Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS], що належало на момент відкриття спадщини [PERSON], померлої 30 січня 2007 року. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1993, виданого у відповідності до розпорядження УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів за №881 від 10.03.1993 рідній бабці позивача, [PERSON] та її дочці і його мамі, [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. 21.03.2000 [PERSON] померла тому відкрилася спадщина у виді 1/2 частини вищевказаної квартири, єдиною спадкоємицею першої черги за законом стала її дочка мама позивача, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], яка постійно проживала, була зареєстрована із спадкодавцем та продовжувала проживати в ній після смерті останньої. Шляхом фактичного вступу в управління та володіння вказаним спадковим майном [PERSON] прийняла 1/2 спадкову частину квартири, належну на праві спільної сумісної власності її матері, [PERSON] Заповітом, який було складено 23.05.2000 та посвідчено державним нотаріусом 7-ї Криворізької державної нотаріальної контори, [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-2075, [PERSON], заповіла позивачеві на випадок її смерті усе належне їй майно. 30.01.2007 мати позивача, [PERSON], померла. Після її смерті відкрилася спадщина у виді 1/2 частини вищевказаної квартири, що належала за життя її матері, [PERSON], яку вона прийняла після її смерті та 1/2 частини цієї квартири, що належала їй на праві спільної сумісної власності. Позивач звернувся до державного нотаріуса 7-ї Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, який 10.04.2015 виніс постанову, якою відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом його матері [PERSON], у звязку з тим, що право власності на вказане нерухоме майно спадкодавцем зареєстроване не було. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої. Відмова у видачі свідоцтва про право спадкування позбавляє можливості позивача зареєструвати у встановленому порядку право власності на квартиру [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просить розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявилася. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення по справі просить прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 21 березня 2000 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, актовий запис № 569 (а.с. 18). 30 січня 2007 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, актовий запис № 201 (а.с. 19). Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частини квартири [ADDRESS], що належала за життя її матері, [PERSON], яку вона прийняла після її смерті та 1/2 частини цієї квартири, що належала їй на праві спільної сумісної власності. Вказане майно належало померлим на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1993, виданого у відповідності до розпорядження УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів за № 881 від 10.03.1993 (а.с. 4). Відповідно до заповіту складеного 23.05.2000, та посвідченого державним нотаріусом 7-ї Криворізької державної нотаріальної контори, [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-2075, [PERSON] заповіла все своє майно позивачу [PERSON] (а.с. 9) Позивач звернувся до державного нотаріуса 7-ї Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після його померлої матері [PERSON] Проте, 10.04.2015 державний нотаріус 7-ї Криворізької державної нотаріальної контори, виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 30.01.2007 [PERSON], у звязку з тим, що право власності на вказане нерухоме майно спадкодавцем зареєстроване не було (а.с. 7). Відповідно до Інформаційної довідки №139103 від 30.03.2015, наданої комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», право власності на квартиру [ADDRESS] в КП ДОР «Криворізьке БТІ» не зареєстровано (а.с. 8). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно Відповідно до пункту 4.14. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до пункту 4.15. вищевказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього манна. Відповідно до пункту 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, державний нотаріус 7-ї Криворізької державної нотаріальної контори, [PERSON], повідомила про неможливість видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до п.5.ч.1 ст.19 Закону України Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України від 11.02.2010 року №1878-VI державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку; встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Питання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved