Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його батько - [PERSON] помер 03 квітня 2004 року після смерті якого відкрилася спадщина на майно, що на момент смерті належало померлому. Оскільки спадкодавець не залишив заповіту щодо свого майна, спадкування здійснюється за законом. На момент відкриття спадщини було встановлено, що спадкове майно складається із частки в квартирі [ADDRESS] право власності на квартиру було зареєстроване на підставі біржової угоди міни нерухомості від 26.11.1998 р.. Правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру були надані до Першої рівненської ДНК. 04.10.2004 року спадкоємці першої черги отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, на 1/9 частки квартири [ADDRESS]. 24 липня 2014 року він та [PERSON] подарували [PERSON] свої частки в квартирі [ADDRESS] . Про існування іншого нерухомого майна, яке б належало померлому на день смерті, позивачу не було відомо. В березні 2016 року дізнався, що батьку на підставі договору дарування від 25.12.2003 р. належала на право власності 1/2 частки квартири [ADDRESS], подарована [PERSON]. [PERSON] не зареєстрував своє право власності на частку вищевказаної квартири в органах БТІ. У видачі Свідоцтва про право на спадщину на частку в квартирі [ADDRESS] відмовлено з тих підстав, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності на частку вищевказаної квартири в установленому законодавством порядку. Просив визнати за ним право власності на ? частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 03 квітня 2004 року. В судовому засіданні позивач підтримав позов в межах доводів позовної заяви та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечила проти його задоволення. Показала, що на спадкове майно після смерті чоловіка у виді частки в [ADDRESS], не претендує. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов визнала. Підтвердила, що її довіритель на спадкове майно не претендує, про що подавав заяву в нотаріальну контору, не заперечила проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, 03.04.2004 р. помер [PERSON], про що 04.04.2016 р. складено актовий запис № 566, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. Встановлено, що батьками [PERSON], зідно свідоцтва про народження, виданого відділом ЗАГС м.Рівне, актовий запис № 1633 є [PERSON], [PERSON]. Згідно договору дарування від 25.12.2003 р. , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 6471, [PERSON] подарував по 1/2 частки кожному квартиру [ADDRESS] [PERSON], [PERSON]. Також судом встановлено, що [PERSON] зареєструвала своє право власності на ? частку [ADDRESS], що підтверджується оглянутим судом витягом про реєстрацію речових прав на нерухоме майно. З оглянутої судом постанови державного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] № 1088/02-4 від 28.07.2016 р. вбачається, що нею було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про спадщину за законом на частку в [ADDRESS] з тих підстав, що у разі смерті власника обєкта нерухомого майна, реєстрація прав яких не проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, вчинення нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину є неможливим. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той ж подружжя, який його пережив, батьки. Ст.1274 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в суді, доводяться достовірними та належними доказами, а тому підлягають до задоволення, так як у інший спосіб захистити право позивача не можливо, при цьому права інших осіб не порушуються. Таким чином, позовна заява підлягає до задоволення та визнання за [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 03 квітня 2004 року. При цьому права інших спадкоємців першої черги - дружини [PERSON], батька [PERSON], не порушуються, оскільки вони добровільно відмовилися від своєї частки у спадщині після смерті [PERSON] на користь [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 392, 1216, 1220, 1261, 1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved