Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.04.2016 року між ним та відповідачем був укладений договір добровільного страхування медичних витрат, від нещасного випадку, багажу під час подорожі №29/5317/16/СМВ. Вказує, що 27.03.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMW», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Nissan», р.н.[NUMBER] під керуванням [PERSON], і він, як пасажир автомобіля «BMW» отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікарні в м. Хелм, де в той же день був прооперований. 30.03.2017 року його було виписано з лікарні та він повернувся на територію України для продовження лікування. В подальшому, 31.03.2017 року він в телефонному режимі повідомив до асистанського центру «AU International Servise» про настання страхового випадку та 02.04.2017 року надав необхідний пакет документів для отримання страхового відшкодування. При цьому, відповідно до рахунку-фактури вартість його лікування становить 2356,00 PLN, однак страховою компанією не було виплачено страхового відшкодування, у звязку з чим він звернувся до відповідача із відповідним листом. Зазначає, що в подальшому йому було виплачено лише 2914,46 грн. та отримав повідомлення, що оскільки він не користувався допомогою спеціалізованої служби страховика, особисто отримав та оплатив рахунок за послуги, отримані в лікувальному закладі, то у страховика виникло зобовязання відшкодувати вартість таких витрат відповідно до програми та умов укладеного договору. Вважає, що рішення відповідача про виплату йому лише частини суми є незаконним та таким, що порушує його право на страхове відшкодування. У звязку з чим, просить стягнути з відповідача на його користь 13749,53 грн. недоплаченого страхового відшкодування. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином. А тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.04.2016 року між [PERSON] та ПрАТ «Європейський Страховий Союз» був укладений договір добровільного страхування медичних витрат, від нещасного випадку, багажу під час подорожі №29/5317/16/СМВ (а.с. 6-7). Як вбачається із представлених письмових доказів, 27.03.2017 року на території [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікарні в м. Хелм (а.с. 15-18). Відповідно до рахунку-фактури вартість лікування [PERSON] становить 2356,00 PLN (а.с. 19), що у гривневому еквіваленті на день звернення до суду становить 16663,99 грн. Згідно ст. 979 ч. 1 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. При цьому, відповідно до п. 2.6.4. умов страхування, страховик не відшкодовує безумовну франшизу, яка передбачена частиною 1 цього договору, а також залишає за собою право не відшкодовувати витрати застрахованої особи, понесені ним у звязку з настанням страхового випадку, що перевищують 200 у.о. за кордоном по кожному страховому випадку, якщо звернення за медичною допомогою не було погоджено зі страховиком або спеціалізованою службою страховика (а.с. 9). Разом з тим, пунктом 2.1. договору зазначено, що предметом договору є майнові інтереси страхувальника (застрахованої особи), що не суперечать законодавству України, повязані з його відповідальністю перед третьою особою за оплату наданих послуг (медичної, медико-транспортної допомоги), передбачених договором, при настанні страхового випадку під час подорожі за кордоном. Пунктом 2.5.1.1. договору визначено, що страховиком відшкодовуються непередбачувані витрати на надання невідкладної ургентної (непланової) стаціонарної допомоги в медичних закладах, включаючи: вартість медикаментозного лікування; вартість діагностичних та лікувальних процедур (включаючи невідкладні оперативні втручання), а також використання необхідного для лікування медичного обладнання; консультаційні послуги; вартість перебування в палатах (в тому числі реанімаційних); харчування під час перебування в стаціонарі за нормативами прийнятими у даному медичному закладі. Відповідно до пункту 2.6.6. договору, при настанні страхового випадку страхувальник (застрахована особа) зобовязаний, незалежно від свого місцезнаходження негайно, але не пізніше, ніж протягом 24 годин з моменту настання страхового випадку, звернутися по допомогу у будь-який час доби в один з диспетчерських центрів Спеціалізованих служби страховика, по телефону, електронній пошті, вказаним в ч. 1 договору, за винятком непередбачених або надзвичайних обставин (застрахована особа знаходиться в непритомному стані тощо. Згідно з п. 2.6.6.5 договору, у випадку фізичної неможливості (відсутність діючих засобів звязку в місці перебування страхувальника (застрахованої особи) або непритомний стан застрахованої особи (за відсутності осіб, які могли б представляти її інтереси)) страхувальника (застрахованої особи) звязатися з одним із диспетчерських центрів Спеціалізованої служби страховика або страховиком безпосередньо перед консультацією з лікарем або госпіталізацією страхувальник (застрахована особа або особа, що його супроводить) повинен з першою ж нагодою, але не пізніше 5 діб з моменту настання страхової події, повідомити (подзвонити, відправити факсимільне повідомлення) в один із диспетчерських центрів Спеціалізованої служби страховика, або доручити зробити це іншій особі. Пунктом 2.6.6.6 договору передбачено, що у випадку недотримання строків повідомлення страхувальник (застрахована особа) повинен обґрунтувати це у письмовій формі, на вимогу страховика. Застрахована особа може втратити права на відшкодування витрат у разі, якщо неповідомлення в строк про страховий випадок сталося без поважних на те причин. Як зясовано в судовому засіданні, після настання страхового випадку дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] отримав тілесні ушкодження був госпіталізований до лікарні, де був невідкладно прооперований, що свідчить про неможливість останнього в дотримання вимог п. 2.6.4. погодити зі страховиком або Спеціалізованою службою страховика звернення за медичною допомогою. Разом з тим, [PERSON] в дотримання вимог п. 2.6.6.5. договору повідомив страхову компанію про настання страхового випадку 31.03.2017 року, а тому рішення страховика про виплату лише 100 Євро застрахованій особі є незаконним та таким, що порушує право страхувальника на страхове відшкодування. У відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Таким чином, враховуючи, що відповідачем було частково здійснено страхову виплату в розмірі 2914,46 грн., а розмір понесених позивачем витрат становить 2356,00 PLN, що становить 16663,99 грн. (по курсу НБУ станом на день звернення до суду), а тому з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на користь [PERSON] слід стягнути 13749,53 грн. недоплаченої суми страхового відшкодування. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України на користь [PERSON] з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved