Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 8 368,00 грн., та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що він є власником трактора Т-40, 1979 року випуску. 16.10.2013 року він на своєму тракторі з плугом, на прохання відповідачки обробляв її земельну ділянку, а саме, переорював огород. Після закінчення робіт, позивач залишив свій трактор на території подвір'я відповідача, яке знаходиться по [ADDRESS], так як в нього виникли певні труднощі у виїзді з земельної ділянки. Повернувшись через декілька днів по свій трактор, відповідачка відмовилася його повертати, мотивуючи свою відмову тим, що на її думку позивач нібито викрав у неї гроші. Через деякий час після звернення до правоохоронних органів позивач дізнався про те, що відповідач почала розбирати його трактор на частини, а саме: з трактора було знято двокорпусний плуг, центральний гвинт плуга, рамки плуга, підвісне обладнання для плуга, кришка повітряного охолодження двигуна та електропроводка, пошкоджено трубку паливопроводу, а також із паливного бака злито дизельне пальне у кількості 40 літрів. Загальна сума збитків складає 8 368,00 грн. За даним фактом [PERSON] звертався до правоохоронних органів, де йому було повідомлено, що оскільки між сторонами виникли цивільно-правові відносини, він має право звернутися до суду. Окрім матеріальної шкоди у зв'язку з пошкодженням майна позивача, йому було спричинено також моральну шкоду, яку позивач оцінює в 5 000,00 грн. За таких обставин, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивач не з'явився, його представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про що свідчить конверт, який направлявся йому за адресою реєстрації, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію договору купівлі-продажу трактора Т-40 від 26.02.1999 року, згідно якого [PERSON] отримує від ЖКГ м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області у власність трактор Т-40 (а.с.57). Згідно копії накладної № 43 від 26.02.1999 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу отримав від ЖКГ м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області у власність трактор Т-40 (а.с.56). Тобто, з вищевикладеного вбачається, що трактор Т-40, 1979 року випуску, належить [PERSON] З наданих суду матеріалів кримінального провадження № 120130403500006583 за ст. 356 КК України, розпочатого за заявою [PERSON] від 18.10.2013 року вбачається, що 16.10.2013 року [PERSON] на своєму тракторі Т-40 з плугом, на прохання [PERSON] обробляв її земельну ділянку, а саме, переорював огород, розташований за адресою: [ADDRESS]. Після закінчення робіт, позивач залишив свій трактор на території подвір'я відповідача [PERSON], так як в нього виникли певні труднощі у виїзді з земельної ділянки. Повернувшись через декілька днів по свій трактор, забрати його він не зміг, оскільки відповідачка відмовилася його повертати, мотивуючи свою відмову тим, що на її думку позивач нібито викрав у неї гроші у розмірі 900,00 грн. Враховуючи те, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] склалися цивільно-правові відносини, які розглядаються судом за скаргою приватного звинувачення та відсутній склад кримінального провадження кримінальне провадження № 120130403500006583 за ст. 356 КК України закрито у зв'язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення. Вищевказані обставини вбачаються і з матеріалів кримінального провадження № 12014040350000133 за ст. 356 КК України, розпочатого за заявою [PERSON] від 11.01.2014 року. Також, з вищевикладених матеріалів кримінальних проваджень вбачається, що відповідач почала розбирати трактор Т-40 [PERSON] на частини, а саме: з трактора було знято двокорпусний плуг, центральний гвинт плуга, рамки плуга, підвісне обладнання для плуга, кришка повітряного охолодження двигуна та електропроводка, пошкоджено трубку паливопроводу, а також із паливного бака злито дизельне пальне у кількості 40 літрів. Загальна сума збитків складає 8 368,00 грн. Суду надано позивачем рахунок-фактуру № АС00000001 від 13.01.2014 року, згідно якого [PERSON] купив у ПП «Агро-Стандарт» запасні частини до трактора Т-40 на загальну суму 8 368,01 грн. (а.с.11). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Виходячи з положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що належним відповідачем по справі є саме [PERSON], чия вина у завданні матеріальної шкоди [PERSON], знайшла своє підтвердження у зібраних по справі доказах. Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди обґрунтований і підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути суму матеріального збитку у розмірі 8 368,00 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. В силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що її спричинила. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для її відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З'ясувавши вказані обставини при вирішенні дійсного спору суд прийшов до висновку про наявність моральної шкоди, що була нанесена позивачу, а саме, у вигляді душевних страждань, які пережив останній, у зв'язку з вищевказаними подіями. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд також керується постановами Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З урахуванням обставин справи суд, виходячи з принципів розумності та справедливості вважає, що діями відповідача позивачу дійсно була спричинена моральна шкода, яка виразилась в душевних переживаннях, яких позивач зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна, здійснювати дії, направленні на його повернення, зокрема, їздити до правоохоронних органів, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача спричинену моральну шкоду, однак у меншому розмірі, з урахуванням характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, їх тривалості, і вважає за необхідне стягнути з відповідача суму, у розмірі 500,00 грн., що є достатньою у даній спірній ситуації. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, які складаються з судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial