Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що вони не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки. [PERSON] до початку судового засідання подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, клопотання про розгляд справи у її відсутності чи заперечення проти позову, не подала. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачки, позивач, в поданій заяві, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони зареєстрували шлюб 12.10.1996 року у Сторонибабській сільській раді Буського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] виданим Сторонибабською сільською радою Буського району Львівської області, актовий запис № 01 від 12.10.1996 року. Від подружнього життя мають двох синів [PERSON] - [INFO] ( свідоцтво серії [NUMBER] видане 12.06.1998 р., актовий запис № 5 від 12.06.1998 р.) та [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], видане 14.02.1997 р., актовий запис № 1 від 14.02.1997 р.). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Сторонам надавався термін для можливого примирення строком на три місяці (ухвала Буського районного суду від 03.11.2014 р.), однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки такий не дав позитивних результатів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved