Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та відповідно до уточнених вимог просить стягнути грошову суму в розмірі 4000 грн. з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на свою користь в якості одноразового відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (правонаступник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області) при розгляді скарги, а також судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрат на проведення судово-психологіної експертизи в розмірі 1623,60 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок неправомірних дій Інспекції ДАБК в Одеській області, правонаступником якого є Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, при розгляді його звернення останньому завдано моральну шкоду. Позивач стверджує, що завдана моральну шкода виявилась у душевних переживаннях, частих змінах настрою та самопочутті. При цьому відновлення душевного стану потребувало від позивача значних зусиль, зокрема необхідність відновлення своїх прав, в тому числі шляхом звернення з позовами до суду. В судовому засіданні позивач уточнені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, який є правонаступником Інспекції ДАБК в Одеській області свого представника в судове засідання не направив, сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання також не з'явився, сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в липні 2013 року [PERSON] звернувся до Інспекції ДАБК в Одеській області із скаргою щодо вжиття заходів контролю та недопущення самовільного будівництва. На вказану скаргу Інспекцію ДАБК в Одеській області була надана відповідь від 08.08.2013 № 01/11 6464. Вважаючи, що при розгляді скарги Інспекцією ДАБК в Одеській області були порушені вимоги чинного законодавства, [PERSON] звернувся до Одеського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2013 по справі № 815/6390/13-а позов [PERSON] до Інспекції ДАБК про визнання неправомірною бездіяльності при розгляді скарги від 05.07.2013, зобов'язання у встановленому чинним законодавством порядку здійснити розгляд скарги від 05.07.2013, письмово повідомити про результати її розгляду та суть прийнятого рішення - задоволено. Вказаним рішенням визнано неправомірною бездіяльність Інспекції ДАБК в Одеській області при розгляді скарги [PERSON] від 05.07.2013р та зобов'язано Інспекцію ДАБК в Одеській області у встановленому чинним законодавством порядку здійснити розгляд скарги [PERSON] від 05.07.2013р., письмово повідомити його про результати розгляду скарги та суть прийнятого рішення. Зазначене судове рішення набрало чинності і факти, встановлені цим рішенням у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України є преюдиційними. Відповідно до висновку № 5990 судової психологічної експертизи ситуація, що пов'язана з неправомірними діями Інспекції ДАБК в Одеській області під час розгляду звернення [PERSON] була психотравмувальною для нього; [PERSON] завдані страждання (моральна шкода); [PERSON] спричинені страждання (моральна шкода) в умовах неправомірних дій Інспекції ДАБК в Одеській області під час розгляду його звернення; можливий розмір грошової компенсації за завдані [PERSON] страждання (моральну шкоду) становить 3,6 мінімальних заробітних плат. За положеннями ч. 6 ст. 147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. За положеннями ч. 1, ч. 2 п. 9 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, і відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про звернення громадян» особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України. Частина 2 ст. 25 Закону України «Про звернення громадян» встановлює, що громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом. Положення ч. 3 ст. 273 ЦК України передбачає, що діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права. Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов'язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення (ч.1 ст. 276 ЦК України). Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснено в п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 23 ч. ч. 1, 2 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода виявляється, зокрема у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї або близьких родичів. Позивач в судовому засіданні особисто підтвердив, що неможливість ефективного здійснення прав на звернення викликало у нього почуття розпачу та обурення. Зміни настрою, пригнічений стан вплинули на стосунки із близькими та рідними. Під час судового розгляду також з'ясовано, що Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області є правонаступником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області. Враховуючи обставини справи, приймаючи до уваги, що вина Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області при розгляді звернення [PERSON] встановлена судовим рішенням, а факт завдання моральної шкоди позивачу підтверджено висновком судової психологічної експертизи, розмір моральної шкоди суд визначає у сумі 3 000 гривень, який на думку суду, відповідає вимогам розумності і справедливості. При цьому суд зазначає, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 «Про затвердження положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи. Держархбудінспекція є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства. Від так, відповідно до ст.ст. 1, 2, 25 Бюджетного кодексу України, відшкодування зазначеної моральної шкоди, завданої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, який є правонаступником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області здійснюється за рахунок Державного бюджету України шляхом списання відповідачем Державною казначейською службою України відповідних коштів.

Outcome: partial