Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Позов мотивований тим, що в жовтні 2013 року позивач [PERSON] уклав усний договір купівлі-продажу з [PERSON], якій належить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого по вул. Карла Маркса, 5 в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] та передав [PERSON] 20000 гривень, а вона передала позивачу ключі від житлового будинку і в присутності вказаних свідків написала розписку про отриманні вказаних коштів, дана розписка підписана вказаними свідками та [PERSON] З жовтня 2013 року позивач використовує, володіє по даний час вказаним житловим будинком. На час укладення вищевказаної угоди [PERSON] необхідно були терміново кошти для особистих потреб, яких вона позивачу не пояснювала, а коштів для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями на той час в неї не було. В звязку з чим була домовленість про те, що через деякий час, коли вона вирішить свої термінові питання та в неї будуть кошти сторони нотаріально оформлять угоду про купівлю-продаж житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по вул. Карла Маркса, 5 в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області. Однак на сьогоднішній день, [PERSON] на неодноразові звернення позивача, щодо нотаріального оформлення договору купівлі-продажу відмовляється у його оформленні. В зв'язку вищевикладеними обставинами позивач змушений звернутись до суду про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Карла Маркса, 5 в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області, оскільки іншого шляху захисту своїх в позивача немає, тому просить визнати договір купівлі продажу дійсним та право власності за ним на нерухоме майно. Справу просить слухати без її участі. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву, щоб справу розглянули без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з позовної заяви в жовтні 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено усний договір купівлі-продажу про продаж позивачу за 20000 грн. житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по вул. Карла Маркса, 5 в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області. Сторони домовились про подальше нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до розписки від 06.10.2013 року написаної в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] відповідач [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 20000 грн. за проданий нею будинок по вул. Карла Маркса, 5 в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області без оформлення. Позивач [PERSON] оплатив вартість придбаного нерухомого майна, а відповідач написала розписку від 06.10.2013 року про отримання коштів. Таким чином, встановлено, що позивач виконав умови договору, оплативши вартість придбаного майна, а відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення договору. Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до цивільного законодавства, однією із умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Суд може застосувати до правовідносин сторін ч.2 ст.220 ЦК України, відповідно до якої у випадку, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, так як по укладеному між сторонами договору відбулося часткове його виконання. За таких обставин, суд вважає, що необхідно визнати договір купівлі-продажу від жовтня 2013 року житлового будинку з господарськими будівлями між позивачем [PERSON] та [PERSON] про придбання за 20000 грн. житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Карла Маркса, 5 в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області дійсним. Як вбачається з технічного паспорта від 18.06.2007 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться по вул. Карла Маркса, 5 в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області власником є [PERSON]. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18765753 від 12.05.2008 року житловий будинок що знаходиться по вул. К. Маркса, 5 в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області на підставі рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 19.12.2007 року на праві приватної власності належить [PERSON]. Як вбачається з довідки №72 від 27.03.2015 року виданої виконавчим комітетом Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області в житловому будинку по вул. К. Маркса, 5 в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області, який на праві особистої власності належить [PERSON] в даний час ніхто не зареєстрований. Як вбачається з довідки від 12.11.2014 року р№531990025 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції [PERSON] постійно проживав в [INFO] і перемістився з тимчасово окупованої території району проведення антитерористичної операції на вул. Корольова, 40 в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області 24.08.2014 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Враховуючи викладене, суд вважає, що за позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 202, 218, 220, 316, 328, 334 ЦК України,

Outcome: approved