overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просить визнати його власником житлового будинку з господарським будівлями, спорудами, в порядку спадкування за заповітом, що розташований в [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] Заявлений позов обґрунтовує тим, що його мати [PERSON] була власником даного житла. Однак вона, за життя, правовстановлюючих документів про право власності на житловий будинок не виготовила. Це стало підставою у відмові у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадщини за заповітом. Позивач після смерті спадкодавця, своєчасно прийняв спадщину за заповітом, шляхом подання заяви в шестимісячний строк з дня смерті матері в нотаріальну контору. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в поданих до суду письмових заявах позов визнали, просять справу розгялнути без їх участі. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про смерть слідує, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року, яка, при житті, за посвідченим Замшанівською сільською радою Ратнівського району Волинської області заповітом від 07.11.2006 року, свій житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться на [ADDRESS] Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її - ч.1 ст.1268 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - з дня смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї - ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Достовірність доводів позивача підтверджується довідками виданими Замшанівською сільською радою радою Ратнівського району Волинської області, витягом із Спадкового реєстру, з яких встановлено, що власником житлового будинку з господарським будівлями, спорудами, що знаходиться на [ADDRESS] була спадкодавець [PERSON] Позивач після смерті спадкодавця прийняв спадщину, шляхом подання заяви в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини в нотаріальну контору. Будь-які інші докази, спростовуючі встановлені в судовому засіданні обставини, викладені позивачем, які підтверджені письмовими доказами, в матеріалах справи відсутні та судом не здобуто, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати нього власником житлового будинку з господарським будівлями, спорудами, в порядку спадкування за заповітом, що розташований на вул. Партизанській,33 в с. Замшани Ратнівського району Волинської області, після смерті матері [PERSON], яка померла 30.10.2007 року. Заявлений позов обґрунтовувався тим, що його мати був власником вказаного житла. Однак вона, за життя, правовстановлюючих документів про право власності на житловий будинок не встигла виготовити. Це стало підставою у відмові у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадщини за заповітом. Позивач фактично успадкував житло, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачі [PERSON], [PERSON] подали до суду письмові заяви, в якіх заявлений позов визнали, просить справу розглянути по суті у їх відсутності. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про смерть слідує, що [PERSON] померла 30.10.2007 року, яка за посвідченим заповітом від 02.02.2006 року заповіла позивачу житловий будинок з господарським будівлями, спорудами. У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ч.1 ст.1268 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини з дня смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Достовірність доводів позивача підтверджується довідками виданими Замшанівською сільською радою Ратнівського району Волинської області, витягом із Спадкового реєстру, з яких встановлено, що власником житлового будинку з господарським будівлями, спорудами, що знаходиться на вул. Партизанській,33 в с. Замшани Ратнівського району Волинської області була спадкодавець [PERSON] Позивач після смерті спадкодавця прийняв спадщину, шляхом спільного постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Будь-які інші докази, спростовуючі встановлені в судовому засіданні обставини, викладені позивачем, які підтверджені письмовими доказами, в матеріалах справи відсутні та судом не здобуто, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, визначивши додатковий строк тривалістю один місяць, достатній для подання ним заяви на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті баби [PERSON] В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що в [ADDRESS] проживала його баба [PERSON], яка померла [INFO]. Ще за життя [PERSON] 20.01.2004 року склала заповіт, згідно якого все майно заповіла йому, позивачу. Після смерті матері залишився житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS] Являючись єдиним спадкоємцем на майно за заповітом, має намір оформити відповідні документи на прийняття спадщини, в зв'язку з чим звернулась в нотаріальну контору, де було відмовлено в зв'язку з пропущенням шестимісячного терміну подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1241 ЦК України на обов'язкову частку мають право відповідачі, однак вони подали заяви про відмови від цих часток. Вважає, що пропущений шестимісячний термін про прийняття спадщини є з поважних причин, оскільки перебував на сезонних роботах за кордоном і об'єктивно не зміг своєчасно повернутись. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог, просить їх задовольнити. Відповідачі позов підтримали, не заперечують про його задоволення. Підтвердили, що від обов'язкових часток відмовились. Допитавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність заявлених вимог. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. За ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З довідки виданої Видраницькою сільською радою № 960 від 02.10.2014 року слідує, що згідно із записом в погосподарській книзі рахується господарство в [ADDRESS] [PERSON], яка померла [INFO]. Проживала одна. Заповіт не посвідчувався. Спадкоємцями згідно ст.1241 ЦК України є [PERSON], [PERSON] З заповіту від 20.01.2004 року, посвідченого державним нотаріусом і зареєстрованого за №12 слідує, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Свідоцтвом про смерть стверджено, що [PERSON] померла [INFO]. Заявами [PERSON], [PERSON] до нотаріуса стверджено, що вони відмовились від обов'язкової частки у спадщині. Паспортом [PERSON] доведено, що [PERSON] повернувся з-за кордону 26.12.2014 року. За таких обставин, суд вважає, що пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини є з поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] [PERSON] Михайлівни про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачкою вони зареєстрували 21 лютого 2000 року у виконкомі Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 02. Від шлюбу народилося двоє дітей син [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сімї стало те, що в подружжя різні характери та погляди на життя, через що виникали різного роду сварки та непорозуміння, перестали поважати один одного. Разом прожили до січня 2014 року. Впевнившись, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує лише формально позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] [PERSON] Михайлівна в судовому засіданні позовні вимоги визнала, згідна на розірвання шлюбу. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Зі свідоцтва про одруження, виданого виконкомом Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, вбачається, що [PERSON] і [PERSON] [PERSON] Михайлівна зареєстрували шлюб 21 лютого 2000 року за актовим записом № 02. Позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача через недбале його ставлення до сім'ї та різнобічність поглядів на сімейне життя. Сторони можливості зберегти сім'ю не бачать, примиритися не бажають, свої дії усвідомлюють, обоє бажають розірвати шлюб, який існує лише формально. Миритися не бажають. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала. Ці факти стверджуються матеріалами справи. Дані правовідносини регулюються СК України. Відповідно до ч. 4 ст. 3, ч.1 ст. 24, ст. 104, 105, 110, 112 СК України, сім'я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, зокрема, на підставі шлюбу, який ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання судом за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд з огляду на матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що причина розладу подружніх відносин сторонами є справжньою, глибинною. У даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], ПП «ТоргАвто» про визнання договору купівлі-продажу автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу недійсними, мотивуючи це тим, що 05.07.1995 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, за час шлюбу, у 2010 році, за спільні кошти було придбано автомобіль марки MITSUBISHI Montero, легк.універсал В, синій, реєстраційний номер АТ 5919 АХ, рік випуску 1995, який було зареєстровано на відповідача [PERSON] 03.02.2012 року без отримання від позивача згоди на відчуження вказаного транспортного засобу між відповідачем [PERSON] та ПП «ТоргАвто» було укладено договір комісії, предметом якого було оформлення довідки-рахунку на продаж автомобіля марки MITSUBISHI Montereo, легк.універсал В, синій, реєстраційний номер АТ 5919 АХ, рік випуску 1995, та який в той же день було реалізовано шляхом продажу [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів наведених в позовній заяві та просили позов задовольнити повністю. Позивач вказує, що згоди на відчуження автомобіля не надавав, і вважає його спільною сумісною власністю подружжя. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що вона продала автомобіль сину [PERSON] без згоди позивача, грошових коштів за вказаний автомобіль не отримала. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлявся, про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача ПП «ТоргАвто» в судові засідання не зявлявся, про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся за закінченням терміну зберігання, причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Будь-яких заяв від відповідачів про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи до суду не надходило. Суд розяснював сторонам їх права та обовязки, а також наслідки їх невиконання і постановляє судове рішення на підставі тих доказів, що були надані сторонами. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 05 грудня 1997 року між [PERSON], діючим від імені [PERSON], з одного боку та [PERSON], з іншого на Одеській універсальній біржі «Витязь», укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивач позбавлений права розпорядження належним йому нерухомим майном, у звязку з чим вимушений звернутись з позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 05 грудня 1997 року між [PERSON], діючим від імені [PERSON], з одного боку та [PERSON], з іншого на Одеській універсальній біржі «Витязь», укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований за № 97-265М. Покупець передав продавцю, обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири, виконавши, таким чином, умови договору. Вказаний договір 09.12.1997 року зареєстрований в КП ОМБТІ та РОН на імя [PERSON]. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, однак в цей час позивач позбавлений права розпорядження належним йому нерухомим майном, у звязку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 40,3 кв.м., укладений 05 грудня 1997 року на Одеській універсальній біржі «Витязь» за № 97-265М.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач пояснює тим, що він являється власником 1/2 частини будинку (квартири №1) №23 по вул. Постишева в с. Чапаєвка Золотоніського району Черкаської області. В даному будинку зареєстровані, але більше 3-х років не проживають відповідачі - [PERSON], [PERSON] , що підтверджується довідкою сільської ради. Відповідно до ст.. 405 ЦК України позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування даним житловим будинком. Позивач в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просить справу розглядати без нього в звязку з похилим віком, позов просив задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялися про час і місце розгляду справи належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в газеті. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного: Відповідно до Довідки КП «ЧОО БТІ» №1069 від 02.12.2014 р. та технічного паспорту на будинковолодіння [PERSON] на підставі договору дарування належить 1/2 частина домоволодіння №23 по вул. Постишева в с. Чапаєвка Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Черкаській області [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані в у [INFO]. Відповідно до довідки №180 від 03.03.2015 р. Чапаєвської сільської ради [PERSON], [INFO] зареєстрована у [INFO] у будинковолодінні свого батька [PERSON], але не проживає там більше 3-х років. Відповідно до довідки №181 від 03.03.2015 р. Чапаєвської сільської ради [PERSON], [INFO] зареєстрована у [INFO] у будинковолодінні свого дідуся [PERSON], але не проживає там більше 3-х років. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачі фактично не проживають за місцем своєї реєстрації більше трьох років. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивач зазначив, що він є власником будинку за адресою [ADDRESS] У вказаному будинку зареєстрований він, його син [PERSON] та донька [PERSON].. З 2009 року син та дочка виїхали з вказаного приміщення, забравши свої речі та не проживають в ньому більше семи років. Прохає суд визнати [PERSON], [PERSON] втратившими право користування житлом в будинку [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, позовні вимоги підтримав, прохає суд розглянути справу та прийняти рішення в його відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомленні про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Крюківський районний відділ Управління ДМС у Полтавській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомленні. Суд, вивчивши матеріали справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Малека В.О. 26.07.1985 року, зареєстрованого за р. № 1-4437, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Бухаровою С.К. 04.03.2016 року, зареєстрованого за р.№91, належить [PERSON]. В будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Із акту про не проживання ТОВ «Добробит» від 17.03.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в будинку [ADDRESS] не проживають з 2009 року. Будинком [ADDRESS] відповідачі не користуються, знятись з реєстрації не мають можливість, оскільки виїхали за кордон. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідністю зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати [PERSON], [PERSON] втратившими право користування житлом будинком по [ADDRESS], оскільки вони за вказаною адресою не проживають більше одного року без поважних причин.

Outcome: approved