Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( далі Відповідачі) про визнання договору купівлі-продажу дійсним,за наступних обставин. 16 жовтня 2000 року Позивачем у Відповідача була придбана квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі. Згідно до п.5 зазначеного договору купівлі-продажу, Позивач сплатив продавцю кошти за продане нерухоме майно у розмірі 9600 гривень, які отримані ним до підписання названого договору. На даний час Позивачу стало відомо про необхідність нотаріального завірення вказаного договору. За викладених обставин Позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладену між [PERSON] , з одного боку та [PERSON], з іншого боку, 16 жовтня 2000 року та зареєстровану на Одеській товарній біржі . Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач помер згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1113 від 01.04.2012 року (а.с.11). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Встановлено, що 16 жовтня 2000 року Позивачем у Відповідача була придбана квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі за № 810/к (а.с.4-5). Відповідно до вимог ст.227 Цивільного кодексу УРСР, в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) має бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Аналогічні положення містить чинний на теперішній час ЦК України, згідно ст.657 якого, договір купівлі-продажу...житлового будинку, квартири чи іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Однак, разом з тим, згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10.12.1991 р., в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 2000 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. Таким чином, суд вважає, що сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується його змістом. Сторони повністю виконали угоду, як відповідно до умов договору, так і до норм чинного законодавства, предмет угоди був дійсно переданий позивачеві, в установленому порядку право власності на нього зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН». Факт здійснення сторонами своїх обов'язків за договором (виконання договору) підтверджується самою письмовою угодою -біржовим договором купівлі- продажу від 14.04.2000 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved