Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяву про розгляд справи в його відсутність, не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Дійсно, позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1250 від 23 червня 2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №215239394 від 07 липня 2020 року. Відповідно до довідки №6294 від 28 квітня 2020 року про реєстрацію місця проживання виданою Центром надання адміністративних послуг Першотравенського міськвиконкому встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] з 18 грудня 1998 року. З акту депутата Першотравенської міської ради Хорошилова К.В. від 02 вересня 2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але ніколи там фактично не проживав. Що також підтверджують своїми підписами сусіди [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] та Івачева, яка проживає по [ADDRESS] . Судом встановлено, що на даний час у житловому будинку, який належить позивачу, зареєстрований відповідач, що здійснює перешкоди позивачу в повній мірі користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, враховуючи що відповідач порушує права позивача як власника, який позбавлений можливості в повній мірі користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та усунути позивачу перешкоди у користуванні належним йому майном, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved