overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Суть заяви полягає у встановлені факту належності [PERSON] трудової книжки серії БТ-І № 0828978, в якій запис про дату його народження «31 января 1958г.» на першій сторінці документа виконаний фіолетовими чорнилами іншого кольору. Встановлення зазначеного факту йому необхідне для оформлення пенсії. Оскільки документом який підтверджує трудовий стаж є саме трудова книжка. Однак, Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, відмовило заявнику в оформленні пенсії з посиланням на те, що в його трудовій книжці запис дати народження на першій сторінці виконаний іншими чорнилами, а тому трудова книжка не належить заявнику та є недійсною. Від заявника, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Заінтересована особа до суду не зявилася, була належним чином повідомлена, подала заяву про розгляд справи за відсутності предсавника. В судовому засіданні встановлено, що заявник працював з 1978 року на нафто перекачувальній станції «Широке» де і було зроблено перший запис у трудову книжку (а.с. 4). На першій сторінці в трудовій книжці серії БТ-І № 0828978 запис дати народження [PERSON] «31 января 1958г.» виконаний фіолетовими чорнилами. Відповідно до п. 2.3 російською мовою «Инструкции о порядке ведения трудовых книжек на предприятиях, в учреждениях и организациях» от 20.06.1974 № 162 Утвержденной постановлением Госкомтруда СССР от 20.06.1974 № 162, записи производиться аккуратно, перьевой или шариковой ручкой, чернилами черного, синего или фиолетового цвета. Вказана інструкція була чинною на час прийняття на роботу заявника. В звязку з написанням дати народження заявника в трудовій книжці чорнилом фіолетового кольору [PERSON] не має змоги оформити пенсію. Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Факт написання дати народження [PERSON] «31 января 1958г.» в трудовій книжці серії БТ-І № 0828978 чорнилом фіолетового кольору підтверджено матеріалами справи (а.с. 4). Факт, що саме [PERSON], [INFO] працював з 26 червня 197 року на нафто перекачувальній станції «Широке» підтверджується довідкою № 91-17/2017 від 25.03.2016 (а.с. 12-13) копією паспорту (а.с. 3), копією трудової книжки (а.с. 4 зворотний бік). Встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки серії БТ-І № 0828978, в якій запис про дату його народження «31 января 1958г.» на першій сторінці документа виконаний фіолетовими чорнилами іншого кольору необхідно для подальшого оформлення пенсії. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] належить трудова книжка серії БТ-І № 0828978, в якій запис про дату його народження «31 января 1958г.» на першій сторінці документа виконаний фіолетовими чорнилами іншого кольору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 20 серпня 2010 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка за спільною домовленістю сторін залишається проживати за постійним місцем проживання батька за адресою [ADDRESS]. Шлюбні стосунки останні роки погіршилися, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться з квітня 2014 року, а фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2013 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, бере на себе (а.с.4-5). Позивач у позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, задовольнити позов і розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.13). Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 20 серпня 2010 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (до шлюбу Тютюнник) перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-КИ № 179520, виданим Самарським відділом реєстрації цивільного стану Дніпропетровського МУЮ 20 серпня 2010 року, актовий запис за №267 (а.с.6). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 316390 від 21 жовтня 2010 року, актовий запис 608 (а.с.7), яка за спільною домовленістю сторін залишається проживати за постійним місцем проживання батька позивача по справі [PERSON], за адресою [ADDRESS]. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено і підтверджено сторонами факт розірвання шлюбних стосунків, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Оскільки позивач судові витрати зі сплати судового збору бере на себе, суд не вбачає підстави стягувати їх з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Самбірського міськрайонного суду із заявою в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що народився [INFO] в м. Дрогобичі Львівської області. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що на час видачі йому посвідчення водія, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу він не звертав уваги на правильність написання свого прізвища іноземною мовою в закордонному паспорті. Лише згодом він виявив наявність помилок у прізвищі [PERSON], що зазначено в закордонному паспорті та [PERSON] як зазначено в посвідченні водія та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Таким чином, з метою надання можливості володіти посвідченням водія та свідоцтвом про реєстрацію його транспортного засобу, позивач просить встановити факт, що ці обидва правовстановлюючі документи належать йому [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] вимоги заяви підтримав, просить її задоволити, та пояснив, що в даний виявлено помилку у написанні прізвища у посвідченні водія та у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу де написано прізвище [PERSON], а насправді має бути так як у закордонному паспорті [PERSON]. Представник зацікавленої особи Самбірського ВРЕР ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника заявника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. У відповідності до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якого, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження, паспорті або іншому документі. Згідно наявної в матеріалах справи копії закордонного паспорта серії [NUMBER] від 31.12.2010 року вбачається, що прізвище заявника записано - [PERSON]. Із копії посвідчення водія серії [NUMBER] виданого 11.12.2010 року Самбірським ВРЕР ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого 25.06.2013 року ВРЕР УДАІ УМВС України в Тернопільській області, вбачається, що прізвище заявника записано - [PERSON]. Вищенаведені обставини дають суду можливість зробити висновок про те, що у виданому посвідченні водія серії [NUMBER] та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] допущена помилка у прізвищі, а тому вищевказані документи належить [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із заявою в якій просить встановити йому приналежність трудової книжки, посилаючись на те, що народився [INFO] в с. Колбаєвичі Самбірського району Львівської області. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 01.08.1980 року був прийнятий після закінчення профтехучилища забійником худоби четвертого розряду у Львівський м'ясокомбінат згідно наказу № 533 від 29.07.1980 року. Тоді керівництвом м'ясокомбінату була заповнена його трудова книжка, в якій1 у графі по батькові було вказано - на російській мові « [PERSON] », замість « [PERSON] », у графі дата народження записано на російській мові [INFO] замість [INFO], у інших графах: прізвище [PERSON], ім'я [PERSON], освіта середня, професія переробник туш худоби - всі відомості були записані вірно. В даний час з приводу призначення пенсії позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі, представивши трудову книжку заповнену 28.07.1980 року на ім'я [PERSON] [INFO] та документами, що підтверджують його право на отримання пенсії. Однак представники ПФУ в м. Самборі та Самбірському районі пояснили, що перешкодою у призначенні пенсії є та обставина, що у трудовій книжці заповненій 28.07.1980 року його по батькові та дата народження не співпадають з по батькові та датою народження, зазначеними у паспорті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник зацікавленої особи УПФУ в м. Самборі та Самбірському районі Пенюк А.Є. в судовому засіданні позов визнав не заперечував проти його задоволення. Взявши до уваги заяву позивача, заслухавши пояснення зацікавленої особи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якого, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження, паспорті або іншому документі. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого с. Чайковичі Рудківського району Дрогобицької області від 26.12.1958 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Колбаєвичі Рудківського району Дрогобицької області і його батьком записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Самбірським МВ ГУМВС у Львівській області 13.02.2012 року, вбачається, що по батькові позивача « [PERSON] », дата народження [INFO]. Вищенаведені обставини дають суду можливість зробити висновок про те, що у виданій трудовій книжці від 28.07.1980 року допущена помилка у графі по батькові та дата народження, а тому вищевказаний документ, а саме трудова книжка належить [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із заявою в якій просить встановити йому приналежність трудової книжки та архівної довідки, посилаючись на те, що народився [INFO] року в с. Блажів Самбірського району Львівської області. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 05.10.1973 року на підставі наказу № 326 від 08.05.1973 був прийнятий на роботу різноробочим у районний відділ експлуатації автомобільних доріг Самбірської районної ради народних депутатів, де йому 10.05.1973 року завели трудову книжку. 11 липня його року позивачу виповнилося 60 років ( досяг пенсійного віку ), і він звернувся в управління ПФУ у м. Самборі та Самбірському районі за оформленням пенсії за віком, проте йому було відмовлено у зв'язку з тим, що у трудовій книзі його прізвище по - батькові зазначено « [PERSON] », що не відповідає імені по - батькові у його паспорті, де зазначено « [PERSON] ». Крім того також є помилка у архівній довідці. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав посилався на обставини викладені у позовній заяві. Представник зацікавленої особи УПФУ в м. Самборі та Самбірському районі в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності на снові зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів. Взявши до уваги пояснення позивача, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якого, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження, паспорті або іншому документі. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Самбірським РВ УМВС у Львівській області 13.10.1997 року, вбачається, що по батькові позивача « [PERSON] », дата народження [INFO] року. Вищенаведені обставини дають суду можливість зробити висновок про те, що у виданій трудовій книжці від 10.05.1973 року та архівній довідці № 179-2/950 від 17.07.2014 року допущені помилки у графі по батькові, а тому вищевказаний документ, а саме трудова книжка належить [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свою вимогу позивач мотивує тим, що його матері - [PERSON], яка померла [INFO] належала на праві власності земельна ділянка розміром 2,04 га згідно державного акту серії [NUMBER]. Єдиними спадкоємцями за законом після смерті матері є позивач та його брат - [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Однак позивач через відсутність коштів та юридичну непоінформованість не звернувся своєчасно до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину. Але коли він звернувся до нотаріальної контори, йому було відмовлено, так як вже сплинув строк для її прийняття. В зв'язку з цим, [PERSON] змушений звернутися до суду з даним позовом та просить задовольнити. Відповідач - представник Сражинської сільської ради Балтського району Одеської області до суду не з'явився, але надав заяву в якій визнав позов та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, просить справу розглянути за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов обґрунтованим, і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9), їй належав державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що підтверджується копією державного акту (а.