Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 22 листопада 2003 року по 17 серпня 2020 року. В шлюбі в них народилось троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ним та відповідачкою розірвано 17 серпня 2020 року на підставі рішення Тячівського районного суду. Після розлучення вони дійшли згоди про те, що старший син [PERSON] буде проживати разом з ним, а двоє малолітніх дітей: син [PERSON] та донька [PERSON] будуть проживати з відповідачкою [PERSON] . Згідно рішення Тячівського районного суду у справі №307/3545/20 про стягнення аліментів на користь відповідачки з нього стягуються щомісячно аліменти на утриманні дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину. Старший син [PERSON] проживає разом з ним та повністю перебуває на його утриманні. Натомість він сплачує аліменти на користь своєї колишньої дружини для утримання двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею. Відповідачка молода, працездатна жінка, яка працює за кордоном та добре заробляє. Отже, вона спроможна сплачувати аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття, щоб забезпечити найнеобхідніші його потреби. Таким чином, вважає, що при сплаті відповідачкою аліментів у зазначеному вище розмірі забезпечується їхня рівність при несенні обов`язку утримання дітей. Просить стягувати з відповідачки [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 гривень щомісячно і до досягнення ним повноліття. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають троє дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , матір`ю в свідоцтві про народження яких значиться відповідачка [PERSON] , при цьому неповнолітній син [PERSON] знаходиться на утриманні позивача [PERSON] , а інші двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні відповідачки [PERSON] , на користь якої з позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання вказаних двох неповнолітніх дітей в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття. Також встановлено, що відповідачка [PERSON] матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON] не надає. Згідно довідки ОБСББ «Сакура №1» від 5 травня 2021 року за №3 [PERSON] разом з сином [PERSON] , [INFO] , проживають в квартирі [ADDRESS] . Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини суд враховує майновий стан позивача, який ніде не працює, проживає з неповнолітнім сином [PERSON] в орендованому будинку, та сама веде догляд за ним, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідачки. Разом з цим, суд враховує, що відповідачка має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини слід задовольнити і стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 липня 2021 року, і до його повноліття. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідачку. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини за один місяць.

Outcome: approved