Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що 03 січня 2016 року помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, житловий будинок та земельну ділянку. Позивач являється спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та у визначений законом строк подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Також для позивача стало відомо, що заяву про прийняття спадщини після смерті його батька подала також його дружина [PERSON], з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі із 25 червня 2013 року. Останній рік свого життя батько вадко хворів, у звязку з чим він неодноразово лікувався в медичних закладах, зокрема, з 13.08.2015 р. по 26.08.2015 р. в хірургічному відділенні Ізяславської ЦРЛ, з 01.09.2015 р. по 09.09.2015 р. та з 05.10.2015 р. по 22.10.2015 року в інфекційному відділенні Ізяславської ЦРЛ, з 22.10.2015 р. по 06.11.2015 р. в кардіологічному відділенні Хмельницької обласної лікарні. В період лікування в кардіологічному відділенні батько знаходився у вкрай важкому стані, його лікування було дорого вартісним, відповідачка жодного разу його не провідала, на допомогла матеріально, не цікавилася потребою в медичних препаратах. Після повернення з лікуванні із кардіологічного відділення ХОЛ батько за станом здоровя фактично не міг самостійно пересуватися, не міг самостійно забезпечувати свої потреби. Лікуванням батька займалися безпосередньо позивач та його сестра [PERSON]. Відповідачка матеріально батькові не допомагала, хоча отримувала і пенсію і заробітну плату, не бажала його доглядати, годувати, постійно погрожувала тим, що піде від нього. [PERSON] вважає, що наведені обставини в достатній мірі свідчать про викликаний похилим віком та станом здоровя безпорадний стан його батька. Відповідачка, маючи можливість не надавала батькові необхідну допомогу та умисно ухилялася від її надання, тому її слід усунути від права на спадкування. В судовому засіданні позивач [PERSON], його представник [PERSON] позовну заяву підтримали. Відповідачка [PERSON], її представник адвокат [PERSON] проти позову заперечили, посилаючись на його безпідставність. [PERSON] у своїх поясненнях зазначила, що із [PERSON] вона стала спільно проживати в одному будинку із жовтня 2003 року. 25 червня 2013 року їх шлюб був зареєстрований. Протягом всього часу проживання однією сімєю вони вели спільне господарство, крім матеріальної вона також надавала і моральну підтримку своєму чоловікові. Працюючи на посаді молодшої медичної сестри в інфекційному відділенні Ізяславської ЦРЛ, вона опікувалася своїм чоловіком, котрий перебував на лікуванні в районній лікарні, доглядала його. Коли чоловіка виписували із лікарні, вона здійснювала його догляд вдома, при цьому позивач фактично не відвідував батька. Відповідачка не заперечила, що вона не відвідувала [PERSON] під час його перебування в Хмельницькій обласній лікарні, оскільки здійснювала догляд господарства, в якому проживали разом із чоловіком, а в м. Хмельницькому проживає дочка чоловіка. Суд, заслухавши позивачку та відповідача, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи,\~приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 5\~ст. 1224 ЦК України\~за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований відділом РАЦС реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції 25 червня 2013 року за № 69. Постійно проживали [PERSON] та [PERSON] у власному будинку [PERSON], що по вул.. Б.Хмельницького, № 83 у м. Ізяслав Хмельницької області, що не заперечується сторонами у справі. [PERSON] помер 03 січня 2016 року, про що свідчить свідоцтво про смерть. Ізяславська державна нотаріальна контора на запит суду повідомила, що після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 118/2016. Спадкоємцями за законом, якими до нотаріальної контори було подано заяви про прийняття спадщини, являються [PERSON] дружина померлого, та [PERSON] син померлого. Також до нотаріальної контори зверталася дочка померлого [PERSON], яка подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Із наданих суду письмових матеріалів вбачається, що [PERSON] останніх пів-року свого життя важко хворів та періодично проходив лікування у медичних закладах. Так, з 13.08.2015 р. по 26.08.2015 р. [PERSON] перебував на лікуванні в хірургічному відділенні Ізяславської ЦРЛ, з 01.09.2015 р. по 09.09.2015 р. та з 05.10.2015 р. по 22.10.2015 року в інфекційному відділенні Ізяславської ЦРЛ, з 22.10.2015 р. по 06.11.2015 р. в кардіологічному відділенні Хмельницької обласної лікарні, про що свідчать виписки з історії хвороби, виписні епікрізи медичних закладів. Після лікування в медичних закладах, [PERSON] повертався додому, де його догляд здійснювала дружина [PERSON], а також в період трьох тижнів грудня 2015 року також дочка [PERSON]. Із довідки, наданої головним лікарем Шепетівської станції екстреної медичної допомоги слідує, що за період із серпня 2015 р. по грудень 2015 року екстрену медичну допомогу до хворого [PERSON] викликали 24 рази. Із них один раз викликав син, десять разів дочка, тринадцять разів дружина. Свідок [PERSON] дочка померлого посвідчила суду, що із відповідачкою вона познайомилася в 20003 році і завжди була із нею в добрих стосунках. Коли батько захворів вони разом його лікували. Однак в жовтні - листопаді 2015 року батька привезли в кардіологічне відділення обласної лікарні, відповідачка будь-якої участі в його лікуванні не брала, коштів не надавала, хоч лікування було дороговартісним. У грудні 2015 року протягом трьох тижнів вона була у відпустці і проживала разом із батьком в його будинку в м. Ізяслав. На той період в будинку було доволі прохолодно, а вона сама не могла включити опалення. Свідок не заперечує, що відповідачка на той час була вдома і ходила на роботу, робила для хворого уколи. Також допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не надали суду відомостей про те, що [PERSON] ухилялася від надання допомоги для свого чоловіка [PERSON]. Так, сільський голова с. Сошне [PERSON] ствердив суду, що останні місяці 2015 року від чотири рази відвідував [PERSON] і кожного разу він у будинку зустрічався із його дружиною [PERSON] Свідки [PERSON], брат відповідачки, та [PERSON], її зять, у своїх поясненнях зазначили, що [PERSON] здійснювала догляд за своїм чоловіком, коли той потребував сторонньої допомоги, а вони також допомагали - своїм транспортом відвозили хворого на рентген, заносили його на своїх руках безпосередньо до лікарні та з лікарні додому. Начальник станції екстреної медичної допомоги [PERSON] посвідчив, що він не одноразово прибував на виклики до хворого [PERSON], надавав необхідну допомогу, призначав необхідне лікування, доручав дружині хворого вводити йому необхідні ліки. Відповідно до чинного законодавства ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Для задоволення позовних вимог про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Обєктивно дослідивши всі належні та допустимі докази у справі,

Outcome: dismissed