Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Кукулівська сільська рада Піщанського району Вінницької області про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем 08 жовтня 2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 76 та встановити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , із батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 08 жовтня 2011 року. За час перебування у шлюбі в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжності у визначенні місця проживання їх сім`ї, стосунки перестали носити характер сімейних стосунків, їх сім`я фактично розпалася і подальше збереження сім`ї та шлюбу не має сенсу. Ухвалою суду від 25 листопада 2020 року в даній справі було відкрите провадження та призначено підготовче засідання на 14 годину 00 хвилин 24 грудня 2020 року. В підготовче засідання 21 травня 2021 року позивач [PERSON] та його представник - адвокат Лукавський А.В. не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшла заява про залишення позову в частині позовних вимог провстановлення місця проживання дитини без розгляду, в частині розірвання шлюбу позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Ухвалою суду від 21 травня 2021 року було задоволено заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Лукавського А.В. про залишення позову в частині позовних вимог про встановлення місця проживання дитини без розгляду. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Афанасьєв А.О. в підготовче засідання 21 травня 2021 року не з`явилися, проте від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій він зазначив, що відповідач не заперечує проти задоволення вимог про розірвання шлюбу, просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, - немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули в підготовче засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у підготовчому судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, за актовим записом № 76 (а.с.7). Під час перебування в шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 14 (а.с.6). Позивач та відповідач не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви позивача до суду про підтримання позовних вимог та заяви відповідача про визнання позовних вимог. Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім`ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого виникли розбіжності у визначенні місця проживання їх сім`ї, стосунки перестали носити характер сімейних стосунків.Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як однією сім`єю сторони не проживають, миритися не бажають. Перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача та інтересам їх неповнолітньої дитини, порушує особисті немайнові права позивача, оскільки сімейні відносини між подружжям не складаються та призвели до того, що позивач та відповідач не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі вищевикладеного, у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, позивач просить не стягувати із відповідача понесені ним судові витрати, а залишити їх за ним.

Outcome: approved