Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади с.Старуня в особі Старунської сільської ради про визнання за ним права власності на домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 06.01.2013 року в м.Івано-Франківську померла жителька с.Старуня Бородчанського району Івано-Франківської області [PERSON], [INFO], яка приходилась йому рідною сестрою. Вона була одинокою, спадкоємців першої черги немає, він є єдиним спадкоємцем другої черги за законом і 31.05.2013 року звернувся до першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] при житті належало домоволодіння за вказаною вище адресою та земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 12.05.2014 року нотаріусом [PERSON] йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Житловий будинок був збудований покійною у 1957 році. За життя [PERSON] не виготовила свідоцтва про право власності на домоволодіння, тому через відсутність правовстановлюючих документів, в нотаріальній конторі оформити спадкові права на будинок не можливо, про що нотаріус письмово повідомив його 29.05.2014 року. У зв'язку з цим виникла необхідність визнати право власності на успадковане домоволодіння в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала з викладених в заяві підстав, просила позов задовольнити. Представник Старунської сільської ради [PERSON] у судовому засіданні заявлений позов визнав. Вказав, що дійсно за життя [PERSON] була одноосібним власником домоволодіння по [ADDRESS]. Покійна була одинокою, заповіт від її імені у сільській раді не посвідчувався, тому не заперечував з приводу визнання за позивачем, як за спадкоємцем по закону права власності на успадковане домоволодіння. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, 06.01.2013 року померла [PERSON], жителька с. Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області. За життя [PERSON] була власником домововолодіння в [ADDRESS], що підтверджується даними по господарських книг Старунської сільської ради. Заповіт від імені покійної не посвідчувався. Позивач є єдиним спадкоємцем другої черги за законом, звернувся в нотаріальну контору з приводу оформлення спадкових прав, його право на спадкування нотаріусом перевірено, однак, в зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на будинок спадкодавцем належно не оформлені, свідоцтво про право власності на домоволодіння в державній нотаріальній конторі отримати не міг. В той же час йому видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Згідно п.3.1. наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №91 від 24.06.2011 року, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за матеріалами технічної інвентаризації. Відповідно до технічного паспорту на садибний індивідуальний житловий будинок, виготовленого інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] 24.06.2014 року, домоволодіння складається з житлового будинку загальною площею 49,5 кв.м., сараю площею 46,2 кв.м. та огорожі. Вартість домоволодіння згідно висновку оцінювача складає 29454 грн. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. На підставі викладеного, ст.ст.328, 392, 1262, 1269 ЦК України,

Outcome: approved