Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. [PERSON] до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 25.07.2008року між позивачем та Відповідачем - 1 по справі укладений кредитний договір № 464і/2008 на купівлю автотранспортного засобу, згідно якого позивач надав Відповідачу - 1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 29\~429,00 доларів США, зі сплатою 9% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 10.07.2015 року (а.с. 26-33). 07 квітня 2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до договору кредиту № 464і/2008 від 25.07.2008 року. (а.с. 8-9) 04 листопада 2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до договору кредиту № 464і/2008 від 25.07.2008 року. (а.с. 6 -7) 16 березня 2010 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 3 до договору кредиту № 464і/2008 від 25.07.2008 року. (а.с. 10-11) 22 лютого 2011 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 4 до договору кредиту № 464і/2008 від 25.07.2008 року. (а.с. 12 - 13) Даними додатковими угодами №1, № 2,№3 та № 4 до договору кредиту № 464і/2008 від 25.07.2008 року сторони погоджували та вносили зміни щодо графіку та розміру погашення кредиту. Окрім цього між позивачем та Відповідачем -1 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № В 464і/2008 від 25 липня 2008 року. (а.с. 34 - 41) Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит Відповідачу -1 в сумі 29\~429,00 доларів США. [PERSON] -1 в порушення умов кредитного договору свої зобовязання за кредитним договором не виконав. У звязку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість Відповідача -1, відповідно довідки розрахунку заборгованості за договором кредиту, станом на 23.09.2014 р. становить 459\~711,16грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 338\~216,01 грн.; заборгованості за відсотками 73\~246,80 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту 38\~863,87 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків 9\~384,47 грн. (а.с. 20-21) Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане боржником. Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (стаття 553 ЦК), договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за цим договором/ Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредиторок як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що відповідно до договору поруки від 25.07.2008року № П 464і/2008Відповідач 2 зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. (а.с. 48-50). \~ [PERSON]\~не виконував свої зобов'язання належним чином і за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість по кредитному договору. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором банком 17.09.2013 року на адресу\~ [PERSON] та [PERSON] було направлено вимогу про погашення заборгованості за договором кредиту (а.с. 19) [PERSON] до ч. 1 ст.\~553\~та ч. 1 ст.\~554 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. \~Згідно із ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Частиною 1\~ст. 251 ЦК України\~визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами\~\~\~(ч. 1\~ст. 252 ЦК України). Разом із тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст.\~251, ч. 2 ст.\~252 ЦК України). Згідно п. 5.2 умов договору поруки № П 464і/2008 від 25.07.2008 року договір набуває чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Згідно ст. 2 п.п. 2.1.1 п. 2.1 договору поруки № П 464і/2008 від 25.07.2008 року зміст зобов'язання забезпеченого порукою: погасити основну суму заборгованості за договором кредиту в сумі 29 429 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10 липня 2015 року, а також строкового погашення у випадках, передбачених договором кредиту. Отже, договором поруки встановлено строк її припинення - кінцевий термін повернення заборгованості за кредитним договором - 10 липня 2015 року. Оскільки терміном повернення кредиту за кредитним договором є 10.07.2015 року, а з позовом до суду позивач звернувся 11.11.2014 року, то порука не припинилася на час звернення позивача до суду з вказаним позовом та позивач звернувся з позовом у межах строку позовної давності. Згідно з ч. 1\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.\~\~\~\~ Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення солідарно з відповідачів на [PERSON], [PERSON]на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 464і/2008 від 25.07.2008 року, яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 338 216,01 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 73 246,80 грн. підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 38 863,87 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 9 384,47 грн., то суд приходить до наступного. Як вбачається з розрахунку позивач просить стягнути пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 38 863,87 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 9 384,47 грн. за період часу з 22.09.2013 року по 05.09.2014 року. (а.с. 21) [PERSON] статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» «Із змінами, внесеними згідно із Законами\~ № 189-VIII від 12.02.2015, №222-V111 від 02.03.2015, №911-V111 від 24.12.2015» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч.1 цього Розпорядження м. Краматорськ Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте, 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Краматорськ Донецької області. [PERSON] до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м. Краматорськ, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідачів і звільняють їх від обовязку по оплаті пені на користь ПАТ «Укрсоцбанк», з урахуванням положень ст. 5 ЦК України та ст. 58 Конституції України з квітня 2014 року по 05.09.2014 рік. Згідно ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, у тому числі, про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Крім того, незалежно від подання заяви про застосування позовної давності ( п.п. 3,4\~ст. 267 ЦК України) вимоги ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~про застосування строку позовної давності є обов'язковим для суду, нарахування пені не може перевищувати одного року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості за пенею за період часу з 22.09.2013 року по 10.11.2013 року. [PERSON] до п. 4.1 договору кредиту № 464і/2008 від 25.07.2008 року у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п. 1.1 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Враховуючи вищевикладене, з [PERSON], [PERSON]на користь Публічного акціонерного товариства підлягає стягненню пеня за несвоєчасне погашення відсотків за період часу з 11.11.2013 року по 10.04.2014 року у розмірі 2 809,95 грн. та пені за несвоєчасне погашення кредиту з 11.11.2013 року по 10.04.2014 року у розмірі 11357,40 грн. З огляду на викладене, суд, вважає вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з [PERSON], [PERSON]на користь Публічного акціонерного товариства підлягає стягненню суму заборгованості за кредитним договором № 464і/2008 від 25.07.2008 року, яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 338 216,01 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 73 246,80 грн., пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 2 809,95 грн. та пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 11357,40 грн. [PERSON] до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON]на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3 383,10 грн.в рівних частках по 1 691 грн. 55 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial