Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 06.09.2003 року, посилаючись на те, що між подружжям погіршилися стосунки, з квітня 2019 року сторони не проживають разом, втратилося взаємопорозуміння та повага один до одного, шлюбні відносини припинилися. Різні погляди на сімейне життя унеможливлюють подальше проживання та збереження сім`ї. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , 2005 року народження та доньку [PERSON] , 2011 року народження. Вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя суперечить інтересам подружжя, подальше збереження сім`ї неможливе, а тому позивач просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.01.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, в якому представник відповідача Пічкар І.В., яка діє в інтересах відповідача [PERSON] (на підставі договору про надання юридичних послуг від 14.12.2019 року) просила надати строк на примирення тривалістю шість місяців для збереження сім`ї, з підстав зазначених у поданому відзиві до суду (вх. № 664 від 29.01.2020 року). Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 07.02.2020 року підготовче провадження у справі закрито, надано сторонам [PERSON] та [PERSON] строк на примирення 1 (один) місяць (за клопотанням відповідача), призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах позивача [PERSON] (на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги на підставі договору про надання правової допомоги №039 від 27.11.2019 року) в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву (вх. № 1665) про розгялд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про визнання позову (вх. № 1677) та розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає, вважає подальше існування сім`ї неможливим, просить шлюб розірвати. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося, розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розгляд справи проведено без участі сторін, за наявними матеріалами у справі. Дослідивши наявні докази у справі, заяву відповідача про визнання позову, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.1, ч. 2 ст. 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.3, ч. 4 ст. 56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, запис № 110 від 06.09.2003 року (оригінал свідоцтва про шлюб додано до матеріалів справи (а.с. 5). У сторін є діти: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] , запис № 206 від 11.10.2005 року); [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] , запис № 193 від 07.09.2011 року, а.с. 6-7). Вирішенням спірного питання є захист права позивача в судовому порядку, шлюб між сторонами не може бути розірваний органами ДРАЦС, оскільки ініціатива щодо припинення шлюбу виходить від позивача та у сторін є діти, які не досягли 18 років. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З огляду на вищенаведене, на підставі встановлених доказів в судовому засіданні, враховуючи, що до закінчення строку для примирення, визначеного судом, сторони не примирилися, що відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, це не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та доходить висновку, що шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved