Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що він з відповідачем у справі перебуває у шлюбі,\~ зареєстрованому 08 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1293. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з грудня 2016 року, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, родину в цілому, сімейні обовязки з ведення спільного господарства, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], матірю якого у свідоцтві зазначено відповідача. На примирення не згодний та переконаний, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не має. Дитина залишається жити з відповідачем. Просить розірвати шлюб, зареєстрований 08 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1293 між позивачем та [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, до його початку надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнала, але була не згодна з обґрунтування позову щодо розірвання шлюбу. Відповідач зазначила, що вона до квітня 2017 року, а не до грудня 2016 року, як зазначає позивач, проживала однією сімєю з позивачем, вела спільне господарство, що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг та кредиту, мали спільний бюджет. Таким чином відповідач наголошує, що фактично шлюбні стосунки було припинено саме з квітня 2017 року. Просить суд розірвати шлюб між нею та позивачем [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю позивача та його представника, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Заслухавши думку сторін, дослідивши позовну заяву та додатки до неї, суд дійшов наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД №243068, повторно виданим Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 08 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1293. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження, серії І-ЕД № 381734 виданого 07 лютого 2017 року Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився 04 лютого 2017 року, про що складено відповідний актовий запис № 66.Батьком дитини записаний [PERSON], матірю [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, сторони мешкають окремо, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. За таких\~обставин суд\~вважає,\~що наявні\~підстави для\~задоволення позову\~про розірвання\~шлюбу.

Outcome: approved