Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах та за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, земельну частку(пай), площею 6.75 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Рівненської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка належала її чоловіку [PERSON], померлому 02.08.2013 року відповідно до сертифікату на право на земельну частку(пай), серії ХС №012520. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті чоловіка, [PERSON] за місцем відкриття спадщини в с. Ізумрудне Джанкойського району АР Крим звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу №3/2014. Однак в подальшому, після окупації АР Крим, нотаріусом за місцем відкриття спадщини [PERSON] було повідомлено про неможливість отримання нею свідоцтва про право на спадщину відповідно до вимог законодавства України, оскільки нотаріальні органи, розташовані на території АР Крим внаслідок його окупації, входять до складу Російської Федерації, що унеможливлює отримання відповідного свідоцтва та вчинення нотаріальних дій відносно нерухомого майна, розташованого на території материкової частини України. [PERSON] було рекомендовано звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою за місцем знаходження нерухомого майна. При зверненні до нотаріуса за місцем знаходження нерухомого майна, [PERSON] було повідомлено про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку відсутністю правового врегулювання даного питання та необхідністю звернення до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини для отримання відповідного свідоцтва. У звязку з неможливістю вирішити питання оформлення спадщини в нотаріальному порядку [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача за дорученням для надання безоплатної правової допомоги №119 [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги і в обґрунтування їх пояснила, що [PERSON] є дружиною померлого 02.08.2013 року [PERSON] та відповідно є спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці від свого права на спадщину відмовилися на користь [PERSON] та таку приймати не бажають. На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ХС №012520, [PERSON] мав право на земельну частку, розміром 6.75 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі яка розташована на території Рівненської сільської ради Генічеського району Херсонської області. Вказує, що померлий [PERSON] та [PERSON] мешкали на території АР Крим де чоловік особи в інтересах якої заявлено позов, помер. Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті чоловіка за місцем відкриття спадщини, хоча й була заведена спадкова справа, однак отримати свідоцтво [PERSON] не встигла через окупацію території України. Вказані обставини зумовили звернення до суду, оскільки в порядку передбаченому законами України, оформити спадкове майно неможливо. Представник відповідача - сільський голова Рівненської сільської ради Генічеського району Херсонської області [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі надані позивачем, вважає встановленними наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, серії І-УЗ №057261 від 14.08.1967 року, [PERSON] 14.08.1967 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ХС №012520, [PERSON] мав право на земельну частку, розміром 6.75 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі яка розташована на території Рівненської сільської ради Генічеського району Херсонської області. З матеріалів справи та пояснень представника позивача, судом встановлено, що [PERSON]. помер 02 серпня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії 1-АП №277602. Внаслідок смерті [PERSON], відповідно до ст.. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла належна померлому земельна частка(пай). У свою чергу [PERSON], згідно норм ст. 1261 ЦК України, як дружина померлого, є спадкоємцем першої черги за законом. У відповідності до ст.. 1270 ЦК України, [PERSON], мала б на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, за місцем відкриття такої подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При цьому як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було дотримано вимоги ст.. 1270 ЦК України та за місцем відкриття спадщини, остання звернулася до приватного нотаріуса Джанкойського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом, внаслідок чого було заведено спадкову Однак у звязку з окупацією АР Крим нотаріусом за місцем відкриття спадщини було повідомлено [PERSON] про неможливість отримання нею свідоцтва про право на спадщину відповідно до вимог законодавства України, оскільки нотаріальні органи, розташовані на території АР Крим внаслідок його окупації, входять до складу Російської Федерації. З системно тлумачення норм ст..111 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, вбачається, що положення даних норм набули чинності лише 12.02.2015 року тому не можуть поширюватися на дані правовідносини. Згідно п.3 ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином суд вважає доведеним, що відсутність законодавчого врегулювання питання оформлення спадщини, яка відкрилася на окупованій території, позбавляє [PERSON] скористатися своїми правами, щодо прийняття спадщини та вільного володіння спадковим майном, а тому її право підлягає судовому захисту. Відповідно до ст. 1218 цього Кодексу, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали на момент відкриття спадщини спадкоємцю і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що [PERSON]. є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка, у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто своїми діями вжила всіх необхідних заходів, щодо прийняття спадщини, однак з незалежних від неї причин оформити спадщину належним чином не має можливості. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved