Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 30.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 193. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. Подружні стосунки з відповідачем були припинені через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. На примирення не згодний та переконаний, що подальше подружнє життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю не має. З питань, щодо утримання та виховання дитини спору не має. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати із відповідачем. Просив суд розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 30.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 193. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині позову просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав. Строк на примирення йому не потрібен. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 30.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області [PERSON] та [PERSON] 30.04.2010 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 193. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого [INFO] року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 862. Батьком записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved