Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], загальною площею 52,3 кв.м, з яких житлова площа - 25,2 кв.м, та який позначений у технічному паспорті наступним чином : житловий будинок - ( А-1 ), сарай ( Б1 ), пригребиця з погрібом ( В-1 ), літня кухня ( Г-1 ), огорожа ( 1.2 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Ухвалою судді від 03 січня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 31.01.2017 року в якій просить розглянути позов у його відсутність за наявними матеріалами справи, заяв, клопотань, відводів не має, проти розгляду справи не заперечує ( а.с. 58 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Секретар Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Родинченко В.В. надала до суду письмову заяву від 26.01.2017 року з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, відповідач не заперечує проти позову [PERSON] ( а.с. 56 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації Ященко С.П. надала до суду письмову заяву 24.01.2017 року за вих. № 02-16/48 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами, проти позовних вимог третя особа не заперечує ( а.с. 54 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Неволько В.А. в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 31.01.2017 року з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без її участі за наявними матеріалами справи, заяв, клопотань, відводів не має, проти розгляду справи не заперечує ( а.с. 59 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, що [INFO] у віці 83 років померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. За життя [PERSON], користуючись правом, передбаченим ст.ст. 1233-1234 ЦК України, 11.09.2014 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Демиденко І.А., згідно якого заповіла житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою : [ADDRESS] - [PERSON]. Домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Головою колгоспного двору значився [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], за якою рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2015 року визнано право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Право власності на 1/2 частину зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05 грудня 2015 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 796458674214, інша 1/2 частина житлового будинку належить члену колгоспного двору [PERSON], що не втратила права на частку в майні. Позивач прийняв спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який залишився після смерті [PERSON]. 03 листопада 2016 року приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Неволько В.А. зареєстрована спадкова справа № 117/2016 року за заявою позивача та видано відповідний витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. 26 грудня 2016 року приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, яка належала [PERSON] внаслідок визнання за нею права власності на 1/2 частку в майні колгоспного двору, яка належала її померлому чоловіку [PERSON], як голові колгоспного двору, на підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили 06 листопада 2015 року. Крім того, нотаріус повідомила позивачу про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], оскільки за життя [PERSON] не зареєструвала право власності на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку, яка належала їй, як учаснику колгоспного двору. Через відсутність правовстановлюючого документу на 1/2 частину житлового будинку позивач не може звернутися до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав на цей житловий будинок. Зазначені обставини спонукали позивача звернутися до суду із відповідною позовною заявою. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Дослідженням довідки виконкому Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 22.12.2016 року за вих. № 304 встановлено, що [PERSON] є власником частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Право власності згідно рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 26.10.2015 року визнане за спадкоємцем [PERSON]. Згідно запису в погосподарській книзі № 4 за 1986-1990 роки за особовим рахунок [NUMBER] в будинку [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 року були зареєстровані та постійно проживали : [PERSON], голова сім'ї, якому належала 1/2 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами, помер 30.04.2012 року ( право власності згідно рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 26.10.2015 року, яке набрало законної сили 06.21.2015 року, визнане за спадкоємцем [PERSON] ), [PERSON], дружина, якій належала 1/2 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами, померла [INFO]. Вищевказане домоволодіння мало статус «колгоспного двору». Станом на 15.04.1991 року всі члени колгоспного двору не втратили права на частку в майні ( а.с. 11 ). Той факт, що [PERSON] була членом «колгоспного двору», тобто домоволодіння, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та не втратила права на частку в майні підтверджується записами в погосподарській книзі с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 12, 57 ). Згідно рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 26.10.2015 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] ( а.с. 8-9 ). Дослідженням свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у м. Городня Чернігівської області ( а.с. 5 ). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно. З дослідженого в судовому засіданні заповіту від 11 вересня 2014 року, посвідченого секретарем виконкому Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Демиденко І.А., зареєстрованого в реєстрі за № 14, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла жилий будинок з господарськими спорудами за адресою : [ADDRESS] та всю земельну ділянку для обслуговування вищезгаданого житлового будинку, [PERSON], [INFO] ( а.с. 14 ). Після смерті [PERSON] - [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернувся до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої [PERSON] 03.11.2016 року була заведена спадкова справа № 117/2016 до майна [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON], як спадкоємцю за заповітом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 10, 60-88 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 78628584 від 23.01.2017 року право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.12.2016 року зареєстровано за [PERSON] ( а.с. 51-52 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1962 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] мали право кожний на 1/2 частину спірного домоволодіння. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року № 612/23144, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : [ADDRESS], встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок, загальною площею 52,3 кв.м., у т.ч. житловою площею 25,2 кв.м., Б-1 сарай, В-1 пригребиця з погрібом, Г-1 літня кухня, 1.2. огорожа ( а.с. 15-16 ). Враховуючи, що за життя спадкодавець [PERSON] не зареєструвала своє право власності на вказану частку нерухомого майно, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved