Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини мотивуючи свої вимоги тим, що в кінці 2001 року він познайомився з відповідачкою і почав з нею проживати в незареєстрованому шлюбі. Крім відповідачки з ними проживала її неповнолітня дочка [PERSON] дитина від попереднього шлюбу. [INFO] року народилась дівчинка [PERSON]. В свідоцтві про її народження він записаний батьком. В подальшому життя з відповідачкою не склалось. Через деякий час в їх сім'ї почали виникати сварки. Причиною розпаду сім'ї стала повна відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та спільних життєвих інтересів, без чого існування сім'ї неможливе. Відповідачка в 2008 році не попереджаючи його, залишила сім'ю, забрала дітей, і поїхала в Немирівський район і жила там з невідомою йому особою. В 2009 році вона знову приїхала до нього і він думав, що сім'я налагодиться, і прийняв її незважаючи, що весь цей час вона була з іншою особою. Однак життя з відповідачкою так і не налагодилось Внаслідок цього вони остаточно з 2009 року припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства і почали проживати окремо. Він почав проаналізовувати події їхнього знайомства і йому стало відомо, що відповідачка в період коли вони почали жити разом, в кінці 2001 року, вже була вагітна від невідомої йому особи. Коли народилась дівчинка він думав, що це він є її батьком, але насправді виявляється, що це не так. Відповідачка сама після того, як вони вже припинили відносини в 2009 році натякала йому, що дитина не його. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задоволити. В обґрунтування заявлених ним вимогах, надав суду пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Разом з тим, зазначив, що близько трьох років назад, він дізнався від відповідачки, про те, що не являється батьком дитини. На момент подання ним заяви до Михайлівської сільської ради про встановлення батьківства, а також реєстрації народження дитини, вважав себе батьком дитини. Так, з відповідачкою вони почали спільно проживати з кінця грудня 2001 року, а дитина народилась [INFO] року. Тому він і подав заяву про визнання себе батьком дитини. Відповідач позовні вимоги не визнала. Свою правову позицію виклала в письмових запереченнях поданих до суду. (а.с. 14-15). Разом з тим, суду пояснила, що позивач дійсно не являється біологічним батьком дитини, про що йому було відомо після її народження. Так, про це вона йому повідомила після реєстрації народження дитини, але точної дати не пам'ятає. Вислухавши позивача, відповідача, їх представників, дослідивши матеріали справи суд встановив: Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER], повторно виданого 24.10.2014 року, про народження [PERSON], батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). На підставі свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 14.08.2002 року, [PERSON] визнаний батьком дитини [PERSON] (а.с. 28). Підставою для видачі вказаного свідоцтва стала заява про встановлення батьківства подана [PERSON] та [PERSON] до Михайлівської сільської ради, відповідно до якої [PERSON] визнавав себе батьком дитини [PERSON] При цьому мати дитини - [PERSON], в заяві вказала, що вона стверджує, що [PERSON] являється батьком дитини. (а.с. 31). За змістом ст. 136 ч.1 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорювати своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Частиною другої цієї статті визначено, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до вимог ст. 61 ч.1 ЦПК України, якою визначено підстави звільнення від доказування, обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, обставини визнанні відповідачкою про відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною, доказуванню не підлягають. Надаючи оцінку запереченням відповідача, щодо неможливості позивачем оспорювати своє батьківства, на підставі ч.5 ст. 136 СК України, судом взято до уваги покази самої відповідачки, яка вказала, що позивач дізнався про те, що він не являється біологічним батьком дитини, лише після реєстрації народження дитини. Вказані обставини також підтвердженні і самим позивачем. Таким чином, аналізуючи наданні сторонами докази, суд прийшов до висновку, що на час подання заяви позивачем про встановлення батьківства, отриманні свідоцтва про встановлення батьківства та реєстрації народження дитини, позивач не знав про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесенні позивачем по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved