Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Ухвалою суду до участі в розгляді даної справи залучено Реєстраційну службу Ковельського МРУЮ. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що [INFO] року померла його дружина [PERSON], яка проживала по [ADDRESS]. Після смерті дружини відкрилась спадщина на частку в квартирі, земельні паї та вклади в банківських установах. Позивач зазначає, що у встановлений законом строк звернувся до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини та Ковельською державною нотаріальною конторою позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за земельні ділянки та грошові заощадження, у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в квартирі йому відмовлено в зв'язку з тим, що право власності на квартиру не було зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації. [PERSON] вказує, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить йому, [PERSON] та [PERSON] Оскільки право власності на квартиру не зареєстровано, позивач не має змоги оформити спадкових прав. Зазначає, що відповідач, який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини, тому вважається таким, що не прийняв спадщину. З врахуванням належної йому частки в квартирі та частки, яка належала його померлій дружині, просить визнати за ним право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] та визнати за відповідачем [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, представником позивача подано суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлений позов підтримують повністю, з підстав, викладених у заяві та просять його задовольнити. Відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник Реєстраційної служби Ковельського МРУЮ в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 06.06.1973 року Любитівською сільською радою Ковельського району, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.06.1973 року. Після одруження подружжю присвоєно прізвища «[PERSON]». Відповідно ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленим законом. Згідно положень ст.ст. 1, 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», які діяли на час виникнення спірних правовідносин, приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир державного житлового фонду на користь громадян України. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку) власність. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження органу приватизації від 31.03.1994 року № 5 вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживали у спірній квартирі та висловили бажання її приватизувати. Приватизація проводилася згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року виданого виконавчим комітетом Любитівської сільської ради Ковельського району доводиться та обставина, що [PERSON] померла [INFO] року у віці 63 роки. З копії спадкової справи № 158/2014, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], інший спадкоємець [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, доводиться та обставина, що позивачу, як спадкоємцю майна [PERSON] видані свідоцтва на право на спадщину на земельні ділянки та на грошові вклади. В судовому засіданні встановлено, що до складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS] Реєстрація права власності на квартиру не проводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину за законом в порядку встановленому ст. 1269 ЦК України, шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в квартирі через відсутність правовстановлюючих документів (реєстрація права власності на квартиру не проводилась). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. З довідки, виданої Волинським обласним бюро технічної інвентаризації вбачається, що право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло не зареєстровано. Таким чином, після смерті [PERSON] у позивача, як чоловіка померлої та у сина [PERSON] виникло право на спадщину. Відповідно до ст. 370 ч.2 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки позивач, відповідач та [PERSON] брали участь у приватизації спірної квартири, тому кожному належало по 1/3 частині квартири [ADDRESS] Таким, чином за позивачем [PERSON] з урахуванням належної йому частки в майні та частки померлої [PERSON], яку останній успадкував після її смерті, слід визнати право власності 2/3 квартири [ADDRESS]. За відповідачем [PERSON] слід визнати право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Судові витрати слід віднести за рахунок позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved