Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 239 790,00 гривень; проценти за користування позикою в розмірі 11 805,50 гривень; 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення в розмірі 197,10 грн., та судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 01 березня 2013 року він позичив відповідачу 30 000 доларів США, що на день складання позовної заяви становить за офіційним курсом НБУ 239 790,00 гривень. На підтвердження укладеного договору позики та фактичного одержання вищевказаної суми відповідачем була надана розписка від 01.03.2013 року, яка відповідає вимогам п.2 ст.1047 ЦК України. Згідно зазначеної розписки відповідач зобов'язувалася повернути кошти до 01 листопада 2013 року, проте остання зобов'язання за договором позики не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 239 790,00 гривень. Окрім цього, позивач вважає, що сума боргу повинна бути повернутою йому з врахуванням процентів за користування позикою, та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, передбачених Цивільним кодексом України за невиконання грошового зобов'язання. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилася без поважних причин, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01 березня 2013 року між позивачем і відповідачем було укладено договір позики грошових коштів в сумі 30 000 тисяч доларів США, що на день складання позовної заяви становить за офіційним курсом НБУ 239 790,00 гривень. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Грошові кошти у вищевказаному розмірі були передані відповідачу у момент підписання розписки 01 березня 2013 року ( а.с.4). Відповідно до зазначеної розписки відповідач зобов'язувалась повернути позивачу кошти до 01 листопада 2013 року, проте борг не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 239 790,00 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] користувалася позикою протягом 256 днів, починаючи з 01 березня 2013 року по 11 листопада 2013 року, то розмір процентів за увесь час користування грошовими коштами, які були надані у якості позики за договором, складає 1476,98 доларів США, що на день складання позовної заяви становить за офіційним курсом НБУ 11 805,50 гривень. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вищевказане, нарахування позивачем штрафної санкції в розмірі 3% річних є правомірним. Таким чином, оцінюючи письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити. Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до висновку, що з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 2517,92 гривень.

Outcome: approved