Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб між ним та відповідачкою було укладено 30 липня 2013 року та зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №87. Від даного шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Їхня сім`я з відповідачкою склалася невдало. За період спільного проживання виявилося, що вони мають різні характери та погляди на життя, вони втратили почуття довіри та поваги одне до одного. Відповідачка не поважає його, як свого чоловіка, не рахується з його думкою. Шлюб між ними існує тільки формально і вже тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного побуту. В подальшому спільне проживання стало неможливим. За таких обставин, вважає, що їхня сім`я розпалась остаточно і примирення між ними є неможливим, а тому просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить строк для примирення не надавати. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, згідно надісланої до суду заяви, просить справу розглядати у її відсутності, та на розірвання шлюбу згідна. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 та ст. 25 Сімейного Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, щозгідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 30 липня 2013 року і від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Враховуючи подані позивачем та відповідачкою заяви - примирення вони не бажають та прагнуть розірвання шлюбу. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітньої дитини, поділу спільного майна сторін не заявлено.

Outcome: approved