Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Осичківської сільської ради, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,950га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Осичківської сільської ради, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №071162, який було зареєстровано 10.09.2002р. та видано після її смерті. Все своє майно [PERSON] заповіла позивачу. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа №35/2007, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку йому було відмовлено у зв`язку з тим, що державний акт на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця. Вказана обставина позбавила позивача одержати в нотаріальній конторі на спадкову земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що змусило його звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати цей державний акт на право приватної власності на землю недійсним та визнати за ним право на спадкову земельну частку (пай) розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Дружба», що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0113873 від 24.05.1996р.. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.21). Представник відповідача Осичківської сільської ради в судове засідання також не з`явився, позовні вимоги визнав повністю, на підтвердження чого надав суду відповідну письмову заяву, а справу просив розглянути без його участі (а.с.19). Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. [INFO] в с.Осички, Савранського району, Одеської області, у віці 77 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області 19.03.2002р. (а.с.6). До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка площею 1,950га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Осичківської сільської ради, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , право власності на яку за спадкодавцем підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №071162, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 10.09.2002р. за №156 (а.с.11). Враховуючи, що вказаний державний акт на право приватної власності на землю був зареєстрований і виданий вже після смерті спадкодавця [PERSON] , тобто після припинення її цивільної право- і дієздатності, та приймаючи до уваги положення ст.ст.203, 215 ЦК України цей державний акт вважається недійсним, а відтак вказана у ньому земельна ділянка не увійшла до складу спадщини, оскільки на момент її відкриття не належала спадкодавцю [PERSON] .. Разом з тим, як встановлено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); при цьому, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 цього Кодексу). Згідно листа Савранської районної державної адміністрації від 04.06.2020р. №М-23 державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №071162 був виданий [PERSON] взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0113873 на підставі рішення Савранської РДА від 24.05.1996р. №97 по КСП «Дружба», розташованого в с.Осички, Савранського району, Одеської області, розміром 1,93га в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №873 (а.с.12). Отже, спадкодавцю [PERSON] на день її смерті належало саме право на земельну частку (пай), а не земельна ділянка. Згідно ч.1 ст.1 Закону України від 05.06.2003р. №899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п.17 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України). 26.02.2002р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Осичківської сільської ради Лісниченко Н.Г. 26.02.2002р. за реєстровим №24, згідно якого все своє майно вона заповіла [PERSON] (а.с.7). Встановлено, що позивач прийняв спадщину відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 549 ЦК України 1963 року шляхом подачі державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа №35/2007 (а.с.8). Інших спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців, які б прийняли спадщину, та спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині відповідно до ст.535 ЦК України 1963 року, - немає. Оскільки спадкоємство здійснюється за заповітом і позивач згідно п.2 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року визнається таким, що прийняв спадщину, приймаючи до уваги відсутність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, ураховуючи недійсність державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №071162, що унеможливлює оформлення спадкоємцем [PERSON] вказаного спадкового майна у нотаріальному порядку, а також наявність у спадкодавця [PERSON] згідно сертифіката на право земельну частку (пай) серії ОД №0113873 від 24.05.1996р. права на земельну частку (пай) розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП «Дружба», с.Осички, Савранського району, Одеської області, на підставі якого було видано вищевказаний державний акт, суд вважає, що вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved