Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іваничівського районного суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 травня 2015 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений та підписаний договір позики. Відповідно до п. 1 договору позики в порядку та на умовах визначених цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти в сумі 3500 доларів США, що в національній валюті гривні станом на 12.05.2015 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 80500 грн., а позичальник зобовязується повернути позику у визначений цим договором строк. Відповідно до п.3 договору позика за цим договором є з нарахуванням відсотків, а саме 5,73 % за один місяць, відсотки нараховуються на повну суму позики незалежно від залишку боргу. Позичальник має право сплачувати кожен місяць лише відсотки за користування позикою 200,00 доларів США, що еквівалентно 4600,00 грн. до 12 травня 2018 року. 12 травня 2018 року позика та відсотки за користування позикою повинні бути повернуті позикодавцю в повному обсязі. Відповідно до п. 18 договору позики, з метою забезпечення виконання договору позики від 12 травня 2015 року між ним та відповідачем [PERSON] 13 травня 2015 року укладено договір Іпотеки житлового будинку та земельної ділянки , на якій він розташований, де іпотекодержателем виступає він, а іпотекодавцем [PERSON] Предметом договору іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок №50, що розташований по вул. Уткіна у с.Заболотці Іваничівського району Волинської області та земельна ділянка площею 0,25 га за вказаною адресою, що призначена для обслуговування даного будинку кадастровий номер 0721181801:01:001:0102. Відповідно до Договору іпотеки іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за Договором позики від 12 травня 2015 року, за умовами якої іпотекодавець зобов'язаний повернути до 12 травня 2018 року іпотекодержателю позику у розмірі 3500,00 доларів США, що в національній валюті гривні станом на 12 травня 2015 року становить 80500,00 грн., сплатити відсотки за користування позикою в розмірі 200,00 дол. США, що еквівалентно 4600,00 грн. Відповідачем не повернута хоча б частково сума позики станом на 03 серпня 2016 року, а також жодного разу не було сплачено хоча б частину відсотків за користування позикою, тобто [PERSON] з отримання позики не повернув жодної суми відповідно до договору позики, чим порушив умови договору позики ( основного зобов'язання). В зв'язку з тим, що відповідач не виконує умови основного зобов'язання, то виникла заборгованість по сплаті відсотків за користування позикою в розмірі 2800 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 03серпня 2016 року становить 69496,00 грн. Відповідно до п.2.1.4 договору іпотеки іпотекодержатель має право у випадку невиконання основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки, а згідно до п. 4.4.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки нерухомості предмету іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, обраним іпотекодержателем після виконання всіх дій, передбачених ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Станом на 03 серпня 2016 року сума заборгованості відповідача за договором позики становить 6300 дол. США, з них сума основного боргу 3500 дол. США, сума відсотків за користування позикою за період з 12 травня 2015 року по 03 серпня 2016 року 2800 дол. США. Згідно експертної оцінки загальна вартість іпотечного майна становить 68708,00 грн., що не покриває всіх збитків нанесених позивачу в процесі виконання сторонами умов договору позики. Ухвалою суду від 31 жовтня 2016 року за клопотанням представника позивача [PERSON] внаслідок укладення та підписання між ним та [PERSON] договору про відступлення права вимоги за договором позики та укладення договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, [PERSON] залучено як правонаступника позивача [PERSON] по даній справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги та просить звернути стягнення за договором позики від 12 травня 2015 року на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок №50 по вул.Уткіна в с.Заболотці Іваничівського району Волинсьої області та на земельну ділянку (присадибну ділянку) площею 0,25 га , що розташована по вул.Уткіна в с.Заболотці Іваничівського району Волинської області та призначена для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 0721181801:01:001:0102. Відповідач в судове засідання не зявився двічі , хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, тому суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений та підписаний договір позики. Відповідно до п. 1 договору позики в порядку та на умовах визначених цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти в сумі 3500 доларів США, що в національній валюті гривні станом на 12.05.2015 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 80500 грн., а позичальник зобовязується повернути позику у визначений цим договором строк. З метою забезпечення виконання договору позики від 12 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] 13 травня 2015 року укладено договір Іпотеки Предметом договору іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок №50, що розташований по вул. Уткіна у с.Заболотці Іваничівського району Волинської області та земельна ділянка площею 0,25 га за вказаною адресою, що призначена для обслуговування даного будинку . 14 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] відбулося укладання договору про відступлення права вимоги за договором позики та укладення договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки. У звязку з невиконанням [PERSON] умов основного зобов'язання станом на 03 серпня 2016 року утворилася заборгованість по сплаті процентів , чим порушені умови договору позики. Посилаючись на умови договору Іпотеки позивач вказує, що він має право у випадку невиконання основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки нерухомості- предмету іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, тому просить звернути стягнення за договором позики на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок та на земельну ділянку. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У частині першій статті 36 Закону України\~«Про іпотеку»\~зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України Про іпотеку договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України Про іпотеку. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Таким чином, аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392\~ЦК України\~слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий\~на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. З вищенаведеного суд приходить до висновку, що згідно до положень\~Закону «Про іпотеку» та умов іпотечного договору визнання права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом захисту права. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 30.03.2016 року ( справа № 6-1851цс15), від 14.09.2016 року (справа №6-1219цс16) та від 21.09.2016 року (справа 6-1685цс16). Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed