Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт», та уточнивши свої позовні вимоги (а.с. 65) просить суд: стягнути з [PERSON] матеріальні збитки в сумі 1900 грн.; стягнути з ПрАТ «СК «Лафорт» матеріальні збитки в розмірі 19198,93 грн.; стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 18000,00 грн.; стягнути з ПрАТ «СК «Лафорт» моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.; стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування таких позовних вимог позивач посилається на те, що 13.12.2014 року, в м. Дніпропетровську, на вул. Донецьке шосе, біля буд. 31-А, відбулася ДТП за участі автомобіля КАМАЗ 53212, р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем Фіат, р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] ДТП трапилася в наслідок порушення [PERSON] вимог ПДР України, що підтверджується постановою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.02.2013 року по справі № 504/426/13-п (пров. № 3/504/209/13). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Лафорт» згідно полісу АВ/7780739. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 127/12А від 14.01.2013 року розмір матеріального збитку завданого в результаті пошкодження автомобіля Фіат, р.н. [NUMBER], складає 20198,93 грн. Витрати на проведення такого дослідження становлять 900,00 грн. Враховуючи так обставини відповідачі повинні компенсувати завдану йому матеріальну шкоду, витрати пов'язані із встановленням розміру матеріальної шкоди, а також моральну шкоду, яка полягає у тому, що він пережив стрес в результаті пригоди та ігнорування відповідачами норм закону. В результаті пошкодження його майна в його житті виникли незручності, був порушений спосіб життя, він переживав моральні страждання внаслідок вимушеного судового оскарження. Моральну шкоду він оцінює у 23000 грн., з яких 18000 грн. має компенсувати [PERSON], а 5000 грн. має компенсувати ПрАТ «СК «Лафорт». В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та пред'явлену позовну заяву просили задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог посилалися на обставини викладені у позовній заяві. [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час судового засідання. Завчасно надіслав письмові заперечення проти позову та у частині позовних вимог до нього просив відмовити, а також у зв'язку з віддаленістю від місця судового розгляду просив проводити судове засідання і розглядати справу без його участі. Представник ПрАТ «СК «Лафорт» в судове засідання не з'явився, страхова компанія повідомлялася належним чином про місце та час судового розгляду, про причини неявки суд не сповіщено, заперечень проти позову надано не було. За таких обставин, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, постановою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.02.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за таких обставин. 13 грудня 2012 року, біля 14:40 год., [PERSON] керуючи автомобілем КАМАЗ, р.н. [NUMBER], по вул. Донецьке шосе, 31-А, в м. Дніпропетровську, рухаючись заднім ходом не впевнився у безпеці, та що його дії не створять небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху не звернувся по допомогу інших осіб, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Фіат, р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Такими діями водій [PERSON] порушив п.п. 10.1, 10.9 ПДР України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] керував забезпеченим транспортним засобом у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Лафорт» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/7780739, що підтверджується інформацією з централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 127/12А від 14.01.2013 року розмір матеріальної шкоди завданої в результаті пошкодження автомобіля Фіат, р.н. [NUMBER], власником якого є позивач, складає 20198,93 грн. Витрати на проведення автотоварознавчого дослідження становлять 900,00 грн., що підтверджується квитанцію про сплату грошових коштів позивачем у вказаному розмірі. 03.04.2013 року позивач направив до ПрАТ «СК «Лафорт» заяву-повідомлення про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, яка страховою компанією була залишена без уваги. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі, з огляду на п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі… відшкодовується особою, яка її завдала… Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, яка створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє джерелом підвищеної небезпеки. Згідно із вимогами постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 р. суди при розгляді цивільних справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди повинні керуватися наступним: п. 4 позивач повинен зазначити, в чому саме полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується; п. 5 ч. 2 - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні; п. 9 - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до п.п. 9.1., 9.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають частковому задоволенню. Враховуючи, що відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди із нього слід стягнути 1000,00 грн. франшизи та 900,00 грн. в рахунок відшкодування витрат здійснених позивачем на з'ясування розміру матеріальної шкоди. З ПрАТ «СК «Лафорт» слід стягнути суму матеріальної шкоди в розмірі 19198,93 грн., оскільки відповідач [PERSON] керував забезпеченим у ПрАТ «СК «Лафорт» транспортним засобом, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого не перевищує ліміту визначеного Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Внаслідок пошкодження автомобіля, тобто власного транспортного засобу, позивач відчував переживання та душевні страждання пов'язані із позбавленням можливості повноцінно користуватися автомобілем, як в своїх інтересах, так і інтересах своєї сім'ї, продовжував здійснювати заходи пов'язані із з'ясуванням обставин дорожньо-транспортної пригоди, відвідував органи ДАІ. Неможливість користуватися автомобілем, вплинуло і на звичний спосіб життя позивача та членів його сім'ї. Ураховуючи викладене, суд вважає, що зазначена позивачем сума в розмірі 23000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди є завищеною, та грошові кошти в розмірі 2000,00 грн., на думку суду, повною мірою компенсують його моральні страждання та переживання у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, та мають бути компенсовані винною особою - [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України на рахунок відповідачів відносяться судові витрати по справі, та з них на користь позивача слід стягнути суму судового збору в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial