Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому він просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 100\~000,00 гривень; пеню за прострочення виконання зобовязання в розмірі 8\~010,96 гривень; збитки від інфляції в розмірі 1710,00 гривень; 3 (три) відсотки річних в розмірі 706,85 гривень; витрати за звіт експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 1\~977,50 гривень, а також витрати по сплаті судового збору.\~\~В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01.09.2017 року, близько 10 години 30 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Ген. Швигіна, 3 у м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси, [PERSON], було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригода та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до Висновку № №30914170 від 20.09.2017року - вартість матеріального збитку складає 110 903 гривні 45 копійок. За виконання вищевказаного висновку позивач сплатив експерту 1\~977,50\~гривень.На час настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта»,\~відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ серії AК №3246584, який діяв на момент ДТП, на підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон №1961-IV), лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 100\~000,00 (сто тисяч) гривен. Оскільки, право позивача на отримання страхового відшкодування, яке передбачено Закону №1961-IV, було грубо порушено, то позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Отже Відповідач ТДВ «СТ\~«Домінанта» повинен виплатити Позивачу суму страхового відшкодування в розмірі ліміту відповідальності в розмірі 100\~000 гривень, оскільки розмір матеріального збитку склав 110 903 гривні 45 копійок, та перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом, в термін не пізніше не пізніше 90 днів від 06.12.2017 року, а це 06.03.2018 року, сплатити страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль [NUMBER].Оскільки в зазначені строки позивачу розмір матеріального збитку не відшкодовано, тому позивач просить стягнути пеню за несвоєчасне виконання зобовязань що до виплати страхового відшкодування складає 8 010.96 грн.. Також позивач вказує, що відповідач ТДВ «СТ\~Домінанта» повинен був виплатити страхове відшкодування не пізніше 06.03.2018 року,\~проте не\~виплатив його\~станом на\~31.05.2018\~року,\~вартість суми\~страхового відшкодування\~за цей\~час значно\~знецінилась,\~таким чином,\~інфляційні нарахування\~на суму\~боргу та\~три проценти\~річних є\~наслідком невиконання\~грошового зобов?язання:Інфляційні збитки за вказані періоди складають 1 710.00 грн. сума відсотків, 3% за користування грошовими коштами за період з 07.03.2018 року по 31.05.2018 року складає 706.85 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до канцелярії суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутності та проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток за місцезнаходженням юридичної особи. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1\~ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши\~надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи\~з наступного. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 01.09.2017 року, близько 10 годині 30 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21053, номерний знак [NUMBER] по вул. Ген. Швигіна, 3 у м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2017 року притягнуто [PERSON], [INFO], до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.. З Звіту про вартість матеріальної шкоди, нанесеного власнику КТЗ № №30914170 складеного 20.09.2017 року вбачається, що вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], на момент дослідження складає 110 903 (сто десять тисяч девятсот три) гривні 45 копійок. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №2 від 30.10.2017 року за виконання вищевказаного висновку позивач сплатив 1977 гривень 50 копійок. На час настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта»,\~відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ серії AК №3246584, який діяв на момент ДТП, на підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон №1961-IV), лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 100\~000,00 (сто тисяч) гривен. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закон України у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно до ст. 35 Закону №1961-IV 06 грудня 2017 року Позивачем було подано Відповідачу заяви про виплати страхового відшкодування за майновою шкодою. Оскільки, право Позивача на отримання страхового відшкодування, яке передбачено Закону №1961-IV, було грубо порушено, то Позивач [PERSON] змушен звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Згідно ст.29 Закону №1961-IV У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже Відповідач ТДВ «СТ\~«Домінанта» повинен виплатити позивачу суму страхового відшкодування в розмірі ліміту відповідальності в розмірі 100\~000 (сто тисяч) гривень, оскільки розмір матеріального збитку склав 110 903 (сто десять тисяч девятсот три) гривні 45 копійок, та перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом. Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Отже страхова компанія ТДВ «СТ Домінанта» повинна була в термін не пізніше не пізніше 90 днів від 06.12.2017 року, а це 06.03.2018 року, сплатити страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Згідно п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» законодавець надає право потерпілому вимагати стягнення пені, а саме: «за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня». Крім того, суд приходить до висновку про застосування ст.625 ЦК України щодо відповідальності за порушення грошового зобовязання у спорах, що виникають з договорів страхування. Оскільки зобовязання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідач ТДВ «СТ Домінанта» повинен був виплатити страхове відшкодування не пізніше 06.03.2018 року, проте не виплатив його станом на 31.05.2018. Вартість суми страхового відшкодування за цей час значно знецінилась. На відміну від пені, яка встановлюється ст. 36 Закону №1961-IV, інфляційні втрати не є санкцією за порушення грошового зобовязання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, що утримуються ним та належать до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним пені за порушення виконання зобовязання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов?язання. (аналіз Верховного Суду України від 30.06.2011 р. судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування). Отже Відповідач ТДВ «СТ Домінанта» повинно виплатити Позивачу суму страхового відшкодування ( майнова шкода) 100\~000, 00 грн., пеню за прострочення виконання зобовязання 8 010.96 грн., інфляційний збитки у розмірі 1710,00 грн., 3% за користування грошовими коштами (за період з 07.03.2018 року по 31.05.2018 року) 706,85 грн., а всього на суму 110\~427 (сто десять тисяч чотириста двадцять сім) гривень 85 копійок. Згідно до вимог ч.1ст.141\~ЦПК України та ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 1104,27 гривень. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved