Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14 лютого 2014 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат №1» укладено кредитний договір №811-140214, відповідно до умов якого товариству було надано кредит на строк до 27 січня 2015 року. Кредитним договором було передбачено, що кредит буде забезпечений заставою у вигляді нежитлових будівель, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. З метою забезпечення виконання зобов'язань товариства за кредитним договором 14 лютого 2014 року між позивачем та банком укладено договір поруки №170-140214/П, за яким позивач, як поручитель, зобов'язався відповідати перед банком за виконання товариством зобов'язань за кредитним договором. Разом з тим, 13 травня 2014 року між товариством і банком було укладено договір про внесення змін до кредитного договору №811-140214, відповідно до якого було передбачено скорочення терміну надання кредиту, а саме строк повернення кредиту переноситься з 27 січня 2015 року на 20 листопада 2014 року, а також заміну предмету застави по кредитному договору з нерухомого майна на депозитні внески [PERSON], які розміщені у банку. Про укладення вказаного договору позивача не було повідомлено, згоди на зміну будь-яких умов основного зобов'язання він не надавав, на час укладення вказаного договору позивач перебував за межами України. Позивач стверджує, що оскільки зобов'язання за кредитним договором без його згоди, як поручителя, було змінено, зокрема змінено строк повернення кредиту в бік зменшення, обсяг його відповідальності збільшився, тому порука припиняється. Крім того, позивач вказує, що до внесення змін до кредитного договору у разі виконання основного зобов'язання замість товариства він мав право вимагати від товариства повернення виплачених за нього грошових коштів або стягнення заставленого нерухомого майна. Проте, оскільки нерухоме майно було виведено з предмету застави, позивач навіть за умови сплати за товариство заборгованості не зможе отримати грошові кошти, розміщені на депозиті, у зв'язку з тим, що банк перебуває у стані ліквідації і не повертає грошових коштів, а обтяження на нерухоме майно знято. Вказане також свідчить про збільшення обсягу його відповідальності та припинення поруки. На підставі викладеного позивач просить визнати припиненим договір поруки № 170-140214/П від 14 лютого 2014 року, визнати відсутнім у банку права на стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 811-140214 від 14 лютого 2014 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про збільшення обсягу його відповідальності. На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Додатково вказав, що зміни, внесені до кредитного договору, є суттєвими, збільшують обсяг відповідальності поручителя, і позивач про них нічого не знав та на них не погоджувався. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2014 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат №1» укладено кредитний договір №811-140214, згідно з яким банк відкрив товариству відкличну відновлювальну кредитну лінію з графіком погашення з лімітом 2500000 грн. на строк з 14 лютого 2014 року по 27 січня 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 27% річних. Відповідно до п.3.1 кредитного договору забезпеченням зобов'язань за договором є нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою [ADDRESS], а саме забійний цех, А-1, загальна площа 917 кв.м.; будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,6 кв.м., та транспортні засоби, що належать ТОВ «Комерційний центр «Афіто», відповідно до договору іпотеки №1260-140214/І від 14 лютого 2014 року та договору застави транспортних засобів №1261-140214/А від 14 лютого 2014 року, укладених між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Комерційний центр «Афіто». Відповідно до п. 2.4 кредитного договору щомісячна комісія за користування кредитом становить 0,05% від суми кредиту або ліміту кредитної лінії, що визначена п.1.1 договору. Відповідно до п.п. 4.2.1, 4.4.1 кредитного договору позичальник має право порушувати перед банком питання, а банк має право дозволяти за клопотанням позичальника в окремих випадках та за наявності вільних кредитних ресурсів перенесення строків повернення кредиту та сплати процентів, комісій зі сплатою підвищеної процентної ставки в розмірі, встановленому домовленістю сторін. Відповідно до п.6.1 кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов'язань за договором, банк має право відмовитися від виконання своїх зобов'язань та/або вимагати дострокового виконання зобов'язань за цим договором та/або розірвати цей договір, при цьому позичальник зобов'язаний відшкодувати банку завдані збитки, погасити кредит, сплативши проценти та комісії, а також сплатити штрафні санкції, пеню та інші витрати, понесені банком за договором. Відповідно до п. 6.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредитних коштів та/або сплати процентів та комісій за користування кредитними коштами, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який стягується пеня за кожен день прострочки. З метою забезпечення виконання зобов'язань товариства за кредитним договором 14 лютого 2014 року між позивачем та банком укладено договір поруки №170-140214/П, відповідно до п.1.1 якого позивач, як поручитель, зобов'язався відповідати перед банком солідарно з ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат №1» за своєчасне погашення суми кредиту в розмірі 2500000 грн. Пунктом 3.1, 3.2 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає за зобов'язаннями перед кредитором у тому ж обсязі що й боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків тощо. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручителю добре відомі усі умови кредитного договору №811-140214 від 14 лютого 2014 року, укладеного між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат №1». Відповідно до п. 2.1.1 договору поруки кредитор має право у разі не виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором протягом 1 робочого дня з дня невиконання пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Ці вимоги є обов'язковими для виконання протягом 1 робочого дня з моменту отримання поручителем від кредитора повідомлення про невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п.2.4.1 договору поруки поручитель зобов'язується виконати за боржника зобов'язання за кредитним договором шляхом перерахування суми заборгованості боржника, вказаної кредитором, в рахунок погашення такої заборгованості, за реквізитами, вказаними в кредитному договорі, або іншими реквізитами, зазначеними кредитором, у строки, зазначені в п.2.1.1 цього договору з моменту отримання від кредитора письмового повідомлення про невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Пунктом 6.1 договору поруки передбачено, що підписанням цього договору поручитель підтверджує свою здатність виконувати умови цього договору; що цей договір не суперечить будь-яким обмеженням, що є обов'язковими для поручителя; що відсутні будь-які перешкоди для виконання цього договору на день його підписання; що на день підписання цього договору відсутні будь-які спори, що можуть істотно та/або негативно пливати на фінансовий стан та кредитоспроможність поручителя; що надані поручителем кредитору документи не містять будь-яких недостовірних відомостей, складені та/або отримані в порядку, передбаченому чинним законодавством України; що поручитель повністю розуміє всі умови цього договору, свої права та обов'язки за цим договором і погоджується з ними. Згідно з п.6.6 договору поруки цей договір сторонами прочитаний, відповідає їхнім намірам та досягнутим домовленостям, що засвідчується власними підписами сторін, які діють з повним розумінням предмету та змісту договору. 13 травня 2014 року, без погодження з позивачем, між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат №1» було укладено договір про внесення змін до кредитного договору №811-140214, яким встановлено, що кредит надається на строк з 14 лютого 2014 року по 20 листопада 2014 року (замість 27 січня 2015 року), а також передбачено заміну предмету застави по кредитному договору з нерухомого та рухомого майна на депозитні внески [PERSON] у сумі 110464, 80 дол. США та 100330,97євро, які розміщені у банку, після чого були розірвані договір іпотеки №1260-140214/І від 14 лютого 2014 року та договір застави транспортних засобів №1261-140214/А від 14 лютого 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Проте у суду відсутні підстави для висновку, що вказані зміни до кредитного договору призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Зокрема, згідно умов договору поруки поручитель зобов'язався відповідати перед банком солідарно з ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат №1» за своєчасне погашення суми кредиту в розмірі 2500000 грн. та сплату, крім основного боргу, неустойки, відшкодування збитків тощо. Також, підписуючи договір поруки, позивач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами кредитного договору, в тому числі й правом банку переносити строки повернення кредиту та вимагати дострокового повернення кредиту у разі невиконання зобов'язань щодо своєчасного погашення заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2014 року банк звернувся до суду з позовом до ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат №1» та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Зі змісту позову вбачається, що банк звернувся з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором (всього тіла кредиту, процентів, комісії, пені) у зв'язку з тим, що позичальник та поручитель не виконали письмові вимоги банку, направлені їм у серпні 2014 року, про погашення простроченої за період з 01 серпня 2014 року по 31 серпня 2014 року заборгованості по сплаті процентів та комісії, погашення яких мало відбуватися щомісячно. Таким чином у поручителя виник обов'язок щодо повернення кредиту раніше, ніж 27 січня 2015 року (як це було передбачено кредитним договором до внесення до нього змін), не у зв'язку з внесенням змін до кредитного договору щодо скорочення строків кредитування, у зв'язку з невиконанням позичальником та позивачам, як поручителем, вимог щодо щомісячного погашення відсотків за користування кредитом та сплати комісії та використанням банком свого права на дострокове повернення суми кредиту за наявності таких порушень. Розірвання договору іпотеки нежитлових будівель та договору застави транспортних засобів, стороною яких позивач не являється, не впливають на обсяг його відповідальності, оскільки цей обсяг відповідальності визначений саме договором поруки. Посилання представника позивача на те, що позивач розраховував гасити заборгованість щомісячними платежами до січня 2015 року, як це було передбачено умовами кредитного договору до внесення в нього змін, також не є підставою для висновку про збільшення обсягу відповідальності позивача за кредитним договором, оскільки за умовами кредитного договору, з якими позивач був ознайомлений, у разі прострочення якогось платежу банк мав право вимагати дострокового погашення заборгованості, що викликало б обов'язок позивача повернути всю суму кредиту до січня 2015 року. Враховуючи викладене, підстави для висновку про припинення поруки внаслідок збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди відсутні, а відтак відсутні підстави для задоволення вимог щодо визнання відсутнім у банку права на стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: dismissed