Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ПАТ «Міський комерційний банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25 лютого 2014 року між сторонами укладено договір банківського вкладу №2630/161416, згідно умов якого він передав банку 15 820,00 дол. США з виплатою 11,1 % річних. 26 травня 2014 року у зв'язку із закінченням строку депозитного вкладу, сума вкладу в розмірі 15 820,00 дол. США разом з нарахованими відсотками в загальній сумі 16 545,72 дол. США були зараховані на поточний рахунок згідно договору банківського вкладу на вимогу №2630/65/185209. Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення вкладу 26 травня 2014 року. Дану заяву він вручив представнику відповідача 26 травня 214 року, однак на час його звернення до суду відповіді від відповідача не надходили, а на всі звернення до керівництва банку не дають бажаного результату. За вказаних обставин, [PERSON] просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» в його корись кошти за договором банківського вкладу №2630/161416 від 25 лютого 2014 року в сумі 16 545,72 дол. США. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просить задовольнити заявлений ним позов в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ПАТ «Міський Комерційний Банк» в судове засідання не з'явився, в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, однак подав суду письмові заперечення на позову заяву [PERSON], в яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, вважаючи їх незаконними, необґрунтованими та безпідставними. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступне. 25 лютого 2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» (Банк) та [PERSON] (Вкладник) укладено договір банківського вкладу №2630/65/161416 від 25 лютого 2014 року (надалі - Договір), згідно умов якого позивач передав банку 15 820,00 дол. США з виплатою 11,1 % річних. Згідно п.1.2. ст.1 частини №1 Договору, строк депозиту складає 89 календарних днів. В силу підпункту 4.3.2. п.4.3. ст.4 частини №2 Договору Банк зобов'язується на вимогу Вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму Вкладу проценти на умовах та в строки, що встановлені цим Договором. 25 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до начальника відділення №65 ПАТ «Міський комерційний банк» із заявою, в якій просить його вклад в сумі 15 820 дол. США, що розміщений на рахунку №[NUMBER], відкритому у Відділенні №65 ПАТ «Міський комерційний банк» м.Тернопіль у відповідності до умов Договору №2630/65/143096 від 25 листопада 2013 року перерозмістити на вклад «Ваш накопичувальний» терміном на три місяці. 26 травня 2014 року у зв'язку із закінченням строку депозитного вкладу, сума вкладу в розмірі 15 820,00 доларів США разом з нарахованими відсотками в загальній сумі 16 545,72 доларів США були зараховані на поточний рахунок, про що свідчить договір банківського вкладу на вимогу №2630/65/185209 від 26 травня 2014 року. Згідно п.1.4. договору клієнт повинен письмово повідомити банк про свій намір отримати вклад або частину вкладу за першою вимогою за три банківській дні до пропонованої дати отримання вкладу або частини вкладу. 26 травня 2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» (Банк) та [PERSON] (Вкладник) укладено договір банківського вкладу на вимогу №2630/65/185209 (надалі - Договір), згідно умов якого відповідач прийняв від Вкладника грошові коти на депозитний рахунок в сумі 16545 дол. США. Як вбачається з п.п.1 ст.1 частини №2 даного Договору Банк відкриває вкладнику депозитний рахунок вкладу на вимогу (надалі - Рахунок) та приймає на відкритий Вкладнику Рахунок грошову суму (надалі - Вклад) на умовах та в порядку, встановлених цим Договором. Цей Договір укладається на умовах видачі Вкладу або його частини на першу вимогу Вкладника, тобто є вкладом на вимогу,відповідно до вимог чинного законодавства України, що слідує із змісту п.1.9. ст.1 частини №2 Договору. Виходячи із умов вказаного вище Договору, [PERSON] 26 травня 2014 року подав голові правління ПАТ «Міський комерційний банк» заяву, у якій просить, у зв'язку із закінченням 25 травня 2014 року (неділя) банківського вкладу у доларах США (договір №2630/65/161416 від 25 лютого 2014 року), повернути йому суму вкладу та нараховані відсотки в розмірі 16 545 доларів США 72 центи, яка 26 травня 2014 року була зарахована на поточний рахунок (договір №2630/65/185209). Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором ч.1 ст.1058 ЦК України). В силу ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Зі змісту ч.1 ст.1060 ЦК України вбачається, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Судом встановлено, що позивач після закінчення строку дії договору банківського вкладу №2630/65/161416 від 25 лютого 2014 року, у відповідності до умов укладеного ним договору банківського вкладу на вимогу №2630/65/185209, - 26 травня 2014 року звернувся до відповідача із заявою про повернення банківського вкладу та нарахованих за ним відсотків. У зв'язку з цим та у відповідності до п.1.4. договору банківського вкладу на вимогу №2630/65/185209 від 26 травня 2014 року ПАТ «Міський комерційний банк» був зобов'язаний повернути позивачу суму депозиту, а саме 16 545,72 дол. США, що відповідачем не зроблено. Відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. В силу п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. 19 серпня 2014 року Національним Банком України встановлений такий офіційний курс гривні до долара США: 100 доларів США - 1295,2576 грн. За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені і такі, що відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки на момент розгляду справи відповідач своїх зобов'язань за договором банківського вкладу на вимогу №2630/65/185209 від 26 травня 2014 року не виконав, а тому порушені права вкладника підлягають захисту в судовому порядку шляхом стягнення з ПАТ «Міський комерційний банк» в користь позивача суми вкладу в розмірі 16545,72 дол. США, що в еквіваленті становить 214309,69 грн. Судовий збір в розмірі 2142,67 грн. підлягає стягненню з відповідача в користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved