Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є наймачем квартири [ADDRESS] . Квартира є комунальною власністю. Особистий рахунок на квартиру оформлений на його ім`я, як основного квартиронаймача. В квартирі значиться зареєстрованою відповідач - [PERSON] . Відповідач протягом останніх п`ятнадцяти років в квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не приймає, особистих речей відповідача в квартирі немає. Просить суд, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подавав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданої Комунальним підприємством «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м. Марганця» /а.с.4/. Згідно довідки, виданої 06 листопада 2019 року Комунальним підприємством «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м. Марганця» значяться зареєстрованими позивач по справі, відповідач по справі - [PERSON] , яка є племінницею позивача /а.с.4/. Згідно акту складеного 05 листопада 2019 року в складі комісії: робітника КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м. Марганця», сусідів позивача, відповідач по справі - [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] протягом останніх п`ятнадцяти років /а.с.5/. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Частиною 3 ст. 71 Житлового Кодексу України, передбачені обставини, відповідно до яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї. Відповідачем не надано суду доказів, того, що в даному випадку має місце будь-яка обставина, передбачена ч. 3 ст. 71 Житлового Кодексу України. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку». Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеними обставини, на які посилається позивач, а саме відсутність відповідача [PERSON] понад 6 місяців без поважних причин за місцем її реєстрації в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Позивача при зверненні до суду на підставі ухвали судді було звільнено від сплати судового збору, а тому на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір пропорційно до частини задоволених вимог. Отже, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved