Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON]. звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ТОВ «Туристичний клуб», [PERSON]. про визнання договору частково недійсним та стягнення коштів. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 28.10.2014 року між ним та ТОВ «Туристичний клуб», від імені якого при укладенні договору діяла [PERSON]. було укладено договір № К180/141027-1 на туристичне обслуговування. За умовами договору відповідач зобов'язався надати туристичні послуги у формі туристичного туру до Австралії в період з 10.12.2014 року по 19.12.2014 року. На виконання умов договору позивачем сплачено грошові кошти в розмірі 55270,00 грн. 03.12.2014 року відповідачі повідомили [PERSON]. проте, що йому було відмовлено в наданні візи до Австралії, у зв'язку з чим він не зміг скористатися туристичними послугами та змушений був відмовитися від договору. Відповідачами повернуто 45153,00 грн. Іншу частину коштів вони не повертають, мотивуючи тим, що понесли витрати на суму 10117,30 грн. П.п. 3.3, 4.1, 4.2 договору позивач вважає несправедливими, оскільки вони суперечать ЗУ «Про захист прав споживачів». Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати частково недійсними п.п. 3.3,4.1,4.2 договору № К180/141027-1 на туристичне обслуговування від 28.10.2014 року та стягнути з відповідачів в солідарному порядку 10117,30 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач ТОВ «Туристичний клуб» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Свою позицію до позову відповідач виклав у запереченнях, які надіслав в суд. Так ТОВ «Туристичний клуб» зазначає, що туроператор повністю виконав свої зобов'язання за договором, не порушуючи норми закону. До заперечень відповідач долучив документи на обгрунтування понесених ним витрат. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явилася. Надала суду заперечення на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. Розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.10.2014 року між ТОВ «Туристичний клуб» (туроператор) від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ТОВ «Туристична компанія «ПЗН» (турагент), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діє ФОП [PERSON]. та [PERSON]. укладено договір № К180/141027-1 на туристичне обслуговування. Відповідно до п. 1.1.1. даного договору туроператор відповідно до заяви, поданої замовником турагенту через турсубагента за плату зобов'язується забезпечити надання замовнику туристичні послуги (туристичний продукт). Згідно ст. 1 Закону України «Про туризм» туристичний продукт - попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов'язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Згідно п.2.2 договору туроператор зобов'язується забезпечити бронювання та надання туристичних послуг відповідно до заявки туриста; забезпечити туриста необхідними для подорожі документами відповідно до заявки. За умовами договору туроператор зобов'язався надати туристичну послугу у формі туристичного туру до Австралії в період з 10 грудня 2014 року по 19 грудня 2014 року. На виконання умови п. 6.1 договору позивач сплатив вартість туристичної послуги в сумі 55270,00 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією для готівкових розрахунків за № К180/1410271 від 30.10.2014 року. Також надав турсубагенту відповідні документи для оформлення подорожі. 03.12.2014 року позивачу стало відомо про відмову йому у наданні візи до Австралії. У зв'язку з чим він не зміг скористатися туристичними послугами, які оплатив та змушений був відмовитись від договору. Згідно видаткового касового ордеру від 16.12.2014 року позивачу було повернуто кошти, сплачені за тур в розмірі 45153,00 грн. Решту коштів не повернуто. Частина 10 ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачає, що турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов'язаних із відмовою. Відмова посольства Австралії у відкритті візи туристу призвела до скасування замовленого туру. Відповідно до п. 3.3 договору, у випадку невиїзду або відмови у в'їзді турист внаслідок неправильного оформлення з вимогами законодавства України або країни слідування паспорта, проїзного документу дитини, дозвільних документів для виїзду дитини закордон, інших документів у випадку їх потреби, або через неотримання візи, замовник та/або турист має право відмовитися від договору за умови оплати турсубагенту, турагенту та туроператору понесених ними витрати за послуги, надані до цієї відмови, у порядку й розмірах, що визначені в розділі 4 цього договору. Згідно ст. 901 Цивільного Кодексу України договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона і доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. У відповідності до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право зокрема на належну якість обслуговування. У зв'язку з відмовою позивача від отримання туристичного продукту застосовуються наслідки, визначені п.3.3. Договору, а тому понесені туроператором, турагентом, турсубагентом витрати за відповідні туристичні послуги, надані до відмови, поверненню не підлягають. В матеріалах справи наявні докази, які підтверджують понесені туроператором витрати лише на суму 8855,30 грн. (арк. с. 37-66) Вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Туристичний клуб», так як саме він виступав стороною договору № К180/141027-1 від 28.10.2014 року від імені якого на підставі агентського договору діяло ТОВ «Туристична компанія «ПЗН», від імені якого на підставі субагентського договору діяла [PERSON]., та оплачував послуги, пов'язані з організацією туристичного туру. Тому позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів мають бути зменшені на вказану суму і підлягають частковому задоволенню в розмірі 1261,70 грн. Відповідно до п. 4.1, 4.2 договору від 28.10.2014 року турист має право відмовитися від виконання даного договору до початку подорожі в тому числі і від послуг за ним ( зокрема через небажання ними скористатися,неотримання (відмову у видачі) візи тощо). Заява про відмову туриста від туристичних послуг в письмовій формі приймається турсубагентом до виконання з дня отримання такої заяви. У випадках несвоєчасної та/або неповної оплати вартості туристичних послуг, або у випадку зазначеної в п. 4.1 договору відмови від даного договору або його виконавця, а також при зміні заявки замовник та/ або будь-який з туристів повинен оплатити турсубагенту (турагенту) фактично понесені турсубагентом (турагентом) або туроператором витрати за послуги, надані до письмової відмови, зазначеної в п. 4.1 договору. В разі, якщо цим договором не передбачено інше, розмір фактично понесених турсубагентом (турагентом) або туроператором витрат, який повинен сплатити турсубагенту (турагенту) замовник або будь-який з туристів. Підписуючи договір на туристичне обслуговування від 28.10.2014 року, сторони добровільно погодили всі умови договору. З боку відповідачів були виконані всі необхідні дії по наданню туристичної послуги позивачу. Ч. 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Пунктом 1 ч.4 ст. 19-1, ч.2 ст. 24, п.2 ч.1 ст. 25 ЗУ «Про туризм» визначено, що до укладення договору на туристичне обслуговування споживачеві туристичного продукту надається інформація про: основні вимоги до оформлення в'їзних/виїзних документів (паспорт, дозвіл (віза) на в'їзд/виїзд до країни тимчасового перебування), у тому числі строк їх оформлення. Суб'єкти туристичної діяльності зобов'язані надавати туристам необхідну і достовірну інформацію про туристичні послуги, права, обов'язки та правила поведінки туристів (екскурсантів), умови страхування, порядок відшкодування завданих збитків, умови відмови від послуг, правила візового митного режиму, перетинання державного кордону та іншу інформацію, передбачену цим Законом. Туристи і екскурсанти мають право на необхідну і достовірну інформацію про правила в'їзду до країни (місця) тимчасового перебування, а також виїзду з країни (місця) тимчасового перебування і перебування там, про звичаї місцевого населення, пам'ятки природи, історії, культури та інші об'єкти туристичного показу, що знаходяться під особливою охороною, стан навколишнього середовища. Аналіз вищевикладених норм законодавства свідчить про те, що умови договору на туристичне обслуговування № К180/141027-1 від 28.10.2014 року не суперечать нормам чинного законодавства і не можуть бути розцінені як несправедливі відносно позивача. Тому підстав для визнання частково недійсними п.п. 3.3, 4.1, 4.2 договору на туристичне обслуговування, який був частково виконаний обома сторонами, суд не вбачає. Відповідно до ст.10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши надані суду докази, враховуючи встановлені обставини справи, суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON]. і стягує з ТОВ «Туристичний Клуб» на його користь грошові кошти в розмірі 1261,70 грн. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє. За таких умов позовні вимоги [PERSON]. підлягають частковому задоволенню в розмірі 1261,70 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ТОВ «Туристичний клуб» необхідно стягнути в дохід держави судовий збір, розмір якого відповідно до ст.4 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» становить 487,20 грн.

Outcome: partial