Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до Фермерського господарства «[PERSON]О.» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 8,6931 га. кадастровий номер 2321582000:02:004:0038, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Запорізька обл., Вільнянський р-н, с/рада Кіровська. Між сторонами укладено Договір оренди земельної ділянки від 28 грудня 2013 року. Згідно п.11 договору, орендна плата виплачується щорічно до 01 березня наступного року, в розмірі 6090,00грн., з подальшою індексацією. З моменту укладання договору оренди, відповідач жодного разу не сплатив орендну оплату, що має ознаки систематичної несплата орендної плати. З урахуванням: - індексації (п.9 договору), - пені (п.14 договору), - індексу інфляції за час прострочення та - трьох відсотків від простроченої суми (ч.2 ст.625 ЦК), заборгованість по сплаті орендної плати становить 26 609,08грн. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, де просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом заборгованість (з урахуванням зміни позовних вимог) з вирахуванням зарахованої орендної плати. В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що 08 листопада 2013 року між ним та [PERSON] І,І., було укладено письмовий договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON]І, грошові кошти в розмірі 13825 доларів США. У визначений договором строк божник грошові кошти не повернув. Одночасно зазначив, що орендну плату за договором оренди землі [PERSON] зараховував за рахунок заборгованості [PERSON] за договором позики, про що повідомляв останнього. Представник позивача в судовому засіданні первісний позов підтримав, просив його задовольнити, проти зустрічного позову заперечував. Представник відповідача в судовому засіданні зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити, проти первісного позову заперечував. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали цивільної справи суд встановив наступні обставини: Між [PERSON] та ФГ «[PERSON]О.» 28.12.2013 укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,6931 га. кадастровий номер 2321582000:02:004:0038, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Запорізька обл., Вільнянський р-н, с/рада Кіровська строком на 49 років. Відповідно до п.11 зазначеного Договору оренда плата виплачується щорічно до 01 березня наступного року. 08.11.2013 між [PERSON] до [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON]І, грошові кошти в розмірі 13825 доларів США. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. В силу ч.1 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. За визначенням ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст. 533 ЦК України). Згідно зі ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. За формулюванням преамбули Закону України «Про фермерське господарство» цей Закон визначає правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. З урахуванням того, що фермерське господарство є особливою формою підприємницької діяльності громадян, яка невідємно та безпосередньо повязана з фізичної особою, забезпечує особливий та обмежений за субєктами склад його учасників, суд приходить до висновку про можливість зарахування зустрічних однорідних вимог засновником та головою фермерського господарства, за зобовязаннями що виникли з діяльності такого фермерського господарства. Отже, суд приходить до висновку, що зобовязання за договором оренди землі від 28.12.2013 щодо орендної плати були виконані за заявою [PERSON], шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за договором позики від 08.11.2013. За положеннями ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладанні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За визначенням ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В силу ст. 360-7 ЦПК України, суд враховує правову позицію висловлену Верховним Судом України при розгляді справи № 6-190 цс 15 в постанові від 16 вересня 2015 року. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Одночасно суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши розрахунок позивача за зустрічним позовом, суд вбачає помилковість розрахунку та підставі наступного: Сума боргу на початок розрахункового періоду (вересень 2014) складає: 13825,00 дол. США * 13,1141 (курс НБУ) = 181302,40 грн. Розрахунок збитків від інфляції наведений нижче складає 130713,39 грн. Розрахунок 3% річних складає 181302,40 (борг) * 0,008219178 (відсоток за 1 день) * 854 (кількість днів) /100 = 12 725,94 грн. Заборгованість за договором позики складає 13825,00 дол. США 219,36 дол. США (зарахування зустрічного зобовязання в березні 2015 6090,00 грн. за курсом НБУ 27,7631) - 224,77 дол. США (зарахування зустрічного зобовязання в березні 2016 6090,00 грн. за курсом НБУ 27,0948) - 224,19 дол. США (зарахування зустрічного зобовязання в березні 2017 6090,00 грн. за курсом НБУ 27,1637) = 13156,68 дол. США, що становить (станом на час розрахунку за зустрічним позовом 05.01.2017 за курсом НБУ 27,00) 355\~230,36 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні первісного позову, задоволення зустрічного позову частково.

Outcome: partial