overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивача в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи проводити у його відсутності. З позовної заяви вбачається, що позивач є власником будинку №1, що знаходиться по вул. Першотравнева, в с. Дубівці, Галицького району, Івано-Франківської області, в даній квартирі крім позивача ще зареєстрований: зять позивача [PERSON] [INFO], який не проживає у вказаному домоволодінні більше півтора року. Відповідач ніякої участі в утриманні житла не приймає та не користується житлом. Просить позов задовольнити визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком. Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки в судове засідання не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через засоби масової інформації. Суд заслухавши позовну заяву, дослідивши та перевіривши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що позивач є власником будинку №1, що знаходиться по вул. Першотравнева, в с. Дубівці, Галицького району, Івано-Франківської області, в даній квартирі крім позивача ще зареєстрований: зять позивача [PERSON] [INFO], який не проживає у вказаному домоволодінні більше півтора року. Відповідач ніякої участі в утриманні житла не приймає та не користується житлом. Це підтверджується копіями документів: паспорта СС 474117 виданого Галицьким РВ УМВС від 03.03.1998 року; свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія САС №652861 від 17.12.2008 року; виписка з рішення Галицького районного суду від 06.03.2015 року; актів про обстеження умов проживання від 17.07.2014 року, 17.10.014 року, 27.03.2015 року, 06.08.2015 року; довідка видана Дубовецькою сільською радою №586 від 06.08.2015 року. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в звязку з тим , що відповідач втратив право користування жилим приміщенням (будинком) внаслідок його відсутності понад встановлений строк, тобто, не проживав без поважних причин понад один рік. На підставі викладеного ст. ч.2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] проживає і є власником домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS], разом з нею в даному будинку приписаний відповідач по справі - [PERSON] [INFO], який є сином позивачки. Однак у вказаному домоволодінні не проживає з 1988 року, оскільки поїхав на роботу до Російської федерації, і зараз проживає там. Просить позов задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право на житло. Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки в судове засідання не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вислухавши позовну заяву, дослідивши та перевіривши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що [PERSON] проживає і є власником домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS], разом з нею в даному будинку приписаний відповідач по справі - [PERSON] [INFO], який є сином позивачки. Однак у вказаному домоволодінні не проживає з 1988 року, оскільки поїхав на роботу до Російської федерації, і зараз проживає там. Відповідач зареєстрований у домоволодінні, однак не проживає у ньому з 1988 року, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Насташинської сільської ради від 24 березня 2014 року. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням (домоволодінням) внаслідок його відсутності понад встановлений строк, тобто, не проживав без поважних причин понад один рік. На підставі викладеного ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у користуванні житлом та зняття з реєстрації. Позивач в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення. З позовної заяви вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 14.06.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області - [PERSON] позивач купив у [PERSON], жительки с. Задністрянськ, [ADDRESS], Галицького району, Івано-франківської області домоволодіння, що розташоване за адресою: с. Задністрянськ, [ADDRESS], Галицького району, Івано-франківської області. Після укладення договору [PERSON] зобов'язалася звільнити житло та знятися з реєстрації, одразу після оформлення позивачем всіх належних правовстановлюючих документів. Про те, відповідачем було порушено дані умови договору, а саме у частині зняття з реєстраційного обліку, оскільки вона до цього часу зареєстрована в даному домоволодінні. Просить позов задовольнити та зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користуванні житлом. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце розгляду справи через засоби масової інформації. Суд вислухавши позовну заяву, дослідивши та перевіривши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 14.06.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області - [PERSON] позивач купив у [PERSON], жительки с. Задністрянськ, [ADDRESS], Галицького району, Івано-франківської області домоволодіння, що розташоване за адресою: с. Задністрянськ, [ADDRESS], Галицького району, Івано-франківської області. Після укладення договору [PERSON] зобов'язалася звільнити житло та знятися з реєстрації, одразу після оформлення позивачем всіх належних правовстановлюючих документів. Про те, відповідачем було порушено дані умови договору, а саме у частині зняття з реєстраційного обліку, оскільки вона до цього часу зареєстрована в даному домоволодінні. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволення. На підставі викладеного ст. 317,319,346,391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим будинком. Позивач в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи проводити у його відсутності. З позовної заяви вбачається, що позивач є власником будинку, що знаходиться по [ADDRESS], після одруження сина з його згоди у вище зазначеному була зареєстрована невістка [PERSON] та внучка [PERSON] В грудні 2005 року син позивача разом з невісткою та донькою перейшли проживати в будинок за адресою: [ADDRESS] Внук [PERSON] [INFO] також зареєстрований в будинку позивача. На прохання позивача знятися з реєстрації відповідачка категорично відмовляється. Відповідачка ніякої участі в утриманні житла не приймає та не користується житлом. Просить позов задовольнити визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком. Відповідач в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Суд заслухавши позовну заяву, дослідивши та перевіривши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що позивач є власником будинку, що знаходиться по [ADDRESS], після одруження сина з його згоди у вище зазначеному була зареєстрована невістка [PERSON] та внучка [PERSON] В грудні 2005 року син позивача разом з невісткою та донькою перейшли проживати в будинок за адресою: [ADDRESS] Внук [PERSON] [INFO] також зареєстрований в будинку позивача. На прохання позивача знятися з реєстрації відповідачка категорично відмовляється. Відповідачка ніякої участі в утриманні житла не приймає та не користується житлом. Це підтверджується копіями документів: паспорта [NUMBER] виданого Галицьким РВ УМВС від 07.03.1996 року; свідоцтво про право власності на житловий будинок в [ADDRESS]; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21448119 від 29.12.2008 року; акти обстеження умов проживання гр.. [PERSON] від 24.08.2014 року, 27.03.2015 року, 22.10.2015 року; довідка видана виконавчим комітетом Дубовецької сільської ради №1274 від 24.12.2015 року. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим , що відповідачі втратила право користування жилим приміщенням (будинком) внаслідок його відсутності понад встановлений строк, тобто, не проживав без поважних причин понад один рік. На підставі викладеного ст. ч.2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. Позивач в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи проводити у його відсутності. З позовної заяви вбачається, що позивач є наймачем кімнати, житловою площею - 19.0 м. кв. у кімнатній квартирі [ADDRESS]. Разом з ним у цій кімнаті зареєстровані і відповідачі по справі - [PERSON], [INFO], та малолітній [PERSON], [INFO]. Однак, будучи зареєстрованими у вищевказаному житлі, відповідачі не проживають у ньому вже більше як два роки. Відповідачі вже понад два роки ніякої участі в утриманні житла не приймають та не користуються житлом. Просить позов задовольнити та визнати відповідачів такими, що втратили право на житло. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд заслухавши позовну заяву, дослідивши та перевіривши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що позивач є наймачем кімнати, житловою площею - 19.0 м. кв. у кімнатній квартирі [ADDRESS]. Разом з ним у цій кімнаті зареєстровані і відповідачі по справі - [PERSON], [INFO], та малолітній [PERSON], [INFO]. Однак, будучи зареєстрованими у вищевказаному житлі, відповідачі не проживають у ньому вже більше як два роки. Відповідачі вже понад два роки ніякої участі в утриманні житла не приймають та не користуються житлом. Даний факт про те, що [PERSON] та її малолітній син - [PERSON] не проживають у квартирі більше двох років підтверджується Актами від 05 серпня 2014 року, 28 жовтня 2014 року, 03 березня 2015 року. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим , що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням (квартирою) внаслідок їх відсутності понад встановлений строк, тобто, не проживають без поважних причин понад один рік. На підставі викладеного ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідачки про стягнення аліментів на утримання дитини неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву про підтримання позовних вимог. Просить позов задоволити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Позивачка позов мотивує тим, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою в них народилось дитина - донька [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням Косівського районного суду від 08.04.2013 року шлюб між сторонами було розірвано, а неповнолітня донька залишена на проживання та вихованні батька. Дитина проживає разом з позивачем і перебуває на його повному утриманні. Відповідачка проживає окремо, та створила іншу сім'ю. Матеріальної допомоги на дитину не надає, незважаючи на звернення батька дитини. Відповідачка офіційно ніде не працює, живе тимчасовими заробітками і має нерегулярний дохід, а тому з неї слід стягувати по 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття в твердій грошовій сумі. 30.05.2014р. на адресу суду з Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшов після виконання окремого доручення протокол судового засідання, з якого вбачається, що відповідачка позов не визнає, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, сплачувати аліменти не згідна, оскільки немає доходів. Просить розглянути справу без її участі. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи матір'ю [PERSON], [INFO], є відповідачка по справі - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження. (а.с. 2). Не зважаючи на невизнання відповідачкою позовних вимог, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки суду не було надано доказів отримання відповідачкою регулярного заробітку, суд виходить з того, що аліменти з неї слід стягувати у твердій грошовій сумі. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності і взаємозв'язку, суд і прийшов до висновку, що позов слід задоволити, оскільки розмір аліментів 350 грн. в місяць на дитину є розумним і достатнім в даному конкретному випадку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр ім.Марії Заньковецької», просить поновити його на посаді начальника художньо-освітлювального цеху Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр ім.Марії Заньковецької»; стягнути з Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр ім.Марії Заньковецької» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу та витрати на правову допомогу у розмірі 1000,0 гривень. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на строк п`ять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Державного підприємства «Овруцьке лісове господарство», в якій просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримку розрахунку при звільненні з 27.01.2021 року по 07.05.2021 року в сумі 26351,60 грн., та моральну шкоду в розмірі 6300 грн., мотивуючи тим, що з 01.01.2018 року по 27.01.2021 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та був звільнений у зв`язку із скороченням штату; в день звільнення відповідач не провів повного розрахунку по заробітній платі; тому просить на підставі ст.ст.116, 117, 237-1 КЗпП позов задоволити. Відповідач подав відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю, мотивуючи тим, що ним в день звільнення працівника 27.01.2021 року проведено повний розрахунок з позивачем по заробітній платі в загальній сумі 13678,62 грн.; сума 925,69 грн., про яку зазначено у розрахунковому листку працівника як борг за січень 2021 року це заборгованість по лікарняних за рахунок коштів Фонду соціального страхування, яку було фактично виплачено позивачу 01.04.2021 року, а сума 182,12 грн. це сума помилково утриманого з позивача податку з доходів фізичних осіб, яку фактично відшкодовано йому 07.05.2021 року. Позивач подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнає. Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Дзвиняцької сільської об'єднаної територіального громади Богородчанського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги позову обґрунтовує тим, що після смерті 17.08.2017 року його бабусі [PERSON] він є спадкоємцем за заповітом належного їй при житті майна. Звернутись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в даний час не може у звязку зі спливом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Даний строк пропущено через життєві клопоти, тому змушений звертатися до суду, щоб поновити пропущений строк. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову визнав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки представник відповідача не заперечив проти задоволення позову, а підстав для відмови у прийнятті визнання ним позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до заповіту від 19.07.2007 року (а.с.6) позивач є спадкоємцем належного за життя [PERSON] майна. Після смерті 17.08.2017 року бабусі він не оформив вчасно спадщину у звязку з життєвими клопотами. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що причина пропуску строку для оформлення прийняття спадщини позивачем може бути визнана судом поважною, а тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON]\~ звернувся в суд з позовною заявою до Заберезької сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги позову обґрунтовує тим, що після смерті 25 травня 2017 року його батька [PERSON] він є спадкоємцем за заповітом належного йому при житті майна. Звернутись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в даний час не може у звязку зі спливом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Даний строк пропущено через те, що йому не було відомо про строки звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, тому змушений звертатися до суду, щоб поновити пропущений строк. Позивач в підготовче засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову визнав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки представник відповідача вимоги позову визнав, та не заперечив проти визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а підстав для відмови у прийнятті визнання представником відповідача позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до заповіту від 02 листопада 2001 року (а.с.4) позивач є спадкоємцем належного за життя [PERSON] майна. Після смерті 25.05.2017 року батька він не оформив вчасно спадщину у звязку із\~ незнанням термінів звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що причина пропуску строку для оформлення прийняття спадщини позивачем може бути визнана судом поважною, а тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Ковельської міської ради в якій просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 28.07.2010 року померла його баба [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на грошовий вклад у ПАТ КБ «Приват Банк». Позивач вказує, що за життя [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким вклад заповіла йому. Про наявність такого заповідального розпорядження йому не було відомо, про існування такого розпорядження він дізнався в лютому 2017 року. Вважає, що строк пропустив з поважної причини, тому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] терміном у три місяці. Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяви про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, заперечення проти позову не подав. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. В позовній заяві позивач посилається на ті обставини, що він не знав про існування заповідального розпорядження, внаслідок чого пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з копії договору, укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON], [PERSON] внесла кошти в сумі 1000 гривень на вкладний рахунок, відкритий у ПАТ КБ «Приват Банку». Згідно вказаного договору, [PERSON] зробила заповідальне розпорядження вкладом та нарахованими процентами в користь [PERSON] Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 200602 доводиться та обставина, що [PERSON] померла 28 липня 2010 року.\~ З Інформаційної довідки зі спадкового реєстру, сформованої Ковельською державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 28 липня 2010 року спадкова справа не заводилась. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом\~на підставі\~ст. 1235 ЦК України.\~ Відповідно до ст. 1269 ЦК України для прийняття спадщини спадкоємець, який не проживав постійно із спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, причому відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого ч.1 ст. 1270 цього Кодексу шестимісячного строку, який починається з часу відкриття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що її не прийняв. Чинним законодавством, а саме, ч.3 ст. 1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved