Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 вересня 1991 року між ним та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб, про що Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області зроблено відповідний актовий запис за № 1672 . Мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилось невдалим. Спільне життя у них не склалося, в багатьох життєвих ситуаціях їм не вдавалося досягти взаєморозуміння, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Почуття любові та поваги один до одного втрачено, тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, збереження шлюбу є неможливим і недоцільним. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Майнового спору на даний час немає. Відповідач з сином вже 20 років, як проживають окремо від нього. Адреса їхнього місця проживання йому не відома, оскільки вони не спілкуються. Вважає, що в силу вказаних обставин, примирення між ними не можливе, оскільки суперечить його інтересам. Строк для примирення просив суд не надавати. Просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13.09.1991 р. Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 1672. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Не заперечив проти розгляду справи у відсутність відповідачки з постановленням заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. З заявою про розгляд справи у її відсутність не зверталася, причину неявки суду не повідомила. Письмового відзиву на позов не подала. За таких обставин, в зв`язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, з письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України, проти чого не заперечив позивач. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.09.1991 р. Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 1672. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю більше семи років та не ведуть сумісне господарство. Сторони втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Примирення не можливе оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя . Шлюб розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України ,

Outcome: approved