Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , як член сім`ї колишнього власника майна. Відповідно до умов укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу квартири від 08 грудня 2020 року, продавець зобов`язалася зняти з реєстрації всіх зареєстрованих осіб до 01 березня 2021 року. Однак [PERSON] умови договору не виконала, в зв`язку з чим позивач просив суд визнати [PERSON] , зареєстроваух за вказаною вище адресою, такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Ухвалою суду від 05 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 08 грудня 2020 року, копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Так, відповідно до умов укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу квартири, продавець зобов`язалася зняти з реєстрації всіх зареєстрованих осіб до 01 березня 2021 року. При цьому, відповідно до витягу наданого Реєстром територіальної громади м. Києва від 04 березня 2020 року, [PERSON] , зареєстрована в [ADDRESS] . Крім того, відповідно до листа продавця квартири від 09 лютого 2021 року, остання повідомляє, що [PERSON] не має можливості знятися з реєстраційного обліку, оскільки перебуває за кордоном. Враховуючи те, що [PERSON] та відповідач не виконали умови договору купівлі-продажу, при цьому [PERSON] у спірній квартирі не проживає, що порушує права та законні інтереси позивача, як власника майна, на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись цим майном, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved