Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/10 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 березня 2021 року змінено спосіб стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми на 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На даний час матеріальне положення позивача змінилось і він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу). Зазначає, що у зв`язку з карантинними обмеженнями з березня 2020 року позивач позбавлений можливості їздити на заробітки. Крім того, 19 жовтня 2018 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , від шлюбу народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Дружина позивача отримує тільки щомісячну допомогу на народження дитини у розмірі 860 грн. Відтак на утриманні позивача перебуває дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . Враховуючи викладені обставини, позивач позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 березня 2021 року, а тому просить зменшити їх розмір до 1/10 частини, що буде становити 1 363 грн. 40 коп., що на думку позивача є розумним та буде справедливим балансом щодо захисту прав останнього та прав неповнолітньої дитини. Відповідач подала до суду відзив, у якому зазначено, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, оскільки позивач не надав суду жодних належних доказів зміни його матеріального стану, що є підставою для зміни розміру аліментів. Зауважила, що обставина відсутності працевлаштування позивача в Україні не вказує на відсутність в нього будь-якого доходу. Наявність у позивача дружини та дитини саме по собі не є безумовною підставою для встановлення обставини зміни матеріального стану позивача у період після винесення рішення суду про зміну способу стягнення аліментів, так як такі обставини мають місце задовго до вирішення такого спору. З інформації у соціальних мережах слідує, що дружина позивача працює «на дому» у зв`язку з чим отримує відповідний дохід. У задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначено, що наведені відповідачем у відзиві обставини не відповідають дійсності, не підтверджені жодними належним та допустимим доказом та не підлягають задоволенню. Вказує, що відзив відповідачки ґрунтується на припущеннях та недостовірних даних, що суперечить вимогам ст. 81 ЦПК України. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач та відповідач, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явились. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у відзиві. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, дійшов наступних висновків. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 травня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2012 року зменшено розмір аліментів, які стягувались з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 100 грн., починаючи з 29 жовтня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 березня 2021 року змінено спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 29 квітня 2021 року. 19 жовтня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) укладено шлюб, зареєстрований Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис № 196, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у подружжя народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З копії довідки Департаменту соціального захисту та гідності № 240 від 23 вересня 2021 року виданої [PERSON] вбачається, що остання знаходиться на обліку в ДСЗГ ВК Вараської МР і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини, розмір якої за період з березня 2021 року по серпень 2021 року становить 5160 грн. Згідно копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 11711/203/30-21 від 23 вересня 2021 року розмір заборгованості [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] станом на 01 вересня 2021 року становить 10\~783 грн. 88 коп. Станом на 01 листопада 2021 року розмір заборгованості [PERSON] на користь [PERSON] становить 17 600 грн. 88 коп. (розрахунок № 13618 від 04 листопада 2021 року). 20 жовтня 2009 року [PERSON] припинено виплату ДПБ відповідно до п.п 10 п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] . У ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно зі\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 192 СК України\~вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1\~ст. 76 ЦПК України). У ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач не довів жодними належними та допустимими доказами суттєвого погіршення свого майнового стану у порівнянні з тим, яке існувало на час ухвалення рішення 29 березня 2021 року Кузнецовським міським судом Рівненської області. Розмір аліментів визначений рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 березня 2021 року у справі № 565/193/21 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні непрацюючу дружини та малолітню дитину, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачкою - сина, та суперечитиме інтересам сина. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Outcome: dismissed