Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме того, що атестат № [NUMBER] про закінчення міського професійно-технічного училища №5 м. Дубна Ровенської області, виданий 09 червня 1977 року на ім`я « [PERSON] » належить [PERSON] , [INFO] . Заяву мотивує тим, що в листопаді 2020 року, маючи намір скористатися своїм правом на призначення пенсії за віком, він, [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про обчислення страхового стажу та призначення пенсії за віком. За результатами розгляду його заяви у призначені пенсії йому було відмовлено, оскільки його страховий стаж недостатній для призначення пенсії за віком при досягненні 60 років. За наданими ним документами його страховий стаж складає 25 років 8 місяців 4 дні, а тому право на призначення пенсії в нього виникає з 28.05.2022 при досягненні ним 63 років. До його страхового стажу не зарахований період його навчання в міському професійно-технічному училищі №5 м. Дубна Ровенської області з 01.09.1976 по 09.06.1977, оскільки його прізвище та ім`я не співпадає з паспортом. Згідно поданого ним атестату №2130, виданого Державним комітетом Ради міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті 09 червня 1977 року його прізвище та ім`я українською мовою зазначені [PERSON] , а згідно паспорту [PERSON] . Ця обставина поставила під сумнів належність документу, у зв`язку з чим йому цей період не зараховується до страхового стажу, що і позбавило його права на призначення пенсії за віком при досягненні 60 років. У зв`язку з викладеним заявник змушений звернутись до суду із даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У судове засідання заявник не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, просили прийняти рішення за матеріалами, наявними в справі. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з наданою до матеріалів справи копією паспорту заявника, його прізвище, ім`я та по-батькові вказано як « [PERSON] » (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.9), прізвище, ім`я та по-батькові заявника російською мовою вказано « [PERSON] ». Відповідно до копії атестату № [NUMBER] про закінчення міського професійно-технічного училища №5 м. Дубна Ровенської області (а.с.8), прізвище, ім`я та по-батькові заявника вказано « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10) прізвище, ім`я та по-батькові заявника російською мовою вказано « [PERSON] ». Відповідно до копії військового квитка (а.с.11) прізвище, ім`я та по-батькові заявника російською мовою вказано « [PERSON] ». Відповідно до копії трудової книжки (а.с.12-13) прізвище, ім`я та по-батькові заявника російською мовою вказано « [PERSON] ». Прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » на підставі паспорту [NUMBER] від 25.04.1996, виданого Мелітопольським РВУ МВС України в Запорізькій області. У зв`язку із розбіжностями у написанні прізвища та ім`я заявника, він на теперішній час позбавлений права на призначення пенсії за віком при досягненні 60 років. Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспортів. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного суду щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документі, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт належності правовстановлюючого документу, зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Суд встановив, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу для заявника має юридичне значення, оскільки через розбіжність у написанні його прізвища та ім`я він не може оформити пенсію за віком при досягненні 60 років. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який просить встановити заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд доходить висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved