Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа - Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якій зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON] в м. Брянка Луганської області. На сьогодні це є непідконтрольною територією українській владі, де не діють державні органи влади України. При її зверненні до відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою отримання свідоцтва про смерть, вона отримала письмову відмову. Встановлення зазначеного факту їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Просила суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки с. Н. Ломовец Долгоруковського району Липецької області, яка померла [INFO] року в м. Брянка Луганської області України, причина смерті - атеросклеротична гангрена обох стоп, на час смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS], Україна. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині заяви просив розглядати справу за його відсутності. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник заінтересованої особи - Кадіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою про причину смерті № 167 від 22.02.2018 р., [PERSON], [INFO], померла [INFO] року, причина смерті - атеросклеротична гангрена обох стоп. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 167 від [INFO] р. [PERSON] померла [INFO] р., місце проживання [ADDRESS] місце смерті - вдома, хвороба, яка призвела до смерті - Загальна інтоксикація організму, атеросклеротична гангрена обох стоп. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13 березня 2018 р. [PERSON] померла [INFO] р., про що складено актовий запис № 135. Згідно з відмовою у проведенні державної реєстрації смерті Кадіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 83 від 26.03.2018 р., пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, відмовити у державній реєстрації смерті. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного. стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, довідку про смерть, слід вважати не легітимними документами, адже вони видані органами, на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04.02.2016р. №990-VIII «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», слід врахувати, що у померлої особи може не бути родичів, які можуть звернутися із заявою про встановлення факту. Водночас відмова у відкритті провадження за заявою… з підстав, що вони не були родичами померлого, унеможливлюють реалізацію ними своїх майнових та немайнових прав… Судам слід розглядати таку категорію справ за заявами… померлої особи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, а також відсутність доказів родинного зв'язку між заявником та померлою особою, як між сином та матір'ю, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON] в частині встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України громадянки України, але в частині родинних відносин між особами суд вважає, що слід відмовити, оскільки не надано підтверджуючих доказів. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки с. Н. Ломовец Долгоруковського району Липецької області, яка померла [INFO] року в м. Брянка Луганської області України, причина смерті - атеросклеротична гангрена обох стоп, на час смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS], Україна. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: partial