Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участю третіх осіб - прокуратури Подільського району м. Києва, Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів на дитину та позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що [PERSON] у квітні 1998 року виїхав до Чеської Республіки, спілкувався з сім'єю шляхом листування. Згодом, з листа Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України позивачеві стало відомо, що [PERSON] був засуджений за ст. 219 КК Чеської Республіки. У квітні 2013 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. В межах цивільної справи позивачеві стало відомо, що [PERSON] 11.04.13р. перетнув державний кордон України. Позивач, з метою забезпечення права батька на участь у спілкуванні з дитиною, відкликала свою позовну заяву. Проте, [PERSON], з моменту повернення в Україну, не цікавиться життям дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не відвідує її ні вдома та ні в школі, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Позивач під час судового засідання підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ЦПК України. З наявних в матеріалах справи конвертів вбачається, що [PERSON] за адресою: с. Дептівка, Конотопський р-н, Сумська область, відмовляється від отримання кореспонденції (а.с. 44, 49, 50). Представник Служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON], просила їх задовольнити. Прокурор під час судового засідання також просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 9). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, 17.10.2002р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 10). 06.06.03р. між позивачем та [PERSON] укладено шлюб, після укладення шлюбу позивач отримала призвіще «[PERSON]» (а.с. 6 зв.). Відповідно до Висновку Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.06.14р. щодо доцільності позбавлення батьківських прав, комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON], оскільки останній не проживає разом з дитиною, не приймає участі у її вихованні, не підтримує матеріально (а.с. 57). Причиною спору стало невиконання відповідачем батьківських обов'язків відносно неповнолітньої [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. Відповідно до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на ї утриманні. Відповідно до ст. 164 СК України, підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Виходячи із встановлених у судовому засіданні обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносного своєї дитини, а тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні його неповнолітньої доньки. Разом з цим, ч. 2 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини Враховуючи те, що відповідач не виконує належним чином батьківських обов'язків по утриманню дитини, не надає матеріальної допомоги, дитина перебуває на повному утриманні матері, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів також підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166, 182, 184, 191, 258 СК України,

Outcome: approved