Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] заявила позов визнати квартиру № 1 в жилому будинку № 30 по вул. Лермонтова в м. Сарни, яка належить їй на праві власності, окремим домоволодінням, так як вона має намір добудувати жиле приміщення, для чого необхідно мати у власності земельну ділянку, якою вона користується в розмірі 0.0908 га. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заявили зустрічний позов до [PERSON] та Сарненської міської ради про визнання квартири № 2 в жилому будинку № 30 по вул. Лермонтова в м. Сарни окремим домоволодінням, оскільки вони є співвласниками цієї квартири та користуються земельною ділянкою розміром 0.1034 га; власниками землі не є ні вони, ні [PERSON], тоді як [PERSON] самовільно зводить добудову до своєї квартири, що порушує їхні права; вважають, що набуття права власності на земельну ділянку в позасудовому порядку неможливо без визнання житла окремим домоволодінням. [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в судовому розгляді та дала пояснення по їх суті; зустрічний позов вона також визнала. Позивачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримали, позов [PERSON] також визнали, однак вважають, що добудову до своєї квартири вона повинна здійснювати з відповідного дозволу без порушення їхніх прав. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений 16.02.2016 р. про розгляд справи, заяви про причини неявки не подав. Представник Сарненської міської ради в судове засідання не з»явився, подав письмову заяву про визнання обох позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, рішення ухвалити відповідно до закону. Вислухавши сторони, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно з 8.01.2004 р. [PERSON] є власником квартири № 1 в жилому будинку № 30 по вул. Лермонтова в м. Сарни на підставі договору купівлі-продажу. Згідно технічного паспорта на квартиру вона складається з трьох жилих кімнат, кухні, ванної кімнати та коридору загальною площею 56.6 кв.м.; в позовній заяві [PERSON], крім вказаних приміщень, в квартиру цією площею включила тамбур площею 3.4 кв.м., що є самовільним будівництвом. З викопіювання з публічної кадастрової карти вбачається, що в користуванні [PERSON] є земельна ділянка площею 0.0908 га. 20.07.2015 р., у зв»язку із зверненням [PERSON] в Сарненську міську раду про надання у власність земельної ділянки площею 0.0908 га, їй роз»яснено, що питання про поділ або виділення земельної ділянки, що є в спільній частковій власності вирішує суд. Однак [PERSON] звернулась із позовом не про земельну ділянку, доказів того, що їй відмовили виготовити документи на землю з інших підстав вона суду не надала і є не зрозумілим, на підставі якого закону вона просить визнати її житло окремим домоволодінням, так як вона посилається на норми Земельного кодексу та ЦК України, які регулюють право власності на землю . Крім того, відповідно до ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку. В підтвердження зустрічного позову позивачі не надали доказів, які б підтверджували підстави визнання їхнього житла квартири № 2 в жилому будинку № 30 по вул.. Лермонтова, власниками якого вони є на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва від 1.02.1996 р. та [PERSON] і [PERSON] мають у власності по 1\\4 частині кожен згідно свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька, окремим домоволодінням, що вони звертались у відповідні органи для набуття права власності на земельну ділянку і їм в цьому відмовили, тоді як і їхня квартира є ізольованим приміщенням в жилому будинку і вони користуються земельною ділянкою розміром 0.1034 га згідно абрису. Із вказаного вище суд не знаходить підстав для визнання обох квартир окремими домоволодіннями. На підставі ст.ст. 379, 380, 382 ЦК України, ст. 89 Земельного кодексу України,

Outcome: dismissed