Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся від імені [PERSON] до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, третя особа: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради Луганської області про зняття арешту з 1/3 частки квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON]. У судове засідання для розгляду справи по суті, сторони не з'явились. Через канцелярію Рубіжанського міського суду Луганської області, позивач і представник відповідача подали заяви про розгляд справи без їх участі. Третя особа не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Тому, в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, а справа розглядалась без їх участі. Позиція позивача полягала у тому, що 26 вересня 2017 року йому абсолютно випадково стало відомо, що на 1/3 частку квартири [ADDRESS], накладено арешт. Він з'ясував, що арешт було накладено постановою державного виконавця від 30 жовтня 2003 року та оголошено заборону його відчуження для примусового виконання виконавчого листа №2-589, виданого для виконання рішення Рубіжанського міського суду Луганської області про стягнення з нього на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» міста Рубіжне боргу у сумі 358,43 гривень. Але на даний час заборгованість сплачена у повному обсязі і є навіть переплата, тому необхідності у арешті вже не має. А суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, перевіривши їх достатність та взаємозв'язок у сукупності, встановив наступні обставини: Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 11 червня 2001 року виданого Управлінням міського комунального майна міста Рубіжне, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] - в рівних частках (а.с.11). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області №2-589 від 03 березня 2003 року, з [PERSON] стягнуто на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» міста Рубіжне 358 гривень 43 копійки в рахунок погашення заборгованості за воду (а.с. 12). Тридцятого жовтня 2003 року постановою державного виконавця, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-589 від 05 квітня 2003 року, виданого Рубіжанським міським судом Луганської області, для виконання вказаного рішення, на 1/3 частку квартири [ADDRESS] було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження (а.с.13,40). З відповіді Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 26032 від 06 листопада 2017 року вбачається, що за період з 2012 року по 26 жовтня 2017 року виконавчий лист по стягненню з [PERSON] заборгованості за комунальні послуги на виконанні у відділі не знаходився та не знаходиться. Встановити факт надходження виконавчого документу до 2012 року не можливо, у зв'язку зі знищенням книг реєстрації вхідної кореспонденції (а.с.29). Відповідно до інформації Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради Луганської області від 22 вересня 2017 року №630, станом на 31 грудня 2012 року власниками квартири [ADDRESS] є: [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого Управлінням міського комунального майна від 11 червня 2001 року згідно розпорядження №220 від 08 червня 2001 року та зареєстровано за №282/47. На 1/3 частку квартири належну [PERSON] накладено арешт, згідно постанови про накладення арешту виданого Рубіжанським міським судом Луганської області 05 квітня 2003 року №в/п 2-589 (а.с.14). Згідно з інформацією Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради Луганської області від 15 листопада 2017 року №903, станом на 31 грудня 2012 року на 1/3 частку квартири [ADDRESS], належну [PERSON] було накладено арешт згідно постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 30 жовтня 2003 року при примусовому виконанні в/л №2-589 виданого 05 квітня 2003 року Рубіжанським міським судом Луганської області (а.с.39). При цьому, згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на дату розгляду справи судом, щодо права власності на квартиру [ADDRESS] відомості відсутні (а.с.43). Відповідно до інформації Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради Луганської області від 21 листопада 2017 року №20/6852, станом на 17 листопада 2017 року заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у квартирі [ADDRESS] відсутня (а.с. 15,41). Отже, із встановлених обставин вбачається вступ позивача у цивільно-правові відносини у сфері власності, в межах яких, між ним і відповідачем виник спір щодо правомірності втручання відповідача у право позивача самостійно розпоряджатись своїм нерухомим майном, як його власником. Положеннями статті 41 Конституції України гарантується право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Отже, право власності не є абсолютним. Зокрема, частина 1 статті 55 Закону України «Про власність» №697 від 07 лютого 1991 року передбачала, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, власник міг бути позбавлений права на своє майно. А частина 1 статті 7 цього ж закону взагалі прямо передбачала, що власник відповідав за своїми зобов'язаннями всім майном, на яке відповідно до закону могло бути звернено стягнення і таким законом у жовтні 2003 року був Закон України «Про виконавче провадження» №606 від 21 квітня 1999 року, який частиною 6 статті 24 передбачив, що за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Судом встановлено, що саме так і сталось з позивачем 30 жовтня 2003 року, оскільки постановою державного виконавця на його майно зокрема 1/3 частку квартири, з метою забезпечення виконання рішення суду про сплату на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» міста Рубіжне боргу у розмірі 358 гривень 43 копійки, було накладено арешт. Але станом на дату розгляду позову борг сплачено позивачем у повному обсязі. Тобто мета накладення арешту досягнута і у подальшому існуванні арешту майна 1/3 частки квартири [ADDRESS], що належить позивачеві не має. Враховуючи те, що заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у квартирі позивача відсутня, арешт на 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], накладеного постановою державного виконавця від 30 жовтня 2003 року (про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) при примусовому виконанні виконавчого листа №2-589 від 05 квітня 2003 року, виданого Рубіжанським міським судом Луганської області, слід зняти. З таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. І тому,

Outcome: approved