Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) через свого представника, звернувся з позовом до Липовецької міської радиВінницького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогою: - встановити позивачеві додатковий достатній двохмісячний строк, з дня набрання рішення суду законної сили, для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла [PERSON] , яка за життя залишила заповіт і зі змісту якого слідує, що житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] заповідано дочці [PERSON] , а решту майна, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, заповідано в рівних частках синам [PERSON] , [PERSON] і дочці [PERSON] . Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Зозівської сільської ради за №35 від 06.08.2009. Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується належними доказами у справі. Згідно довідок, виданих виконкомом Зозівської сільської радипомерла [PERSON] на день смерті була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] , а склад її сім`ї складався з синів [PERSON] , [PERSON] та доньки [PERSON] . Отже, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину ніхто не прийняв. Поважність причини пропуску зазначеного строку слугувало те що, про наявність такого заповіту, позивач як син спадкодавця дізнався уже після закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Але як з`ясувалося, померла залишила заповіт на ім`я позивача, його брата та сестру, але строк для прийняття спадщини закінчився. Останні від спадщини відмовились, про що надали заяви нотаріусу відповідного змісту. Позивачу нотаріусом було роз`яснено, що у зв`язку з пропуском строку, слід звернутися до суду. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 05.07.2021 призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] . У судове засідання позивач та його представник не з`явились. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник подала заяву, з якої вбачається, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог та просила суд розглянути справи у її відсутність. З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). За життя спадкодавець залишила заповіт і зі змісту якого слідує, що житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] заповідано дочці [PERSON] , а решту майна, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, заповідано в рівних частках синам [PERSON] , [PERSON] і дочці [PERSON] . Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Зозівської сільської ради за №35 від 06.08.2009 (а.с. 15). Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується належними доказами у справі (а.с. 10). Згідно довідок, виданих виконкомом Зозівської сільської радипомерла [PERSON] на день смерті була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] , а склад її сім`ї складався з синів [PERSON] , [PERSON] та доньки [PERSON] (а.с. 13, 14). Поважність причини пропуску зазначеного строку слугувало те що, про наявність такого заповіту, позивач як син спадкодавця дізнався уже після закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Але як з`ясувалося, померла залишила заповіт на ім`я позивача, його брата та сестру, але строк для прийняття спадщини закінчився. Останні від спадщини відмовились, про що надали заяви нотаріусу відповідного змісту. Згідно листа Липовецької державної нотаріальної контори зазначено, що спадкова справа на майно померлої [PERSON] не заводилась. Позивач звернувся до суду із даним позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що пропущено його з поважних причин, так як він не був обізнаний про наявність заповіту на його ім`я. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Суд зауважує, що у відповідності до норм ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто фактично, спадкова маса, що залишилася після смерті спадкодавця, а саме, в даному випадку право на житловий будинок та земельні ділянки біля нього, належить позивачу, однак юридично залишається не оформленою, а визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є єдиним можливим способом оформити спадкове майно за заповітом. Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до переконання, що наведені позивачем обставини щодо пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] є поважними, оскільки пов`язані вони з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім цього, представник відповідача надала суду заяву про визнання позову. Згідно листа Липовецької державної нотаріальної контори зазначено, що спадкова справа на майно померлої [PERSON] не заводилась. Судом встановлено, що інші спадкоємці, які мали право на обов`язкову частку в спадшині від спадщини відмовились, подавши нотаріусу заяви відповідного змісту. У постанові пленуму ВСУ за №14 від 18.12.2009 зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Ураховуючи те, що визнання представником відповідача позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення позивачеві додатковий достатній двохмісячний строк, з дня набрання рішення суду законної сили, для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved