Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання права власності, уточнивши який просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку № 19 вул. Ашгабатській (колишня вулиця Ашхабадська), 19, який в цілому складається з житлового будинку літера «А», до складу якого входить 1-1 коридор площею 3,3 кв.м., 1-2 санвузол площею 3,3 кв.м., 1-3 житлова площею 12,1 кв.м, 1-4 житлова площею 19,6 кв.м., 1-5 житловою площею 20,1, 1-6 коридор площею 3,1 кв.м., 1-7 підсобне площею 8,9 кв.м., 1-8 підсобне площею 7,3 кв.м., 1-9 коридор площею 4,2 кв.м., 2-1 кухня площею 8,1 кв.м., всього загальною площею 90,0 квадратних метрів, житловою площею 51,8 кв.м., надвірних споруд під літерами: «Б» - літня кухня, «В»-гараж, «Г»-убиральня; «І» - мостіння, «ІІ, ІІІ» - колодязі, № 1-3 огорожа, розташованого на земельній ділянці площею 562 кв.м., за правилами статті 392 ЦК України та визнати за ним право власності на 2/9 часток цього ж будинку за набувальною давністю. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] в якому просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку № 19 вул. Ашгабатській ( колишня вулиця Ашхабадська), 19, який в цілому складається з житлового будинку літера «А», до складу якого входить 1-1 коридор площею 3,3 кв.м., 1-2 санвузол площею 3,3 кв.м., 1-3 житлова площею 12,1 кв.м, 1-4 житлова площею 19,6 кв.м., 1-5 житловою площею 20,1, 1-6 коридор площею 3,1 кв.м., 1-7 підсобне площею 8,9 кв.м., 1-8 підсобне площею 7,3 кв.м., 1-9 коридор площею 4,2 кв.м., 2-1 кухня площею 8,1 кв.м., всього загальною площею 90,0 квадратних метрів, житловою площею 51,8 кв.м., надвірних споруд під літерами: «Б» - літня кухня, «В»-гараж, «Г»-убиральня; «І» - мостіння, «ІІ, ІІІ» - колодязі, № 1-3 огорожа, розташованого на земельній ділянці площею 562 кв.м., за правилами статті 392 ЦК України та визнати за ним право власності на 1/9 часток цього ж будинку за набувальною давністю. [PERSON] та [PERSON] обґрунтовують свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2010 року є спадкоємцями щодо майна [PERSON], померлої 24.07.2002 року по 1/3 частці, яка відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом в цілому складається з житлового будинку з надвірними спорудами під № 19, розташованого по вул. Ашгабатській (колишня вулиця Ашхабадська), м. Одеси, що складається з житлового будинку літера «А», до складу якого входить 1-1 коридор площею 3,3 кв.м., 1-2 санвузол площею 3,3 кв.м., 1-3 житлова площею 12,1 кв.м, 1-4 житлова площею 19,6 кв.м., 1-5 житловою площею 20,1, 1-6 коридор площею 3,1 кв.м., 1-7 підсобне площею 8,9 кв.м., 1-8 підсобне площею 7,3 кв.м., 1-9 коридор площею 4,2 кв.м., 2-1 кухня площею 8,1 кв.м., всього загальною площею 90,0 квадратних метрів, житловою площею 51,8 кв.м., надвірних споруд під літерами: «Б» - літня кухня, «В»-гараж, «Г»-убиральня; «І» - мостіння, «ІІ, ІІІ» - колодязі, № 1-3 огорожа, розташованого на земельній ділянці площею 562 кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні. У Свідоцтві зазначено, що прибудови під літ. «а1», «а2», «а3», «а4», «б» збудовані до 1992 року не являються самочинними, однак до спадщини не увійшли. У звязку з тим, що між [PERSON] та [PERSON] з 2007 року після отримання Свіддоцтва про право на спадщину за законом постійно виникають суперечки щодо права власності на обєкти побудовані ще до 1992 року, які не увійшли до складу спадщини, але фактично існують та функціонують, використовуються за цільовим призначенням і це підтверджується технічним паспортом , вони звернулися до суду з позовом про визнання права власності на 1/3 частку частину житлового будинку № 19 вул. Ашгабатській ( колишня вулиця Ашхабадська), 19, який в цілому складається з житлового будинку літера «А», до складу якого входить 1-1 коридор площею 3,3 кв.м., 1-2 санвузол площею 3,3 кв.м., 1-3 житлова площею 12,1 кв.м, 1-4 житлова площею 19,6 кв.м., 1-5 житловою площею 20,1, 1-6 коридор площею 3,1 кв.м., 1-7 підсобне площею 8,9 кв.м., 1-8 підсобне площею 7,3 кв.м., 1-9 коридор площею 4,2 кв.м., 2-1 кухня площею 8,1 кв.м., всього загальною площею 90,0 квадратних метрів, житловою площею 51,8 кв.м., надвірних споруд під літерами: «Б» - літня кухня, «В»-гараж, «Г»-убиральня; «І» - мостіння, «ІІ, ІІІ» - колодязі, № 1-3 огорожа, розташованого на земельній ділянці площею 562 кв.м., за правилами статті 392 ЦК України. Позивачі також вказують що понад десять років проживають у вказаному житловому будинку, користуються 1/3 часткою житлового будинку, на яку не видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя [PERSON], та ніхто не заявляє будь-яких прав на нього. Враховуючи добросовісність заволодіння та відкрите, безперервне володіння майном на протязі більше десяти років, позивачі просять визнати за [PERSON] право власності за забувальною давністю на 2/9 частину житлового будинку, за [PERSON] право власності за набувальною давністю на 1/9 частину житлового будинку по вул. Ашгабатській ( колишня вулиця Ашхабадська), 19, м. Одеси. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, зустрічний позов визнає та просить розглянути справу в його відсутності. Відповідач за основним позовом [PERSON], який є позивачем за зустрічним позовом в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Вивчивши надані докази та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Матеріалами справи підтверджується, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2010 року, виданого Пятою одеською державною нотаріальною конторою сторонам по справі належить по 1/3 частці домоволодіння, яка в цілому складається з житлового будинку з надвірними спорудами під № 19, розташованого по вул. вул. Ашгабатській ( колишня вулиця Ашхабадська) , м. Одеси, що складається з житлового будинку під літ «А» - загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 51,8 кв.м., надвірних споруд під літ. «Б» - літня кухня, «В» - гараж, «Г»- убиральня, «І» - мостіння , «ІІ, ІІІ» - колодязі № 1-3 огорожа, розташованого на земельній ділянці площею 562 кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні, після [PERSON], померлої 24.07.2002 року. Прибудови під літ. «а1», «а2», «а3», «а4», «б» збудовані до 1992 року не являються самочинними, однак до спадщини не увійшли. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2010 року, виданого Пятою одеською державною нотаріальною конторою сторони є власниками по 1/3 частці кожен житлового будинку по вул. Ашгабадській, 19 м. Одеси. З цих підстав приходить до висновку, що позивачам в цілому належить 2/3 частин спірного домоволодіння, а інша 1/3 частина успадкована їхнім вітчимом [PERSON] після смерті дружини [PERSON] матері позивачів. Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 19 по вул. Ашгабадській в місті Одесі, складеному [PERSON] Анатолійовичем, житловий будинок № 19 розташований по вул. Ашгабадській (колишня вулиця Ашхабадська) у м. Одесі, складається з житлового будинку під літ. «А» - до складу якого входять наступні приміщення: 1-1 коридор площею 3,3 кв.м., 1-2 санвузол площею 3,3 кв.м., 1-3 житлова площею 12,1 кв.м, 1-4 житлова площею 19,6 кв.м., 1-5 житловою площею 20,1, 1-6 коридор площею 3,1 кв.м., 1-7 підсобне площею 8,9 кв.м., 1-8 підсобне площею 7,3 кв.м., 1-9 коридор площею 4,2 кв.м., 2-1 кухня площею 8,1 кв.м., всього загальною площею 90,0 квадратних метрів, житловою площею 51,8 кв.м., надвірних споруд під літерами: «Б» - літня кухня, «В»-гараж, «Г»-убиральня; «І» - мостіння, «ІІ, ІІІ» - колодязі, № 1-3 огорожа, розташованого на земельній ділянці площею 562 кв.м.. Згідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З цих підстав суд робить висновок про те, що позивачам на підставі зазначеного свідоцтва належать на праві спільної часткової власності по 1/3 частці спірного будинку, проте до складу спадщини нотаріусом не включено приміщення, які не є самочинними. Згідно з частиною 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. З цих підстав, враховуючи, що при предявленні позову між сторонами виник спір щодо визначення правомірності часток кожного із співвласників обєкту нерухомого майна, у вигляді житлового будинку під літ. «А» - до складу якого входять наступні приміщення: 1-1 коридор площею 3,3 кв.м., 1-2 санвузол площею 3,3 кв.м., 1-3 житлова площею 12,1 кв.м, 1-4 житлова площею 19,6 кв.м., 1-5 житловою площею 20,1, 1-6 коридор площею 3,1 кв.м., 1-7 підсобне площею 8,9 кв.м., 1-8 підсобне площею 7,3 кв.м., 1-9 коридор площею 4,2 кв.м., 2-1 кухня площею 8,1 кв.м., всього загальною площею 90,0 квадратних метрів, житловою площею 51,8 кв.м., надвірних споруд під літерами: «Б» - літня кухня, «В»-гараж, «Г»-убиральня; «І» - мостіння, «ІІ, ІІІ» - колодязі, № 1-3 огорожа, розташованого на земельній ділянці площею 562 кв.м., право власності на 1/3 частку спірного житлового будинку повинно бути визнано за кожним з позивачів [PERSON], [PERSON] за правилами статті 392 ЦК України. Стосовно позовних вимог про визнання права власності за набуувальною давністю, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового ре5єстру спадкова справа щодо майна [PERSON], померлого у червні 2003 року, нотаріальною конторою не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Після смерті [PERSON], позивачі продовжили проживати у житловому будинку. В цьому будинку вони проживають по сьогоднішній день, відкрито і безперервно володіючи і користуючись ним. За час проживання в будинку [PERSON] здійснив в ньому капітальний ремонт, обладнав його водо та газопостачанням. Згідно квитанцій, наданих [PERSON] у якості доказів, вбачається, що він сплачував комунальні послуги, а саме за газопостачання, водопостачання і електропостачання. З будинкової книги для реєстрації громадян, які проживають у житловому будинку № 19 по вул. Ашгабадській м. Одеси та паспортів позивачів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою з 1984 року. Відповідно до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. За\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі\~ст.331 ЦК України\~право власності на нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, спорудження і т.п.), що відповідно до закону підлягає державної реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Частина 1\~ст. 344 ЦК України\~визначає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до вимог п.8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~правила\~статті 344 ЦК України\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. З цих приписів закону випливає, що для набуття особою права власності на нерухоме майно за набувальною давністю встановлений склад певних юридичних фактів, а саме: добросовісне заволодіння чужим майном, продовження відкритого і безперервного володіння протягом десяти років таким майном. Наявність цих фактів доведені позивачем у змагальному процесі шляхом надання суду своїх доказів, які суд визнає переконливими. Добросовісність є однією із засад цивільного законодавства, наряду зі справедливістю та розумністю (ст.3 ЦК України). Терміно-поняття цієї категорії у\~ЦК України та інших законах, які відносяться до актів цивільного законодавства України, відсутнє. У п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року, зокрема зазначається. При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. З урахуванням конкретних обставин справи суд вважає, що позивачі добросовісно володіють спірним будинком на протязі багатьох років, в будинок вони вселилися не самоправно, оскільки