Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Василівського районного суду з повозом до [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], про зняття арешту з майна. В позові вказав, що позивач [PERSON] та [PERSON] є співвласниками (в рівних частинах по 1/2 за кожним) квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується розпорядженням органу приватизації №04 від 30 січня 2012 року; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30 січня 2012 року; витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно. Під час підготовки документів для відчуження вказаної вище квартири позивач довідався про те, що на майно позивача накладено арешт, про що отримана Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. За [PERSON] також зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2320983300:07:008:0002 площею 7,5393 га, реєстраційний номер нерухомого майна 376082623209; державна реєстрація якого здійснена 03 червня 2014 року, номер запису про право власності 5883992 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 406, видане 03 червня 2014 року [PERSON] державною нотаріальною конторою Запорізької області. У державному реєстрі обтяжень на теперішній час є запис про обтяження №5884137 від 10 травня 2005 року на підставі постанови про арешт всього майна [PERSON], серія та номер АМ № 176044 від 28 квітня 2005 року [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби. Крім того, у спеціальному розділі реєстру міститься запис про обтяження № 5884172 від 10 травня 2005 року на підставі постанови серія та номер АМ №176044 від 28 квітня 2005 року [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби про арешт всього майна [PERSON] У єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є відомості про арешт всього майна [PERSON] з реєстраційним номером №1954919 на підставі постанови АМ №176044 від 28 квітня 2005 року [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби. [PERSON] районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області листом від 12 грудня 2017 року повідомив, що в провадженні виконавчої служби перебував виконавчий документ №2-1212 від 02 червня 2005 року, виданий Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь держави держмита в розмірі 51 грн. 01 жовтня 2008 року виконавче провадження було завершено на підставі п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Арешт на майно боржника у вказаному виконавчому провадженні не накладався. Інших виконавчих проваджень, в яких [PERSON] є боржником та в яких на майно останнього накладався арешт, станом на 12 грудня 2017 року не має. Інформацію про виконавчі провадження за період з 2010-2013 років надати неможливо у звязку із закінченням терміну зберігання і знищенням. Наявність вказаних вище обтяжень обмежує права позивача як власника нерухомого майна частини квартири та земельної ділянки на розпорядження належним позивачу нерухомим майном. Тому позивач просить зняти арешт, накладений постановою серія та номер АМ №176044 від 28 квітня 2005 року [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби на все майно, нерухоме майно належне [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], реєстраційні номери обтяження від 10 травня 2005 року: № 5884137, № 5884172, № 1954919. Ухвалою Василівського районного суду від 14 грудня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій областів судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позовну заяву вирішити на розсуд суду. Третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. У звязку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] є співвласниками (в рівних частинах по 1/2 за кожним) квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується: розпорядженням органу приватизації №04 від 30 січня 2012 року, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30 січня 2012 року, витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно. Крім того, за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2320983300:07:008:0002 площею 7,5393 га, реєстраційний номер нерухомого майна 376082623209; державна реєстрація якого здійснена 03 червня 2014 року, номер запису про право власності 5883992 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 406, видане 03 червня 2014 року [PERSON] державною нотаріальною конторою Запорізької області. Під час підготовки документів для відчуження квартири, позивачу стало відомо, що на майно позивача накладено арешт, про що ним отримана Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно містить запис про обтяження за №5884137 від 10 травня 2005 року на підставі постанови про арешт нерухомого майна [PERSON], серія та номер АМ № 176044 від 28 квітня 2005 року [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби. Крім того, у Спеціальному розділі реєстру міститься запис про обтяження №5884172 від 10 травня 2005 року на підставі постанови серія та номер АМ №176044 від 28 квітня 2005 року [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби про арешт нерухомого майна [PERSON] У Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна також є відомості про обтяження №1954919 від 10.05.2005 року на підставі постанови АМ №176044 від 28 квітня 2005 року [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби про арешт всього майна [PERSON] [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області №22047 від 12.12.2017 року повідомило, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень перебував виконавчий документ №2-1212 від 02 червня 2005 року, виданий Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь держави держмита в розмірі 51 грн. Виконавчий лист надійшов до державного виконавця 29 червня 2005 року, який в той же день виніс постанову про відкриття виконавчого провадження та було надано строк для добровільного виконання рішення суду до 06 липня 2005 року. Боржник рішення суду добровільно не виконав. Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень 01 жовтня 2008 року виконавче провадження було завершено на підставі п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Арешт на майно боржника у вказаному виконавчому провадженні не накладався. Інших виконавчих проваджень, в яких [PERSON] є боржником та в яких на майно останнього накладався арешт, станом на 12 грудня 2017 року не має. Відповідно до книг вхідної кореспонденції за період з 01 січня 2014 року по 12 грудня 2017 року виконавчі документи, за яким позивач є боржником на адресу відділу не надходили. Інформацію про виконавчі провадження за період з 2010-2013 років надати неможливо, оскільки відповідно до Порядку роботи з документами в органах ДВС, затвердженого наказом №2274/5 від 25 грудня 2008 року Мінюстом України п.9.8, п.9.9 строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів (завершених виконавчих проваджень) становить три роки, після чого вони знищуються. Тому надати позивачу будь-яку інформацію щодо арешту всього належного позивачу майна, накладеного постановою АМ №176044 [PERSON] районним відділом державної виконавчої служби Запорізької області від 28 квітня 2005 року - неможливо. Згідно ч. 1\~ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ст.391 ЦК України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~(в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. При цьому суд враховує, що згідно\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України»\~, яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Положеннями ст.15 ЦПК України\~передбачено право особи звернутися до суду на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом своїх прав. Враховуючи те, що в провадженні [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ на даний час відсутні виконавчі провадження відносно боржника [PERSON], встановити підстави накладання арешту не виявляється можливим, оскільки виконавчі провадження та журнали реєстрації виконавчих проваджень, за на даний час знищені, наявність вказаних вище обтяжень обмежує права позивача як власника нерухомого майна на розпорядження належним йому нерухомим майном, з метою захисту права власності позивача, суд вважає за можливе скасувати відповідні заборони відчуження нерухомого майна, реєстраційні номери обтяження №5884137, №5884172, №1954919 від 10 травня 2005 року на підставі постанови серія АМ №176044 від 28 квітня 2005 року [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби. Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень», в свою чергу, матеріали справи не містять відмови державного реєстратора у вилученні з Єдиного реєстру заборон відомостей про обтяження спірного нерухомого майна та відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав. Після набрання рішенням суду законної сили заінтересовані особи не позбавлені можливості у встановленому законом порядку звернутися до відповідного органу державної реєстрації прав для державної реєстрації припинення обтяження арештом нерухомого майна.

Outcome: approved