Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON], за участю зацікавленої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, у якій просила встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], 19 грудня 2015 року, у м. Макіївка, Горняцького району, Донецької області. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] проживала у [INFO]. Після початку бойових дій вони переїхали жити до м. Генічеська, Херсонської області. Проте [PERSON] повернувся до м. Макіївки, оскільки необхідно було пройти медичне обстеження. Внаслідок погіршення стану здоровя, 19 лютого 2015 року [PERSON] помер, про що видано лікарське свідоцтво про смерть. У звязку з тим, що отримане лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті № 411 від 19 грудня 2015р., є недійсними на території України заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області з метою отримати свідоцтво про смерть на території України її чоловіка. Проте, у видачі свідоцтва про смерть їй було відмовлено, що й стало підставою звернення до суду з відповідною заявою. У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області у судове зсідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву з проханням розглянути вказану заяву у відсутності представника, вимоги заяви визнав, та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-УР № 737696 від 10 грудня 1960 року, виданого Центральним міським відділом РАЦС у м. Макіївці, про що зроблено актовий запис № 1484. Згідно лікарської довідки про смерть та довідки про причину смерті № 411 від 19 грудня 2015 року, виданої Центром первинної медико-санітарної допомоги №1 Донецької Народної Республіки, [PERSON], [INFO], помер 19 грудня 2015 року за місцем свого проживання: [INFO]. Причиною смерті [PERSON] зазначено хронічна серцева-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз. Відповідно до листа № 1236/06.1-21 від 30 грудня 2015р., наданого начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області [PERSON] вбачається, що заявник зверталася до відділу з метою отримання свідоцтва про смерть на території України, однак їй було в цьому відмовлено. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014р. за №1207 VII тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 вищевказаного Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим щодо реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Згідно із ч.1 ст. 17 зазначеного Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Оскільки [PERSON] [INFO], був громадянином України та дійсно помер, перебуваючи у зоні проведення антитерористичної операції у м. Макіївка, Донецької області 19 грудня 2015р., про що було видано лікарське свідоцтво про смерть, яким засвідчено факт смерті, то суд вважає доведеним і встановленим сам факт смерті вказаної особи у даному місці в даний час. Враховуючи те, що лікарське свідоцтво про смерть видане органом державної влади, який створено всупереч законодавства України, тому є підстави для встановлення у судовому порядку факту смерті [PERSON], що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. Даний факт має юридичне значення, оскільки на його підставі для заявника виникають правові підстави для реалізації своїх спадкових прав.

Outcome: approved