Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме залучення його до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Свої вимоги мотивував тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та інвалідом 2 групи з захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Він брав участь у ліквідації наслідків аварії в період з 24.05.1986 року по 03.06.1986 року, так як був військовозобов`язаний, перебуваючи в складі Цивільної оборони. Проте, жодний облік, про те, що він перебував у складі формувань Цивільної оборони при ліквідації аварії на ЧАЕС в той час не вівся. Встановлення такого факту йому необхідно для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та отримання такого посвідчення. Заявник в судове засідання не з`явився. В заяві, адресованій суду, просив провести розгляд справи без його участі. Заяву підтримує і просить задовольнити його вимоги. Від представника заінтересованої особи - Департаменту цивільного захисту, оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації Федишина О.І. до суду надійшли письмові пояснення, згідно з якими останній просить розглядати справу за його відсутності. В клопотанні вказував, що надані заявником пояснення та документи по суті справи є достатніми, а заяву такою, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Факт виконання [PERSON] заходів з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони підтверджується наступним. Так, як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] , останній з 24 вересня 1985 року по 19 червня 1986 року працював бетонником третього розряду управління будівництва Рівненської АЕС (а.с. 14-18). Згідно з копії посвідчення серії [NUMBER] від 04.12.2019 року, виданого РІвненсою облдержадміністрацією, [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році. (а.с. 14). У відповідності з довідкою МСЕК серії АВ №0388339, [PERSON] має ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.. Відповідно до копії витягу з наказу Управління по будівництву Рівненської АЕС №32-у від 23.05.1986 року, [PERSON] відряджено з 24.05.1986 року строком на 10 днів для виконання робіт по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Як вбачається з довідки виданої Рівненською обласною державною адміністрацією №18/2 від 20.12.2018 року про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 року, [PERSON] за роботу в населених пунктах зони відчуження м.Прип`ять з 24.05.1986 року по 02.06.1986 року за місцем роботи в Управлінні будівництва Рівненської АЕС на посаді бетонника 3 розряду, отримував заробітну плату з урахуванням коефіцієнта відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Украпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 «Об условиях оплаты труда и материального обеспечения работников предприятий, организаций и учреждений, занятих на работах, связаных с ликвидацией последствий аварии на Чернобыльской АЭС и предотвращением загрязнений окружающей среды». Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесені до інвалідів війни. Вищезгаданим законом, так саме як і іншими законодавчими та нормативно-правовими актами України, будь-яких інших уточнень, конкретизації або встановлення обмежень не здійснювалось. Тобто, відповідно до їх змісту, для отримання зазначеного статусу необхідно дотримання таких умов: наявність інвалідності, отриманої внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи; підтвердження факту участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог, чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № э1111-1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06 червня 1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29 червня 1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об`єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26 квітня 1986 року, начальника ЦО УРСР від 28 квітня 1986 року, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29 квітня 1986 року № 01, від 30 квітня 1986 року № 2, від 04 травня 1986 року № 16, від 19 травня 1986 року № 52 та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов`язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. Таким чином, особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони в 1986 року, інвалідність яких пов`язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу інваліда війни, мають право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення. Порядок розгляду в окремому провадженні справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначений у главах 1 і 6 розділу IV ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд не вбачає в заяві [PERSON] спору про право. Встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для підтвердження неоспорюваного права на набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни і не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать, зокрема, інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Правовий статус інваліда війни підтверджується відповідним посвідченням, виданим відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» від 12 травня 1994 року № 302 (далі - Положення). У пункті 10 Положення зазначено, що посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Як вбачається з матеріалів справи, у заявника [PERSON] є всі відповідні документи для отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, проте він такого статусу не отримав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що заявник був залучений до складу формувань Цивільної оборони. На підставі наведеного,

Outcome: approved