Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука в інтересах малолітньої [PERSON] із позовом до [PERSON] про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на майно. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 27.06.2008 між ним та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON]. 04.09.2014 між ним, [PERSON] та [PERSON], яка є бабусею їх доньки, укладено договір, відповідно до умов якого [PERSON] передає [PERSON] та [PERSON] кошти в сумі 50000 дол.США для купівлі квартири на імя [PERSON] в м.Кременчуці, загальною площею 96 кв.м, в центральній частині міста не пізніше березня 2015 року, а подружжя [PERSON] зобовязується придбати квартиру та зареєструвати за [PERSON] право власності на неї в установленому законом порядку. В серпні 2017 року йому стало відомо про те, що [PERSON] право власності на квартиру зареєструвала на своє імя. Вважає, що своїми діями [PERSON] порушила умови зобовязання, які були визначені договором від 04.09.2014. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії СТА №942154 від 11 вересня 2015 року, індексний номер 43663411 на квартиру [ADDRESS]/колишня назва Красіна/ в м.Кременчуці Полтавської області; Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]/колишня назва Красіна/ в м.Кременчуці Полтавської області; Визнати за [PERSON], [INFO], право власності на квартиру [ADDRESS]/колишня назва Красіна/ в м.Кременчуці Полтавської області. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначив, що [PERSON], яка є бабусею їх доньки, фінансувала придбання для [PERSON] квартири і вони з дружиною зобовязувались за ці кошти придбати квартиру на імя доньки. Незважаючи на укладений договір, відповідач придбала квартиру і право власності на неї зареєструвала на своє імя. Вказані дії порушують права їх малолітньої доньки, [PERSON]. Відповідач проти задоволення позову не заперечувала. Підтвердила факт отримання нею і позивачем коштів від [PERSON] на придбання житла для [PERSON] і укладення договору , за умовами якого вони з чоловіком повинні були зареєструвати право власності на це житло за донькою [PERSON]. Вказала, що з метою уникнення складнощів при оформленні права власності на малолітню дитину, вона вирішила зареєструвати право власності на придбану квартиру на своє імя. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON], не заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що свої зобов'язання за договором [PERSON] виконала в повному обсязі, а відповідач їх порушила. Треті особи Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судове засідання не зявились, надіслали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази приходить до наступного. Згідно ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В ч.3 ст.510 Цивільного кодексу України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобовязань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобовязанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобовязанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Судом встановлено, що 04.09.2014 між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], як законними представниками [PERSON], [INFO], укладено договір, відповідно до умов якого [PERSON] передала [PERSON], [PERSON] кошти в сумі, яка еквівалентна 50000 дол.США для придбання квартири на ім'я малолітньої [PERSON] в м.Кременчуці, загальною площею 96 кв.м в центральній частині міста, не пізніше ніж березень 2015 року, а [PERSON], [PERSON] зобовязались придбати квартиру на ім'я малолітньої [PERSON] на умовах, передбачених п.1 договору та зареєструвати на її ім'я право власності у встановленому законом порядку. [PERSON] свої зобов'язання за договором від 04.09.2014 виконала, про що свідчать надані позивачем копії квитанцій про отримання переказу грошових коштів(а.с.13-16). 11.09.2015 [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS]/колишня назва Красіна/ в м.Кременчуці, загальною площею 96 кв.м, житловою площею 65,6 кв.м, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно №43663411, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №43664192. В судовому засіданні сторонами не було оспорено те, що вказана квартира була придбана на виконання умов договору, укладеного 04.09.2014 з [PERSON]. Реєстрація [PERSON] права власності на квартиру, яка була предметом договору, на власне ім'я, на переконання суду, свідчить про порушення останньою зобов'язання. Згідно ст.368 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Стаття 392 Цивільного кодексу України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В ст.5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. На думку суду, дії [PERSON], спрямовані на реєстрацію права власності на квартиру на власне ім'я, можуть свідчити про оспорення нею права власності малолітньої [PERSON], [INFO] на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи встановлені судом обставини, з метою ефективного захисту прав малолітньої дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії СТА №942154 від 11 вересня 2015 року, індексний номер 43663411 і державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], загальною площею 96 кв.м та визнати право власності на вказану квартиру за [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 9280 грн.

Outcome: approved