Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до ПАТ «Фідобанк», [PERSON] про визнання поруки припиненою. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18.06.2008 між ВАТ «Ерсте Банк» правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 30500 дол.США, зі строком користування кредитними коштами до 17.06.2028 із сплатою процентів 12,5% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між банком та ним було укладено договір поруки. Відповідно до умов кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, Позичальник сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. 13.02.2014 між Банком та Позичальником було укладено додаткову угоду №5 до договору, якою розмір пені встановлено на рівні подвійної облікової ставки НБУ, що призводить до зміни обсягу відповідальності в сторону збільшення як Позичальника, так і Поручителя. [PERSON] своєї згоди на укладення додаткової угоди не надав. Посилаючись на вказані обставини, просив визнати припиненою поруку за договором поруки №014/6212/2/17964/1 від 18.06.2008, укладеним між ВАТ «Ерсте Банк»(правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк») [PERSON]( [PERSON]) Я.Ю. та [PERSON], з 13.02.2014. В судове засідання позивач не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. [PERSON] Я.Ю. про причини своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надсилала. Від представника ПАТ «Фідобанк» надійшла заява про розгляд справи без його участі та письмові заперечення ПАТ «Фідобанк» проти позову. В своїх запереченнях проти позову відповідач, ПАТ «Фідобанк», зазначив, що виходячи зі змісту положень Цивільного Кодексу України зобов'язання позичальника, [PERSON], зводиться до повернення кредиту та сплати відсотків в порядку та на умовах визначених договором. За договором поруки [PERSON] зобов'язався відповідати перед Банком в розмірі невиконаного позичальником зобов'язання. Розмір неустойки, визначений в додатковій угоді №5 до кредитного договору, відповідає розміру неустойки, визначеному в Законі, а тому збільшення обсягу відповідальності поручителя не відбулось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18.06.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк»(правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/6212/2/17964, відповідно до умов якого [PERSON] отримала грошові кошти у сумі 30500 доларів США на строк до 17.06.2028 року зі сплатою 12,5 % річних. Згідно п.9.1. Кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями Кредитного договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Згідно ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. 18.06.2008 між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №014/6212/2/17964/1 за умовами якого поручитель зобов'язався перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань, що випливають з укладеного між Кредитором та Позичальником Кредитного договору №014/6212/2/17964 від 18.06.2008 та всіх додаткових угод, що були укладені до нього, в тому числі, але не виключно зобов'язань щодо повернення у встановлений Кредитним договором строк суми Кредиту, сплати в порядку та строки, визначені Кредитним договором, процентів за користування Кредитом та/або комісій, можливої неустойки(пені штрафів), а також зобов'язань щодо відшкодування Позичальником витрат Кредитора, повязаних з предявленням вимог і отриманням виконання за Кредитним договором та збитків Кредитора, завданих порушенням позичальником своїх обов'язків за Кредитним договором. 13 лютого 2014 року між ПАТ «Фідобанк» та позичальником, [PERSON], була укладена додаткова угода №5 до кредитного договору №014/6212/2/17964 від 18.06.2008, пунктом 1.6 якої було встановлено, що за порушення позичальником його грошових зобовязань за кредитним договором, останній сплачує на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на кожну дату існування прострочення відповідного платежу. Суд, не приймає до уваги доводи відповідача, ПАТ «Фідобанк», про те, що визначення розміру пені на рівні подвійної облікової ставки НБУ, відповідає вимогам закону і не призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя, з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Аналіз змісту ч.1 ст.559 ЦК України дає підстави вважати, що вказана норма не встановлює зміст та обсяг збільшення відповідальності поручителя чи реальність або невідворотність його настання. Збільшення відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобовязання, яке спрямовано на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, розміру неустойки тощо. Встановивши розмір пені на рівні подвійної облікової ставки НБУ, ПАТ «Фідобанк» фактично збільшило обсяг відповідальності поручителя за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, оскільки поручитель за умовами договору поруки зобов'язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань, що випливають з Кредитного договору №014/6212/2/17964 від 18.06.2008, зокрема щодо сплати можливої неустойки(пені штрафів). Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] надавав свою згоду на укладення 13.02.2014 Додаткової угоди №5 до Кредитного договору №014/6212/2/17964 від 18.06.2008. За таких обставин, суд вважає, що Кредитором було збільшено обсяг відповідальності поручителя без його згоди і з урахуванням вимог ч.1 ст.559 ЦК України порука [PERSON] за договором поруки №014/6212/2/17964/1 від 18.06.2008 вважається припиненою. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання поруки припиненою підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 320 грн. з кожного.

Outcome: approved