overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] заявила позов, за яким просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що відповідач, хоч і зареєстрований в квартирі проте не проживає в ній, витрати на утримання житла не несе, наявність реєстрації особи, яка не проживає в квартирі тягне для позивача додаткові витрати на утримання житла, не дозволяє їй скористатись правом на субсидію, тощо. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 12.11.2020 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачі правом на подання відзиву не скористались, клопотання про розгляд справи в іншому порядку від сторін не надходило. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Так, квартира [ADDRESS] перебуває в комунальній власності м. Києва. Квартира на підставі рішення Виконкому Залізничної Районної Ради народних депутатів від 16.10.1987 року №002033 була надана в користування [PERSON] на склад сім`ї з чотирьох осіб: [PERSON] - наймач; [PERSON] - чоловік наймача; [PERSON] та [PERSON] - діти наймача. 11.04.2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджує свідоцтво про розірвання шлюбу. (а.с.9) Після розірвання шлюбу з 2002 року відповідач переїхав на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Витрати з утримання квартири несе позивач, що підтверджується платіжними документами з оплати комунальних послуг. Доводи позивача про те, що [PERSON] з 2002 року не проживає в квартирі, не спростовані останніми, і знайшли своє підтвердження актами, що складені сусідами позивача. Даних про збереження за відповідачами житла матеріали справи не містять. За таких обставин, суд вважає доведеним, що [PERSON] більше ніж 6 місяців не проживає за місцем своєї реєстрації, без поважних на те причин, а тому суд на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України знаходить за можливе визнати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Отже позов підлягає задоволенню, відповідно до наведених вище висновків суду. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось, заходи забезпечення позову судом не вживались. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] заявила позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Провадження за позовом відкрите, відповідно до ухвали судді від 14.06.2017р. Судом 21.09.2017 року у справі ухвалено заочне рішення про задоволення позову. Ухвалою суду від 22.10.2018 року вказане рішення скасоване, справа призначена до розгляду в загальному порядку. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, пославшись на доводи та підстави викладені в заяві. Відповідач в суд не з'явився, відзиву на позов не надходило. Представник відповідача [PERSON] подала клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з відпусткою, та неможливістю явки в суд позивача. Проте, суд визнає причини неявки вказаних такими, що є неповажними, оскільки час та місце розгляду справи зі сторонами узгоджувався зазделегідь в судовому засіданні, і обставини на які посилається представник позивача обєктивно існували на час узгодження дати розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти цього не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2005 року, на що вказує свідоцтво про шлюб. Сторони є батьками дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (див. свідоцтва про народження) З огляду на пояснення позивача та пояснення відповідача, що викладені в заяві про перегляд заочного рішення, вбачається, що сім'я [PERSON] з 2014 року проживали в м. Рига Латвійської Республіки, сторони з травня 2017 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, позивач разом дітьми [PERSON] та [PERSON] повернулись в Україну, а дочка [PERSON] залишилась з батьком, на даний час існує спір про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], про інші спори, що повязані з сімейними правовідносинами, сторони не повідомили. Разом з тим, відповідач в заяві про перегляд заочного рішення вказав, що в інтересах дітей та дружини погоджується на розірвання шлюбу. Позивач же в суді засіданні заявила, що наявність шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання розподілу судових витрат, зміни прізвища на дошлюбне позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] заявила позов про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що відповідачі, хоч і зареєстровані за адресою квартири, проте ніколи в ній не проживали, що в свою чергу створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди у користуванні та розпорядженні майном. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 01.11.2018 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Вказана ухвала разом з матеріалами позову надсилалась відповідачам за останньою відомою адресою проживання, проте поштове відправлення повернулось до суду за закінченням терміну зберігання. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд знаходить за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.09.2018 року, посвічений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудик Я.А., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, дана квартира є постійним місцем проживання позивача, фактично від народження, на що зокрема вказує відмітка в паспорті про реєстрацію місця проживання. За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА за адресою квартири позивача зареєстровано також відповідачі6: [PERSON] з 13.12.2012р.; [PERSON] з 02.07.2013р.; [PERSON] з 09.07.2013р. Позивач стверджує, що відповідачі їй невідомі, в квартирі вони ніколи не проживали, яким чином вони були зареєстровані за адресою квартири їй не відомо. Наявність реєстрації в квартирі осіб, які в ній не проживають, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, перешкод у розпорядженні цим майном, тощо. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Тому суд, з урахуванням відсутності заперечень відповідачів, знаходить права позивача порушеними, і вважає за необхідне на відновлення таких прав визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, що належить позивачу. Отже позов підлягає задоволенню. За такого рішення, витрати понесені позивачем на розгляд справи у виді судового збору в сумі 704,80 грн., мають бути компенсовані їй відповідачами в рівних частках, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону, ст.ст. 12, 13, 77-80, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] заявила позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що відповідач, хоч і зареєстрований за адресою квартири, проте понад 10 років в ній не проживає, що в свою чергу створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди у користуванні. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 21.09.2018р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом з огляду на надані докази встановлено таке. [PERSON], разом з [PERSON], [PERSON],є співласником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 05.06.1997 року, виданного Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва, та договору дарування частини квари від 15.02.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Качельковим С.В. за роеєстраційним №1002. Позивач вказує, що за адресою квартири на правах члена сімї власника зареєстрований колишній чоловік дочки [PERSON] - [PERSON], проте в квартирі не проживає з 2004 року. Остання обставина підтверджена даними актами, що складені працівниками балансоутримавача будинку, шляхом опиту сусідів позивача від 25.08.2017р., 22.03.2018р., 20.08.2018р. Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивачів додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, створює перешкоди у розпорядженні майном, тощо. Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). За таких обставин та вимог закону, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі наведених норм закону. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

[PERSON] заявила позов про визнання її колишнього чоловіка [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позов мотивовано тим, що відповідач, хоч і зареєстрований за адресою квартири, проте з грудня 2002 року в ній не проживає, що в свою чергу створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди у користуванні майном. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 06.02.2019 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. За таких обставин, виходячи з того, що у справі достатньо даних про права та взаємини, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення за наявних доказів. Судом встановлено таке. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 26.10.2010 року, виданного крерівником органу приватизації Святошинської районної у м. Києві ради. За довідкою балансоутримувача будинку (ф.3), в квартирі [ADDRESS] з 04.07.2002р. зареєстрований та проживає чоловік власниці [PERSON] Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач вказує, що відповідач покинув її ще в грудні 2002 року, виселився з квартири, проте не знявся з реєстраційного обліку місця проживання. Дані обставини знаходять своє підтвердження, письмовими поясненнями сусідів позивача, та листоноші, яка обслуговує будинок. За довідкою Святошинської районнолї у місті Києві ради від 30.09.2010 року, відповідач є співласником [ADDRESS]. Позивач стверджує, що саме в цій квартирі відповідач і проживає. Отже, суд знаходить доведеним, що відповідач з з грудня 2012 року не проживає в квартирі відповідача. Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача та членів її сім'ї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо, а також перешкоджає розпорядженню цим майном. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд знахолдить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Вимог про розподіл судових витрат позивачем не заявлялось. Заходи забезпечення позову судом не вживались. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

[PERSON] заявила позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] Вимоги мотивовані тим, що відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 16.01.2020 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справубез її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в суд не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень до позову та відзив на позовну заяву не надіслав. Представник третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, надіслав висновок органу опіки і піклування по суті спору, і просив розглянути справу без участі представника, ухвалити у справі рішення, в інтересах малолітньої дитини. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Сторони перебували у шлюбі з 12.06.2009 року по 23 квітня 2014 року, в цьому шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, сторони проживають окремо, діти залишились з матірю. 14.08.2018 року Святошинським районним судом м. Києва, видано судовий наказ в якому стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх дочки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Судовий наказ звернутий до примусового виконання, та станом на 24.09.2019 року відповідач має заборгованість в розмірі 28113,38 грн. Обставини ухилення батька від виховання дитини були встановлені органом опіки і піклування, у зв`язку з чим Комісія з питань захисту прав дитини Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації на засіданні 26.02.2020 року прийшла до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей. Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За таких фактів, та відповідних їм правовідносин, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить за можливе та необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , тим самим задовольнити позов. При цьому, суд вважає, що таке рішення буде відповідати інтересам малолітньої дитини Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] заявила позов про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 01.02.2018 року. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала і поляснила, що шлюб носить формальний характер, відновлення шлюбних відносин неможливе. Представник позивача підтримав позов, просив задовольнити вимоги позову за підстав викладених в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] надіслала клопотання про відкладення розгляду справи, пославшись на те, що вона і позивач захворіли. Проте, даних що захворювання перешкоджають явці вказаних осіб в суд, до клопотання не долучено. Тому, вислухавши думку позивача та її представника, з урахуванням того, що справа неодноразово відкладувалась розглядом за клопотаннями сторони відповідача, суд знаходить неявку сторони відповідача в судове засідання з неповажних причин, а відтак вважає за можливе розглянути справу на наявних доказах, ухваливши заочне рішення. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 26.06.2013 року, на що вказує свідоцтво про шлюб, в цьму шлюбі у них [INFO] народилась дочка [PERSON] (див. свідоцтво про народження). Позивач в судовому засіданні пояснила, що сторони більше року проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, дитина залишилась з матір'ю. Дані обставини відповідачем не заперечувались при попередньому розгляді справи. Позивач заявила, що шлюб розпався через негідну, агресивну поведінку відповідача по відношенню до неї, та сім'ї в цілому, що призвело до втрати почуття любові та поваги до нього, підстав для відновлення відносин з відповідачем не вбачає, збереження шлюбу суперечить її інтересам, порушує її права і може призвести до негативних наслідків. Доводи відповідача про можливість збереження шлюбу нічим не підкріплені. До того ж сторони за час провадження у справі, не зважаючи на вжиті судом заходи, примирення не досягли. Інших перешкод для розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Наведене дає суду прийти до переконання, що шлюб між сторонами носить формальний характер, суперечить правам та інтересам позивача, а відтак даний шлюб слід розірвати на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Отже, позов підлягає задоволенню. За такого рішення, витрати понесені позивачем на розгляд справи, мають бути їй відшкодовані відповідачем відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] заявила позов про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] . Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 04.08.2020р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою судді від 04.08.2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи в судовому засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 22.10.2020 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, і пояснила, що шлюб між сторонами існує формально, з березня 2020 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач проживає з іншою жінкою, судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва на відповідача покладено аліменти на утримання їх дитини, на розгляді суду перебуває також спір про поділ майна подружжя, що порушений відповідачем. Крім того, позивач заявила, що не бажає зберегти шлюб. Представник позивача підтримала доводи своєї довірительки, пославшись на норми закону, що регулюють спірні правовідносини. Відповідач та його представник в суд не з`явились, правом на відзив не скористалися, достатніх підстав для задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, з урахуванням особливостей розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, суд не знайшов. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 27.05.2011 року, на що вказує свідоцтво про шлюб (а.с. 4), в цьому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] (див. свідоцтво про народження). Наказом судді Святошинського районного суду м. Києва від 06.10.2020 року на [PERSON] покладено аліменти на утримання сина [PERSON] . З огляду на клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, вбачається, що відповідач дійсно проживає окремо від сім`ї, між сторонами виникли майновий спір, та спори щодо прав та інтересів дитини. Клопотання відповідача про надання сторонам строку на примирення є необґрунтованим. За таких обставин, суд погоджується, що шлюб між сторонами є формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. За вказаного рішення, відповідач має компенсувати позивачу витрати на розгляд справи, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

[PERSON] заявила позов про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] . Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 30.04.2021 року, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. На задоволення клопотання відповідача, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, про що 29.06.2021р. була постановлена відповідна ухвала. За результатами підготовчого провадження, судом 21.10.2021 року постановлена ухвала, якою відповідачу відмовлено в наданні сторонам строку на примирення, підготовче провадження закінчене, справа призначена до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, а відповідач їх визнав. Сторони перебувають в шлюбі з 07.08.2013 року, на що вказує свідоцтво про шлюб (а.с. 4), від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони, хоч і проживають в одній квартирі, тривалий час не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, позивач вважає, що шлюб є формальним і таким, що суперечить її інтересам. Майнового спору між сторонами не має. Питання утримання і виховання дитини буде вирішено сторонами після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню ст.ст. 105, 112 СК України. Питання зміни прізвища позивачкою не порушувалось. Судовий збір, сплачений позивачкою на забезпечення розгляду справи, за вказаного рішення, має бути компенсований їй відповідачем, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved