Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» (надалі ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит») про повернення строкового банківського вкладу, відшкодування збитків та захист прав споживача фінансових послуг Свій позов мотивує тим, що 06.11.2015 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений депозитний Договір про банківський строковий вклад «Нові гроші» № 30013/128774/7-14 від 06.11.2014р., у відповідності з яким він розмістив в установі банку кошти (вклад) в сумі 15 000(пятнадцять тисяч) гривень, на строк з 06.11.2014р по 06.06.2015р. , з виплатою відсотків, щомісячно. Відсотки банк йому сплатив. Після закінчення строку вкладу, він, 08.06.2015р. звернувся до відповідача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про намір забрати вклад в сумі 15000грн. Однак, відповідач відмовив йому у видачі вкладу, посилаючись на відсутність грошових коштів, відмовив і у письмовому розясненні. Вважає дії відповідача протиправними і такими, що порушують його майнові права як споживача фінансових послуг. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд стягнути з АТ «Банк «Фінанси і Кредит» депозитний вклад в сумі 15000грн. та 800грн. завданої шкоди. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, уточнивши позовні вимоги, зазначивши, що просить стягнути з відповідача 800грн. завданої йому моральної шкоди. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника АТ «Банк «Фінанси і Кредит» по наявних матеріалах та зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між позивачем та відповідачем існують правовідносини, які виникли на підставі укладеного між ними договору про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» в іноземній валюті № 30013/128774/7-14 від 06.11.2014р., відповідно до якого [PERSON] на вкладний рахунок були внесені кошти в сумі 15000 гривень, на обумовлений в договорі строк з 06.11.2014 року по 06.06.2015 року. Як встановлено судом, відповідач сплатив позивачу відсотки за вищевказаним договором. 08.06.2015р., після закінчення строку дії вкладу, позивач звернувся до відповідача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у відділення № 60 за адресою: 43000, м. Луцьк, пр. Грушевського, буд. 30, про намір забрати вклад в сумі 15000грн. Однак, відповідач, посилаючись на відсутність грошових коштів, відмовив позивачу у видачі вкладу. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за договором банківського вкладу виконав належним чином, проте відповідачем зазначені кошти, у передбачений в договорі строк, повернуто не було. Таким чином, зобов'язання АТ «Банк «Фінанси і Кредит» щодо видачі вкладу у встановлений у договорі строк, не виконано. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача в користь позивача встановлену в судовому засіданні суму вкладу за договором банківського вкладу - 15000 гривень . Разом з тим, позивачем не доведено наявності вини відповідача в спричиненні моральної шкоди. Крім того, суд приймає до уваги, що виплата моральної шкоди умовами договору, укладеного між сторонами, не передбачена, а тому в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 487,20грн.

Outcome: partial