Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання останніх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] в м. Тернополі, посилаючись на те, що [PERSON] 05 жовтня 1989 року отримав ордер на спірну квартиру, у якій в подальшому були зареєстровані [PERSON] тв [PERSON] Після свого одруження, у 2001 році старша дочка, [PERSON] ще деякий час проживала з позивачем та в 2004 році переїхала проживати на орендовану квартиру. Місце її проживання [PERSON] невідоме. Друга дочка, [PERSON], у 2009 році залишила сім»ю та пішла проживати до майбутнього чоловіка, за невідомою [PERSON] адресою. На даний час будь-яких стосунків із позивачем дочки не підтримують. Реєстрація відповідачів зумовлює для [PERSON] додаткові матеріальні затрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, і не повідомили суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Як вбачається із ордера на житлове приміщення №1322 серії МК від 05 жовтня 1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів від 03 жовтня 1989 року №340, [PERSON], на сім»ю 2 чоловік, яка складається нього та дочки [PERSON], було надано двокімнатну квартиру [ADDRESS] в м. Тернополі, житловою площею 29,7 кв.м. Як вбачається із ордеру на житлове приміщення №267 серії МК від 24 липня 1991 року, виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів від 23 липня 1991 року №386, [PERSON], на склад сім»ї із трьох чоловік, яка складається із неї та дочки [PERSON] та дочки [PERSON], було надано однокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 17,9 кв.м. Як вбачається із довідки №282 від 06.11.2014 року, виданої ТОВ «Коменерго-Тернопіль», квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], а також та акту від 22.12.2014 року, складеного комісією ТОВ «Коменерго-Тернопіль», [PERSON] більше десяти років, а [PERSON] більше п»яти років не проживають у спірній квартирі. Разом з тим, на даний час відповідачі [PERSON] та [PERSON] із квартири [ADDRESS], не виписалися, що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом. Тому, суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] тривалий час, тобто більше п»яти років, без поважних причин, не проживають за адресою [ADDRESS]. Частиною 1 статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Судом встановлено, що [PERSON] тв [PERSON] у ТОВ «Коменерго-Тернопіль» будь-яких заяв про їх тимчасову відсутність та збереження за ними права користування спірним житлом - не подавали. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, як квартиронаймача спірної квартири зі сторони відповідачів [PERSON] тв [PERSON], які залишаються зареєстрованими у [ADDRESS] і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved