Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з липня 2017 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, а 22.08.2018 зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Так як позивач вважав, що є батьком дитини, походження останньої визначене згідно ст. 126 СК України. Однак в листопаді 2018 року відповідач повідомила позивачу, що останній не є батьком дитини, оскільки до їх зустрічі та під час спільного проживання вона зустрічалась і мала статеві стосунки з іншим чоловіком. За таких підстав позивач вважає, що не є батьком дитини [PERSON] , просить виключити запис про нього як батька з актового запису № 41 від 20.02.2018, вчиненого Могилів-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про народження [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 01.04.2019 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась, в підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов визнала повністю, просила розглядати справу без її участі. Згідно із ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно з копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , вказаний [PERSON] (а.с. 6). Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с. 7). Частиною 1 ст. 126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Суд встановив, що станом на [INFO] сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, а тому реєстрація дитини [PERSON] відбувалась відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України за заявою [PERSON] та [PERSON] . 22 вересня 2018 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували між собою шлюб (а.с. 5). Згідно з ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не є біологічним батьком дитини [PERSON] , так як в період зачаття дитини сторони не були знайомі і відповідач підтримувала інтимні стосунки з іншим чоловіком. Факт того, що відповідач завагітніла до знайомства з позивачем підтверджується обмінною картою пологового будинку, пологового відділення лікарні, в якій зазначено, що [PERSON] народила дитину з терміном вагітності 39 тижнів (а.с. 8). Вказані обставини визнала і відповідач шляхом подання суду заяви про безумовне визнання позову та підстав, з яких він заявлений, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відтак, враховуючи характер спірних правовідносин, наведена міра обґрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»). За таких підстав, дослідивши надані письмові докази, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду із даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1295976453.1 від 15.03.2019 (а.с. 1). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 384,20 грн., сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved