Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Луківської сільської ради Городенківського району, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом від 20 березня 2002 р. після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що при житті 20 березня 2002 р. [PERSON] , жителька с. Уніж Городенківського району, зробила письмове розпорядження на випадок смерті, якмс все своє майно заповіла своєму синові - позивачу. Даний заповіт посвідчений секретарем Луківської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 47, ніким не скасовувався та не оскаржувався. Про існування даного заповіту позивачу стало відомо тільки в цьому році. Знайшовши примірник заповіту та Державні акти на право власності на дві земельні ділянки, позивач одразу звернувся до нотаріуса, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися в суд. Позивач пропустив строк прийняття спадщини після смерті матері, оскільки йому не було відомо про заповіт матері в його користь. Крім того, впродовж останніх років він перебував на обліку в лікаря-терапевта із хронічним захворюванням. Зазначені вище обставини позивач просить визнати поважними та визначити йому додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивач та його представник - адвокат Бундзяк У.М. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Луківської сільської ради в судове засідання не з`явився. Луківська сільська рада надіслала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, не заперечує щодо задоволення позову. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. За заповітом, посвідченим 20 березня 2002 р. секретарем виконкому Луківської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 47, [PERSON] , жителька с. Уніж Городенківського району Івано-Франківської області, належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на час смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, в т.ч. майновий і земельний паї, земельну ділянку, які розміщені в с. Уніж, заповіла своєму синові [PERSON] . Те, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Городенківським рай бюро ЗАГС Івано-Франківської області, запис за № 14 від 28 квітня 1957 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років в с. Уніж Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12 від 25 липня 2012 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Луківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. До спадкового майна [PERSON] входять земельні ділянки, розташовані на території Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 0,3330 га та 0,8269 га, що належали спадкодавцю згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 023572 та серії ІФ № 023571, виданих 13.10.2004 Городенківською районною державною адміністрацією. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] , [INFO] , на день смерті ( [INFO] ) проживала і була зареєстрована за адресою [ADDRESS] ; інших зареєстрованих осіб в господарстві не було, що стверджується довідкою № 330, виданою 03.10.2019 виконкомом Луківської сільської ради. Відмітка в паспорті громадянина України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданому 27 серпня 1998 року Івано-Франківським МУВС МВС в Івано-Франківській області, свідчить, що позивач з 11.04.1986 зареєстрований в [ADDRESS] . Отже, спадкоємець за заповітом [PERSON] не проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та не знав про існування заповіту [PERSON] в його користь. Дізнавшись про заповіт, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті матері [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної нотаріальної контори С.В. Капріян № 941/02-31 від 12 серпня 2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, належне його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Відповідно до роз`яснень, зазначених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Із інформації КНП «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» № 3222/77-69 від 08.09.2020 вбачається, що позивач неодноразово звертався за медичною допомогою в СП «МП№3» в період з 24.11.2015 по 24.02.2020. Позивач [PERSON] своєчасно не прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] через те, що не знав про існування заповіту в його користь та у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Відсутність відомостей про існування заповіту та часте погіршення стану здоров`я суд вважає поважними причинами пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Позов визнається відповідачем, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1222-1223, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved