Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим будинком, розташованим по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку з приналежними господарськими прибудовами по [ADDRESS]. Його син [PERSON], [INFO], перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, вони проживали в належному позивачу будинку та зареєстрували місце свого постійного проживання за вказаною адресою. Рішенням Городенківського районного суду в 2014 р. шлюб між ними розірвано, в червні 2014 р. відповідачка переїхала жити в будинок своїх батьків в с. Стрільче, де проживає в даний час. Неодноразово відповідачці пропонували знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку, однак вона не погоджується, чим порушує права позивача на майно. В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Суду пояснив, що він з дружиною проживають [ADDRESS], а в побудованому ними будинку по [ADDRESS] зареєстровані його сини: [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачка [PERSON] та внуки [PERSON] і [PERSON]. Сини [PERSON], [PERSON] та невістка [PERSON], дружина сина [PERSON], - фактично не проживають за місцем реєстрації. Відповідачка після «зелених свят» в 2014р. забрала з будинку речі, які хотіла, які її брат перевіз їх в с. Стрільче. З того часу відповідачка не проживає за місцем реєстрації, в належному йому на праві власності житловому будинку. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що з 2006 по 2014 р. проживала [ADDRESS] перебувала в шлюбі з [PERSON]. За час шлюбу спільно з чоловіком звели господарські будівлі, поставили колодязь. Так як чоловік зловживав алкоголем, була вимушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ствердила, що з червня 2014 р. разом з дітьми - [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO], проживає в с. Стрільче в будинку свого брата. Вона мала намір виписатись з будинку позивача після того, як забере свої речі, які там залишились: спальний набір, мікрохвильову піч, вишиті подушки. Заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 53307314 стверджено, що право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області зареєстроване за [PERSON]. Відмітки про сімейний стан в паспорті [NUMBER] [PERSON] та в паспорті [NUMBER] [PERSON] стверджують, що згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2014 року по справі № 342/1425/14-ц, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 21.02.2006 року Стрільченською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, - розірвано. Виданою 28.07.2016 р. виконкомом Чернятинської сільської ради Довідкою № 87 стверджено, що в господарстві по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які в господарстві не проживають з червня 2014 р. За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Допитана судом свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є дружиною позивача; колишня невістка [PERSON] з червня 2014 р. не проживає у житловому будинку, що на праві власності належить її чоловікові. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1,5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідачка не є членом сім'ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачем не укладала. Судом встановлено, що вона не проживає в будинку позивача, хоча зареєстрована в ньому. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Те, що відповідачка фактично не проживаючи в будинку позивача, зареєстрована в ньому, перешкоджає позивачу належно реалізовувати свої права власника об'єкта нерухомості. При вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] власником якого є позивач [PERSON] На підставі ст.ст. 29, 310, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України,

Outcome: approved