Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Олександрійського міськранного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] Сергіївани, за участі третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Олександрійської районної державної адміністрації та служба у справах дітей Олександрійської міської ради про визначення місця проживання дітей. Позов мотивує тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2002 року, а 05.07.2011 року за рішеням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області його розірвано. Від шлюбу сторни мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Доньки проживають разом з позивачем, а син проживає з відповідачем, але позивач вважає, що дітям буде краще з ним, тому просить визначити місце проживання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з позивачем; на час розгляду справи визначити місце проживання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з позивачем. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач та її представник не визнали позовні вимоги та заперечували щодо їх задоволення. Представники третіх осіб вказували про необхідність заслухати дітей, зокрема, [PERSON] та [PERSON] і дізнатися їх думки з ким вони бажать проживати. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2002 року, а 05.07.2011 року за рішеням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області його розірвано. У шлюбі [PERSON] та [PERSON] Сергіївани народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Доньки проживають разом з батьком, який є позивачем, а син проживає з матірю, яка є відповідачем. Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. [PERSON] ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. [PERSON] до положень вказаної норми, суд вирішує спір щодо місця проживання малолітньої дитини, якщо батьки не дійшли згоди щодо її місця проживання. Ч. 1 та 2 ст. 161 СК України визначено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. З [PERSON] обстеженя умов проживання дійтей від 31.10.2016 року вбачається, що у буд. 42 по вул. Олександрійській у м. Олександрія Кіровоградської області наявні всі необхідні умови для проживання дітей, зокрема, наявні меблі для одягу і сну, полиці для підручників, стіл. Діти забезпечені одягом та взуттям, шкільним приладдям. Стосунки між дітьми та батьком люблячі з взаємоповагою. Будинок, який обстежували фахівці з соціальної роботи, належить позивачу [PERSON]. [PERSON] обстеженя умов проживання дійтей від 08.02.2017 року, [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] у будинку №33-а по вул. Польовій в с. Войнівка, Олександрійського району Кіровоградської області. У даному будинку наявні три жилі кімнати, є опалення пічне. Наявні меблі: дитяче ліжко, диван-ліжко, письмовий стіл, диван, тумба під телевізор, книжкова полиця. Є побутова техніка, зокрема, правльна машина, холодильник, газова плита. Стосунки між сином та матірю добрі. Згідно довідки №35 від 27.02.2017 року, яка видана Войнівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, [PERSON] цікавиться навчанням та вихованням свого сина, відвідує батьківські збори та підтримує телефонний звязок з класним керівником. При спілкування у судовому засіданні з дітьми [PERSON] та [PERSON] встановлено, що вони бажають проживати тільки з батьком, він їм не забороняє спілкуватися з матірю та вони спілкуються. Діти категорично вказують на проживання разом з батьком з тих причин, що він про них турбується. Діти відмовилися проживати разом з матірю, але зазначили, що їх маленький братик не знає з ким краще проживати та проживає з матірю, хоча і не скаржиться. [PERSON] до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобовязані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. [PERSON] до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Стаття 242 ЦК України установлює, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. [PERSON] до ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року №44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Закон України «Про охорони дитинства» є основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоровя, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері. [PERSON] ст. 18 Закону України «Про охорони дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Виходячи з вищевикладеного, судом враховано побажання дітей та їхні пояснення є доказом на підтвердження виключних обставин, за яких місце проживання [PERSON] та [PERSON] не можна визначити з матірю [PERSON] Сергіїваною. Однак малолітній [PERSON] має залишитися проживати з матірю. Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог щодо визначення місце проживання дітей разом з батьком.

Outcome: dismissed