Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON], звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], про стягнення суми авансу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що маючи намір в майбутньому укласти договір купівлі-продажу напівпричепу самоскиду HOFFMANN д.н. [NUMBER], який належить відповідачці на праві власності ним, на забезпечення майбутнього зобов'язання, було передано 3 000 доларів США, що становить 42000 грн., про що відповідачем було складено розписку про отримання суми авансу. Договір купівлі-продажу повинен був бути укладений протягом 2-х місяців після передачі ним суми авансу у розмірі 3 000 доларів США. Однак, всупереч домовленостям та, не зважаючи на передачу ним суми авансу, відповідачка не уклала договір купівлі - продажу напівпричепу - самоскиду HOFFMANN д.н. [NUMBER], і кошти, сплачені позивачем відповідачем до сьогоднішнього дня не повернуті. Враховуючи вище викладене позивач просить стягнути на свою користь грошові кошти, сплачені ним відповідачу в якості авансу в розмірі 42000 грн. 00 коп. та стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 360 грн. 00 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити, пославшись на обставини викладені в позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечила проти їх задоволення, та зазначила, що вона отримувала від позивача не аванс а завдаток, а тому він не підлягає поверненню. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 13.11.2013 року позивач з метою придбання напівпричепу самоскиду HOFFMANN д.н. [NUMBER] передав відповідачу 3000 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 29.09.2014 року становить 42000 грн., на підтвердження отримання суми грошових коштів відповідач надала позивачу розписку. Договір купівлі напівпричепу самоскиду HOFFMANN д.н. [NUMBER], сторони так і не уклали. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Як вбачається із матеріалів справи, договору купівлі-продажу між сторонами укладено не було. Грошові кошти, які були сплачені позивачем в якості авансу, не можуть вважатись завдатком, оскільки були сплачені не з метою забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача, та підтвердили що відповідач отримав від позивача завдаток. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 42000грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 360 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved