Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач та відповідачі не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Курахівської державної нотаріальної контори 01.04.2019 року, зареєстрованого за № 324. Свідоцтво зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 161784858. Відповідно до акта Новоселидівської сільської ради № 597/02-19 від 21.10.2019 року, депутат 14 округу Новоселидівської сільської ради Лргвиненко Валентина Олександрівна, підтверджує той факт, що громадяни [PERSON] , 1960 року народження, та [PERSON] , 1993 року народження, зареєстровані, але фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2010 року по теперішній час. Позивач вказує, що в той час як відповідачі не проживають в будинку, позивач сплачує комунальні платежі з урахуванням зареєстрованих осіб, що суттєво порушує його права приватної власності та тягне за собою тягар збільшення вартості комунальних послуг. Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. За статтею 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України особа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Факт непроживання відповідача по справі за вказаною адресою понад шести місяців підтверджується документами, доданими до позовної заяви. Таким чином, позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved