Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

[PERSON] , заінтересована особа: Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки с. Кумачове Старобешівського району Донецької області, яка померла [INFO] у м. Комсомольське Старобешівського району Донецької області, Україна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є сином [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки с. Кумачове Старобешівського району Донецької області, яка померла [INFO] у м. Комсомольське Старобешівського району Донецької області, Україна. Мати заявника померла від атеросклеротичного кардіосклероза, відповідно до довідки про причину смерті № 106/о № 5 від 12.02.2020 року. Після смерті [PERSON] заявником були отримані документи, які не відповідають вимогам законодавства України, оскільки їх було видано на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим наявні документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до підпункту 1 пункту 1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник звернувся до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків ) з проханням щодо реєстрації факту смерті [PERSON] , [INFO] , але в зв`язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів виданих на території не підконтрольній Україні, йому було відмовлено в реєстрації, в зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду з даною заявою. Визнання факту смерті необхідне заявнику для отримання в компетентних органах України свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , для отримання допомоги на поховання та вступу в спадщину. Заявник в судове засідання не з`явився, в заяві просив розглядати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Положеннями ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено. Норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, а отже для застосування цієї норми тимчасово окупованими територіями Донецької та Луганської областей слід вважати населені пункти, визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Місто Комсомольське Донецької області включено до переліку населених пунктів, на територіях яких органи державної влади (у тому числі органи реєстрації актів цивільного стану) тимчасово не здійснюють свої повноваження, що у даному випадку зумовлює необхідність застосування передбаченого статтею 317 ЦПК України порядку встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 серпня 1965 року народження, актовий запис № 79, заявник [PERSON] є сином померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 лютого 2020 року. Положеннями ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків. Судом встановлено, що заявником при зверненні до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків ) з питання державної реєстрації смерті матері - [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки с. Кумачове Старобешівського району Донецької області, яка померла [INFO] у м. Комсомольське Старобешівського району Донецької області, Україна, було надане свідоцтво про смерть так званого [NUMBER] від 12 лютого 2020 року, видане Адміністрацією м. Комсомольське Старобешівського району Донецької Народної Республіки, актовий запис № 12, довідку про причину смерті № 106/у від 12 лютого 2020 року, лікарське свідоцтво про смерть № 5, довідку № 01-19/12 від 12.02.2020 року. В зв`язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів виданих на території не підконтрольній Україні, заявнику відмовлено в реєстрації, що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації смерті Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 205/20.2-108 від 25.06.2020 року. Відповідно до п.3.17 Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» № 96/5 від 12.01.2011, рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів. Згідно з ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, 2) рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Статтею 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено правовий статус тимчасово окупованої території України, та визначено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Згідно з ч.3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В той же час, Європейський суд з прав людини у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, вважають судді ЄСПЛ, Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать Згідно з ч.1, ч.2 cт.18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Оскільки документи, що підтверджують факт смерті, видані органом реєстрації актів цивільного стану на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, ці документи є недійсними і не створюють правових наслідків. З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті матері заявника є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає що заявлені вимоги належить задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки с. Кумачове Старобешівського району Донецької області, яка померла [INFO] у м. Комсомольське Старобешівського району Донецької області, Україна. Встановлення вказаного факту необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] ..

Outcome: approved