Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Олтан» про розірвання договорів оренди транспортних засобів. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги збільшили, дали пояснення, що 03.09.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Олтан» був укладений договір оренди транспортних засобів марки Renault моделі Magnum 440, випуску 2005 року, шасі (кузов, рама № VF 617GSA000006619, колір білий, тип ТЗ вантажний сідловий тягач С, реєстраційний №В18981 ВО, зареєстрований 19.12.2012 року Кременчуцьким ВРЕР відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО336346 та марки Krone, моделі SDR 27, випуску 2005 року, шасі (кузов, рама) №WKESDP27051250419, колір чорний, тип ТЗ н/причіп-бортовий Е, реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований 31.08.2013 року Кременчуцьким ВРЕР відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 040449. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] та внесено до реєстру під № 1781. Строк дії договору до 03.09.2023 року. 07.02.2014 року [PERSON] уклав з ТОВ «Олтан» договір оренди транспортних засобів марки DAF, моделі XF95.380, випуску 2005 року, шасі (кузов, рама) № XLRTE47XS0689330, колір синій, тип ТЗ- вантажний сідловий тягач С, реєстраційний номер № В18725 ВК, зареєстрований 02.03.2012 року Кременчуцьким ВРЕР відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК522354 та марки Kogel, моделі SN 24P, випуску 2001 року, шасі ( кузов, рама) WKOSNOO2410787291, колір сірий, тип ТЗ напівпричіп бортовий Е, реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований 04.02.2014 року Кременчуцьким ВРЕР відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 709013, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] та внесеного до реєстру під № 168. Строк дії договору - до 07.02.2024 року. На даний час у звязку з тим, що між позивачем та відповідачем виникли спірні правовідносини з приводу порушення ТОВ «Олтан» умов договору оренди від 07.02.2014 року, позивач бажає розірвати обидва договори оренди транспортних засобів. Так, на початку лютого 2015 року за заявкою іноземного підприємства ТОВ «Олтан» повинно було проводити перевезення вантажу тютюнових виробів, для чого під завантаження підприємством був направлений автомобіль марки DAF, моделі XF95.380, випуску 2005 року, реєстраційний номер № В18725 ВК з напівпричіпом моделі SN 24P, випуску 2001 року, реєстраційний № [NUMBER]. 15.04.2015 року позивач дізнався з телефонного дзвінка співробітника підприємства про те, що його автомобіль з напівпричіпом знаходиться на території РФ в м.Бєлгород, водій не знає як поводитись, оскільки з автомобіля вантаж відвантажений невідомими особами за вказівками керівника підприємства, разом з цим були відібрані також і документи на цей вантаж. Повернення автомобіля на Україну знаходилося під великим питанням, оскільки проїхати через митницю без вантажу неможливо. Позивач одразу зателефонував керівнику підприємства ТОВ «Олтан». Розуміючи, що підприємство не має наміру вживати реальних дій, позивач особисто поїхав на місце події, де був двічі: з 27.04.2015 року по 15.05.2015 року та з 26.05.2015 року по 28.05.2015 року, для зясування обставин затримки автомобіля та для співпраці з правоохоронними та митними органами Російської Федерації як власник переданих в оренду транспортних засобів . В звязку з поїздками до Російської Федерації позивачем витрачені кошти на поїздку до м.Бєлгорода та в зворотному напрямку до м.Кременчука та на другу поїздку до м.Бєлгорода в сумі 620 грн.00 коп. та на заправку вантажного автомобіля дизпаливом для транспортування в Україну до м.Кременчука 1530 грн.00 коп.. Тільки своїми зусиллями позивачу вдалося повернути автомобіль на Україну. В подальшому позивач вже не має бажання так ризикувати своїм майном, а саме орендованими відповідачем транспортними засобами. 09.06.2015 року позивач направив відповідачу заяву з проханням здійснити розірвання договорів оренди транспортних засобів від 03.09.2013 року та 07.02.1014 року шляхом укладення договорів про розірвання договорів оренди. В листі від 24.06.2015 року керівник підприємства ТОВ «Олтан» зазначив, що підприємство добросовісно виконувало всі умови договорів оренди транспортних засобів, що протирічить зазначеним вище обставинам. Оскільки договори оренди до цього часу не розірвані , в порушення п. 9.6 договору оренди транспортних засобів відповідач з 01.07.2015 року орендну плату не вносить. На даний час за пропозицією відповідача підписано акти прийому-передачі рухомого складу транспортних засобів, але після підписання актів фактично транспортні засобі йому не передані, не передані свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, в свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів, оформлених на ТОВ «Олтан» зміни не внесені, відповідачем не подавалися відповідні документи до Кременчуцького ВРЕР для перереєстрації транспортних засобів. Транспортні засоби на теперішній час знаходяться на транспортному майданчику, за оренду території під стоянку автомобілів сплачує власні кошти позивач. Безвідповідальність ТОВ «Олтан призвела до негативних наслідків, що впливає на нормальні життєві звязки позивача та порушує звичайний розлад життя. Позивач тривалий час не може користуватися транспортними засобами, що належать йому на праві власності, відповідач висуває протиправні вимоги щодо підписання договорів-заявок, позивач витрачає особисті заощадження для збереження транспортних засобів. Обставини, що сталися, пригнічують позивача, завдають йому моральних страждань. Це заважає йому повноцінно жити, спілкуватися, погіршує його стосунки з оточуючими людьми, в результаті значно погіршився стан здоровя позивача, з приводу порушення законних прав у нього виникло почуття пригніченості, роздратованості і він позбавлений спокою, знаходиться в стані депресії. Прохають суд розірвати договір оренди транспортного засобу, укладений між позивачем та ТОВ «Олтан» 07.02.2014 року достроково, розірвати договір оренди транспортного засобу, укладений між позивачем та ТОВ «Олтан» 03.09.2013 року достроково, зобовязати ТОВ «Олтан» оформити на імя [PERSON] в Кременчуцькому ВРЕР свідоцтво про реєстрацію сідлового тягача Е марки Renault моделі Magnum 440, державний №В18981 ВО, САТ 516051, видане 08.10.2013 року Кременчуцьким ВРЕР; свідоцтво про реєстрацію бортового напівпричіпа Е марки Krone, моделі SDR 27, державний № [NUMBER], САТ 516052, видане 08.10.2013 року Кременчуцьким ВРЕР; свідоцтво про реєстрацію сідлового тягача С марки DAF, моделі XF95.380, державний номер № В18725 ВК, САТ 739133, видане 11.02.2014 року Кременчуцьким ВРЕР; свідоцтво про реєстрацію напівпричіпа бортового Е марки Kogel, моделі SN 24P, державний № [NUMBER], САТ 739132, видане 11.02.2014 року Кременчуцьким ВРЕР та передати свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів [PERSON], стягнути з відповідача на користь позивача витрати на відрядження в розмірі 19173 грн. ( добові за 21 день відрядження, виходячи із розрахунку 75% від мінімальної заробітної плати на підставі ст.140.1.7 Податкового кодексу України), проїзд до РФ в розмірі 1250 грн., заборгованість по орендній платі ( 800 грн.х2 х4( липень жовтень) міс.) в сумі 6400 грн., витрати по зберіганню транспортних засобів в розмірі (1200 х 5 (червень-жовтень) міс.) 6000 грн., спричинену моральну шкоду в сумі 5000 та судові витрати - оплату судового збору в сумі 487 грн.20 коп.. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, дав пояснення, що відповідно до актів прийому-передачі рухомого складу від 23.09.2015 року та від 25.09.2015 року транспортні засоби, напівпричіпи, а також свідоцтва про їх реєстрацію були передані ТОВ «Олтан» [PERSON], про що свідчать відповідні підписи в актах, а отже правовідносини щодо оренди між позивачем та відповідачем на даний час припинені. Відповідно до актів прийому передачі транспортних засобів позивач прийняв від відповідача транспортні засоби та не має до ТОВ «Олтан» жодних претензій, а тому всі посилання позивача про неналежним чином виконання ТОВ «Олтан» своїх обовязків як орендаря щодо належного технічного стану орендованого майна спростовуються актами прийому передачі. Щодо стягнення з відповідача суми, витраченої на відрядження, то за вказаних позивачем обставин не можна вести мову про відрядження, оскільки позивач не перебував в трудових відносинах з ТОВ «Олтан». Крім того, позивачем не надано жодного доказу щодо кількості днів перебування його на території Російської Федерації, не надано жодного доказу щодо його фактичних витрат на поїздку до Російської Федерації. Вини відповідача в тому, що вантаж, який перевозився на автомобілі позивача, був викрадений, немає. ТОВ «Олтан», дізнавшись про те, що вантаж був забраний невідомими особами на території Російської Федерації, одразу ж звернулось до адвоката в м.Харкові для правового супроводження повернення автомобіля з Російської Федерації до України. В постанові про закриття кримінальної справи, відкритої за заявою позивача, нічого не зазначено про порушення службовими особами ТОВ »Олтан» закону. Внаслідок того, що вантаж був забраний та не доставлений до місця призначення, ТОВ «Олтан» отримав матеріальні збитки, а не позивач, а тому ТОВ «Олтан», як перевізнику та орендарю, безперспективно та невигідно було якимось чином ігнорувати проблему та не приймати жодних заходів щодо повернення транспортних засобів та вантажу на територію України. Останній місяць, за який ТОВ «Олтан» сплатив орендну плату, є червень 2015 року. З початку червня 2015 року позивач забрав автомобілі у ТОВ «Олтан» та поставив їх на автомобільну стоянку, що підтверджується наданими ним рахунками. Фактично позивачем самовільно без згоди ТОВ «Олтан» всупереч вимогам договорів оренди були забрані транспортні засоби та поставлені на автомобільну стоянку, тим самим ТОВ «Олтан» було позбавлено можливості користуватись ними, як це передбачено договорами оренди. Не отримавши від позивача автомобілі з напівпричепами, відповідач прийняв рішення не оплачувати орендну плату, оскільки відповідно до вимог закону та договорів оренди орендна плата сплачується за фактичне використання транспортними засобами. Ніяких порушень прав та інтересів позивача зі сторони ТОВ «Олтан» не було, відповідач належним чином виконував свої обовязки та сплачував орендну плату до моменту, поки позивач самовільно не забрав транспортні засоби та не поставив їх на автомобільну стоянку, тому вина відповідача в спричиненні позивачу моральної шкоди відсутня. Прохають суд в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. Суд, вививши матеріали справи, заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, вважає, що збільшені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 03.09.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Олтан» укладений договір оренди транспортних засобів марки Renault моделі Magnum 440, випуску 2005 року, шасі (кузов, рама № VF 617GSA000006619, колір білий, тип ТЗ вантажний сідловий тягач С, реєстраційний № В18981 ВО, зареєстрований 19.12.2012 року Кременчуцьким ВРЕР відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО336346 та марки Krone, моделі SDR 27, випуску 2005 року, шасі (кузов, рама) №WKESDP27051250419, колір чорний, тип ТЗ н/причіп-бортовий Е, реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований 31.08.2013 року Кременчуцьким ВРЕР відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 040449. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] та внесено до реєстру під № 1781. Строк дії договору до 03.09.2023 року. 07.02.2014 року [PERSON] уклав з ТОВ «Олтан» договір оренди транспортних засобів марки DAF, моделі XF95.380, випуску 2005 року, шасі (кузов, рама) № XLRTE47XS0689330, колір синій, тип ТЗ- вантажний сідловий тягач С, реєстраційний номер № В18725 ВК, зареєстрований 02.03.2012 року Кременчуцьким ВРЕР відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК522354 та марки Kogel, моделі SN 24P, випуску 2001 року, шасі ( кузов, рама) WKOSNOO2410787291, колір сірий, тип ТЗ напівпричіп бортовий Е, реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований 04.02.2014 року Кременчуцьким ВРЕР відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 709013, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] та внесеного до реєстру під № 168. Строк дії договору - до 07.02.2024 року. На початку лютого 2015 року за заявкою іноземного підприємства ТОВ «Олтан» повинно було 12.02.2015 року на 10.00 подати на загрузку на ВАТ «Гродненська табачна фабрика «Неман» м.Гродно автомобіль [NUMBER] п/пр. д.н. ВІ 4436 ХО на перевезення вантажу тютюнових виробів. 05.05.2015 року позивач звернувся до прокурора прокуратури Бєлгородської області Російської Федерації з заявою про вчинення злочину, в якій зазначив, що в результаті злочину йому як власнику автомобіля спричинена шкода в особливо великому розмірі , оскільки він не має можливості забрати своє майно - автомобіль- сідельний тягач та причіп. 09.06.2015 року позивач направив відповідачу заяву з проханням здійснити розірвання договорів оренди транспортних засобів від 03.092013 року та 07.02.1014 року шляхом укладення договорів про розірвання договорів оренди. В червні 2015 року позивач отримав від відповідача відповідь про те, що ТОВ «Олтан» не вбачає підстав для розірвання як договору оренди від 07.02.2014 року, так і договору оренди транспортних засобів від 03.09.2013 року саме з ініціативи позивача, так як ТОВ «Олтан» виконувало та виконує в повній мірі договірні обовязки як орендар транспортних засобів. Пунктом 4 Договорів оренди визначена мета оренди, яка полягає у використанні орендарем транспортних засобів в процесі здійснення господарської діяльності виключно у відповідності до їх цільового призначення та технічних характеристик. Відповідно до п.9.1 Договорів оренди транспортних засобів орендар зобовязаний використовувати транспортні засобі в процесі своєї господарської діяльності відповідно до їх цільового призначення та технічних характеристик. Із змісту п.9.8 вказаних Договорів встановлено, що орендар несе всі ризики, повязані з використанням транспортного засобу, як джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст.800 ЦК України наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення , а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу. В п.п.8.1.3 Договорів оренди транспортних засобів зазначено, що орендодавець має право вимагати розірвання договору, якщо орендар своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодженню або знищенню транспортного засобу. Відповідно до п.3 ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі. Аналізуючи зібрані докази по справі, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем в підтвердження обставин недбалої поведінки відповідача, що створює загрозу пошкодженню або знищенню транспортного засобу, крім особистих пояснень та міркувань, доказів не надано, а тому підстав для розірвання договорів оренди транспортних засобів на вимогу наймодавця з підстав «наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі» суд не вбачає. Стаття 598 ЦК України зазначає, що зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах,встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Пункт 8.2 договорів оренди передбачає, що орендодатель має право відмовитися від цього договору і вимагати повернення транспортного засобу, якщо орендар не вносить плату за користування ними протягом трьох місяців підряд. Встановлені судом обставини свідчать про те, що ТОВ «Олтан» дійсно з липня 2015 року припинило виплату позивачу орендної плати, мотивуючи тим, що позивач самовільно забрав транспортні засоби, але із актів прийому передачі транспортних засобів вбачається, що транспортні засоби були передачі позивачу відповідно 23 та 25 вересня 2015 року. Пункт 6 Договорів оренди передбачає, що плата за оренду обчислюється від дня підписання акту приймання - передачі транспортного засобу в оренду і до дня підписання акту про повернення транспортного засобу з оренди включно (п.6). Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Стаття 799 ЦК України передбачає, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представника відповідача з часу підписання актів прийому-передачі транспортних засобів відповідач вважає договори оренди припиненими. Відповідно до п.14 Договорів оренди зміни і доповнення до цього договору оформляються у письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню. Виходячи із змісту договорів оренди про необхідність їх оформлення в письмовій формі та посвідчення нотаріально в разі зміни, а отже і розірвання, то відповідно до вимог закону суд вважає, що дія спірних договорів оренди припиняється не з моменту підписання актів про повернення транспортних засобів з оренди, а з моменту набрання рішенням суду про розірвання договорів законної сили, оскільки сторонами не досягнуто домовленості про розірвання договорів, відповідач не вчинив дій по нотаріальному оформленню розірвання договорів оренди. Відповідно до ст. 801 ЦК України витрати, повязані з використанням транспортного засобу, несе наймач. Відповідно до ч.2 ст. 773 ЦК України якщо наймач користується річчю, переданою у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Протягом червня вересня 2015 року позивач сплачує плату за оренду території під стоянку автомобілів в сумі 1200 грн. 00 коп. щомісячно, що підтверджується квитанціями № 14 від 30.06.2015 року, № 16 від 31.07.2015 року, № 18 від 31.08.2015 року та № 20 від 30.09.2015 року. Докази оплати оренди території під стоянку транспортних засобів за жовтень 2015 року позивачем суду не надані. Аналізуючи зібрані докази по справі, суд вважає за необхідне розірвати договори оренди транспортних засобів, укладені між сторонами 03.09.2013 року та 07.02.2014 року в звязку з тим, що ТОВ «Олтан» не вносить плату за користування транспортними засобами протягом трьох місяців підряд, стягнути з відповідача на користь позивача орендну плату за період липень-жовтень 2015 року в сумі (800х2х4 міс.) 6400 грн.00 коп., а також витрати за оплату території під стоянку транспортних засобів в сумі 4800 грн.. Суд також вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог про зобовязання ТОВ «Олтан» оформити на імя позивача свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів [PERSON] відмовити, оскільки із актів прийому передачі транспортних засобів вбачається, що свідоцтва про реєстрацію спірних транспортних засобів позивачу передані. Обовязок відповідача оформити на імя [PERSON] свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів позивачем не доведений. В задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на відрядження, проїзд суд також вважає за необхідне позивачу відмовити в звязку з відсутню доказів понесення таких витрат та вини відповідача в їх понесенні. Позивач також прохає стягнути з відповідача на його користь спричинену моральну шкоду. Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір у межах зобовязальних правовідносин, з приводу порушення ТОВ «Олтан» умов договорів оренди транспортних засобів. Укладеними між сторонами договорами оренди не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення їх умов, таке відшкодування не передбачено і главою 58 ЦК України. За таких обставин суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивачу відмовити. Суд також вважає за необхідне відмовити позивачу в стягненні з відповідача судових витрат на оплату судового збору, оскільки позивачем судовий збір по справі сплачений не в повному розмірі та одночасно стягнути з відповідача на користь держави недоплачений позивачем судовий збір.

Outcome: partial