Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . Вказує, що він є спадкоємцем за заповітом, на випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу, заповіт від 21 серпня 2006 року, посвідчений секретарем виконкому Миньковецької сільської ради, Дунаєвецького району Хмельницької області. Інших спадкоємців які могли би претендувати на спадщину не має. 09.03.2021 року, при зверненні до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А., з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , позивач отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що пропустив строк для прийняття спадщини. Вказані обставини унеможливлюють реалізацію спадкових прав [PERSON] , а тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] . Згідно з ухвалою суду від 15 березня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. В підготовче судове засідання позивач та його представник адвокат Бей І.О. не з`явились, подали заяву, в якій вимоги позову підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, розгляд справи провести у їх відсутності. Представник відповідача - Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду відзив, відповідно до якого не заперечив проти задоволення позовних вимог, розгляд справи просив провести за відсутності представника відповідача. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду, вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] . За життя [PERSON] залишив заповіт від 21 серпня 2006 року, посвідчений секретарем Миньковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрованим в реєстрі за №105, дублікат якого посвідчений старостою сіл Миньківці, Катеринівка, Городиська Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №105, згідно якого померлий все своє майно заповів [PERSON] . Інших спадкоємців, які претендують на спадщину немає. Згідно довідки Дунаєвецької міської ради від 09 березня 2021 року №99 від 27 померлий [INFO] [PERSON] на день смерті постійно проживав і був зареєстровани за адресою: [ADDRESS] , інших зареєстрованих осіб не було. Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 16.03.2021 року №63939265, спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . Згідно постанови № 104/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.03.2021 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що він пропустив встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини. За змістом позовної заяви слідує, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у зв`язку із відсутністю в нього відомостей про існування заповіту. Вирішуючи обґрунтованість доводів позивача щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, наведених ним на підтвердження позовних вимог, судом враховується наступне. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст.1223 ЦК України першочергове право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Встановивши, що [PERSON] був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи, що після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались, позивач пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту, відповідач проти задоволення позову не заперечує, а тому пропущений строк для прийняття спадщини позивачкою суд визнає поважним.

Outcome: approved