Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,75 га, а також право на земельну частку (пай), розміром 1,78 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності КСП імені Українки. 4 листопада 2003 року [PERSON] посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті. Інших спадкоємців немає. Однак, у зв`язку з відсутністю у [PERSON] правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане спадкове майно. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 16 січня 2021 року у даній справі замінено відповідача Костюхнівську сільську раду Маневицького району Волинської області на Маневицьку селищну раду Волинської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі - Маневицька селищна рада Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Ще за життя, а саме 4 листопада 2003 року, спадкодавець посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 6-8). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 4 за 2016-2020 роки та довідки Костюхнівської сільської ради Маневицького району № 1346 від 23 листопада 2020 року по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті. Пережилого подружжя та інших спадкоємців немає (а.с. 9, 10). Із витягу з рішення Костюхнівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 3/3 від 24 січня 1995 вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,7500 га та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га (а.с. 11). Згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0226419 від 19 березня 1997 року та довідки відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № Н-260/0.025-200/133-20 від 20 жовтня 2020 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Лесі Українки, розміром 1,78 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 13, 14). Відповідно до експертного висновку № 056/22361-а/2 від 20 листопада 2020 року, українські записи імені по батькові « [PERSON] » (свідоцтво про народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ; сертифікат на право на земельну частку (пай); виписка з рішення Костюхнівської сільської ради Маневицького району Волинської області; заповіт, запис [PERSON] ) та « [PERSON] » (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) у вказаних документах є ідентичними (а.с. 12). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 852/02-31 від 26 жовтня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, площею 0,2500 га, що знаходиться в с. Колодії Маневицького району; земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,7500 га, що знаходиться в с. Колодії Маневицького району, а також у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Маневицькою районною державною адміністрацією Волинської області 19 березня 1997 року на ім`я [PERSON] на право на земельну частку (пай) в КСП імені Лесі Українки Костюхнівської сільської ради Маневицького району (а.с. 19). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1045/01-16 від 29 грудня 2020 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 472 за 2020 рік. 26 жовтня 2020 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] звернувся [PERSON] (а.с. 30-32). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 28 жовтня 2020 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 18). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved