Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.02.2008 сторони зареєстрували шлюб. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.05.2017 шлюб між сторонами розірваний. З позовною заявою про розірвання шлюбу відповідач звернулась до суду ще 11.04.2017 і вже з того часу подружні відносини між сторонами були припинені. Після розірвання шлюбу сторони між собою не спілкувались, подружні відносини не підтримували, спільне господарство не вели і відповідач змінила прізвище на [PERSON]. 09.02.2018 відповідач народила дитину [PERSON], батьком якого в актовому записі про народження вказаний позивач, оскільки після розірвання шлюбу між сторонами ще не пройшло 10 місяців. Разом з тим, відповідач зазначає, що не є батьком цієї дитини, заяву про визнання батьківства до органів ДРАЦСу не подавав і відповідно до ст. 136 СК України просить виключити запис про нього як батька з актового запису № 48 від 22.02.2018, вчиненого Могилів-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Вінницькій області про народження 09.02.2018 [PERSON]. Ухвалою суду від 19.11.2018 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась, в підготовче засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позов визнала повністю, просила розглядати справу без її участі. Третя особа явку уповноваженого представника до суду не забезпечила, надала заяву про розгляд справи без участі її представника, проти вирішення спору на розсуд суду не заперечувала. Згідно із ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206\~цього Кодексу. Частина 4\~ст.\~206\~ЦПК України\~визначає,\~що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що сторони з 23.02.2008 перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.05.2017. Від цього шлюбу у сторін є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8). 16.01.2018 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про зміну імені серії І-АМ № 010741 (а.с. 7). Згідно з копією Свідоцтва про народження серії І-АМ № 387066 09.02.2018 народилась дитина [PERSON] (а.с. 6). Матірю дитини є відповідач. Частина 2 ст. 122 СК України визначає, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до даної норми закону батьком дитини записаний позивач [PERSON], оскільки народження дитини відбулось до спливу 10-місячного строку після розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа,\~яка записана\~батьком дитини\~відповідно до\~статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу,\~має право\~оспорити своє\~батьківство,\~пред'явивши\~позов про\~виключення запису\~про нього\~як батька\~з актового\~запису про\~народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п. 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006\~судам слід ураховувати, що відповідно до\~ст. 136 СК\~оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не є біологічним батьком дитини [PERSON], оскільки ще задовго до розірвання шлюбу вони з відповідачем припинили подружні відносини, а тому до народження дитини минуло більше, ніж 10 місяців. Вказані обставини визнала і відповідач шляхом подання суду заяви про безумовне визнання позову та підстав, з яких він заявлений. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відтак, враховуючи характер спірних правовідносин, наведена міра обґрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»). За таких підстав, дослідивши надані письмові докази, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що необхідно задовольнити. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду із даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією № 49781 від 01.11.2018 (а.с. 1). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 352,40 грн., сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved