Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому просила визначити їй додатковий строк - три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [INFO] [PERSON], як пропущеного з поважної причин. В обґрунтування позову позивач вказала, що після смерті [INFO] чоловіка, [PERSON], відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] Вона є спадкоємцем першої черги за законом, але встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини пропустила, оскільки чоловік перед смертю хворів тау зв'язку із цим змушений був зареєструвати місце проживання у м. Києві. Фактично ж чоловік проживав з нею та помер у смт. Макарів Київської області. Після смерті чоловіка позивач перебувала у депресивному стані, а крім того вважала, що правове значення має місце фактичного проживання а не реєстрації, а тому вважає, що відповідно до ст. 1272 ЦК України має право на встановлення судом додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 09.10.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 12.11.2018 року, а відповідачу надано 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 12.11.2018 року підготовче судове засідання було відкладено на 07.12.2018 року. Ухвалою суду від 07.12.2018 року замінено первісного відповідача [PERSON], належним відповідачем - [PERSON], а підготовче судове засідання відкладено на 16.01.2019 року. У підготовче судове засідання позивач не прибула, подала до суду письмову заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач також згідно поданої письмової заяви просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Третя особа Двадцять перша київська державна нотаріальна контора, яка була зазначена позивачем у позовній заяві та залучена до участі у справі, у судове засідання представника не направила, повідомила, що не є юридичною особою, а тому не може бути третьою особою у даному спорі. Враховуючи вимоги ст.ст. 42, 46, 47 ЦПК України, оскільки Державна нотаріальна контора не є юридичною особою та не має цивільної процесуальної правоздатності, вона не може бути третьою особою, а тому справа розглядається без участі такої особи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи суд встановив наступне. [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 25.05.1991 року Макарівською селищною радою Київської області (а.с. 58, 62). [PERSON] з 22.08.2017 року по день смерті [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Разом з ним на день смерті проживали та не були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Києва №30640028 від 01.06.2018 року (а.с.117 зворот). Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями по вул. [ADDRESS] що належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.11.1998 року (а.с. 64-65). Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON], спадщину після його смерті прийняв його рідний брат - [PERSON], оскільки проживав із спадкодавцем на момент його смерті. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.07.2018 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення спадщини після смерті її чоловіка з огляду на те, що нею пропущено шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 126). Як вказала позивач, а відповідач визнав, спадщину вона пропустила з поважної причини, оскільки перебувала у депресивному стані, не була обізнана щодо необхідності подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, оскільки фактично її покійний чоловік до дня смерті проживав разом з нею. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], судом не встановлені. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст.ст.1216, 1218, 1221, 1261, 1270, 1272, 1297 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами ч.3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач належить до спадкоємців першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON], пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки відповідачі не вчиняли протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати стягненню з відповідачів не підлягають. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved