Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі- Відповідач) про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між нею та Відповідачем 16.09.2006 було зареєстровано шлюб, від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Син [PERSON] є студентом Глухівського агротехнічного інституту, навчається за денною формою навчання та не перебуває на повному державному утриманні. Відповідач в утриманні дітей участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. Згідно рішення Глухівського міськрайонного суду від 29.08.2019 [PERSON] сплачує аліменти на утримання дитини від іншого шлюбу. Оскільки Відповідач є працездатним, і може сплачувати аліменти на утримання дітей, просить суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , до досягнення донькою повноліття, та стягнути аліменти з Відповідача у розмірі 1/4 частини від доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімум для працездатних осіб на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] на період навчання. У підготовче судове засідання Позивач не з`явилася, при цьому нею подану заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому зазначив, що проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи те, що Позивач позов підтримала, Відповідач проти задоволення позову не заперечував, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до статті 198 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у підготовчому судовому засіданні за правилами частини третьої статті 200 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, тобто ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, і обґрунтованим, тобто ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому із Відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] . З довідки, виданої Глухівським коледжом Сумського національного аграрного університету № 391 від 12.11.2019, вбачається, що [PERSON] , [INFO], є студентом ІV курсу денної форми навчання спеціальності «Агроінженерія» і не знаходиться на повному державному утриманні; період навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020 (а.с.12). З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб виданої відділом «Центру надання адміністративних послуг» Глухівської міської ради від 13.11.2019 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і має наступний склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - чоловік, [PERSON] , [INFO] - донька (а.с.11). Відповідно до статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини третьої статті 199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29 серпня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] віку двадцяти трьох років (а.с.13-15). Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та статті 182 СК України розмір аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений для неповнолітніх дітей. Враховуючи, що Відповідач є батьком неповнолітньої дитини і за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, дослідивши докази по справі, а також наявність у платника аліментів інших дітей, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття, слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також при цьому враховуючи фінансові можливості умов життя Відповідача, виходячи з передбачених законом норм, що половина заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи, що відповідач також є батьком повнолітньої дитини, яка навчається і потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що відповідач, дійсно, має можливість надавати певну матеріальну допомогу і на утримання сина. При цьому суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, положення статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та статті 182 СК України розмір аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений для неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача, також слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини від доходу на період навчання по 30.06.2020, але не більше як до досягнення ним 23 років, тобто до [INFO] , який буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, та платоспроможності самого відповідача. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 15 листопада 2019 року. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв`язку із тим, що за даною категорією справи Позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial