUMBER] , мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виявлено обтяження, що накладене на нерухоме майно, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Номер запису про обтяження: 1995802. Дата, час державної реєстрації: 23.05.2005 11:23:51 за №1995802 реєстратором: Шоста запорізька державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова, б/н, 12.09.2003, Комунарський відділ держвиконавчої служби м. Запоріжжя, власник: [PERSON] . Проте, виявити, згідно якого виконавчого провадження накладено арешт, неможливо. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1). У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2). З огляду на викладене, враховуючи пояснення свідка [PERSON] , а також те, що під час розгляду справи по суті матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане вище майно та обмеження позивача у володінні, користуванні та розпорядженні цим майном, суд дійшов висновку, що вимоги позивача [PERSON] про скасування арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір в розмірі 908 грн. судом покладається на відповідача.

Outcome: approved