Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Берегівського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] районний відділ ДМС України у Закарпатській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що на підставі договору дарування від 05 квітня 2006 року, позивач ([PERSON] І.) є власником нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: вул. Мужайська, 34/а, кв. 63 у м. Берегове Закарпатської області. Договір дарування квартири посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу, про що в реєстрі вчинено запис за № 2181. У вказаній квартирі були зареєстровані відповідачі - [PERSON] та [PERSON], які відсутні по місцю реєстрації понад один рік та у квартирі фактично не проживають, за цих обставин, реєстрація відповідачів у квартирі, що належить позивачу, носить виключно формальний характер. На даний час позивач має намір реалізувати свої визначені законодавством права власника та відчужити квартиру, разом з тим, наявність реєстрації у будинку відповідачів суттєво ускладнює та унеможливлює проведення процесу відчуження. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак подав заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не зявилися, хоча були повідомлені належним чином, своєчасно про час та місце розгляду справи, згідно ст. 74 ЦПК; причину неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності чи про відкладення розгляду справи не подавали, тому на підставі ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечує позивач. Третьою особою подано до суду заяву, згідно якої просили розглянути справу на розсуд суду без участі їх представника. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 317 ЦК України містить положення про те, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі її відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Позивач є власником квартири, розташованої за адресою: вул. Мужайська, 34/а, кв. 63 у м. Берегове Закарпатської області. Дану квартиру він отримав у власність на підставі договору дарування від 05 квітня 2006 року. За таких обставин, так як відповідачі [PERSON] та [PERSON] відсутні за місцем реєстрації понад один рік, не беруть участі в утриманні будинку, наявність факту їх реєстрації у квартирі чинить перешкоди позивачу у процесі реалізації визначених законодавством прав власника, тому слід позбавити їх права користування цим житлом.

Outcome: approved