Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

\~ \~\~[PERSON] звернувся 12.09.2016 року до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно, яку 19.09.2017 року уточнив. Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог, в позовній заяві зазначив, що його батьку [PERSON] належав житловий будинок за адресою: с. Шевченкове, вул. Комсомольська, 103 (нині Бессарабська, 121). 15 жовтня 2012 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із вищезазначеного житлового будинку. За життя [PERSON] на імя позивача залишив заповіт. Спадщину позивач прийняв шляхом звернення до нотаріальної контори. Під час звернення до нотаріуса позивачу, як спадкоємцю за заповітом, було надано розяснення щодо того, що правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, право власності не зареєстровано та вразі відсутності в спадкоємців необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину це питання вирішується в судовому порядку. Позивач, [PERSON]на розгляд справи до суду не зявився, надав заяву про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач, Шевченківська сільська рада Кілійського району Одеської області, повідомлена належним чином про дату та час розгляду справи, до суду не з'явилася, представник надав на адресу суду заяву про згоду з позовною заявою і просить розглянути справу без його участі. На підставі письмової заяви позивача та представника відповідача суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши докази, \~надані сторонами \~\~у справі, \~та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 11 квітня 1991 року [PERSON] придбав житловий будинок за адресою: с. Шевченкове, вул. Комсомольська, 103. (а.с. 12) Згідно технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок, скаденого Кілійським РБТІ 19 квітня 2013 року, житловий будинок № 121 по вул. Комсомольська в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, в цілому складається з: літ. А житловий будинок, літ. Б комора, літ. В сарай, літ. Г сарай, літ. Д сарай, літ. Е - убиральня, літ. № 1-5-І надвірні споруди (а.с. 15-18). На підставі Державного акту серії ЯК №586051, виданого 26.01.2010 року на підставі рішення Шевченківської сільської ради від 14 червня 1994 року № 04 та рішення Шевченківської сільської ради від 17 грудня 2009 року № 423, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500, яка розташована за адресою: с. Шевченкове, вул. Комсомольська, 121. (а.с. 13) Згідно довідки Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області від 01.08.2017 року №1913/02.01.23 будинок по вулиці Комсомольська, 103 у с. Шевченкове в 2009 році було перенумеровано у № 121 (рішення виконкому Шевченківської сільської ради № 17 від 19.02.2009 року «Про уточнення нумерації будівель і споруд на території Шевченківської сільської ради»). У 2015 році вулицю Комсомольську в с. Шевченкове було перейменовано у вул. Бессарабська (рішення сесії від 22.12.2015 року за №47-ІІсесія-VІІ скликання Шевченківської сільської ради «Про перейменування вулиць с. Шевченкове». (а.с. 14) Відповідно довідки виданої Комунальним підприємтсвом «Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 12.12.2013 року № 453 станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Шевченкове, вул. Комсомольська, 121, не зареєстровано. (а.с. 19) Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 044235, виданого Кілійським райбюро РАЦС Одеської області 21 жовтня 1960 року, [PERSON] народився 04 жовтня 1960 року, батьками записані: [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 299, (а.с. 5). 21 квітня 1977 року [PERSON], [INFO], зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 371374, виданим 21 квітня 1977 року Кілійським р/в РАЦС Кілійського району Одеської області. Прізвище після реєстрації шлюбу: Павленко, Павленко, (а. с. 10) [PERSON] померла 29 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 271202, виданим виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області 01 вересня 2011 року, актовий запис № 48, (а. с. 11) [PERSON] помер 15 жовтня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 317670, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 16 жовтня 2012 року, актовий запис № 375, (а. с. 7) Заповітом, посвідченим 21 лютого 2008 року секретарем Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, [PERSON] все своє майно заповів сину [PERSON], [INFO]. (а. с. 6) Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно довідки Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області від 23.03.2017 року №662/02.01.23 [PERSON], [INFO], який помер 15 жовтня 2012 року був зареєстрований за адресою: [INFO], з 1992 року до дня смерті. За вказаною адресою на день його смерті він проживав один. (а.с. 9) Відповідно розяснень Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 22.08.2017 року № 1939/02-14\~встановлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок під № 121 (сто двадцять один), що розташований в селі Шевченкове Кілійського району Одеської області, по вулиці Бессарабська (колишня вулиця Комсомольська, 103), неможливо в зв'язку з тим, що у спадкодавця [PERSON] відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок та не зареєстровано право власності на житловий будинок. Для вирішення даного питання, рекомендовано звернутись до суду за захистом прав, /а.с. 20/. Згідно повідомлення Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 17/01-16 від 10.01.2018 року встановлено, що згідно Спадкового реєстру, спадкова справа № 532/2017 після смерті [PERSON], який помер 15.10.2012 року заведена Білгород - Дністровськю міською державною нотаріальною конторою Одеської області 04.08.2017 року за заявою про прийняття спадщини сина померлого [PERSON], який зареєстрований в [INFO]. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до \~складу \~спадщини \~входять \~усі права та обов'язки, \~що належали \~спадкодавцеві \~на \~момент \~відкриття \~\~спадщини \~\~і \~\~не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який помер 15 жовтня 2012 року належав житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Шевченкове, вул. Бессарабська, 121 (колишня Комсомольська, 103). Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], але отримати нотаріальне свідоцтво про право на спадщину не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановленн. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За правилами ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.. Зважаючи на встановлені обставини та дослідженні докази суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved