Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 28 квітня 2015 року у виконкомі Незвиської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з відповідачкою. В позовній заяві зазначив, що на протязі 2-х років сімейне життя між ним та відповідачкою поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє позивачу та дитині душевні страждання. Відповідачка влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає його честі та гідність. Також, відповідачка постійно предявляє позивачу необгрунтовані претензії та погрози, що робить продовження спільного життя нестерпним. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх дитини та у позивача, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний час між сторонами спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено з 2016 року. позивач на примирення не згідний та просить шлюб розірвати. Також, позивач зазначив, що не заперечує щодо проживання сина [PERSON] з матірю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з наведених в ньому підстав. Пояснив, що у звязку із конфліктами вони з дружиною перестали проживати спільним сімейним життям. Протягом 1 року та 5 місяців кожен живе у себе дома з батьками, разом жити в них не получається. Пояснив, що один місяць назад жінка звернулась в суд х позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Просить суд після розірвання шлюбу сина [PERSON] залиши проживати біля неї та залишити їй прізвище «Підгайна». Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачка визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Савіцька) [PERSON], [INFO], зареєстрований 28 квітня 2015 року у виконкомі Незвиської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 144921, виданим 28 квітня 2015 р. Незвиською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], актовий запис № 2666, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 323684, виданого 20 жовтня 2016 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, більше року сторони спільно не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги згоду батьків, вважає за доцільне сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матірю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання відповідачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Підгайна». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved