Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа Одеська міська рада про знесення самочинно збудованих споруд, зобовязання усунути перешкоди в користуванні власністю, стягнення моральної шкоди, та уточнивши позовні вимоги просить суд зобовязати відповідача знести самочинно збудовану прибудову до будинку № 88-в по вулиці Кордонній в місті Одесі, металевий гараж та ворота в провулку Кордонному в місті Одесі; зобовязати відповідача не перешкоджати йому в користуванні ? частиною будинку № 88-в по вулиці Кордонній в місті Одесі; стягнути з відповідача на його користь заподіяну моральну шкоду в сумі 10\~000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, він та відповідач є співвласниками житлового будинку з будівлями та спорудами № 88-в по вулиці Кордонній в місті Одесі. Відповідач в 1979 році самочинно, без відповідних дозвільних документів збудував прибудову до будинку № 88-в по вулиці Кордонній в місті Одесі, а також встановив металевий гараж та ворота в провулку Кордонному в місті Одесі, чим перешкоджає позивачу в користуванні належною йому частиною будинку та завдає моральної шкоди, у звязку з чим за захистом своїх прав вимушений звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просять суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на їх необґрунтованість. Представник третьої особи Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 10 грудня 2014 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Кордонна, буд. 88в, з яких: виділено [PERSON] в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Кордонна, буд. 88в наступні приміщення: 3-4 - житлова кімната, плошею 13,6 кв.м; 2-7 - житлова кімната, площею 12, 1 кв.м; 2-3 - кухня, площею 7,4 кв.м.; 2-4 - ванна, площею 3,1 кв.м, що в сумі складає загальну площу 36,2 кв.м, житлову площу 25,7 кв.м; виділено [PERSON] з господарчих будівель - 1/2 сараю літ. «Б», 1/2 огородження, 1/2 частина мостіння; за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Кордонна, буд. 88в, з яких: виділено [PERSON] в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Кордонна, буд. 88в наступні приміщення; 2-1 - веранда, площею 3,4 кв.м; 2-2 - веранда, площею 6,7 кв.м; 2-5 - житлова кімната, площею 13,1 кв.м; 2-6 - житлова кімната, площею 12,6 кв.м, що в сумі складає загальну площу 35,8 кв.м, житлову площу 25,7 кв.м.; виділено [PERSON] з господарчих будівель 1/2 сараю, літ. «Б», 1/2 огородження, 1/2 частина мостіння. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що позивачем в 1979 році самочинно, без відповідних дозвільних документів збудовано прибудову до будинку № 88-в по вулиці Кордонній в місті Одесі, яка складається з 3.1 кухня площею 9,2 кв.м.; 3.2. ванна кімната площею 2,5 кв.м.; 3.3 коридор площею 7,0 кв.м.; 3.5 мансарда площею 14,03 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів № 305 від 04.05.1979 року встановлено, що прибудову до будинку № 88-в по вулиці Кордонній в місті Одесі, яка складається з кухні площею 7,73 кв.м.; вбиральні площею 2,4 кв.м.; коридору площею 4,06 кв.м.; мансарди 13,8 кв.м. самочинно збудував [PERSON], який є батьком [PERSON] та [PERSON]. Вказаним рішенням виконавчого комітету в узаконенні самочинно збудованої прибудови відмовлено, однак прийнято рішення про її збереження до знесення будинку при реконструкції району. В судовому засіданні також встановлено, що згідно технічного паспорту на житловий будинок № 88-в по вулиці Кордонній в місті Одесі, виданому ОМБТІ та РОН 06.12.2012 року, прибудова літ. «А1», гараж літ. «Д», які є предметом позову, побудовані до 05.08.1992 року та не є самочинними відповідно до п. 3 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобовязання знесення самочинно збудованих споруд та зобовязання усунення перешкод в користуванні власністю не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, що є підставою для відмови в їх задоволенні. Відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відмова в задоволенні позовних вимог про зобовязання знесення самочинно збудованих споруд та зобовязання усунення перешкод в користуванні власністю є також підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed