Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від спільного шлюбу мають троє неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], дочку [PERSON] [INFO], дочку [PERSON] [INFO]. Діти проживають з позивачем. Життя з відповідачкою не склалося, а тому рішенням Володимирецького районного суду від 28.09.2015 року шлюб було розірвано. Позивачу на праві приватної власності, в порядку спадкування за законом, належить житловий будинок №4 по вул. Нова в с. Полиці Володимирецького району. Як зазначено у довідці, виданій Полицькою сільською радою від 27.10.2016 року №2230 про склад сім»ї - [PERSON] на території Полицької сільської ради за даною адресою зареєстрована, але не проживає. Відповідачка вже довгий час не проживає у будинку [PERSON], шлюб між ними розірвано, не є членом сім»ї позивача. А тому, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування будинком №4 по вул. Нова в с. Полиці Володимирецького району Рівненської області. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує відносно заочного розгляду справи. Відповідачка повторно в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. А тому суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши і оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від спільного шлюбу мають троє неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], дочку [PERSON] [INFO], дочку [PERSON] [INFO]. Рішенням Володимирецького районного суду від 28.09.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Діти проживають з [PERSON]. Позивачу на праві приватної власності, в порядку спадкування за законом, належить житловий будинок №4 по вул. Нова в смт. Рафалівка Володимирецького району Рівненської області. Даний факт стверджується рішенням Володимирецького районного суду від 03.03.2017 року про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані в с. Полиці по вул. Нова,4, Володимирецького району, Рівненської області за [PERSON] Як вбачається зі змісту ст..319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Аналогічно, як вбачається зі ст.. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними положеннями міжнародного права. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. У статті 379 ЦК України зазначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Глава 28 Цивільного кодексу України визначає житло об»єктом права приватної власності. Порядок користування жилим приміщенням у будинках (квартирах) приватного житлового фонду регулюється главою 6 ЖК України. І відповідно до ст..150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як зазначено у ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом уразі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з акту факту проживання, складеного комісією Полицької сільської ради від 31.10.2016 року, [PERSON] зареєстрована в [INFO], але не проживає за вказаною адресою більше року. Інших домовленостей між [PERSON] та [PERSON] не встановлено. Враховуючи вище викладене, суд рахує позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування будинком №4 по вул. Нова в с. Полиці Володимирецького району Рівненської області підставними і такими що підлягають до задоволення. Стягнути з [PERSON] згідно ст.88 ЦПК України судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved