Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Надія» про визнання рішень недійсними, визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити певні дії, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Еколас-сервіс» ЛТД, [PERSON], в якому із урахуванням уточнених позовних вимог просив про наступне: - визнати недійсним рішення про його звільнення з посади ди¬ректора TOB «Магазин Надія» та про призначення директором TOB «Магазин Надія» [PERSON], що оформлене протоколом загальних зборів засновників TOB «Магазин Надія» № 1 від 17.12.2015 року та протоколом загальних зборів засновників TOB «Магазин Надія» № 1 від 04.07.2016 року; - визнати незаконним наказ TOB «Магазин Надія» № 1 від 18.12.2015 року; - визнати незаконним наказ TOB «Магазин Надія» № 1 від 05.07.2016 року; - поновити його на посаді директора TOB «Магазин Надія»; - заборонити учасникам, органам управлінням TOB «Магазин Надія» та їх посадовим особам у буд-який спосіб перешкоджати йому виконувати свої посадові повноваження та обов'язки директора TOB «Магазин Надія». В обґрунтування позову позивач вказав, що рішенням загальних зборів учасників TOB «Магазин Надія» від 09.10.2006 року, що оформлено протоко¬лом № 3-к від 09.10.2006 року, його було обрано на посаду директора TOB «Магазин Надія». 10.10.2006 року позивачем, як працівником, з TOB «Магазин Надія», як роботодавцем, укладено письмовий тру¬довий договір (контракт). Вказаний письмовий трудовий договір (контракт) від 10.10.2006 року, відповідно до ст. 21, ст. 24 КЗпП України, породжує суб'єктивні права та обов'язки у сторін цього договору, в якому його праву на роботу корес¬пондує обов'язок роботодавця TOB «Магазин Надія» допустити позивача до роботи та забезпечити умови праці, не¬обхідні для виконання ним як працівником трудових обов'язків за цим договором. 26.02.2016 року за результатами ознайомлення позивачем в Сєвєродонецькому міському суді з матеріалами ци¬вільної справи № 428/4946/13-ц ним були отримані: фотокопія протоколу № 1 від 17.12.2015 року загальних зборів учасників TOB «Магазин Надія», згідно якого зборами було прийняте рішення про звільнення його з посади директора TOB «Магазин Надія» та призна¬чення на цю посаду [PERSON]; фотокопія наказу № 1 від 18.12.2015 року про призначення замість нього на посаду директора TOB «Мага¬зин Надія» [PERSON]. Таким чином, 26.02.2016 року позивач дізнався про наявність оформленого протоколом № 1 від 17.12.2015 року та наказу № 1 від 18.12.2015 року рішення роботодавця про його начебто звільнення з посади директора TOB «Мага¬зин Надія» та призначення на цю посаду [PERSON]. Позивач вважає прийняте органом управління відповідача рішення про його звільнення такими, що підлягає ви-знанню недійсними через його невідповідність вимогам закону та через порушення конституційного права на працю позивача внаслідок прийняття такого рішення. Станом на дату складання оскаржуваних протоколу № 1 від 17.12.2015 року та наказу № 1 від 18.12.2015 року він перебував у відпустці без збереження заробітної плати (з 14.12.2015 року по 22.12.2015 року). Пізніше, йому стало відомо про наявність оформленого протоколом № 1 від 04.07.2016 року та наказом № 1 від 04.07.2016 року рішення роботодавця про його начебто звільнення з посади директора TOB «Мага¬зин Надія» та призначення на цю посаду [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, які викладені у позові та заявах про уточнення позовних вимог, просив позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав в частині всіх вимог, окрім вимог про визнання недійсними рішень, оформлених протоколами загальних зборів, адже такі вимоги вже були задоволені відповідним господарським судом. В судове засідання треті особи не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією протоко¬лу № 3-К Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Надія» від 09.10.2006 року, було ухвалено [PERSON] обрати на посаду директора TOB «Магазин Надія», укласти з [PERSON] письмовий тру¬довий договір (контракт), уповноважено учасника ТОВ «Надія» [PERSON] підписати від імені товариства контракт з [PERSON]. З копії письмового тру¬дового договору (контракту), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Магазин «Надія» та [PERSON] 10.10.2006 року, вбачається, що між позивачем, як працівником, з відповідачем, як роботодавцем, укладено письмовий тру¬довий договір (контракт) про таке: працівник приймається на роботу в TOB «Магазин Надія» на посаду директора TOB «Магазин Надія» на підставі рішення загальних зборів учасників TOB «Магазин Надія» від 09.10.2006 року, оформленого протоколом № 1-к від 09.10.2006 року. Відповідно до 1.2. письмового тру¬дового договору (контракту) від 10.10.2006 року, цей письмовий тру¬довий договір (контракт) укладено з Працівником на невизначений термін. Відповідно до 2.1. письмового тру¬дового договору (контракту) від 10.10.2006 року, за цим трудовим договором Працівник зобов'язується виконувати посадові обов'язки виконавчого органу підприємства - директора TOB «Магазин Надія», що визначені Статутом товариства та цим трудовим договором, а роботодавець зобов'язаний сплачувати Працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, передбачені законодавством і цим трудовим договором, необхідні для належного виконання Працівником його посадових обов'язків. Відповідно до 5.2. письмового тру¬дового договору (контракту) від 10.10.2006 року, трудові спори між Сторонами вирішуються у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до копії протоко¬лу № 1 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Надія» від 17.12.2015 року, [PERSON] було звільнено з посади директора TOB «Магазин Надія» та призначено з 18.12.2015 року директором TOB «Магазин Надія» [PERSON]. Згідно із копією наказу № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Надія» від 18.12.2015 року, призначено на посаду директора TOB «Магазин Надія» [PERSON] з 18.12.2015 року. Відповідно до листа Центру надання адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради № 226-ЦНАП від 30.06.2016 року, відділ надання адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради повідомив про відсутність в реєстраційній справі № 1_383_000413_14 TOB «Магазин Надія» (код ЄДРПОУ 13406092) будь-яких документальних матеріалів, підтверджуючих повністю або часткову сплату грошовими коштами, внесок рухомими або нерухомим майном ТОВ «Еколас-Сервіс» код ЄДРПОУ 19077100) своєї частки до статутного капіталу TOB «Магазин Надія» у розмірі 15786,06 грн. (87,68% статутного капіталу TOB «Магазин Надія»). Відповідно до копії протоко¬лу № 1 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Надія» від 04.07.2016 року, [PERSON] було звільнено з посади директора TOB «Магазин Надія» та призначено з 18.12.2015 року директором TOB «Магазин Надія» [PERSON]. Згідно із копією наказу № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Надія» від 05.07.2016 року, призначено на посаду директора TOB «Магазин Надія» [PERSON] з 05.07.2016 року. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступні норми Закону. Згідно із ч. 3, 4, 6 ст. 65 Господарського кодексу України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом) відповідно до закону. Статтями 40, 41 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) визначено вичерпний перелік випадків, коли трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом. В тексті протоко¬лу № 1 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Надія» від 17.12.2015 року, а також в тексті аналогічного протоколу від 04.07.2016 року відсутні будь-які посилання на підставу прийняття рішення щодо звільнення позивача з посади директора, не наведено жодних обставин щодо такого звільнення, не вказано пункт або частину статті КЗпП України чи пункт контракту на підставі яких позивача звільнено з посади. При цьому суд звертає увагу, що контрактом від 10.10.2006 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Магазин «Надія» та [PERSON], не передбачено можливості безпідставного звільнення позивача з посади директора загальними зборами, а навпаки пунктом 5.3 передбачено відповідальність за безпідставне звільнення працівника і пунктом 6.2 передбачено можливість припинення трудового договору з ініціативи Роботодавця лише у випадках, передбаченим законодавством. Отже, рішення про звільнення [PERSON] з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Надія» та про призначення директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Надія» [PERSON], що оформлені протоколами загальних зборів учасників TOB «Магазин Надія» № 1 від 17.12.2015 року та № 1 від 04.07.2016 року, є необґрунтованими та такими, що суттєво порушують трудові права позивача. Суд вважає необґрунтованими посилання на те, що позивач фактично не став директором ТОВ «Магазин «Надія», адже згідно із Витягами з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач до 17.12.2015 року був вказаний в якості керівника цієї юридичної особи, в той час як згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Стосовно посилань на незаконність протоко¬лу № 3-К Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Надія» від 09.10.2006 року та незаконність укладеного із позивачем трудового контракту суд зазначає, що по-перше відомості про оскарження вищевказаного протоколу в судовому порядку в справі відсутні, згідно із поясненнями позивача вказаний протокол є чинним та ніким не оскаржувався. По-друге, частина третя статті 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником із перевищенням повноважень. Для третьої особи, яка уклала договір із юридичною особою, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору. З огляду на наведене, визнання судом недійсним рішення загальних зборів учасників товариства саме по собі не може слугувати єдиною підставою для висновку про недійсність договору. Такий договір може бути визнаний недійсним із зазначених підстав у тому разі, якщо буде встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року по справі № 6-62цс16. Разом з тим, суд зазначає, що згідно із абзацами 3, 4 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 13 спори, пов'язані з оскарженням членами виконавчих органів товариства, а також членами наглядової ради товариства, які уклали з товариствами трудові договори, рішень відповідних органів товариства про звільнення (усунення, відсторонення, відкликання) їх з посади, розглядаються в порядку цивільного судочинства як трудові спори. Судам необхідно звернути увагу на те, що у цьому разі позивач звертається до суду за захистом своїх трудових прав як найманого працівника, а не акціонера (учасника) господарського товариства. Способом захисту порушених або оспорюваних прав у таких категоріях спорів є позов про поновлення на посаді, зобов'язання усунути перешкоди у виконанні посадових обов'язків тощо відповідної посадової особи господарського товариства, а не позов про визнання недійсним відповідного рішення загальних зборів акціонерів (учасників) товариства чи наглядової ради товариства. Також суд враховує, що рішеннями Господарського суду Луганської області від 06.12.2016 року по справі № 913/1034/16 та від 06.12.2016 року по справі № 913/1096/16 визнано недійсними рішення загальних зборів ТОВ «Магазин «Надія», які були оформлені протоколами загальних зборів учасників TOB «Магазин Надія» № 1 від 17.12.2015 року та № 1 від 04.07.2016 року. Вказані рішення згідно із листами Голови Господарського суду Луганської області від 15.03.2017 року набрали законної сили. З огляду на вищевикладені норми Закону, обставини справи, роз'яснення Верховного Суду України, а також з огляду на зміст вищенаведених рішень Господарського суду Луганської області, суд приходить до висновку про те, що вимога про визнання недійсним рішення про звільнення [PERSON] з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Надія» та про призначення директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Надія» [PERSON], що оформлені протоколом загальних зборів засновників TOB «Магазин Надія» № 1 від 17.12.2015 року, є неналежним способом захисту трудових прав позивача і у задоволенні такої вимоги слід відмовити. Проте, підлягає задоволенню вимога про визнання незаконними наказів Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Надія» № 1 від 18.12.2015 року та № 1 від 05.07.2016 року, адже вказаними наказами на посаду, яку займає позивач, було безпідставно призначено іншу особу, внаслідок чого трудові права позивача були суттєво порушені. Згідно із ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Отже, вимога позивача про поновлення на роботі підлягає задоволенню у зв'язку із незаконним його звільненням з посади директора ТОВ «Магазин «Надія». При цьому суд вважає, що позивачем не було порушено строку звернення до суду, який передбачено ч. 1 ст. 233 КЗпП України, адже наказ про звільнення або протокол про звільнення позивачу будь-якими посадовими особами ТОВ «Магазин «Надія» не вручався та не надсилався із подальшим врученням. Стосовно позовної вимоги про заборону учасникам, органам управлінням TOB «Магазин Надія» та їх посадовим особам у буд-який спосіб перешкоджати позивачу виконувати свої посадові повноваження та обов'язки директора TOB «Магазин Надія» суд зазначає, що представник відповідача визнав позов в частині поновлення позивача на роботі, а також підтвердив таке визнання позову від імені теперішнього директора TOB «Магазин Надія» [PERSON], що на думку суду свідчить про відсутність реальної загрози вчинення перешкод у виконанні посадових обов'язків директора позивачем після його поновлення на роботі. Отже, станом на час розгляду справи в суді у суду відсутні підстави для накладення заборони щодо перешкоджання позивачу виконувати свої посадові повноваження та обов'язки директора TOB «Магазин Надія», адже позивачем не доведено, що йому після поновлення на роботі будуть чинитися відповідні перешкоди. Вирішити вказану позовну вимогу на майбутнє суд також не може, адже це суперечитиме загальним засадам цивільного судочинства, які полягають в тому, що суд може захистити або відновити лише те право, яке вже є порушеним. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд враховує, що позов задоволено частково, а саме задоволено три пов'язані позовні вимоги немайнового характеру з п'яти пов'язаних позовних вимог (60 % позовних вимог). Отже, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Надія» на користь [PERSON] слід стягнути суму понесених судових витрат в розмірі 330 грн. 72 коп. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (551,20 грн. х 0,60 = 330,72 грн.) На підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд також вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial