Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду за позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» та просить про зобов'язання прийняти рішення та виплатити страхове відшкодування в сумі 89 915,19 грн згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії [NUMBER] від 16.08.2016 року, за страховим випадком, що стався 09 вересня 2016 року у м. Києві за участю транспортного засобу Volkswagen Transporter днз [NUMBER]. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 вересня 2016 року в м. Києві на вул. Столичне Шосе, 32 позивач, керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, д.н.з. [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ Ланос, д.н.з. [NUMBER], який, у свою чергу, зіткнувся з належним [PERSON] автомобілем Lexus LX 570, д.н.з. [NUMBER], в результаті чого всі перелічені вище транспортні засоби зазнали пошкоджень. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року у справі № 752/15128/16-п в редакції постанови Голосіївського районного суду м. Києва про виправлення описки від 19 жовтня 2016 року його було визнано винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, на час виникнення вказаної ДТП цивільна відповідальність позивача як власника керованого ним транспортного засобу була застрахована відповідачем за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладення якого між [PERSON] та ПрАТ «СТ «Іллічівське» було посвідчено страховим полісом серії АЕ № 858484609. Стверджує, що у передбачений законом строк після настання вищевказаної ДТП [PERSON] якому заподіяна шкода у вигляді пошкодження автомобіля Lexus LX 570, д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СТ «Іллічівське» за отриманням суми страхового відшкодування, проте з невідомих причин здійснення відповідної виплати не відбулось. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року у справі № 752/110/17 з нього стягнуто на користь [PERSON] витрати на проведення відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 89 915,19 грн., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 700,00 грн. та судовий збір в розмірі 905,06 грн. Посилаючись на ст. ст.. 979, 981, 984, 999 ЦК України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», правову позицію, викладену Верховним Судом України у постанові від 29 червня 2016 року у справі № 6-192цс16, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 30.03.2018 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. В порядку ст. 84 ЦПК України від відповідача витребувано інформацію про звернення до ПрАТ «СТ«Іллічівське» із заявою про страхове відшкодування [PERSON], а також чи приймалося відповідне рішення та суму страхового відшкодування, у разі його прийняття. Ухвалою суду від 24.09.2018 підготовче судове засідання у справі було закрито та в порядку ст. 84 ЦПК України повторно витребувано від відповідача інформацію. Ухвали суду від 30.03.2018 та 24.09.2018 виконані не були. До початку судового засіданні представник позивача [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю, не заперечував проти винесення заочного рішення. Приватне акціонерне товаристве «Страхове товариство «Іллічівське» неодноразово повідомлялось про час та місце розгляду справи, як за місцем знаходження юридичної особи так і філій. Останній рекомендований лист направлений за місцем знаходження юридичної особи повернувся на адресу суду не врученим з довідкою «за письмовою заявою одержувача». Третя особа: [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явився, про день і час слухання повідомлявся належним чином. Останній рекомендований лист повернувся на адресу суду не врученим з довідкою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та позивачу відзив не надіслав. Суд в порядку ч.1 ст.281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. 09 вересня 2016 року в м. Києві на вул. Столичне Шосе, 32 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля ЗАЗ Ланос, д.н.з. [NUMBER] та автомобіля Lexus LX 570, д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], в результаті чого всі перелічені вище транспортні засоби зазнали пошкоджень. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року у справі № 752/15128/16-п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, в редакції постанови Голосіївського районного суду м. Києва про виправлення описки від 19 жовтня 2016 року, позивач [PERSON] був визнаний винним у настанні вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 5, 6). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року у справі № 752/110/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на проведення відновлювального ремонту автомобіля Lexus LX 570, д.н.з. [NUMBER] розмірі 89 915,19 грн., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 700,00 грн. та судовий збір в розмірі 905,06 грн. ( а.с. 13-15). Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Відповідно до частини першої статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі статтею 16 цього Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. Приписами ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Стаття 5 вказаного Закону України зазначає, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас, така ДТП як страховий випадок є підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об'єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Аналогічного висновок викладений в постанові Верховного суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15/ Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно вимог ст. 6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Поряд з цим, обов'язок страховика по виплаті страхового відшкодування не є безмежним, і згаданий вище Закон, покладаючи цей обов'язок на відповідача, одночасно наділяє його правом переконатись та перевірити, чи подія відноситься до страхового випадку, і такому праву страховика, виходячи з вимог ст. 33-1 Закону, кореспондується обов'язок учасників ДТП сприяти в проведенні розслідування. Кваліфікуючою ознакою страхового випадку, як події, яка породжує обов'язок страховика здійснити страхове відшкодування, виходячи зі змісту ст. 6 Закону, є цивільно-правова відповідальність застрахованої особи, яка може виникати виключно за наявності вини такої особи у настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. Пункт 36.1. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює, що МТСБУ),

Outcome: approved