Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Сарненський сирзавод» про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати. В позові посилається на те, що з 01.03.2008 року по 29.03.2019 рік він знаходився у трудових відносинах з підприємством ТОВ «Сарненський сирзавод». 23.03.2019 року був звільнений, однак йому не була виплачена заробітна плата та інші виплати грошових коштів. Заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі становить 53118,39 грн., яку позивач на підставі ст. 116 КЗпП України просив стягнути з відповідача у судовому порядку. Ухвалою Сарненського районного суду від 09 вересня 2020 року по даній справі відкрите провадження. 05 жовтня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, яким просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, а саме на суму 48745,40 грн. У відзиві посилається на те, що дійсно, в період з 01.03.2008 року по 29.03.2019 року позивач знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Сарненський сирзавод», та 29.03.2019 року в порядку ст.38 КЗпП України звільнений з роботи за власним бажанням. На момент звільнення позивачу були нараховані грошові кошти в розмірі 53118,39 грн. Однак за даними обліку підприємства з ТОВ «Сарненський сирзавод» на користь позивача підлягає стягненню заробітна плата у сумі 48745 грн. Так як при нарахуванні суми заробітної плати, яка підлягала виплаті позивачу на дату звільнення, було допущено технічну помилку при утриманні податку з доходів фізичних осіб та військового збору у сумі 884,37 грн., які в подальшому були нараховані та утримані підприємством в дохід бюджету. Тобто, заборгованість на дату звільнення становила 52234,02 грн. (53118,39-884,37). Окрім того, 16.04.2019 року [PERSON] було здійснено виплату заборгованості в сумі 200 грн. за березень 2018 та в сумі 3288,62 грн. (за квітень). Позивач заявою просить задовольнити вимоги частково в межах суми 48745 грн.40 коп., яка визнається відповідачем. Справу просить розглядати у його відсутність. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, заперечення відповідача, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, і це підтверджується записами в трудовій книжці, що [PERSON] 01.03.2008 року прийнятий охоронником на ТзОВ «Сарненський сирзавод». 29.03.2019 року звільнений за власним бажанням. Відповідно до довідки виданої ТОВ «Сарненський сирзавод» від 05.07.2019 року [PERSON] дійсно працює на підприємстві ТОВ «Сарненський сирзавод з 01 березня 2008 року. Відповідно до листа Управління Держпраці у Рівненській області №19-04/5679 від 28.11.2019 року [PERSON] в день звільнення не виплачена заробітна плата у сумі 53118,39 грн. та кошти за час щорічної відпустки. Згідно розрахункових листків борг підприємства ТОВ «Сарненський сирзавод» перед [PERSON] становить 48745,40 грн. Приписами статті 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, разом з цим, відповідач не провів розрахунок з позивачем в строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Фактично повний розрахунок з позивачем відповідач не провів й досі. Судом встановлено та не заперечується сторонами факт заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі у сумі 48745,40 грн. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження та підлягають до повного задоволення. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 47,115 КЗпП України,

Outcome: approved