overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 вересня 1983 року у відділі ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис 1087 . Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, внаслідок чого у них постійні суперечки, позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони давно не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, а тому, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак через канцелярію суду зареєстрував заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча своєчасно була повідомлена про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила, а, відтак, за зазначених обставин суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч.4 ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 09 вересня 1983 року у відділі ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис №1087. Від даного шлюбу у подружжя є спільних неповнолітніх дітей станом на час судового розгляду немає. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що тривалий час позивач з відповідачкою не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що встановлення строку для примирення сторін є недоцільним, оскільки подальше збереження сім'ї суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 серпня 2011 року у Романівській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис 09. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, внаслідок чого у них постійні суперечки, позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони давно не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, а тому, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, на адресу суду направила заяву згідно змісту якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч.4 ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 10 серпня 2011 року у Романівській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області зареєстровано шлюб, актовий запис №09. Від даного шлюбу у подружжя спільних дітей немає. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що встановлення строку для примирення сторін є недоцільним, оскільки подальше збереження сім'ї суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 вересня 2002 року Могилів Подільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис 202. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, внаслідок чого у них постійні суперечки, позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони давно не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, а тому, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, на адресу суду направив заяву згідно змісту якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просить задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча своєчасно була повідомлена про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч.4 ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 28 вересня 2002 року Могилів Подільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області зареєстровано шлюб , актовий запис №202. Від даного шлюбу у подружжя є спільні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що тривалий час позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що встановлення строку для примирення сторін є недоцільним, оскільки подальше збереження сім'ї суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис 1028. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, внаслідок чого у них постійні суперечки, позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони давно не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, а тому, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, направив представника котрий позов підтримав, а в останнє судове засідання представник позивача направив заяву, згідно змісту якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча своєчасно була повідомлена про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч.4 ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 30 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві зареєстровано шлюб , актовий запис №1028. Наявності у сторін спору дітей від даного шлюбу судом не встановлено. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що встановлення строку для примирення сторін є недоцільним, оскільки подальше збереження сім'ї суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2005 року між ними зареєстровано шлюб. Вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вони припинили спільне проживання та не ведуть спільне господарство. Фактично сімя розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, належними чином повідомлений про час, дату та місце проведення підготовчого засідання, в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач, належними чином повідомлена про час, дату та місце проведення підготовчого засідання, в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Крім того, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд в межах заявлених позовних вимог встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2005 року Пантаївською селищною радою м. Олександрії Кіровоградської області, актовий запис №4 (а. с. 10). Вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 11). Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідач визнала позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав та просив не стягувати з відповідача, сплачений ним судовий збір. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 червня 2017 року між ними зареєстровано шлюб. На даний момент між подружжям припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Фактично сім`я розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, судовий збір з відповідача не стягувати та розглядати справу у його відсутність. Відповідач, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Крім того, просила розглядати справу у її відсутність. Суд в межах заявлених позовних вимог встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 червня 2017 року Виконавчим комітетом Великолазучинської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідач визнала позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав та просив не стягувати сплачений ним судовий збір з відповідача. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 березня 2000 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Починаючи з вересня 2003 року вони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Фактично сім`я розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. 25 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 21 червня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 липня 2019 року. 19 липня 2019 року сторони, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу та просив не стягувати судовий збір з відповідача. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 березня 2000 року Червонокам`янською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис №2. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство понад шістнадцять роки, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав та просив не стягувати сплачений ним судовий збір з відповідача. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 жовтня 1997 року між ними зареєстровано шлюб. Між ними припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Фактично сім`я розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, належними чином повідомлений про час, дату та місце проведення підготовчого засідання, в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач, належними чином повідомлена про час, дату та місце проведення підготовчого засідання, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Крім того, просив розглядати справу у її відсутність. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд в межах заявлених позовних вимог встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 жовтня 1997 року Палацом урочистих події Олександрійського міськвиконкому, актовий запис №526. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідач визнав позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 жовтня 2014 року між ними зареєстровано шлюб. В шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вони проживають окремо, між ними припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Фактично сім`я розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, судовий збір з відповідача не стягувати та розглядати справу у його відсутність. Відповідач, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, просила розглядати справу у її відсутність. Суд в межах заявлених позовних вимог встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №59. Вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер. Оскільки, відповідач визнала позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Позивач на стягненні судових витрат не наполягав та просив не стягувати з відповідача судовий збір, сплачений ним при подачі позову. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved