Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 5, на тій підставі, що з 2016 року з відповідачкою фактично припинили, шлюбні відносини, спільне життя між ними виявилося невдалим. Подальше спільне життя як подружжя і збереження сімї вважає неможливим, а тому на підставі ст. ст. 105, 110 СК України просить шлюб розірвати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2019 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. 29.03.2019 року позивач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечила проти задоволення предявлених позовних вимог та винесення рішення за результатами підготовчого судового засідання. Відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 13 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 5, що підтверджується копієї свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ № 121761 виданого 03 січня 2019 року (а.с.26). Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В позовній заяві позивач зазначив, що з листопада 2016 року з відповідачкою фактично припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільного бюджету не мають та спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя вважає неможливим, через відсутність почуття любові та поваги один до одного. Примирення та збереження шлюбу вважає неможливим. З огляду на викладене, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, і подальше збереження його суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved