Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Лукяновича, 1», Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, у якому просить усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, йому та дружині [PERSON], неповнолітній доньці [PERSON], шляхом виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] з кімнати № 61 в приміщені гуртожитку по вулиці Д. Лукяновича, 1 в місті Тернопіль, без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказує на те, що 07.10.2015 року рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №913 «Про надання кімнати в гуртожитку», [PERSON] надано кімнату №61, житловою площею 10,9 кв.м. в гуртожитку за адресою: м. Тернопіль вул. Д.Лукяновича, 1, на сімю в складі трьох осіб [PERSON], дружини [PERSON] та дочки [PERSON] На підставі вказаного рішення, 12.10.2015 року [PERSON] був виданий ордер на житлову площу в гуртожитку №27 серії МК на право зайняття із сімєю житлової площі в гуртожитку по вул. Д.Лукяновича,1 кім.61, площею 10,9 кв.м. 20.10.2015 р. [PERSON], звернувся до голови ОСББ «Лукяновича, 1» [PERSON] з метою вселення на підставі ордеру у вказане житлове приміщення разом із сімєю та надав їй необхідні документи на вселення. Однак, йому було повідомлено про необхідність реєстрації місця проживання та укладення договору на відшкодування комунальних витрат. 22.10.2015 р. [PERSON] та членами сімї було проведено реєстрацію місця проживання за адресою [INFO] кімната 61. 21.12.2015 р. позивач із працівниками поліції намагались вселитись у кімнату №61 в гуртожитку по вул. Лукяновича, 1 м. Тернопіль, однак їм відчинила незнайома особа, яка представилась родичкою власника даної кімнати [PERSON] - [PERSON] та повідомила, що проживає в даному приміщенні, разом із своїм чоловіком [PERSON] та неповнолітньою дитиною у віці трьох місяців, на підставі дозволу [PERSON] Крім того, [PERSON] повідомила, що проживає у даному житловому приміщенні із 30.07.2015 р., а [PERSON] проживає із сімєю за іншим місцем, разом із дружиною та малолітньою дочкою за іншою адресою. Вважає, що житлове приміщення, надане йому згідно рішення виконкому від 07.10.2015 р., протиправно та безпідставно зайнято [PERSON], її чоловіком [PERSON] та їх неповнолітньою дитиною. [PERSON], не є власником приміщення, а тому просить усунути йому перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, яке надано йому на законних підставах. Крім цього, [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] звернулися в суд із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету Тернопільської міської ради, у якому просять усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням №61 у гуртожитку №1 за адресою вул. Лукяновича у м. Тернополі шляхом виселення без надання іншого житла - [PERSON], [PERSON], [PERSON], визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №913 від 07.10.2015 року, визнання за ними право на приватизацію житлового приміщення №61 в гуртожитку №1 по вул. Лукяновича в м. Тернополі. В обґрунтування заявленого ними позову, вказують на те, що 30 жовтня 2008 року [PERSON] отримано ордер на кімнату в гуртожитку №2 Тернопільського комбайнового заводу за адресою вул. Лукяновича, 1 в м. Тернополі, де проживає на даний час. Після припинення діяльності Тернопільського комбайнового заводу, гуртожиток був переданий у власність територіальної громади, відповідно до Закону України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності». За час проживання, вони постійно оплачували житлово-комунальні послуги та проводили ремонт кімнати. За таких обставин у них виникли цивільні права та обовязки, повязані з володінням та користуванням кімнатою №61 в гуртожитку по вул. Лукяновича, 1 в м. Тернополі. Порушивши їх житлові права, виконавчий комітет Тернопільської міської ради своїм рішенням №913 від 07.10.2015 року видав ордер на поселення у їх кімнату [PERSON] та його сімї. Вважають, що виконавчий комітет Тернопільської міської ради та сімя [PERSON] чинять їм перешкоди у здійсненні права володіння та користування житлом, кімнатою № 61 в гуртожитку по вул. Лукяновича, 1 в м. Тернополі, шляхом незаконної видачі їм ордера вселення на його житлову площу без жодних на те правових підстав. Позивач-відповідач [PERSON], який виступає в своїх інтересах та в інтересах своєї дружини [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнав та проти їх задоволення заперечив. Відповідач-позивач [PERSON] та представник відповідача-позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали, проти їх задоволення заперечили, зустрічні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Відповідач позивач [PERSON] у судове засідання подала заяву, відповідно до якої позовних вимог [PERSON] не визнала, свої позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовних вимог [PERSON] не визнала, проти їх задоволення заперечила, зазначивши, що на даний час не проживає у спірному приміщенні. Вказала, що у кімнаті № №61 в гуртожитку №1 по вул. Лукяновича в м. Тернополі, перебувала тимчасово, оскільки привозила свою неповнолітню доньку на огляд в медичний заклад міста Тернополя, де перебувала на обліку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи. Представник Виконавчого комітету Тернопільської міської ради в судовому засіданні позов [PERSON] підтримав та вважає, що він підлягає до задоволення. Щодо позову [PERSON] вважає його безпідставним, таким, що не підлягає до задоволення. У судовому засіданні зазначив, що спірна кімната, яку надано [PERSON] була вільною, оскільки факт не проживання у ній сімї [PERSON] підтверджено актами інвентаризації за 2014-2015 роки, листами Тернопільського відділу Національної поліції в Тернопільській області, іншими документальними доказами. Також, [PERSON] необгрунтував невідповідність рішення виконавчого комітету від 07.10.2015 року №913 Конституції України або законам України. Представник обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Лукяновича, 1» в судове засідання не з»явися, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Рішенням сесії Тернопільської міської ради від 21 серпня 2008 року №5/20/5 «Про прийняття в комунальну власність міста житлового фонду ВАТ «Тернопільський комбайновий завод», погоджено прийняття гуртожитків за адресами вул..Бродівська,50, 54, вул.Д.Лукяновича,1,3, просп..[PERSON],74 та житлового будинку за адресою [PERSON]»яновича,2 відкритого акціонерного товариства «Тернопільський комбайновий завод» у комунальну власність міста. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 06.11.2008 року №2251 «Про прийняття-передачу в комунальну власність об»єктів права державної власності та затвердження договору на управління житловим фондом м.Тернополя», затверджено акт прийняття передачі у комунальну власність об»єктів державної власності житлового фонду за адресами у тому числі Лук»яновича,1. Оформлено право власності за Тернопільською міською радою на об»єкти житлового фонду. Як вбачається із інформації, викладеній у листі Управління житлово-комунального господарства благоустрою та екології виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 05 жовтня 2015 року №3245/15, кімната 61 в гуртожитку за адресою: вул..Д.Лук»яновича,1 житловою площею 10,9 кв.м. (згідно інвентарної справи), відповідно до інвентаризаційних матеріалів, зокрема акту обстеження житлових приміщень гуртожитку за адресою: вул..Лук»яновича,1 від 17.06.2015 року вільна, знаходиться у задовільному санітарно-технічному стані та придатна для проживання. Як слідує із довідки по результатах роботи комісії створеної розпорядженням міського голови від 22.08.2012 року №264 «Про створення комісії з питань проведення інвентаризації гуртожитків», комісією проведено повторну інвентаризацію гуртожитку за адресою вул..Д.Лукяновича,1 у період 18.09.2014-19.09.2014 року, з метою перевірки паспортного режиму його мешканцями та виявлення вільних житлових приміщень, зокрема, встановлено, що під час інвентаризації виявлені кімнати, які тривалий період часу перебувають зачинені, житлово-комунальні послуги не оплачуються. Як вбачається із ордеру №103 від 30.10.2008 року, його видано ВАТ «Тернопільський комбайновий завод» на житлову площу в молодіжному гуртожитку працівнику зазначеного заводу [PERSON], на право зайняття житлової площі в молодіжному гуртожитку №2 по вул..Лук»яновича,1 будинку №1, кімнати №69 (на даний час №61 згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №377 від 16.03.2011 року «Про нумерацію житлових приміщень в гуртожитку»). [PERSON] з 11.12.2015 року та [PERSON] з 06.12.2008 року зареєстровані за адресою: [INFO], поселились у неї на підставі зазначеного ордеру та проживають на даний час. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 07.10.2015 року №913 «Про надання кімнати в гуртожитку», [PERSON] надано кімнату №61, житловою площею 10,9 кв.м. в гуртожитку за адресою: м. Тернопіль вул. Д.Лукяновича, 1, на сімю в складі трьох осіб. На підставі вказаного рішення, 12.10.2015 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради [PERSON] був виданий ордер на житлову площу в гуртожитку №27 серії МК на право зайняття із сімєю із трьох осіб житлової площі в гуртожитку по вул. Д.Лукяновича,1 кім.61, площею 10,9 кв.м. на склад сімї [PERSON], [PERSON] [PERSON], а також його сімя дружина [PERSON] та дочка [PERSON] у кімнату №61 по вул. Д.Лукяновича,1 у місті Тернополі не вселились та на даний час там не проживають, оскільки у ній проживає сімя [PERSON]. Як вбачається із письмових пояснень наданих [PERSON] від 21.12.2015 року службовим особам Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, вона з 30.07.2015 року разом із своїм чоловіком [PERSON] проживала у приміщенні за адресою [ADDRESS] на підставі дозволу [PERSON] Будучи допитаним у якості свідка [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що вона час від часу періодично знаходилась у кімнаті №61 по вул. Лукяновича,1 у місті Тернополі протягом 2015 року, оскільки перебувала на обліку в пологовому будинку, пізніше приїжджала разом із своєю дочкою на медичні огляди. Заперечила факт постійного проживання у спірній кімнаті та відсутність там [PERSON] та його сімї, а також оплати за користування житлом. [PERSON] та [PERSON] на даний час у кімнаті №61 по вул. Д.Лукяновича,1 у місті Тернополі не проживають. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений жила інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1, 2 ст.128 ЖК Української РСР, порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. В силу вимог ст.129 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до п. 1 розділу 2 Положення про гуртожитки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 року №84, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 липня 2015 року за №788/27223, вселення до гуртожитків проводиться власником гуртожитку або уповноваженою ним особою на підставі ордера, форма якого наведена в додатку до цього положення, виданного відповідно до ст.129 Житлового кодексу Української РСР, з одночасним укладенням найму жилого приміщення в гуртожитку. Суд проаналізувавши матеріали справи та оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи виконавчий комітет Тернопільської міської ради, обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Лукяновича 1», служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням не підлягає до задоволення. При цьому суд зазначає, що гр. [PERSON] виконавчим комітетом Тернопільської міської ради видано ордер на вселення у спірне приміщення, у яке на підставі ордеру уже було поселено [PERSON] та було зайняте. Також, суд не бере до уваги посилання представника виконавчого комітету Тернопільської міської ради про те, що факт не проживання сім»ї [PERSON] у спірному приміщенні підтверджено актами інвентаризації за 2014-2015 роки, оскільки як слідує із довідки по результатах роботи комісії створеної розпорядженням міського голови від 22.08.2012 року №264 «Про створення комісії з питань проведення інвентаризації гуртожитків», яку було представлено суду, комісією проведено повторну інвентаризацію гуртожитку за адресою вул. Д.Лукяновича,1 у період 18.09.2014-19.09.2014 року, а не у період надання спірного жила [PERSON] Суд також зазначає, що рішення суду, яким би було визнано [PERSON] та членів його сімї такими, що втратили право на користування спірним жилим приміщенням, а також виселення із нього, суду не надано. Інших доказів, які б підтверджували факт відсутності сім»ї [PERSON] у спірному житловому приміщенні, у тому числі відповідних актів обстеження зазначеного спірного приміщення, суду не надано. При цьому, суд не бере до уваги пояснення [PERSON] від 21.12.2015 року, наданого нею службовим особам Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, оскільки остання будучи допитаним у якості свідка та попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідома неправдивих показань, у судовому засіданні зазначила, що вона знаходилась у кімнаті №61 по вул..Лукяновича,1 у місті Тернополі короткий час, під час того коли приїжджала туди, оскільки перебувала на обліку в пологовому будинку, заперечивши факт постійного проживання у ній та відсутність там [PERSON] та його сімї. Також суд зазначає, що [PERSON] та [PERSON] на даний час у спірному приміщенні не проживають, а тому вимога [PERSON] щодо їх виселення не підлягає до задоволення. Крім цього, суд вважає, що зустрічний позов [PERSON], [PERSON], яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON], [PERSON] до виконавчого комітету Тернопільської міської ради про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, визнання незаконним рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради, визнання права на приватизацію житлового приміщення слід задовольнити частково, визнавши незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №913 від 07.10.2015 року «Про надання кімнати в гуртожитку», яким надано кімнату №61 житловою площею 10,9 кв.м. в гуртожитку виконавчого комітету за адресою: вул..Лук»яновича,1 [PERSON] на склад сім»ї 3 особи, оскільки його винесено без врахування вимог ст.128,129,132 ЖК України, а також Положення про гуртожитки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 року №84, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 липня 2015 року за №788/27223. При цьому, задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги [PERSON], [PERSON], суд зазначає, що не підлягають до задоволення вимоги щодо усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням №61 у гуртожитку №1 за адресою вул. Лукяновича у м. Тернополі шляхом виселення без надання іншого житла [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки останні на даний час у спірному приміщенні не проживають та не були вселені на підставі виданого їм ордеру. Крім цього, суд вважає, що й не підлягають до задоволення вимоги щодо визнання за [PERSON], [PERSON] право на приватизацію житлового приміщення №61 в гуртожитку №1 по вул. Лукяновича в м. Тернополі, оскільки Тернопільською міською радою не було відмовлено зазначеним особам у праві приватизації зазначеного приміщення, або перешкоджанню такому праву, а тому суд вважає зазначену вимогу передчасною. На підставі наведеного,

Outcome: partial