Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири [ADDRESS]. Ще за життя [PERSON] склала заповіт на випадок своєї смерті, яким свою частку на квартиру [ADDRESS], заповіла [PERSON] Вказує, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, однак оформити належним чином свої спадкові права не зміг, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житло було втрачено. Також вказує, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, однак вона на спадщину, зазначену в заповіті не претендує. Зазначає, що дана квартира належала спадкодавцю та позивачу на праві спільної сумісної власності, домовленості між ними щодо часток у квартирі не було. Враховуючи наведене, просить встановити, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частини квартири [ADDRESS], та визнати за позивачем право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті [PERSON], а саме на ? частину даної квартири. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив справу розгляди у його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 листопада 1993 року комітетом по майну комунальної власності Луцької міської Ради народних депутатів (а.с.6). Статтею 372 ЦК України передбачено, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом також встановлено, що домовленості між співвласниками, щодо часток у квартирі [ADDRESS] не було, а тому слід встановити, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частини квартири [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Ще за життя, 31 жовтня 2005 року, [PERSON] склала на випадок своєї смерті заповіт, яким все належне їй майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилося, і взагалі, все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право в тому числі належну їй частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с. 3). Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину, оскільки на час смерті останньої проживав разом з нею. Даний факт стверджується дослідженою в судовому засіданні копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 4). Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід встановити, що кожному із співвласників квартири [ADDRESS]: [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частині даної квартири та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, а саме на ? частину квартири [ADDRESS].

Outcome: approved