проживали в ньому ще до того часу як їх мати уклала шлюб з [PERSON] та останній заселився до спірного житлового будинку. Заволодіння будинком 19 по вул. Ашгабадській у м. Одесі позивачами відбулося без обману, насильства, умислу завдати будь-кому шкоду. У [PERSON] не було спадкоємців. Володіння позивачами вказаним будинком визнається судом відкритим, тому що позивачі не приховували факт знаходження спірним майном у його володінні. Таке володіння визнається судом безперервним, тому що воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Таким чином,\~позивачі добросовісно, відкрито та безперервно володіють спірним житловим будинком\~більше ніж 14 років, постійно мешкають у ньому,\~опікується ним, проводить ремонти, газифікував його, провів водопостачання, оплачує комунальні послуги.\~Спірна частка житлового будинку розміром 1/3 нікому не належить, ніхто не заявляв до позивачів вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна і позивачі продовжують відкрито та безперервно володіти спірним будинком. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на повагу до приватного і сімейного життя і зазначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 р. у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 2 березня 2011 p., визнано, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (серед багатьох інших джерел рішення від 13 травня 2008 р. у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» (McCann v. the United Kingdom), заява № 19009/04, п. 50). У рішенні від 8 квітня 1976 р. у справі «[PERSON] проти Бельгійської авіакомпанії «Сабена» Європейський суд з прав людини вказав на необхідність враховувати практичні наслідки будь-якого судового рішення. Наслідки, спричинені судовим рішенням у справі за позовом [PERSON], у разі його задоволення будуть свідчити про справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішив спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. (ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) Таке рішення буде відповідати положенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено\~ст.328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі зазначеного, суд визнає за [PERSON] право приватної власності в порядку набувальної давності на 2/9 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ашгабадська, 19, який складається житлового будинку під літ «А», до складу якого входять наступні приміщення: 1-1 коридор площею 3,3 кв.м., 1-2 санвузол площею 3,3 кв.м., 1-3 житлова площею 12,1 кв.м, 1-4 житлова площею 19,6 кв.м., 1-5 житловою площею 20,1, 1-6 коридор площею 3,1 кв.м., 1-7 підсобне площею 8,9 кв.м., 1-8 підсобне площею 7,3 кв.м., 1-9 коридор площею 4,2 кв.м., 2-1 кухня площею 8,1 кв.м., всього загальною площею 90,0 квадратних метрів, житловою площею 51,8 кв.м., надвірних споруд під літерами: «Б» - літня кухня, «В»-гараж, «Г»-убиральня; «І» - мостіння, «ІІ, ІІІ» - колодязі, № 1-3 огорожа, розташованого на земельній ділянці площею 562 кв.м., за [PERSON] право приватної власності в порядку набувальної давності на 1/9 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ашгабадська, 19, який складається житлового будинку під літ «А», до складу якого входять наступні приміщення: 1-1 коридор площею 3,3 кв.м., 1-2 санвузол площею 3,3 кв.м., 1-3 житлова площею 12,1 кв.м, 1-4 житлова площею 19,6 кв.м., 1-5 житловою площею 20,1, 1-6 коридор площею 3,1 кв.м., 1-7 підсобне площею 8,9 кв.м., 1-8 підсобне площею 7,3 кв.м., 1-9 коридор площею 4,2 кв.м., 2-1 кухня площею 8,1 кв.м., всього загальною площею 90,0 квадратних метрів, житловою площею 51,8 кв.м., надвірних споруд під літерами: «Б» - літня кухня, «В»-гараж, «Г»-убиральня; «І» - мостіння, «ІІ, ІІІ» - колодязі, № 1-3 огорожа, розташованого на земельній ділянці площею 562 кв.м..

Outcome: approved