Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], третьої особи відділу реєстрації фізичних осіб Люботинської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком Позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Позивач направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити та постановити рішення при попередньому розгляді. Відповідач направила до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повному обсязі, не заперечує проти постановлення рішення при попередньому судовому розгляді за її відсутності. Третя особа відділ державної реєстрації фізичних та юридичних осіб Люботинської міської ради була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце розгляду справи, направила лист до суду, в якому просила розглядати справу без участі представника. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем по справі докази, вислухавши вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти, що підтверджуються наявними у справі доказами, та не оспорюються сторонами по справі, та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л., реєстровий № 1800. Зазначене також підтверджується витягом з реєстру прав на нерухоме майно (а.с.4-6). Таким чином, суду достовірно відомо, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрована на теперішній час в будинку, що підтверджується довідкою АДБ ГУДМС України в Харківській області (а.с. 8,9,15) Як вбачається з записів будинкової книги, відповідач зареєстрований за вказаною адресою з 2006 року (а.с.11). Відповідач була зареєстрований в будинку позивача як його дружина, але після розірвання шлюбу добровільно не виписалася. [PERSON] з 2009 року разом з сином мешкала в Луганській області, але у зв'язку з початком військових дій вимушена була повернутися до м. Люботин. [PERSON] не проживає в житловому будинку, належному позивачу, з 2009 року, належних їй особистих або будь-яких інших речей в будинку не має. Факт не проживання відповідача [PERSON] в будинку понад один рік підтверджено актом обстеження, складеним квартальним комітетом від 05 квітня 2017 року, підписаним заступником голови та членами квартального комітету (а.с. 7). Зазначені обставини визнала відповідач [PERSON], тому вони не підлягають доказуванню відповідно до положень ст. 61 ЦПК України. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з матеріалів справи, про те, що відповідач не проживає у зазначеному будинку свідчать відповіді Люботинського ВП Харківського ГУНП України в Харківській області та виконкому Люботинської міської ради Харківської області про відсутність звернень [PERSON] в період з 01 січня 2017 року по теперішній час з заявами про порушення її прав на проживання в будинку за адресою [ADDRESS]. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку понад один рік безперервно без поважних причин, то суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані на законі і доказах, наданих суду. Статтею 41 Конституції України, ст.ст.316 - 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися свої майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном,на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.379 ЦК України об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, квартира. Права власника житлового будинку визначеніст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України - члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Оскільки відповідач [PERSON] проживала в будинку, розташованому за адресою [ADDRESS] як член сім`ї власника, але добровільно залишила місце мешкання, а власник житлового будинку - [PERSON] на збереження реєстрації відповідача в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] не погоджуються, тому через не проживання понад один рік відповідача в спірному будинку без поважних причин, [PERSON] є такою особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved