Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просив суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 05.09.2003р. Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса). Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 05.09.2003 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше примирення та збереження сім`ї є неможливим, так як це суперечить інтересам позивача. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд справу розглядати за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив до суду не надала, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. У судовому засіданні встановлено, що 05.09.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис №944, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серія [NUMBER] від 04.03.2021 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Інгульським районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 04.03.2021 року, серія [NUMBER] . Останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше примирення та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, враховуючи що шлюб між сторонами існує лише формально, а фактичні шлюбні відносини між ними припинені, беручи до уваги небажання позивача відновлювати шлюбні відносини, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved