Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 132000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що на виконання договору купівлі-продажу транспортного засобу BMW X5, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], реєстраційне свідоцтво серії КХС № 533369 від 04 серпня 2005 року, ним було передано відповідачу грошові кошти в сумі 132000,00 гривень. В подальшому позивач дізнався, що у продавця не було прав на продаж даного транспортного засобу, та відповідно він не міг його продавати, з чого слідує порушення при укладенні такого договору засад, визначених ч.5\~ст.203 ЦК України, в зв`язку з чим вважає такий правочин нікчемним, що за його переконанням слідує з положень ч.1, ч.2\~ст. 215 ЦК України, та в зв`язку з такими обставинами позивач вказував на обов`язок відповідача повернути позивачу грошові кошти, що були отримані ним на виконання правочину у розмірі 132000,00 гривень. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав, у повному обсязі, та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресно довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 26 липня 2014 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу BMW X5, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], реєстраційне свідоцтво серії КХС № 533369 від 04 серпня 2005 року. Даний факт підтверджується копією розписки від 26.07.2014 року, яка наявна в матеріалах справи. Як вбачаєтьсяз рішення Обухівського районного суду Київської області, від 16 квітня 2010 року власником транспортного засобу BMW X5, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], реєстраційне свідоцтво серії КХС № 533369 від 04 серпня 2005 року визнано [PERSON]. З наведеного вбачається, що відповідач на час укладення договору купівлі-продажу не мав жодних прав на вищевказаний транспортний засіб, та не міг його відчужити на користь позивача. Згідно положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Таким чином суд доходить висновку про те, що вказаний договір купівлі-продажу від 26.07.2014 року укладено без дотримання приписів ч.5\~ст. 203 ЦК України\~оскільки він не спрямований та не тягне за собою реального настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч. 1\~ст. 215 ЦПК України, підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, яка встановлені, зокрема, ч.5\~ст. 215 ЦК України. Таким чином зазначений договір купівлі-продажу є недійсним в силу Закону. З такого слідує висновок про те, що вказаний договір купівлі-продажу є нікчемним (ч.2\~ст. 215 ЦК України), тому суд питання про його недійсність не вирішує. Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний (нікчемний) правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Так з наданих суду пояснень та письмових доказів вбачається що на виконання вказаного правочину, згідно розписки від 26 липня 2014 року [PERSON], отримав від позивача грошові кошти в розмірі 132000,00 гривень, та до теперішнього часу не повернув їх. Відповідно до положень ст.ст.\~10,\~11,\~58,\~60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов`язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень З такого, зважаючи на відсутність заперечень зі сторони відповідача, обґрунтованим вбачається висновок про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в загальному розмірі 132000,00 гривень, як таких що підлягають поверненню позивачу у звязку з недійсністю договору, на виконання якого вони були передані. \~\~\~\~ Відповідно до 88\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені таким позивачем та документально підтверджені судові витрати. \~\~\~\~

Outcome: approved