Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] сільської ради Мукачівського району, третя особа Мукачівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON]. В обґрунтування позову [PERSON] вказує на те, що 19.02.2010 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,062 га на території [PERSON] сільської ради в ур. «Ловачка», що належала померлій на підставі державного акту серії ІІІ-ЗК №037589 від 26.08.1997 року. Звернувшись у грудні 2015 року до Мукачівської ДНК з заявою про прийняття вказаної спадщини, позивач отримав відмову, у звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Зважаючи на те, що про факт належності померлій [PERSON] земельної ділянки в ур. «Ловачка» позивачу стало відомо лише нещодавно, від сусідів прилежної до неї земельної ділянки, та враховуючи те, що в Мукачівській ДНК [PERSON] було повідомлено про відсутність складеного заповіту на вказане майно, з якого також можна було б у свій час довідатися про наявність даного спадкового майна, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] с/р в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі . Представник третьої особи Мукачівської ДНК в судове засідання не зявився. З поданої до канцелярії суд заяви просить справу розглядати за їх відсутності. Задоволення позовних вимог залишає на розсуд суду. Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть серії І-ФМ №099049 від 20.02.2010 року встановлено, що [PERSON] померла 19.02.2010 року. (а.с. 8) Родинний зв'язок «мати син», між померлою [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії VІІ-УР №0466574 (а.с.7) З копії Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ ЗК №037589 вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,062 га. на території [PERSON] сільської ради, в ур. «Ловачка» (а.с.5) Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Мукачівської ДНК [PERSON] від 07.12.2015 року, [PERSON] у відкриті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. (а.с. 6) З відповіді Мукачівської РДНК від 15.12.2015 року на запит суду вбачається, що померлою 19.02.2015 року [PERSON] спадкова справа не заводилася. Спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. (а.с. 27) У відповідності до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до абз. 6 п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно із п. 2 листа ВССУ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнаними поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, в тому числі, необізнаність особи про наявність спадкового майна. Відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Згідно із ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. З врахуванням вищевикладеного та того, що позивачем доказів щодо перешкод для подання заяви про прийняття спадщини не надано, суд вважає, що необізнаність позивача щодо наявності спадкового майна не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а отже в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed