Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Ужгородської районної державної нотаріальної контори та Філії - Закарпатське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» про скасування реєстраційної дії, припинення правовідносин та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову посилається на те, що в травні 2020 року позивачу при вчиненні нотаріальної дії стосовно розпорядження своїм приватним нерухомим майном стало відомо, що в період до оголошення Незалежності України (до 1991 року) помилково існує його заборгованість по платежу, який міститься в реєстрі Ужгородської районної державної нотаріальної контори. По питаннях заборгованості в інтересах позивача звернувся його представник - адвокат Биркович О.І. із адвокатським запитом до Ужгородської районної державної нотаріальної контори та 15.06.2020 року було отримано відповідь за вих. № 340/01-16. З аналогічним адвокатським запитом в інтересах позивача адвокат також звернувся до Державного ощадного банку України ПАТ Філія-Закарпатське обласне управління та 22.06.2020 року отримано відповідь за вих. № 106.26.09/111. Зауважує, що як слідує з відповідей на вказані запити, розібратись із заборгованістю, у якої давно минув строк давності, більше 30 років та вирішити даний спір позивач може тільки в судовому порядку, так як жоден із відповідачів в позасудовий спосіб не може надати документи, які б підтверджували заборгованість. Однак, помилково зазначена в комп`ютерній системі заборгованість є перешкодою для вчинення позивачем нотаріальних дій. На підставі наведеного, позивач просив суд: застосувати п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України і скасувати реєстраційну дію Ужгородської районної державної нотаріальної контори, яка порушує право приватної власності позивача [PERSON] на своє нерухоме майно і стало перешкодою у вчиненні ним нотаріальної дії по розпорядженню своїм майном; застосувати п. 7 ч. 2 ст. 16, ст. 256 ЦК України і припинити правовідносини позивача [PERSON] із Державним ощадним банком України ПАТ Філія - Закарпатським обласним управлінням; зобов`язати Ужгородську районну державну нотаріальну контору усунути перешкоди для позивача [PERSON] у вчиненні ним нотаріальних дій по розпорядженню своїм приватним нерухомим майном - шляхом скасування заборон в державному реєстрі речових прав стосовно позивача у справі [PERSON] . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27.01.2021 року постановлено позовну заяву [PERSON] до Ужгородської районної державної нотаріальної контори та Філії - Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про скасування реєстраційної дії, припинення правовідносин та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог: застосування п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України і скасування реєстраційної дії Ужгородської районної державної нотаріальної контори, яка порушує право приватної власності позивача [PERSON] на своє нерухоме майно і стало перешкодою у вчиненні ним нотаріальної дії по розпорядженню своїм майном; застосування п. 7 ч. 2 ст. 16, ст. 256 ЦК України і припинення правовідносини позивача [PERSON] із Державним ощадним банком України ПАТ Філія - Закарпатським обласним управлінням - залишити без розгляду. Закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до Ужгородської районної державної нотаріальної контори та Філії - Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про скасування державної реєстрації прав, а саме заборон на нерухоме майно, до судового розгляду по суті. Згідно з уточненими позовними вимогами позивач просить суд: скасувати державну реєстрацію прав: заборону, яка була зареєстрована за № 3899434 - 17.10.2006 року Ужгородською районною державною нотаріальною конторою, заборону за № 3906268 - 18.10.2006 року Ужгородською районною державною нотаріальною конторою, заборону за № 3906278 - 18.10.2006 року Ужгородською районною державною нотаріальною конторою Позивач у судове засідання не з`явився, при цьому його представник через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглянути справу по наявним у справі документах, зазначивши, що позовні вимоги підтримують і просять задовольнити. Представник відповідача Ужгородської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, при цьому від завідувача нотаріальної контори надійшла заява, згідно з якою просить розглянути справу без їх участі. Представник відповідача Філії - Закарпатське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» у засідання не з`явився, про причини неявки не повідомлено. При цьому від представника АТ «Державний ощадний банк України» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що АТ «Державний ощадний банк України» не є належним відповідачем у даній справі, а відтак, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до АТ «Державний ощадний банк України». Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов згідно з уточненими позовними вимогами слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка: 242044402 від 27.01.2021) позивачу [PERSON] на праві приватної власності в цілому належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, [NUMBER] , 25.06.2009, виконавчий комітет Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 15.07.2009. Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна наявні наступні обтяження щодо домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а саме: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 3899434; зареєстровано: 17.10.2006 11:44:21 за № 3899434 реєстратором: Ужгородська районна державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47, (0312) 64-38-27; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 28.07.1981, Колгосп «Шлях до комунізму» Ужгородського р-ну, за реєстром; об`єкт обтяження: невизначене майно, окреме майно, не вказ. состав: ціле , состояние: добудоване, статус: жиле Закарпатська обл. Ужгородський р-н с. Сюрте Не вказана (с. Сюрте); власник: [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: Архівний номер: 2859266LVOV35, Архівна дата: 20.06.2001, Дата виникнення: 28.07.1981, № реєстра: 434025-206, внутр. № 2301СЕ3527F25А2В3F3Е, комментарий: 46-24/81; тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 3906268; зареєстровано: 18.10.2006 10:51:52 за № 3906268 реєстратором: Ужгородська районна державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47, (0312) 64-38-27; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 25.05.1982, Ужгородське районне відділення Держбанку, за реєстром; об`єкт обтяження: невизначено, не вказ., состав: ціле , состояние: добудоване , статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: Архівний номер: [NUMBER] , Архівна дата: 20.06.2001, Дата виникнення: 25.05.1982, № реєстра: 434289-206, внутр. № 2Е01СЕ3527F22F327438, комментарий: 121-34/82; тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 3906278; зареєстровано: 18.10.2006 10:52:39 за № 3906278 реєстратором: Ужгородська районна державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47, (0312) 64-38-27; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 25.05.1982, Ужгородське районне відділення Держбанку, за реєстром; об`єкт обтяження: невизначено, не вказ., состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: Архівний номер: 2860551LVOV35, Архівна дата: 20.06.2001, Дата виникнення: 25.05.1982, № реєстра: 434289-206, внутр. № 2Е01СЕ3527F22F327438, комментарий: 121-34/82. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до відповіді Філії - Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк» від 22.06.2018 за № 106.26.09/111, наданої на адвокатський запит щодо накладення арешту та заборон розпорядження належним позивачу майном за адресою: [ADDRESS] , повідомлено, що Філія - Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк» не є правонаступником Ужгородського районного відділу «Держбанку», а тому запитувана інформація у Філії - Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк» відсутня. Відповідно до ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, позивач [PERSON] , як власник домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , має намір розпорядитися вказаним майном, що належить йому на праві власності, проте наявність вищезазначених обтяжень (заборон) перешкоджає йому у цьому. Вирішуючи справу по суті, суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 № 364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. За змістом ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п. п. 5.1 п. 5 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, наявність заборон на відчуження нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює право розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1 Протоколу 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy) (GC), № 33202/96, п. 107, ECHR 2000-I). Вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права (рішення у справі «Ентрік проти Франції» (Hentrich v. France) від 22 вересня 1994 року, серія А, № 296-A, сс. 1920, п. 42). У справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) ЄСПЛ розглядав ситуацію, яка стосувалася судового розгляду справи про конфіскацію автомобіля за порушення митних правил. В пункті 46 цього рішення ЄСПЛ зазначив наступне: Отже, залишається встановити, чи було втручання виправданим. У цьому зв`язку Суд знову наголошує на необхідності підтримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар» (рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], п. 78). Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України). За наведених обставин та беручи до уваги, що відповідач Ужгородська районна державна нотаріальна контора, як реєстратор, не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єкта нерухомого майна, при цьому Філія - Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк» не є правонаступником Ужгородського районного відділу «Держбанку», а позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає за можливе уточнені позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved