Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що 13 листопада 2014 року померла його мати - [PERSON], яка постійно проживала [INFO](колишня назва пров. [PERSON]) в с. Попівка Миргородського району. Внаслідок смерті матері відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок з надвірними побудовами по провулку Данила Апостола,1 в с. Попівка Миргородського району, який належав спадкодавцю. Він, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину яка складається із земельної ділянки розміром 2,35 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області і належала спадкодавцю. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини за законом на своє імя, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом лише на земельну ділянку розміром 2,35 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ 110542 з кадастровим номером 5323286000:00:003:0007. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину в установленому законом порядку, не має. Згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 13 жовтня 2016 року право власності на будинковолодіння, що знаходиться по провулку Данила Апостола,1 в с. Попівка Миргородського району не зареєстровано. Отримати правовстановлюючий документ (або його дублікат) позивач не може у звязку з тим, що цивільна правоздатність особи, на імя якої видавався документ, припинилася в момент її смерті. У видачі свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння, постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] від 22.09.2016 року йому було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. В звязку з вказаними обставинами відсутні умови для одержання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння, він змушений звернутися до суду про визнання права на спадщину, тому просив позов задовольнити. Визнати за ним, після смерті 13 листопада 2014 року [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на будинковолодіння розташоване в селі Попівка по провулку Данила Апостола,1 Миргородського району Полтавської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти заявленого позову не має, просить постановити рішення на користь позивача (а.с. 32). Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що будинок № 1 по провулку Данила Апостола в селі Попівка Миргородського району належав [PERSON]. Свідоцтво про право власності на цей будинок не видавалось, даний факт підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області від 27.12.2016 року (а.с.36). Відповідно до копії витягу з погосподарської книги [PERSON] сільської ради по особовому рахунку № 65,51 по провулку П. Морозова,1, с. Попівка за 2001-2005, 2006-2010 року, по провулку Данила Апостола,1 (колишня назва [PERSON]) за 2011-2015 роки в розділі «Голова домогосподарства» зазначена спадкодавець [PERSON] (а.с.33-35). Витягом з рішення [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області перереєстрований провулок [PERSON] у провулок [PERSON] (а.с.11). Відповідно до довідки виконкому [PERSON] сільської ради від 27.12.2016 року земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд по провулку Данила Апостола,1 ([PERSON],) приватизована і перебувала у власності спадкодавця [PERSON], згідно державного акту ІІІ-ПЛ №002881 від 06.11.1995 року (а.с.36). 13 листопада 2014 року [PERSON] померла, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.9). [PERSON] є матірю позивача [PERSON], що підтверджується, свідоцтвом про народження, копією довідки [PERSON] сільської ради (а.с.8,28). Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у звязку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності. Оскільки на час постановлення рішення [PERSON] померла, визнати право власності померлого неможливо. Згідно ст.1220 ЦК України, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: Полтавська область Миргородський район село Попівка провулок Данила Апостола,1(один), та земельну ділянку 2,35 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини за законом позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 2,35 га, що знаходиться за адресою с. Попівка провулок Данила Апостола,1, оскільки у нього був державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №110542, з кадастровим номером 5323286000:00:003:0007, який належав [PERSON] (а.с.30 на звороті). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на будинок, приватним нотаріусом було відмовлено [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок на імя спадкодавця (а.с. 12). Згідно з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «п.3.1. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у негосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними негосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у негосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності». Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадщина може бути визнана відумерлою та передана у комунальну власність в порядку визначеному ст. 1277 ЦК України і тому саме сільська рада за місцем відкриття спадщини є відповідачем по справі. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач є спадкоємцем по закону майна, яке належало померлій [PERSON] і він вчинив дії по прийняттю спадщини, і прийняв її у виді земельної ділянки, тому він набув право на інше майно в порядку спадкування, яке належало спадкодавцю. Це право ніким не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, виходячи з положень ст. 392 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на будинковолодіння розташоване в селі Попівка по провулку Данила Апостола,1 ([PERSON]) Миргородського району Полтавської області, підлягають до задоволення. В звязку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved