Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 04 вересня 2013 року він уклав шлюб з відповідачем, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що складено актовий запис № 393. В даному шлюбі у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. Шлюб бажає розірвати, оскільки вони зовсім різні по характеру, в них різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства та виховання дитини. Шлюбні відносини між ними повністю припинилися, вони не проживають разом практично з реєстрації шлюбу, між ними існують неприязні стосунки. Подальше спільне проживання та збереження сімї неможливе, це завдасть шкоди інтересам дитини, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій зазначив, що примирення між сторонами не досягнуто, тому просить позов задовольнити. Відповідач також не зявилася до суду і подала заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує і згідна на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб 04 вересня 2013, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено актовий запис № 393. В даному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст. 110 СК України). Сімейне життя у сторін не склалось, вони не зійшлись характерами, проживають окремо один від одного, шлюб існує формально. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач та відповідач мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя, однак сторони наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до\~ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~\~іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачем не ставиться питання про зміну їй прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved