Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення аліментів та додаткових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, при цьому, позивач посилається, що відповідач не надає коштів на утримання дітей, а тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) позивач має право на стягнення аліментів на утримання доньок у розмірі 25 000 грн., щомісячно, починаючи з 22 липня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 5 000 грн. з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22 липня 2019 року та до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати пов`язані з забезпеченням належних умов життя, навчання та розвитку дітей у розмірі 8 250 грн., щомісячно, на кожну дитину починаючи з 22 липня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 серпня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті в судовому засідані. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, при цьому в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву від 02 грудня 2019 року, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, сторони перебували у не зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2007 року по 18 вересня 2017 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвамим про їх народження, копії яких наявні в матеріалах справи. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо. Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач офіційно не працює, при цьому має нерегулярний дохід у розмірі 65 000 - 70 000 грн. на місяць, однак жодної матеріальної допомоги на дітей не надає. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки неповнолітні діти проживають з матір`ю, батько - відповідач по справі зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання та виховання. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з викладеного вище та врахувавши те, що позовну заяву позивачем подано 30 липня 2019 року, що підтверджується штемпелем на конверті, саме від дня пред`явлення позову підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні повністю доведено, що діти проживають разом із позивачем, яка на даний час офіційно працює нотаріусом, при цьому відповідачем також доведено, що він приймає участь в утриманні дітей, організовує їх відпочинок, свята, дарує подарунки, за необхідності забезпечує їх лікування, на даний час не працює та не отримує стабільного доходу. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дітей дійсної участі батьків у їх утриманні, стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 грн., щомісячно, починаючи з 30.07.2019 року і до досягнення [PERSON] повноліття, а після [INFO] - у розмірі 4 000 грн., щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття. Щодо заявлених вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, судом встановлено наступне. Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, врахувавши встановлені вище обставини, а також виходячи з підстав розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог в даній частині, зокрема, про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 30.07.2019 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років. Щодо вимог позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, суд приходить до наступного. Відповідно до частини 1 статті. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Частина 1 зазначеної статті закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. У своїй позовній заяві щодо стягнення додаткових витрат на утримання дітей, які повинні фінансуватися наперед (у майбутньому), позивач зазначає, що відносить до таких витрат кошти, які вона сплачує за репетиторів англійської та французької мов для старшої доньки, за приватний дитячий садок «Планета дитинства» для молодшої доньки вартість якого в місять становить 8 500 грн. Також, позивач зазначає, що до додаткових витрат на дітей відноситься також відвідування ними басейну в спорткомплексі «Спорт-Лайф». Водночас, частиною 2 ст. 185 СК України встановлено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. За правовим аналізом вказаної норми закону, визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. В свою чергу, доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Позивачем до позовної заяви не додано доказів та в судовому засіданні не доведено наявності особливих обставин, зумовлених негативними фактами, як то тяжка хвороба або каліцтво, за для фінансування додаткових витрат наперед (у майбутньому), а додані до позовної заяви докази, зокрема, контракт на відвідування спорткомплексу «Спорт-Лайф», не є такими у розумінні ст. 185 СК України. Також позивачем не доведено наявності особливих обставин, щодо відвідування репетиторів з іноземних мов поза межами шкільної програми та приватного дитячого садка. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 185 СК України, щодо стягнення додаткових витрат на дітей викликаних особливими обставинами, які повинні фінансуватися наперед, суд дійшов висновку, що позов в цій частині є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial