Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Державної казначейської служби України, прокуратури Полтавської області та Головного управління національної поліції в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. В позові вказав, що 29.03.2016 року старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області [PERSON] за погодженням прокурора відділу прокуратури Полтавської області йму було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України в межах кримінального провадження №1201517000000873 від 04.12.2015 року. Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.06.2016 року його визнано невинуватим та виправдано за предявленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України. Виправдувальний вирок набрав законної сили 23.12.2016 року. Таким чином, він перебував під слідством в період з 29.03.2016 року по 23.12.2016 року. Позивач стверджує, що в період перебування під слідством він зазнав моральних страждань та принижень, в нього кардинально змінився нормальний устрій життя, він постійно перебував у нервовому напруженні, бо сама тільки думка про реальний термін відбування покарання викликала жах та паніку. На фоні цього в нього погіршилися відносини в сім»ї, постійно виникали безпричинні конфлікти, він став нервовим та дратівливим. Будучи колишнім військовослужбовцем у відставці, ніколи не маючи проблем із законом, раніше ніколи не будучи судимим, він маючи певний авторитет серед мешканців міста, в тому числі це сусіди, його колишні друзі військовослужбовці, колеги по роботі, вперше в житті почав задумуватися про те, що його можуть посадити. Таким чином, всі ці нервові переживання, завдали йому моральних втрат, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків та на даний час вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. До розміру моральної шкоди позивач також включає страждання, заподіяні внаслідок психічного впливу з боку працівників правоохоронних органів, що призвело до погіршення можливостей реалізації його звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Таким чином позивач вважає, що відповідно до вимог законодавства він має право на відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством і судом, який становив 8 місяців 24 дні та враховуючи конкретні обставини справи, характер моральних страждань, їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок притягнення його до кримінальної відповідальності відшкодування не може бути меншим 30 000 грн. Тож враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з Державної казначейської служби України на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок незаконного повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, кошти в розмірі 30 000 грн. за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання вищезазначеної суми в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] вимоги позовної заяви підтримали, прохають їх задовольнити. Представник відповідача прокуратури Полтавської області прокурор Лубенської місцевої прокуратури [PERSON] проти позову заперечує та прохає відмовити його задоволенні, оскільки позивачем не зазначено у чому конкретно полягає завдана йому моральна шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи її розмір, та не надано належних та допустимих доказів так як доводи базуються лише на припущеннях. Крім того, вважає, що відшкодування моральної шкоди можливо лише якщо в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду буде встановлено факт незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. А в даному випадку такі рішення відносно позивача не постановлялися, а тому вимоги [PERSON] є необґрунтованими. Також представник відповідача вважає, що прокуратура є неналежним відповідачем по справі, так як суб»єктом відповідальності в даному випадку є саме держава, а не конкретний орган досудового розслідування, прокуратури або суду, що заподіяв шкоду. Крім того, при наявності підстав, передбачених Законом, а також доведеності позивачем понесених моральних страждань розмір компенсації моральної шкоди позивача може складати 28 080 грн. 20 коп. (8 міс. х 3 200 + 1 день х 106,6 грн. + 23 дні х 103,2 грн.). Представники відповідачів - Державної казначейської служби України та Головного управління національної поліції в Полтавській області в судове засідання не з»явились, направивши суду письмові заперечення в яких прохають в задоволенні позову [PERSON] відмовити, справу слухати без їх участі (а.с.22-24, 27-29). Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, що з»явився в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 29 березня 2016 року старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції [PERSON] за погодженням з прокурором відділу прокуратури Полтавської області [PERSON] позивачу [PERSON] повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України (а.с.13-14). Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 червня 2016 року позивача [PERSON] визнано невинуватим та виправдано за предявленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України (а.с.3-8). Вказаний вирок був оскаржений прокуратурою Полтавської області, але апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою було закрито у звязку з відмовою апелянта від апеляційної скарги (а.с.12). Таким чином, вирок набрав законної сили 23.12.2016 року. Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Зокрема, порядок відшкодування моральної шкоди передбачений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» від 1 грудня 1994 року, відповідно до п. 1 ст. 1 якого передбачено відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Відповідно до п. 1 ст. 2 вищевказаного Закону передбачено право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених Законом виникає у випадку постановлення виправдувального вироку. При цьому у п.5 ст. 3 передбачено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) моральна шкода. Відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону (в тому числі і моральної шкоди), провадиться за рахунок коштів державного бюджету (ч. 1 ст. 4 вказаного Закону). Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-2203цс15 від 02.12.2015 року відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. Мінімальний розмір заробітної плати на час ухвалення судового рішення згідно зі ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» становить 3 200 грн. Відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З врахуванням наведеного, беручи до уваги особу позивача, те, що внаслідок незаконних дій працівників СУ ГУНП в Полтавській області та прокуратури Полтавської області позивачу було завдано моральної шкоди, яка проявилась у його душевних стражданнях, погіршення нормальних життєвих зв'язки, ускладнення сімейних та сусідських стосунків, що негативно вплинуло на стан його здоров'я протягом майже 9 місяців коли він зазнавав кримінального переслідування (з часу повідомлення про підозру до набрання виправдувальним вироком законної сили), суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 28 800 грн. (3200 х 9). Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 3 серпня 2011 року. Відповідно до пункту 35 даного Порядку Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду. Згідно пункту 38, для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. Таким чином, за наявності відповідного судового рішення про стягнення моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України, Державна казначейська служба України в особі відповідного територіального органу, здійснює списання коштів з рахунку, відкритого на вказані потреби, що фінансується за рахунок державного бюджету.

Outcome: partial