Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що відповідно до рішення Борщівського районного суду від 01.06.2010 року вирішено стягувати з нього аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини його заробітку (доходу). Проте, не має змоги сплачувати аліменти в такому розмірі, оскільки змінився його сімейний стан - з 08.09.2012 року перебуває в шлюбі з [PERSON], в якому у них [INFO] народилася дочка [PERSON] та [INFO] народилася дочка [PERSON]. Дочки перебувають на його утриманні. Станом на сьогоднішній день, він втратив роботу і перебуває на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості. Дохід з 17.06.2015 року по 30.06.2015 року становить 227,36 гривень. Дружина на даний час не працює так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Має на утриманні двох малолітніх дітей, дружину, що перебуває у декретній відпустці, після втрати роботи перебуває на обліку в Луцькому центрі зайнятості. В той же час з нього стягуються аліменти на неповнолітнього сина в розмірі ? частини всіх доходів. Таким чином виходить, що інші його утриманці отримують менше ніж відповідачка на утримання їхнього спільного сина. На підставі вищевикладеного просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Борщівського районного суду на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 до 1/8 частини щомісячно починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в зал судового засідання не прибув, в поданій ним заяві просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що позивач перебуває на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості протягом року, однак подав дані про розмір виплат з 17.06.2015 року по 30.06.2015 року в сумі 227,36 грн., що не може бути взято судом до уваги. Частину аліментів позивач надсилає їй в приватному порядку, а не через біржу і в значно заниженому розмірі. В зв'язку з цим вона подала скаргу 16.10.2015 року у Державну виконавчу службу м. Луцьк для перевірки правильності перерахування коштів. В 2012 році вона вже зверталася з скаргою на дії позивача в ДВС і йому було донараховано заборгованість по виплаті аліментів. Посилання позивача на те, що в нього погіршився стан здоров»я вона розцінює як його чергове намагання ввести в оману суд і таким чином добитися зменшення розмірі аліментів, оскільки на даний час він не надав суду жодних доказів про погіршення здоровя. Позивач всіляко ігнорує її заяви щодо важкої хвороби сина, який постійно лікується стаціонарно в Тернопільській обласній клінічній лікарні та Борщівській районній лікарні. У зв'язку з хворобою, син [PERSON] переведений з 06.11.2015 року на індивідуальне навчання. В даний час вона ніде не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, і на утриманні має двох дітей. Отже, аліменти, які сплачує позивач є єдиним джерелом для утримання і лікування їхнього сина. Позивач добре матеріально забезпечений у м.Луцьк має квартиру, земельну ділянку та будинок, вантажопасажирський бус, яким на даний час підзаробляє, перевозячи грузи до Польщі і назад та виконує місцеві перевезення, а також виконує євроремонти. Також [PERSON] 30.01.2015 року знявся з обліку Луцького міського центру зайнятості, у зв'язку з мобілізацією, ухиляючись від призову. Враховуючи наведені нею обставини вважає, що розмір аліментів зменшенню не підлягає. Просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках. Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Рішенням Борщівського районного суду від 01 червня 2010 року стягнуто з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], в користь [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 19 квітня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інших доходів боржника від 04.04.2013 року винесену головним державним виконавцем державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, 02.11.2010 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження. З усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати [PERSON] після відрахування податків проводити утримання в розмірі ? частки від його заробітку (доходу) щомісячно згідно відмітки у виконавчому листі. 08 вересня 2012 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №1043 ( свідоцтво про шлюб видане 08 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області). Від вищевказаного шлюбу народилося двоє дітей: - дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження видане 30 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження видане 15 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області). Згідно довідки про склад сім»ї від 08 червня 2015 року виданої ЖЕК №8 м.Луцьк, до складу сім»ї [PERSON] входять: дочка [PERSON], дочка [PERSON]. Дружина позивача [PERSON] з 20.05.2013 року по [INFO] перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що вбачається з витягу з наказу №1111 - в про надання відпустки [PERSON] виданого спільним українсько-польським підприємством в формі товариства з обмеженою відповідальністю «Модерн-Експо». Як вбачається з довідки №3503119 від 21.07.2015 року виданої Луцьким міським центром зайнятості [PERSON], який проживає за адресою:[ADDRESS] , зареєстрований як безробітній в Луцькому МЦЗ з 17 червня 2015 року. Дохід за період з 17 червня 2015 року по 30 червня 2015 року становить 227,36 грн. Однак, суд не може взяти до уваги вищевказану довідку так як вона не відображає дійсного стану речей. Згідно довідки №473 від 26.08.2015 року Борщівською ЦРКЛ , [PERSON] дійсно знаходиться на «Д» обліку в Борщівській ЦПСД з приводу Дисфункції жовчного міхура за гіпокінетичним типом на тлі синдрому дисплазії сполучної тканини. Ацетонімічний синдром. Аденоїдні вегетації 3 ст. Ювенільний ідіопатичний правобічний сколіоз грудного відділу хребта 1 ст. Двобічна плоскостопість. Люмбоішіалгія. Гіпердинамічний синдром. Хронічний тонзиліт. Додаткові хорди в лівому шлуночку. Синусова тахікардія. Часто хворіючи дитина. Судом встановлено, що дитина [PERSON] перебуває на постійному лікуванні в Борщівській ЦРКЛ та в КУТОР «Трнопільська обласна дитяча клінічна лікарня». Згідно довідки виданої Блощівським ЖКП «Цукровик», бухгалтер-касир підприємства [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 23.04.2014 року по [INFO]. Як вбачається з розрахунку виданого ДВ ДВС Луцького МУЮ, згідно листа Луцького міського центру зайнятості заборгованість станом на 30.01.2015 року була відсутня. За 2015 рік нараховано 5488,65 грн. і станом на 01.10.2015 року боржником сплачено 4270,00 грн. Загальна заборгованість станом на 01.10.2015 року становить - 1218,00 грн. Однак, з розрахунку виданого пізніше ДВ ДВС Луцького МУЮ вбачається, що згідно листа Луцького міського центру зайнятості від 02.12.2015 року за вих. № 5858 заборгованість станом на 30.11.2015 року відсутня. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд не знаходить позовні вимоги підставними і такими, що підлягають задоволенню. Такий висновок суд обґрунтовує тим, що позивачем не було надано суду належних доказів щодо того, що зміни в його сімейному житті, погіршення матеріального стану, позбавляють його можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у визначеному судом розмірі. Всі без виключення його доводи в цій частині ґрунтуються тільки на його поясненнях. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, суд враховує те, що позивач є працездатною особою, отримує регулярний дохід, створив іншу сім»ю, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, його дружина на даний час перебуває у декретній відпустці, в зв'язку з чим отримує державну допомогу пов'язану з народженням дитини, позивач є здоровим. А тому, враховуючи сімейний та матеріальний стан відповідача, стан здоров»я неповнолітнього сина [PERSON], наведені позивачем обставини суд не знаходить такими, які б стверджували, що зміни в його житті позбавляють його можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у визначеному судом розмірі. На підставі ст.ст. 180,182,192 СК України,

Outcome: dismissed