Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ), звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1, [PERSON] ), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2, [PERSON] ) про встановлення факту батьківства. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] народився позивач - [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому складено актовий запис про народження № 2734. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , матір`ю [PERSON] записана [PERSON] , а батько - [PERSON] . При цьому інформація про батька позивача була зазначена зі слів матері згідно ст. 53 КпШС України. Однак, фактично його батьком є [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ), [INFO] . Не зважаючи на це, позивач своїм батьком вважав [PERSON] , який в свою чергу також визнавав його своїм сином, виховував та піклувався про нього. [INFO] [PERSON] помер. На даний час позивач навчається на денному відділені четвертого курсу Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. І. Сікорського» та не має можливості утримувати себе, а тому має право на отримання допомоги в Пенсійному фонді, при цьому документально підтвердити родинні зв`язки з померлим у нього не має можливості. Посилаючись на наведені вище обставини, позивач просить суд встановити факт батьківства. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Також просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, однак надали клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи просили проводити за їх відсутності. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Головне територіальне управління юстиції в м. Києві надіслало на адресу суду заяву, в якій просили розгляд справи здійснювати без їхнього представника. Суд, заслухавши пояснення заявника, покази свідків та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народився позивач - [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому складено актовий запис про народження № 2734. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , матір`ю [PERSON] записана [PERSON] , а батько - [PERSON] . При цьому інформація про батька позивача була зазначена зі слів матері згідно ст. 53 КпШС України. Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Так, у свідоцтві про народження інформація про батька позивача була зазначена зі слів матері відповідно до 53 КпШС України. Однак, біологічним батьком [PERSON] є [PERSON] , [INFO] . Позивач своїм батьком вважав [PERSON] , який в свою чергу також визнавав його своїм сином, виховував та піклувався про нього. [INFO] [PERSON] помер. На даний час позивач навчається на денному відділені четвертого курсу Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. І. Сікорського» та не має можливості утримувати себе, а тому має право на отримання допомоги в Пенсійному фонді, при цьому документально підтвердити родинні зв`язки з померлим у нього не має можливості. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручі до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до їх народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Враховуючи вищевикладене, та те, що позивач народилася до 01 січня 2004 року суд, виходячи з дати її народження, вважає за необхідне застосувати норми КпШС України, які були чинні на той час. Так, відповідно до ст. 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які є також дітьми [PERSON] , стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved