Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою, де заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби у Закарпатській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] народився [INFO] у м. Ужгород. На даний він є громадянином Російської Федерації, але з листопада 1996 року постійно проживає на території України. Місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . У вересні 2018 року він звернувся до Ужгородського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області з метою набуття громадянства України. Перелік документів, необхідних для набуття громадянства, встановлений чинним законодавством. Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється паспортний документ або документ, що його замінює та посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України. У разі потреби подається засвідчений переклад тексту документа українською мовою. Зазначає, що під час розгляду підготовлених ним документів працівниками Ужгородського МВ ГУ ДМСУ у Закарпатській області було виявлена невідповідність даних, зазначених у наданих ним документах, зокрема свідоцтво про народження [NUMBER] від 19.04.1960 року та паспорт громадянина Російської Федерації № [NUMBER] , виданий 30.05.2013 року (відповідно до нотаріально засвідченого тексту українською мовою) видані на ім`я [PERSON] ; посвідка на постійне проживання № [NUMBER] від 09.06.2015 року видана на ім`я [PERSON] . Повторно видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.10.2018 року також видане на ім`я [PERSON] . На його думку, причина неузгодженості (невідповідності) написання його прізвища, ім`я та по батькові у вказаних документах в даному випадку виникла у зв`язку із неправильним, у свій час, їх перекладом з російської на українську мови. На його звернення щодо виправлення допущеної помилки у посвідці на постійне проживання працівниками ГУ ДМСУ у Закарпатській області була надана усна відповідь про те, що законодавством не передбачена процедура внесення змін до чинного документа, тому йому рекомендували звернутися до суду для вирішення питання щодо належності йому правовстановлюючих документів. Вказує, що на даний час невідповідність між прізвищем, ім`ям та по батькові, зазначеними у паспорті та свідоцтві про народження, з відповідними даними, вказаними у посвідці, унеможливлює набуття ним громадянства України і є перешкодою для реалізації наданих йому законом прав. У зв`язку з вищевказаним виникла необхідність встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме посвідки на постійне проживання № [NUMBER] від 09.06.2015 року. До встановлення юридичного факту, що посвідка належить саме йому - [PERSON] , подача документів для набуття ним громадянства України не видається можливою. Зауважує, що доказами, які підтверджують належність йому посвідки, є вказані у ній дані, а саме: дата народження, стать, його особистий підпис та фото, що ідентифікують його як власника відповідного документу. При оформленні даної посвідки ним подавалися також інші документи, в тому числі копія паспорту та свідоцтва про народження, які містяться у матеріалах його справи та знаходяться у розпорядженні ГУ ДМСУ у Закарпатській області. На підставі викладеного заявник просить встановити факт належності йому, [PERSON] , посвідки на постійне проживання № [NUMBER] від 09.06.2015 року. Заявник та його представник у даному судовому засіданні вимоги заяви підтримали повністю, посилаючись на обставин, викладені у ній, та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи у дане судове засідання не з`явився. Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.04.1960 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 10.10.2018 року, заявник значиться як [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Ужгорода Закарпатської області. Відповідно до паспорту громадянина Російської Федерації № [NUMBER] , виданого 30.05.2013 року (переклад якого зроблено з російської мови на українську мову перекладачем, справжність підпису якого нотаріально засвідчена), останній видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженець Закарпатської області. В посвідці на постійне проживання № [NUMBER] , виданій 09.06.2015 року, факт належності якої просить встановити заявник, власником значиться [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. За змістом п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено у п. п. 1, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Метою встановлення судом даного факту належності правовстановлюючого документу є подальше звернення заявника до органу міграційної служби для проходження процедури оформлення набуття громадянства України. Встановлення даного факту родинних відносин має для заявника юридичне значення та діючим законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Враховуючи вищенаведене та ту обставину, що всі дані, крім наведених розбіжностей співпадають та встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає, що вимоги заявника слід задовольнити та встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , посвідки на постійне проживання № [NUMBER] , виданій 09.06.2015 року [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved