overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.1993 року, який укладено у Хмельницькому міському відділі ЗАГСу за актовим записом № 946. Від шлюбу у них народилася одна дочка, яка на даний час досягла повноліття. Причиною розірвання шлюбу є те, що останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Позивач вважає таке існування шлюбу між ними в подальшому неможливим, просив не надавати їм строк на примирення та шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, задовольнивши позовні вимоги щодо розірвання шлюбу. Відповідачка [PERSON] в судове засідання подала заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги визнала та не заперечила щодо їх задоволення. Відповідно до ст.158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.1993 року, від якого у них народилася одна дитина, яка на даний час досягла повноліття. Шлюб між сторонами існує формально і не виконує свого прямого призначення. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і обоє не бажають примирення. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2014 року, який укладено у виконавчому комітеті Вишівської селищної ради, Хустського району за актовим записом № 78. Від шлюбу у них народилася одна дитина [PERSON] 27.10.2015 р. н. Причиною розірвання шлюбу є те, що останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони люди різних характерів та поглядів на життя. З лютого місяця 2016 року сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає таке існування шлюбу між ними в подальшому неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги визнала та не заперечила щодо їх задоволення. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Козак», дитину просила залишити на вихованні та утриманні біля неї. Відповідно до ст.158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2014 року, від якого у них народилася одна дитина і який на даний час існує формально. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і обоє не бажають примирення. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 09.09.2010 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради, Хустського району, Закарпатської області за актовим записом № 15. За час проживання у шлюбі дітей у сторін не народилося. Причиною розірвання шлюбу позивач вважає непорозуміння між ними через різні погляди на сімейне життя, через що між ними постійно виникали сварки. На протязі останніх декілька місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Вказані обставини призвели до того, що вони припинили спільне проживання, проживають окремо одне від одного і він не бажає збереження шлюбу, через що просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом вручення судової повістки рекомендованим листом, однак про причини неявки суд не повідомляла. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2010 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради, Хустського району, Закарпатської області за актовим записом № 15. За час проживання у шлюбі дітей у сторін не народилося. Причина розірвання шлюбу з встановлених матеріалів справи є несумісність характерів та непорозуміння між сторонами та наявність у них різних поглядів на сімейне життя. На час розгляду справи сторони спільно не проживають і позивач висловив своє небажання зберегти шлюб між ними. Від відповідачки жодних заперечень щодо цих обставини до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачкою, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 12.11.2016 року, який зареєстровано у Хустському РВ ДРАЦСу за актовим записом №249. За час проживання у шлюбі дітей у них не народилося. Причиною розірвання шлюбу позивач вважає несумісність характерів та непорозуміння між ними через різні погляди на сімейне життя. Вказані обставини призвели до того, що вони припинили спільне проживання, проживають окремо одне від одного, жодних стосунків між собою не підтримують і не спілкуються. Подальше спільне проживання між ними не можливо і строку на примирення просив їм не надавати. В судове засідання позивач [PERSON] подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, повістю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, врученням їй рекомендованого повідомлення. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.11.2016 року, який зареєстровано у Хустському РВ ДРАЦСу за актовим записом №249. За час проживання у шлюбі дітей у сторін не народилося. Причина розірвання шлюбу з встановлених матеріалів справи є несумісність характерів та непорозуміння між сторонами та наявність у них різних поглядів на сімейне життя. На час розгляду справи сторони спільно не проживають і позивач висловив своє небажання зберегти шлюб між ними та просив не надавати їм строк на примирення, оскільки це буде суперечити його інтересам. Від відповідачки жодних заперечень щодо цих обставини до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачкою, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 26.11.1996 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Золотарівської сільської ради, Хустського району, Закарпатської області за актовим записом № 30. За час проживання у шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу позивач вважає непорозуміння між ними через різні погляди на сімейне життя, через що між ними постійно виникали сварки. Вказані обставини призвели до того, що вони припинили спільне проживання, проживають окремо одне від одного і він не бажає збереження шлюбу, через що просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом вручення судової повістки рекомендованим листом, однак про причини неявки суд не повідомляла. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.11.1996 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Золотарівської сільської ради, Хустського району, Закарпатської області за актовим записом № 30. За час проживання у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] яка знаходиться на вихованні біля відповідачки і питання участі у виховання та забезпеченні дитини між сторонами у даному позові не ставилося. Причина розірвання шлюбу з встановлених матеріалів справи є несумісність характерів та непорозуміння між сторонами та наявність у них різних поглядів на сімейне життя. На час розгляду справи сторони спільно не проживають і позивач висловив своє небажання зберегти шлюб між ними. Від відповідачки жодних заперечень щодо цих обставини до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачкою, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачкою проживали в шлюбі з 06.11.2001року, зареєстрованому виконавчим комітетом Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №16. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , який на даний час вже повнолітній. Позивач у своїй заяві зазначив, що вони з відповідачкою вже тривалий час живуть окремим життям, втратили взаємопорозуміння та повагу одне до одного. Вважає, що примирення між ними неможливе, вони не підтримують подружніх стосунків і проживання у шлюбі суперечить його інтересам. До суду позивач не з`явився в позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином - шляхом відправлення рекомендованого повідомлення про її виклик до суду, однак про причини неявки суд не повідомляла. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст.223 ч.4, ст.247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі з 06 листопада 2001 року, зареєстрованому виконкомом Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №16. У шлюбі між сторонами народилася одна дитина - син [PERSON] 2002 р.н., який на даний час повнолітній. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони припинили свої фактичні шлюбні відносини через відсутність між ними взаємного порозуміння, різні погляди на шлюб та сімейні цінності. З наведених позивачем у позовній заяві обставин та доданих письмових доказів вбачається, що примирення між ними неможливо і позивач в поданій до суду заяві висловив своє небажання зберегти шлюб між ними, категорично наполягає на його розірванні, оскільки такий суперечить його інтересам. Від відповідачки жодних заяв або відзиву на позов до матеріалів справи не подавалося. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачкою, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачкою проживали у шлюбі з 02.05.1992 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Рокосівської сільської ради, Хустського району за актовим записом №8. За час проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей, які на даний час досягли повнолітнього віку. Причиною розірвання шлюбу позивач вказує те, що вони з відповідачкою люди різних характерів та поглядів на життя, між ними відсутня повага та взаєморозуміння одне до одного.\~ Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. У зв`язку з цим, позивач прийняв рішення що розірвання шлюбу є єдиним виходом для припинення між ними відносин, які залишилися існувати лише формально, оскільки фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом вручення судової повістки рекомендованим листом та розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (Хустський районний суд, від 29.01.2020 року)\~ про її виклик до суду, однак про причини неявки суд не повідомляла. Відзиву на позов відповідачкою не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі з 02.05.1992 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Рокосівської сільської ради, Хустського району за актовим записом №8. За час проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей, які на даний час досягли повнолітнього віку. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони - люди різних характерів та поглядів на життя, між ними відсутня повага та взаєморозуміння одне до одного. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачкою, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачкою проживали у шлюбі з 25.04.2015 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного відділу юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 52. Дітей від шлюбу у них не народилося, майновий спір відсутній. Позивач зазначив, що вже тривалий час вони з відповідачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть та припинили подружні відносини. Вважає, що підстав для збереження шлюбу не має. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився,\~ подав заяву в якій просив суд\~ розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом вручення рекомендованого листа. Заяв про перенесення розгляду справи, відзиву на позов відповідачем не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст.223 ч.4, ст.247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі з 25.04.2015 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного відділу юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 52. Як зазначив позивач, дітей у шлюбі у сторін не народилося. Дану інформацію відповідач не спростувала. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони тривалий час проживають окремо та припинили шлюбні відносини. За наданими до позовної заяви доказами судом встановлено, що сторони на момент розгляду справи фактично не підтримують шлюбних відносин, шлюб між ними існує формально. Позивач в поданій до суду заяві висловив своє небажання зберегти шлюб між ними, категорично наполягає на його розірванні, оскільки такий суперечить його інтересам. Від відповідачки жодних заяв або відзиву на позов до матеріалів справи не подавалося. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачкою, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved