Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві [PERSON] покликається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Заповіту на належну їй ? частки квартири [ADDRESS] вона не залишила, а тому після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй спадкове майно. У відповідності до ст.1261 ЦК України позивач належить до першої черги спадкоємців за законом і має право на спадкування частки майна, яке належало покійній матері [PERSON] З метою прийняття спадщини [PERSON] звернувся із заявою до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори. Крім нього є ще один спадклємець за законом - його рідний брат [PERSON], який також у встановленому порядку прийняв спадщину. В даний час виникла необхідність оформити право власності на частку в спадщині, однак позивач не може реалізувати свого права, оскільки із братом постійно виникають спори і непорозуміння стосовно спадкового майна, останній твердить, що все спадкове майно повністю належить лише йому, забрав та зберігає в себе всі правовстановлюючі документи, технічну документацію на квартиру, а тому [PERSON] змушений був звернутися до суду для визнання за ним права власності на ? частки вищеназваного будинковолодіння. У судовому засіданні позивач та його представник свої позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали. Погодилися з тим, що позивач має право отримати в порядку спадкування ? частки квартири [ADDRESS]. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовної заяви [PERSON] з наступних підстав. Згідно наявного у витребуваній за клопотанням позивача з Володимир-Волинської філії КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційної справи № 2802, свідоцтва про право власності на житло від 05 лютого 2001 року, квартира загальною площею 44,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 25 січня 2001 року. Право спільної сумісної власності зареєстроване у реєстровій книзі № 3108. Як стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належне їй майно. У відповідності до ст.346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст.ст.1217-1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належну їй ? частки у квартирі загальною площею 44,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка є спільною сумісною власністю із відповідачем [PERSON] У відповідності до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON]. Як стверджують обидві сторони, крім позивача [PERSON], право на спадкування за законом у рівних частинах майна, яке залишилося після смерті [PERSON], має також відповідач [PERSON] Згідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Протягом цього терміну спадкоємці мають право подати до нотаріальної контори свої заяви про прийняття спадщини або ж про відмову від прийняття спадщини. Копією поданої у Володимир-Волинську державну нотаріальну контору Волинської області заяви [PERSON] від 25 липня 2013 року у спадковій справі № 178/2013, заведеній після смерті [PERSON], стверджується, що позивач прийняв спадщину за законом у встановленому порядку і строки. Згідно пояснень наданих сторонами, відповідач [PERSON], не дивлячись на визнання позову в суді, дійсно утримує в себе правовстановлюючі документи та ключі від квартири, що позбавляє позивача [PERSON] оформити у встановленому порядку право власності та користуватися спадщиною. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки дії відповідача [PERSON] позбавляють його можливості реалізувати свої законні права володіти, користуватися і розпоряджатися спадковим майном. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 368, 1217-1218, 1226, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved