Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. В обґрунтування позову зазначає, що з 2010 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO] у них народився син - [PERSON]. У жовтні 2013 року він з відповідачкою припилили сумісне проживання, після чого, син залишився проживати з матір'ю - [PERSON] та у даний час проживає з відповідачкою. Вказує, що [PERSON] почала чинити йому перешкоди у вихованні сина та у вільному спілкуванні з ним, чим порушує його права, як батька дитини. Внаслідок чого він змушений був звернутися з відповідними заявами у листопаді 2013 року та липні 2014 року до опікунської ради при виконкомі Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області. Виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради прийнято рішення № 810/02-2 від 15 липня 2014 року «Про визначення часу побачення з дитиною», яким встановлено спосіб його участі у вихованні дитини та у вільному спілкуванні з сином. Зазначає, що відповідачка дотримувалася встановленого способу його участі у вихованні сина і спілкуванні з ним лише до грудня 2016 року. Після чого, знову почала чинити перешкоди йому у вихованні сина та у вільному спілкуванні з дитиною. Позивач, з урахуванням змінених в судовому засіданні позовних вимог щодо способу його участі у вихованні сина просив зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином - [PERSON], [INFO], у визначений судом час; визначити наступний спосіб його участі у вихованні сина: побачення з малолітнім сином щоп'ятниці з 18.00 год. до 18.00 год. неділі за місцем проживання позивача за попередньою домовленістю з матір'ю дитини; спільний відпочинок позивача з дитиною не менше одного місяця на рік, в літній період, за обраним ним місцем відпочинку, за попередньою домовленістю з матір'ю дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив задовольнити їх з урахуванням змінених в судовому засіданні вимог. Представник позивача [PERSON] зазначила, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими, між сторонами є спір щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від сина. Просила задовольнити позов з підстав, викладений у позовній заяві з урахуванням змінених позивачем в судовому засіданні позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, вважає можливим визначити інший спосіб участі батька у вихованні сина, а саме побачення батька з малолітнім сином щосуботи та щонеділі не більше трьох годин в присутності матері дитини, а щодо спільного відпочинку позивача з сином не менше одного місяця на рік, в літній період, не заперечила. Пояснила, що син з 1 вересня 2017 року відвідує школу, вона не перешкоджала у спілкуванні позивача з дитиною, однак позивач не займався вихованням сина, а залишав його з бабусею, яка його виховувала, при цьому позивач та його мати дитину їй не повертали. Також вказала, що помітила негативний вплив з боку позивача на сина, що відобразилося на поведінці дитини; зазначила, що перебування дитини у бабусі впливає на стан здоров'я сина. Крім того, зазначила, що між нею і позивачем виник майновий спір внаслідок чого, вважає, виник і даний спір. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, від виконавчого комітету Зеленодольської міської ради до суду надійшла заява в якій просять розглядати дану справу без участі представника органу опіки та піклування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є бабусею [PERSON], однак відповідачка перешкоджає у спілкуванні з онуком та його вихованні, як їй так і її сину, як батьку дитини. У червні 2017 року її онук знаходився у родичів відповідачки в Одеській області, і коли вона з сином приїхали провідати [PERSON], їх не допустили до дитини. Вважає, що [PERSON] в майбутньому хоче забрати дитину на постійне місце проживання за кордон. Зазначила, що відповідачка приховує від неї і позивача місце навчання дитини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідачка є його сестрою та йому відомо, що вихованням сина позивач не займався, а в більшості випадків залишав сина своїй матері, бабусі дитини. Зазначив, що були випадки, коли відповідачка віддавала сина позивачу і не могла його забрати, оскільки дитину не повертала бабуся - мати позивача. [PERSON] зверталася в органи поліції для вирішення спору. Вказав, що був випадок коли він допоміг їй повернути сина, який був з бабусею на дачі, оскільки бабусею в той день чинилися перешкоди в поверненні дитини. Вважає, що бабуся не повертала [PERSON] дитину за вказівкою позивача. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01.08.2011 року. (а.с.10). Обставинами, які визнаються учасниками справи є те, що [PERSON] проживає разом з матір'ю в м.Кривий Ріг, відповідач з сином зареєстрована в м.Зеленодольськ. Відповідно до витягу з протоколу № 5 засідання опікунської ради при виконкомі Зеленодольської міської ради від 15.11.2013 року встановлено, що на засіданні розглянуто заяву [PERSON] щодо врегулювання питання з [PERSON] відносно виховання сина [PERSON] [PERSON] була присутня на засіданні опікунської ради та повідомила, що проживає з дитиною в м.Кривий Ріг в орендованій квартирі. (а.с.11). Згідно рішення виконавчого комітету Зеленодольської міської ради № 810/02-2 від 15 липня 2014 року «Про визначення часу побачення з дитиною», вбачається, що [PERSON] визначено час для побачення з малолітнім сином щоп'ятниці з 18.00 год. до 18.00 год. неділі за попередньою домовленістю з матір'ю дитини; надано дозвіл батьку на оздоровлення дитини в серпні місяці 2014 року; зобов'язано [PERSON] у визначений час організувати побачення дитини з батьком. (а.с.12). З витягу з протоколу № 13 засідання комісії з питань захисту дітей райдержадміністрації від 12 вересня 2017 року встановлено, що питання щодо участі позивача у вихованні дитини розглядалося на засіданні комісії та встановлено [PERSON] дні відвідування та спілкування з сином, а саме щоп'ятниці з 18.00 год. до 18.00 год. неділі за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, враховуючи графік роботи батька. (а.с.41). Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, суд дослідивши показання свідків, письмові докази, встановив, що між сторонами існують спірні правовідносини щодо участі батька у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною. Аргументи відповідача, що вона не перешкоджала у спілкуванні позивача з дитиною спростовуються вищенаведеними доказами. Посилання [PERSON] на ті обставини, що позивач не займається вихованням дитини та негативно впливає на сина, а перебування дитини у бабусі впливає на стан здоров'я сина, відповідачкою не доведені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Таким чином, відповідачкою не доведено, що спілкування батька з сином перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Отже, відповідачкою [PERSON] порушені права позивача [PERSON] щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, як батька, за захистом яких він звернувся до суду. Згідно ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У частинах 1, 2 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Частинами 1, 2 ст. 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно із п.2 ч.2 ст.18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку. Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.ч.1,2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином позовні вимоги в частині способу участі позивача у вихованні сина підлягають задоволенню. Обираючи спосіб участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним суд враховує висновок органу опіки та піклування, а саме рішення виконавчого комітету Зеленодольської міської ради № 810/02-2 від 15 липня 2014 року, та інтереси дитини, відхиляючи доводи відповідачки про необхідність спілкування сина з батьком тільки в присутності матері, оскільки вони є необґрунтованими. Що стосується позовних вимог про зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з сином у визначений судом час, то в цій частині позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України). Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої висновки мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з сином у визначений судом час є передчасною в не підлягає задоволенню, оскільки судом не встановлено порушення вказаних прав на даний час. За таких обставин та норм права позов підлягає частковому задоволенню

Outcome: partial