Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав. Свій позов мотивує тим, що під час перебування у фактичних сімейних відносинах з відповідачем у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.08.2019 року визнано його батьківство та внесено зміни до актового запису про народження дочки [PERSON] . З народження дитина весь час проживає з ним та перебуває на його утриманні. Відповідач залишила без батьківської уваги дитину, а також не бере участь в її утриманні. Покликаючись на викладені обставини, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.08.2019 року визнано батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] №2938 від 27 листопада 2018 року, складеного Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, зазначено: в розділі «відомості про дитину»: замість прізвища « [PERSON] », вказати - « [PERSON] »; в розділі «відомості про батька»: замість « [PERSON] », вказати - « [PERSON] , [INFO] , громадянин України, місце проживання - [ADDRESS] » (а.с. 10-11). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не бере участь у виховані дочки, не телефонує та не цікавиться станом її здоров`я, не надає кошти на утримання дитини. До висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] прийшла Служба у справах дітей Луцької міської ради, що підтверджується висновком №112 від 27.04.2021 року. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітьми лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та не подала письмових заперечень щодо викладених у позовній заяві доводів, тим самим не спростувала жодну із викладених у ній обставин. Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем, що є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав. На підставі ст.ст.164 165 СК України, ст. 18 Конвенції про права дитини, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved