Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] «Нова пошта» про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що в жовтні 2018 року він скористався послугами [PERSON] «Нова пошта» з перевезення вантажу комплектів меблів. Відправлення вантажів здійснювалось за експрес-накладними: № 20400103502467, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 17592 грн., № 20400103166651, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 3672 грн. № 20400103951638, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 37463 грн. № 20400104216257, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 2752 грн. Загальна оголошена вартість вантажу становила 61479 гривень. При прибутті вантажів в міста доставки було виявлено, що комплекти меблів мають пошкодження, внаслідок яких вони є непридатними для використання за цільовим призначенням, про що було складено акти приймання-передачі. 12.10.2018 позивач письмово звернувся до [PERSON] «Нова пошта» з претензіями щодо повернення йому оголошеної вартості вантажу за вказаними експрес-накладними. [PERSON]\~«Нова пошта»\~від 02.11.2018 № 18250, відповідачем було визнано ту обставину, що вищеперераховані вантажі було пошкоджено під час перевезення, що зафіксовано актами приймання-передачі. Водночас, позивачу було відмовлено у відшкодуванні повної (оголошеної) вартості відправлення з посиланням на вимоги п. п. 7.2.2. - 7.2.3. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень та запропоновано компенсацію у розмірі 10% від оголошеної вартості по кожному відправленні, після чого 10% оголошеної вартості вантажу, що становить 6147,90 грн. були перераховані відповідачем в односторонньому порядку позивачу на банківську картку. 21.11.2018 позивач повторно звернувся з письмовими претензіями на офіційний сайт [PERSON] «Нова пошта», однак на даний час весь вантаж знаходиться у відповідача та позивачу не повертається, так само як і не виплачується решта суми його оголошеної вартості. З посиланням на норми ст. 924 ЦК України, Закон України «Про захист прав споживачів», просив стягнути з [PERSON] «Нова пошта»в його користь вартість вантажу згідно експрес-накладних № 20400103502467, № 20400103166651, № 20400103951638 та № 20400104216257 в сумі 55331,10 гривень. Крім того, з посиланням на норми ст. 23 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача в його користь моральну шкоду в розмірі 50000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди позивач покликається на те, що з вини відповідача йому було надано неякісні послуги з перевезення вантажу. Позивач зазнав певних незручностей через нерозвязання спірної ситуації у позасудовий спосіб, пережив стрес та емоційне потрясіння, відчував психічне напруження, стурбованість, змушений витрачати свій час та ресурси на звернення до суду у звязку з неможливістю захистити порушене право споживача. Відповідачем відзив на позов не подано. Позов слід задовольнити частково. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно експрес-накладних № 59000370320716, № 59000369917836, № 59000371648304, № 59000371604983 ТОВ «Нова пошта» здійснювало перевезення вантажів [PERSON] За експрес накладною № 59000369917836 від 10.10.2018 здійснювалось перевезення меблевої фурнітури, оголошена вартість вантажу: 17592 грн., за експрес накладною № 59000370320716 від 11.10.2018 здійснювалось перевезення меблевої фурнітури, оголошена вартість вантажу: 3672 грн., за експрес накладною № 59000371648304 від 17.10.2018 здійснювалось перевезення меблевої фурнітури, оголошена вартість вантажу: 37463 грн., за експрес накладною № 59000371604983 від 17.10.2018 здійснювалось перевезення меблевої фурнітури, оголошена вартість вантажу: 2752 грн. Отримавши товар, позивачем було виявлено, що комплекти меблів мають пошкодження (бита фурнітура), внаслідок яких вони є непридатними для використання за цільовим призначенням, про що було складено акти приймання-передачі. Позивачем було складено претензії, які були розгляну ті відповідачем та [PERSON] була надана відповідь про те, що вантажі, за експрес-накладними № 59000370320716, № 59000369917836, № 59000371648304, № 59000371604983 під час перевезення [PERSON] «Нова пошта» були пошкоджені та з посиланням на п.7.2.2, п. 7.2.3 публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, позивачу запропоновано компенсацію в розмірі 10% оголошеної вартості по кожному вантажу за вказаними експрес накладними. Як вказує позивач, 10% оголошеної вартості по кожному вантажу за вказаними експрес накладними в сумі 6147,90 грн. йому було перераховано відповідачем на банківську карту. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів,багажу, пошти здійснюється за договором. Частиною 3 ст. 909 ЦК України передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента, або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Тобто, у цьому випадку, підтвердженнями укладення договору між [PERSON] та [PERSON] «Нова пошта» є експрес-накладні № 59000370320716, № 59000369917836, № 59000371648304, № 59000371604983. Відносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки згідно його преамбули, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть бути пред`явлені за місцем проживання споживача. Згідно ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до ст. 920 ЦК України, у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Відповідно до ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Відповідно до ч. 2 ст. 925 ЦК України, позов до перевізника може бути предявлений відправником вантажу або його одержувачем у разі повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію або неодержання від перевізника відповіді у місячний строк. Матеріалами справи встановлено, що перевізником частково задоволено його претензію та компенсовано 10% оголошеної вартості по кожному відправленню (вантажу), згідно чотирьох експрес-накладних в сумі 6147,90 гривень. Судом встановлено, що на офіційному сайті ТОВ «Нова Пошта» розміщений публічний договір про надання послуг з організації перевезення відправлень. Відносини сторін регулюються нормами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова пошта». Згідно з умовами Договору, [PERSON] «Нова Пошта»

Outcome: partial