Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 14 січня 2005 року, у виконкомі Кобилецько-Полянської селищної ради, Рахівського району, Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 02. Від шлюбу дітей у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO], які проживають з відповідачкою, спору про місце проживання дітей між ними не має. Причиною розпаду сім'ї стало те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, позивач постійно, на тривалий час, виїзджав на сезонні роботи за межі області. Такі відносини в сім'ї привели до того, що вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, подальше спільне проживання стало неможливим, спільно не проживають близько двох років. Окрім того, на даний час позивач проживає в фактичному шлюбі з іншою жінкою, з якою бажає узаконити свої відносини. Впевнившись, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує лише формально, позивачка просить шлюб розірвати. Позивач - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на доводи наведені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідачка - [PERSON], повторно в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, причини її неявки суду не відомі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Свідоцтвом про укладення шлюбу стверджено, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 14 січня 2005 року, у виконкомі Кобилецько-Полянської селищної ради, Рахівського району, Закарпатської області за актовим записом №02. Після одруження, обом з подружжя, присвоєно прізвище [PERSON]. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO]. У відповідності до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 Сімейного кодексу України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. В судовому засіданні достовірно встановлено, що на даний час сторони припинили спільне проживання. Сім`я між сторонами розпалася остаточно, відновити шлюбні відносини неможливо, оскільки жодна з сторін цього не бажає, та не вжила заходів на примирення. Таким чином, суд, з огляду на досліджені матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розладу подружніх відносин сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено в судовому засіданні, що сторони тривалий час не проживають спільно, не підтримують сімейних відносин, жодна з сторін не вжила заходів на примирення. У даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки як встановлено в судовому засіданні, на даний час він проживає в фактичному шлюбі з іншою жінкою, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Однак, суду в ході судового розгляду, через неявку відповідачки, не вдалося встановити, яким прізвищем, вона бажає іменуватися після розірвання шлюбу, тому це питання суд в межах даної справи не вирішує.

Outcome: approved