с. 11-12), позивач являється сином покійної, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 10). Позивач не звернувся своєчасно до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину через відсутність коштів та юридичну непоінформованість. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, оскільки брат позивача відмовився від спадщини на його користь, що підтверджується заявою [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки № 120/01-16 від 07.02.2015 року, виданою Кодимською державною нотаріальною конторою (а.с. 27), після смерті [PERSON] спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася. Тому суд вважає за доцільне подовжити позивачу додатковий термін для подачі заяви на видачу свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сарненського районного суду із позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.04.2016 року помер його батько [PERSON], з яким він проживав, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,82 га відповідно до Державного акту серії ІV-РВ №035531. Вказує, що є спадкоємцем першої черги та має намір оформити право власності на спадкове майно, в звязку з чим звернувся до Сарненської районної державної нотаріальної контори, проте постановою державного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що в Державній кадастровій системі відсутні відомості про земельні ділянки, які належали [PERSON]А, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] письмовою заявою підтримала позовні вимоги та просила слухати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] селищна рада письмовою заявою не заперечує проти задоволення позову [PERSON] Суд дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серія І-ГЮ № 191507, виданого 14.04.2016 року встановлено, що [PERSON] помер 11.04.2016 року, про що зроблений актовий запис № 27. Згідно свідоцтва про народження серія ІІ-ГЮ №302390 батьком [PERSON] є [PERSON]. Отже, [PERSON] є сином та спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], який помер 11.04.2016 року. Згідно довідки виданої [PERSON] селищною радою 17.10.2016 року встановлено, що [PERSON] на день смерті батька [PERSON] був зареєстрований за однією адресою з ним. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-РВ №035531, виданого на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 13.12.2002 року №530 [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 1,82 на території Карпилівської сільської ради. Постановою державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 21.12.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,82 га, розташовані на території Карпилівської сільської ради у звязку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру. Відповідно до довідки державного нотаріуса [PERSON] інших спадкоємців крім [PERSON], як за заповітом так і за законом, які прийняли спадщину після [PERSON] немає. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину у виді земельних ділянок після смерті батька [PERSON], так як подав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, спадкодавець фактично мав у власності спірну земельну ділянку, яка входить до складу спадщини, а тому позовні вимоги, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на гараж за набувальною давністю, в якому просив визнати за ним право власності на гараж [ADDRESS]. Заявою від 21 серпня 2014 року позивач, з посиланням на допущену описку щодо місцезнаходження гаража, уточнив позовні вимоги і просить суд визнати за ним право власності на гараж [ADDRESS]. Доводами позивача є те, що з 1992 року він володіє вказаним гаражем, але позбавлений можливості здійснити його відчуження внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на нього. У судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, надали письмові заяви, в яких просять суд розглядати справу за їх відсутності; відповідач визнає позовні вимоги. Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] був власником гаража [ADDRESS] з 26 серпня 1968 року. Згідно договору купівлі-продажу гаражу від 20 лютого 1992 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбав гараж [ADDRESS]. Продаж вказаного нерухомого майна вчинено за 15000,00 крб., які [PERSON] повністю отримав від [PERSON] до підписання договору купівлі-продажу від 20 лютого 1992 року. Договір купівлі-продажу гаражу від 20 лютого 1992 року було укладено в письмовій формі, але не було нотаріально посвідчено. [INFO] [PERSON] помер, його правонаступником є [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи, що [PERSON] добросовісно заволодів гаражем [PERSON] і продовжує відкрито, безперервно ним володіти з 20 лютого 1992 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позов прийнято до провадження, відповідно до ухвали судді від 08.07.2020р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило. Судом встановлено таке. Київським апеляційним судом 24.02.2020 року ухвалено постанову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно починаючи з 22.08.2020р. до досягнення дитиною повноліття. Позивач мотивує свої вимоги тим, що на день прийняття постанови Київським апеляційним судом, він був офіційно працевлаштованим, про те з 25.02.2020р. його було звільнено та на даний час він має нестабільний неофіційний дохід. Проте, поза увагою позивача залишилось те, що право вибору способу стягнення аліментів, відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України належить одержувачу аліментів, тому суд знаходить позов безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed