Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 25 жовтня 2016р. між сторонами було укладено договір позики. Згідно з умовами даного договору, позивачка передала відповідачу безвідсоткову позику в сумі 100000,00 грн. в строк до 25.10.2016р., а відповідач зобов'язався повернути отриману суму в строки і у порядку зазначеному в договорі. Пунктом 2.3. договору позики від 25.10.2016 року передбачено, що повернення отриманих сум здійснюється позичальником рівними частками - по 50000,00 грн. відповідно до наступного графіка: - не пізніше 08.11.2016р. в сумі 50000,00 грн.; - не пізніше 22.11.2016р. в сумі 50000,00 грн. Про отримання коштів відповідачем було складено письмову розписку. До цього часу відповідач свої зобов'язання по договору позики від 25.10.2016р. не виконав, грошові кошти в розмірі 100000,00 грн. не повернув. Посилаючись на статті 525, 526, 610, 611, 624, 625 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України позивач зазначає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і припиняються виконанням, проведеним належним чином. Договором позики від 25.10.2016 року передбачено, що крім відшкодування збитків, несумлінна сторона зобов'язана сплатити іншій стороні штраф у розмірі 1000,00 грн. за кожен день прострочки (п. 3.2. договору). На підставі чого розмір штрафу складає 37000,00 грн. Загальний розмір 3% річних складає 361,63 грн. Таким чином, загальна сума позовних вимог становить 137361,63 грн. Відповідач ухиляється від виконання прийнятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача всю суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів. Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив по справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Існування договірних зобов`язань між сторонами підтверджується договором позики від 25.10.2016 року, за яким відповідач отримав від позивачки безвідсоткову позику в сумі 100 000 грн. з кінцевим терміном повернення суми позики 22.11.2016 року (а.с. 5-7). Факт отримання відповідачем 100000 грн. підтверджується розпискою відповідача про отримання ним грошових коштів від 25.10.2016 року (а.с.8). Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 1). Пунктом 3.2. договору позики від 25.10.2016 року передбачено, що крім відшкодування збитків несумлінна сторона зобов'язана сплатити іншій стороні штраф у розмірі 1000,00 грн. за кожен день прострочки (а.с.6). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2). Станом на 29.12.2016 року за відповідачем утворилася наступна заборгованість: 100 000 грн. - сума основного боргу; 209, 58 грн. - 3 % річних за 51 день прострочки; 152,05 грн. - 3 % річних за 37 днів прострочки; 37000 грн. - штраф 1000 грн. за кожен день прострочки відповідно до п. 3.2 договору позики, всього заборгованість становить 137361,63 грн.. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору позики від 25.10.2016 року, укладеного між ним та позивачем, розмір заборгованості підтверджений документально, заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження відповідач не надав, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені квитанцією № ПН 2609 від 29.12.2016 року (а.с.1) судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1373,62 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 526, 527, 530, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved