Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі й на земельну ділянку площею 2,6744 гектари, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий [NUMBER], місце розташування: Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області, що належала [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області 14 березня 2001 року на підставі рішення 16 сесії 3 скликання Вороновицької селищної ради від 03 березня 2001 року. Однак, оригінал вказаного державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] позивачем було втрачено. Позивач зазначає, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку він не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Крім того, в графі мати в його свідоцтві про народження значиться: «Чвиркун Варка Андронівна». Відсутність факту родинних відносин також є однією з підстав неможливості оформити його спадкові права в нотаріальній конторі. Позивач вказує, що спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] він фактично прийняв, так як постійно проживав за однією адресою разом з нею на момент її смерті, однак, документально факт прийняття спадщини відсутній. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що він є рідним сином [PERSON], [INFO]; встановити факт, що він на момент смерті [INFO] матері [PERSON]постійно проживав з нею за однією адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на вищевказану земельну ділянку. В підготовче засідання учасники справи не з'явились, однак, попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а представник відповідача - селищний голова Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області Ковінько О.Г. в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки представників сторін по справі, викладені у поданих ними до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку суд дійшов такого висновку. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі й на земельну ділянку площею 2,6744 гектари, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий [NUMBER], місце розташування: Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області, що належала [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області 14 березня 2001 року на підставі рішення 16 сесії 3 скликання Вороновицької селищної ради від 03 березня 2001 року, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 13). Згідно ксерокопії свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого повторно 20.07.2009 року, його матір'ю записана [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до листа Вінницької районної державної нотаріальної контори № 1496/01-16 від 18 липня 2018 року, за відомостями Спадкового реєстру спадкоємці померлої [INFO] [PERSON] до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась. З постанови Вінницької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 933/02-31 від 17.05.2018 року, вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON], в зв'язку з тим, що спадкоємцем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини; також у спадкоємця відсутній факт родинних відносин зі спадкодавцем, а саме, не підтверджено, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], дійсно є рідною матір'ю [PERSON], а також відсутній оригінал документу, що посвідчує право на спадкове майно (а.с. 27). Той факт, що [PERSON], [INFO], є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] матері [PERSON], підтверджується актом від 11.04.2018 року, складеним в присутності сусідів та затвердженим Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області, а також письмовими поясненнями сусідів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (23, 24, 25, 26). Той факт, що [PERSON], [INFO], на момент смерті [INFO] своєї матері [PERSON], постійно проживав з нею за однією адресою: [ADDRESS] також підтверджується актом від 11.04.2018 року, складеним в присутності сусідів та затвердженим Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області, а також письмовими поясненнями сусідів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (23, 24, 25, 26). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], має для позивача юридичне значення, оскільки породжує виникнення його спадкових прав після смерті матері. За вказаних обставин вимога позивача про встановлення факту родинних відносин з померлою матір'ю підлягає до задоволення. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, встановлення факту, що [PERSON], [INFO], на момент смерті [INFO] матері [PERSON], постійно проживав з нею за однією адресою: [ADDRESS] також має для позивача юридичне значення, оскільки також породжує виникнення його спадкових прав після смерті матері. За вказаних обставин вимога позивача про встановлення факту проживання разом з матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини за однією адресою підлягає до задоволення. Крім того, судом є встановленим, що ще однією підставою, яка унеможливлює прийняття позивачем спадщини після смерті його матері, є втрата ним правовстановлюючого документа на спадкове майно. Так, в газеті «Вінниччина» від 01 червня 2018 року за № 42 (23283) міститься друковане оголошення про втрату Державного акта на землю серії [NUMBER], виданого 14.03.2001 року Вороновицькою селищною радою за № 298, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я [PERSON], що підтверджується ксерокопією вказаного друкованого оголошення (а.с. 17). Той факт, що [PERSON] за життя набула право власності на земельну ділянку уточненою площею 2,6744 гектари (в державному акті 2,67 га), цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий номер: [NUMBER], місце розташування: Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області, підтверджується наступними письмовими доказами: копією самого Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області 14 березня 2001 року на підставі рішення 16 сесії 3 скликання Вороновицької селищної ради від 03 березня 2001 року (а.с. 13); копією Витягу з Держаного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.02.2018 року НВ-0507946482018 (а.с. 14); копією рішення 16 сесії З скликання Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 03 березня 2001 року «Про затвердження схеми поділу та проекту організації території земельних часток (паїв) і видачу державних актів на право приватної власності на землю (а.с. 20); витягом зі списку власників сертифікатів, які отримують державні акти на право приватної власності на земельні частки (паї), в якому під [NUMBER] значиться [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оскільки судом є встановленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у нього немає, суд вважає позовну вимогу про визнання за ним права власності на вищевказану спадкову земельну ділянку обґрунтованою, в зв'язку з чим вона також підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову. На підставі клопотання представника позивача, суд вважає залишити за позивачем судові витрати по справі.

Outcome: approved