Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, в якій провив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , шляхом проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини. Мотивуючи заяву тим, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,7377 га., яка розташована на території Зарудинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, що підтверджується копією державного акта виданого на ім`я [PERSON] . Спадкоємцем згідно заповіту покійного [PERSON] від 15 грудня 1992 року є [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги, згідно закону є мати заявника (дочка покійного [PERSON] ) [PERSON] , яка спадщину після смерті батька не прийняла та на неї не претендує, спадкоємцем другої черги є заявник [PERSON] , онук спадкодавця, інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] він фактично прийняв спадщину, так як проживав із спадкодавцем в одному житловому будинку на час його смерті, та взяв на зберігання правовстановлюючі документи на спадкове майно. Згідно довідки виконавчого комітету Зарудинецької № 0223-551, смерті дідуся - [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] і помер [INFO] залишилось спадкове майно. Заявник вказує на те, що він фактично прийняв спадщину, на момент смерті спадкодавця проживав з ним. В інший спосіб, окрім судового, встановити даний факт неможливо. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Заінтерисована особа [PERSON] , в судовому засіданні не заперечувала, проти задоволення заяви, підтвердила факт того, що заявник [PERSON] , дійсно проживав разом з [PERSON] , однією сім`єю на час відкриття спадщини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду покази, що він був сусідом померлого [PERSON] та те, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживала разом на час смерті останнього. Суд, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення свідка, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Суд визнає доведеним, факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , шляхом проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , вказані факти, зокрема, підтверджується матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 8), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 9), довідкою Зарудинрецької сільської ради Немирівського району Вінницької області № 0223-551 від 03.09.2020, копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 11), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 12), копією архівної довідки № 07-1315/7 від 27.07.2020 виданої Державним архівом Вінницької області (а.с. 13), копією архівної довідки № 07-1316/7 від 27.07.2020 виданої Державним архівом Вінницької області (а.с. 15), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а.с. 17) копією заповіту [PERSON] (а.с. 18) та показами свідка та заінтересованої особи, які є чіткими, послідовними, логічними і узгоджуються між собою щодо обставин, які мають значення для правильного вирішення справи і підлягають доказуванню у цьому випадку. Поняття спадкування визначено у ст.1216 ЦК України, згідно якої спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Наведене відповідає Постанові КЦС ВП від 10.01.2019 року у справі №484/747/17. Як зазначено в ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved