Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про звільнення з-під арешту автомобіля марки «КІА», модель «Sportage», 1998 року випуску, тип - легковий універсал, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач зазначає, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 29 жовтня 2013 р., яке набрало законної сили, за ним визнано право власності на зазначений автомобіль. Відповідно до рішення суду від 8 січня 2014 р. суд звільнив з-під арешту легковий автомобіль, виключивши його з акту опису та арешту майна, складеним державним виконавцем Московського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції. З метою переоформлення автомобіля на своє ім'я, він, позивач, звернувся до начальника Олександрійського МРЕВ ДАІ і тоді дізнався, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 4 грудня 2013 р. з метою забезпечення позову у справі [PERSON] до [PERSON] на автомобіль накладено арешт і внесено до Єдиного реєстру про заборону відчуження. Зазначена ухвала порушує його права як власника, які він набув правомірно. Позивач підтримав позов та пояснив, що через низку скрутних життєвих обставин він своєчасно не оформив своє право власності на автомобіль, який придбав у [PERSON] ще в 2002 р. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 29 жовтня 2013 р. договір купівлі-продажу автомобіля визнано дійсним та за ним визнано право власності на автомобіль. Рішення суду набрало законної сили, а відтак арешт на автомобіль накладено безпідставно. Накладаючи з метою забезпечення позову арешт на автомобіль, суд не переконався в належності майна саме [PERSON] До судового розгляду справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено [PERSON] Останній в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що він проти задоволення вимог [PERSON] не заперечує. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позовних вимог заперечила з посиланням на те, що до даних правовідносин не застосовуються норми Закону України «Про виконавче провадження». [PERSON] неправильно обрав спосіб захисту своїх прав. Його вимоги є передчасними. Арешт на автомобіль марки «КІА» накладено на підставі ухвали суду з метою забезпечення позову, який пред'явлено [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. На підтвердження належності автомобіля [PERSON] для вирішення питання про забезпечення позову [PERSON] надав довідку органу надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспорту. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 29 жовтня 2013 р., яке набрало законної сили, було визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «КІА», модель «Sportage», 1998 року випуску, тип - легковий універсал, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], укладений 28 листопада 2002 р. між [PERSON] та [PERSON], а також за останнім визнано право власності на цей автомобіль. Дотепер автомобіль зареєстровано за [PERSON] [PERSON] не встиг здійснити державну перереєстрацію автомобіля, оскільки ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 4 грудня 2013 р. з метою забезпечення позову до [PERSON] в іншій справі на автомобіль накладено арешт. Позивач звернувся з позовом з метою захисту своїх прав як власника. Як вбачається з матеріалів справи, позивач набув право власності на автомобіль відповідно до договору купівлі - продажу, який суд визнав дійсним. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ( ч.2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішення Олександрійського міськрайонного суду від 29 жовтня 2013 р. не скасоване та набрало законної сили, а тому суд не вдається до обставин та правомірності набуття права власності на автомобіль . Відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, з -поміж інших зазначених документів, є засвідчена підписом відповідної посадової особи, що скріплена печаткою копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Із змісту цього Порядку випливає, що відсутність державної реєстрації автомобіля за позивачем не може свідчити про відсутність правомірності набуття ним права власності. Саме через винесення ухвали про арешт автомобіля позивач позбавлений можливості здійснити перереєстрацію транспортного засобу і розпоряджатися ним на власний розсуд . Враховуючи те, що арешт на автомобіль накладено судом з метою забезпечення позову в іншій справі, в якій [PERSON] не є стороною, іншого способу захисту своїх прав, аніж шляхом виключення майна з-під арешту він не має. З огляду на викладене майнові права позивача підлягають захисту шляхом звільнення належного йому автомобіля з-під арешту. Оскільки позивач відмовився від компенсації судових витрат з боку відповідача, вони на користь останнього не стягуються.

Outcome: approved