Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ПАТ СК «ВУСО», третьої особи - ПАТ КБ «Правекс Банк», уточнивши позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача: -117\~410, 91 грн. страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу; -2\~113, 40 грн. пені, 75\~666, 16 грн. інфляційного збільшення та 3\~937,29 трьох відсотків річних у звязку з простроченням виконання зобовязання; -1\~590 грн. витрат на проведення експертного дослідження; -10\~000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13 квітня 2014 року поблизу міста Бурштин, Івано-Франківської області мала місце ДТП з участю керованого ним автомобіля [NUMBER]. В результаті ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2014 року, по факту вчиненого, його визнано винуватим у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 19 липня 2013 року між ним та ПАТ СК «ВУСО» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 763249-02-09-01 (далі Договір). ДТП, що мало місце є страховим випадком. Про страховий випадок 13 квітня 2014 року повідомив відповідача телефоном. 14 квітня 2014 року звернувся до відповідача з письмовою заявою. Вигодонабувачем за Договором є третя особа ПАТ КБ «ПравексБанк». Однак, таким відступлено йому право вимоги. Згідно висновку оцінювача, вартість відновлювального ремонту (розмір страхового відшкодування) становить 117\~410, 91 грн. Строк виконання обовязку виплатити зазначену суму 14 травня 2015 року. Однак, страхове відшкодування не виплачено. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування, пені, інфляційного збільшення та трьох відсотків річних у звязку з простроченням виконання зобовязання, витрати на проведення експертного дослідження. В судове засідання позивач, його представник [PERSON] не зявились. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у їх відсутності в порядку заочного провадження. Відповідач та третя особа, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання представників не скерували жодних заяв щодо подальшого руху справи до суду не подали. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного провадження. Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 13 квітня 2014 року о 19.00 год на автодорозі Львів Мукачеве , (км. 422+520 м), керуючи автомобілем [NUMBER], здійснюючи маневр обгону виїхав на смугу зустрічного рух, не переконавшись, що вона вільна від транспортних засобів, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2014 року, по факту вчиненого, його визнано винуватим у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 19 липня 2013 року між ним та ПАТ СК «ВУСО» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 763249-02-09-01 (далі Договір). Відповідно до п. 1.2. Договору, предметом такого є майнові інтереси страхувальника повязані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем [NUMBER]. ДТП, що мало місце є страховим випадком. Про страховий випадок 13 квітня 2014 року повідомив відповідача по телефону. 14 квітня 2014 року звернувся до відповідача з письмовою заявою. Вигодонабувачем за Договором є третя особа ПАТ КБ «ПравексБанк». Однак, таким відступлено право вимоги позивачу. Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи\~або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно до ч. 1ст. 990\~ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Згідно з\~ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до\~ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно висновку оцінювача [PERSON] від 25 лютого 2015 року, вартість відновлювального ремонту (розмір страхового відшкодування) становить 117\~410, 91 грн. Відтак, позов в частині стягнення з відповідача 117\~410, 91 грн. страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу підлягає до задоволення. Відповідно до п.п. 11.3., 11.4. Договору, строк виконання обовязку виплатити зазначену суму 14 травня 2015 року. Відповідно до п. 13.1. Договору, за несвоєчасну виплату страхового відшкодування Страховик сплачує пеню в розмірі 0,01 % за кожен день прострочення виконання зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, позов в частині стягнення з відповідача пені, інфляційного збільшення та трьох відсотків річних у звязку з простроченням виконання зобовязання підлягає до задоволення. Враховуючи положення п. 16.8 Договору, з відповідача слід стягнути витрати на проведення експертного дослідження. За змістом ст. ст. 15, 16 ч. 2 п. 9, 23, 611 п. 4 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі шляхом відшкодування моральної шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Нормами ЦК України не передбачена відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов'язання, неповернення орендованого майна у вигляді відшкодування моральної шкоди, а тому достатніх підстав для задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди немає. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивач та його представник відповідно до ст. 60 ЦПК України, частково довели ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial