Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Зазначає, що відповідач по справі [PERSON] є його рідним братом. Позов обґрунтовує тим, що в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 2-272/2001 р. за позовом [PERSON] (їхньої матері) до [PERSON] (їхнього батька) про поділ майна та земельної ділянки, в тому числі й житлового будинку з приналежними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та належав на підставі свідоцтва [NUMBER] на право особистої власності [PERSON], а також земельної ділянки, розташованої за цією адресою. З метою забезпечення позову, на прохання позивача, ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Гриценко І.Г. від 11 січня 2001 року було ухвалено: 1) Державній виконавчій службі управління Юстиції Вінницького району накласти арешт на домоволодіння та земельну ділянку по [ADDRESS], до вирішення позову в судовому засіданні; 2) зобов'язати Вінницьку нотаріальну контору і сільську раду с. Лука-Мелешківська не виконувати відчуження домоволодіння та земельної ділянки № [ADDRESS]. 19 жовтня 2001 року Державною виконавчою службою Вінницького районного управління юстиції, відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області, було здійснено розподіл спільного майна і земельної ділянки за вказаною адресою. Цим самим була вичерпана необхідність дії арешту, однак його скасовано не було. Зазначає, що [INFO] року померла їхня мати [PERSON], залишивши заповіт від 21.02.2000 року, у якому все майно, яке належало їй по закону на день смерті, заповіла сину [PERSON]. [INFO] року помер їхній батько [PERSON], залишивши заповіт від 09 квітня 2010 року, у якому все майно, яке належало йому по закону на день смерті, заповів сину [PERSON]. Позивач вказує, що в шестимісячний термін після смерті матері [PERSON], а також батька [PERSON] вони, сини [PERSON] і [PERSON], подали відповідні заяви про право на спадщину до Вінницької районної державної нотаріальної контори та отримали відповідні витяги про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 44529566 від 17.04.2008 року та № 56706442 від 28.10.2014 року. Інші можливі спадкоємці на право успадкування майна не реєструвались. [PERSON] подав відповідну заяву у державну нотаріальну контору про відмову від спадкового майна, яке залишилось після смерті батька [PERSON]. За вказаних обставин позивач просить суд винести рішення про скасування ухвали про арешт домоволодіння та земельної ділянки по [ADDRESS], у зв'язку з завершенням судового розгляду справи № 2-272/2001 р. від 26 червня 2001 року та здійсненням розподілу майна. В судове засідання сторони по справі не з'явились, попередньо подали суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки сторін по справи, викладені у поданих суду письмових заявах, оглянувши письмові докази по справі, цивільну справу № 2-272/2001 р., суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Судом встановлено, що в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 2-272/2001 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна та земельної ділянки, в тому числі й житлового будинку з приналежними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та належав на підставі свідоцтва [NUMBER] на право особистої власності [PERSON], а також земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою (а.с. 5-6). З метою забезпечення позову, на прохання позивача, ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Гриценко І.Г. від 11 січня 2001 року було ухвалено: 1) Державній виконавчій службі управління Юстиції Вінницького району накласти арешт на домоволодіння та земельну ділянку по [ADDRESS], до вирішення позову в судовому засіданні; 2) зобов'язати Вінницьку нотаріальну контору і сільську раду с. Лука-Мелешківська не виконувати відчуження домоволодіння та земельної ділянки № [ADDRESS] (а.с. 21). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26 червня 2001 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна та земельної ділянки було задоволено та вирішено, в тому числі, розділити між сторонами [PERSON] та [PERSON] спільнопридбане майно - будинковолодіння і земельну ділянку біля нього по [ADDRESS] (а.с. 12-15). З ксерокопії акта державного виконавця від 19 жовтня 2001 року вбачається, що державним виконавцем на виконання вищевказаного рішення було проведено розподіл земельної ділянки (а.с. 40). [INFO] року в с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] року (а.с. 7). На випадок своєї смерті [PERSON] 21 лютого 2000 року залишила заповіт, посвідчений 21 лютого 2000 року секретарем виконкому Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області Темчишиною Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 18, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право - [PERSON], що підтверджується його дублікатом, складеним 17 квітня 2008 року секретарем виконкому Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області Мазуркевич Л.О. замість втраченого заповіту (а.с. 41). [INFO] року в с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року (а.с. 8). На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 09 квітня 2010 року секретарем виконкому Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області Мазуркевич О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 66, яким заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що по закону буде йому належати на день його смерті своєму сину [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с. 9). Отже, судом є встановленим, що позивач [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] є рідними братами, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого повторно [INFO] (а.с. 43) та ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 27.07.1963 року (а.с. 46). Згідно позовної заяви, відповідач по справі [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи, витяг № 14217934 від 17.04.2008 року (а.с. 51), а позивач по справі [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи, витяг № 38750403 від 28.10.2014 року (а.с. 52). Від обов'язкової частки у спадковому майні після смерті батька [PERSON], [PERSON] відмовився, що ним не заперечується. Таким чином і позивач, і відповідач по справі є власниками майна, а саме: житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Однак, розпоряджатись вищезазначеним нерухомим майном вони не мають можливості, оскільки арешт, накладений на нього ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11 січня 2001 року по справі № 2-272/2001 р. не знято, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 105867081 та 105867817 від 01.12.2017 року (а.с. 53, 54). Інститут права власності в Україні регулюється приписами статті 41 Конституції України. У відповідності до ч. 1 даної статті, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, накладення арешту на вищевказане нерухоме майно є безпідставним. За вказаних обставин суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Крім того, за відсутності клопотання позивача про розподіл судових витрат, суд вважає залишити їх за позивачем.

Outcome: approved