Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 липня 2016 року відповідач у приміщенні Потелицької сільської ради за адресою: [ADDRESS], де він працює на посаді сільського голови, в присутності працівників сільської ради, землевпорядника [PERSON] та секретаря Ціпивко В.Р. продовжив конфлікт розпочатий напередодні на його подвір'ї. Попередньо звинувачував його в тому, що він з його приватної території забрав цеглу. Він намагався пояснити відповідачу, що дійсно для потреб громади попросив у [PERSON] власника критого току с.Потеличі, цеглу для ремонту історичної пам'ятки села «Північні ворота». Відповідач відреагував на його пояснення агресивно та неадекватно, стверджуючи, ще це його цегла, яку забрали з його приватної ділянки. Він надалі намагався пояснити відповідачу, що відповідно до погосподарської книги для обслуговування його будинку рахується 0,07 га земельної ділянки та 0,11 га для ведення ОСГ, земельна комісія може вийти та зробити обміри його ділянки та встановити межові знаки «кілки». У відповідь відповідач став погрожувати йому, що вб'є ті кілки йому в голову. На його прохання покинути приміщення сільської ради не реагував, словесно ображав його непристойними словами. Така поведінка відповідача змусила його викликати поліцію. В цей же день відповідач написав заяву до депутатів сільської ради про те, що він позичив в нього 500 грн. і відмовляється їх повернути. Звісно, що це наклеп, який принижує його. Надалі [PERSON] наговорював по селу щодо нього різні непристойності, погрожував прогнати його з посади сільського голови. Своїми діями відповідач принизив його честь та гідність, ділову репутацію, заподіяв моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки відповідач образив його, поширив неправдиві відомості відносно нього. Він змушений був постійно виправдовуватися перед односельчанами, у нього погіршився стан здоров?я, з 26.07.2016 по 30.07.2016 він перебував на амбулаторному лікуванні. 12.08.2016 о 14 год відповідач без дозволу головуючого зайшов у зал, де проходила сесія. На зауваження головуючого відреагував агресивно, почувши, що він викликає поліцію, покинув зал засідань. Надалі депутати відмовилися впустити відповідача на сесію, мотивуючи тим, що дана заява не є у їхній компетенції. [PERSON] перебував в приміщенні сільської ради. Після закінчення сесії, він попросив покинути приміщення сільської ради, однак відповідач відреагував агресивно, говорив різні непристойності, погрожував йому. Він намагався за руку вивести його з приміщення, у відповідь отримав удар в обличчя. Це все відбувалось на очах у депутата [PERSON] Внаслідок даного інциденту він отримав сильний стрес, впав в депресію, змушений був вживати заспокійливі лікарські препарати, від удару відчував біль в обличчі та в правому оці. Також [PERSON] подав до голови Жовківської РДА скаргу, в якій звинуватив його в порушенні його права на інформацію, зловживаючи своєю посадою, виманив сталь, поламав пліт, він за путівку заплатив 500 грн. Однак викладені факти є вигадані і неправдиві. 19.12.2016 в приміщенні Потелицької сільської ради [PERSON] звинуватив його у крадіжці кабеля, який йому позичив [PERSON] Просить постановити рішення, яким зобов'язати [PERSON] припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно нього та публічно вибачитись за нанесену йому образу. Стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., кошти на придбання лікарських засобів, витрати на дорогу та судові витрати. В подальшому [PERSON] уточнив позовні вимоги, у яких просить зобов'язати [PERSON] публічно вибачитись на сесії Потелицької сільської ради за нанесену йому образу. Стягнути з відповідача на його користь завдану йому моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., стягнути з відповідача на його користь кошти на придбання лікарських засобів в розмірі згідно поданого чеку про вартість лікарських препаратів, витрати на правову допомогу в розмірі 5883 грн. 17 коп. та понесені витрати на правову допомогу в судовому засіданні згідно розрахунку 40% мінімальної заробітної плати за 1 год роботи адвоката і судові витрати. 14.06.2017 відповідач [PERSON] подав заперечення на позов, у якому вказує, що позивач перекрутив дійсні обставини справи, не надавши суду достовірної інформації та безпідставно звинуватив його у заподіянні йому моральної шкоди. Дійсно, між ним та [PERSON] двічі мала місце словесна сутичка в приміщенні сільської ради с. Потелич Жовківського району, ініціатором яких був позивач. Вперше, під час його розмови із землевпорядником сільської ради до кабінету зайшов голова сільської ради (позивач) та у грубій формі почав випитувати його про ціль візиту, чим спровокував адекватну реакцію з його боку. Він є особою похилого віку, ветеран праці і звернувся до органу місцевого самоврядування і вважає, що посадова особа не має права вести себе так зухвало, принижувати, насильно виштовхувати з приміщення сільської ради. Усі його слова на адресу позивача були сказані з метою захисту. Просить в позові відмовити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просять уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового розгляду. Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до рішення №3 від 12.11.2015 «Про підсумки виборів депутатів Потелицької сільської ради та Потелицького сільського голови і визнання їх повноважень» [PERSON] є сільським головою с.Потелич Жовківського району Львівської області. За час діяльності [PERSON] на посаді сільського голови [PERSON] неодноразово звертався на адресу сільської ради, голови Жовківської районної державної адміністрації, правоохоронних органів з відповідними зверненнями. З приводу конфліктів з [PERSON] [PERSON] звертався в Жовківське відділення поліції Кам'янко-Бузького ВП ГУНП у Львівській області. Зокрема, 25.07.2016 [PERSON] звернувся із заявою до депутатського корпусу с.Потелич Жовківського району Львівської області з приводу того, що голова с/р с.Потелич [PERSON] зайняв 500 грн на лікування в санаторії «Немирів», де вони разом лікувались, і до цього часу не віддає. З приводу конфліктної ситуації , яка відбулась між сторонами 25.07.2016 в приміщенні сільської ради, [PERSON] звернувся в Жовківське відділення поліції Кам'янко-Бузького ВП ГУНП у Львівській області. За результатами розгляду заяви [PERSON] Жовківське відділення поліції Кам'янко-Бузького ВП ГУНП у Львівській області повідомило, що з метою недопущення протиправної поведінки з [PERSON] проведено профілактичну бесіду. З виписки з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] вбачається, що такий 26.07.2016 звертався в поліклінічне відділення Рава-Руської районної лікарні зі скаргами на поганий стан здоров?я, тому проходив курс лікування до 30.07.2016. 19.08.2016 [PERSON] звернувся зі скаргою до голови Жовківської районної державної адміністрації Львівської області з приводу того, що сільський голова [PERSON], зловживаючи своїми повноваженнями ошукав його, обманув, забрав в нього листове желізо товщиною 10 мм розміром 4 кв.м, вартість 1 кв.м - 1450 грн, зруйнував йому 4 погонних кв.м плоту і не зремонтував, не повернув йому різницю вартості путівки в санаторій-профілакторій с.Немирів, яку йому він придбав за 500 грн, яка коштує 1500 грн . Голова Жовківської райдержадміністрації Щур Н.С. 08.09.2016 на звернення [PERSON] щодо вирішення питань, які виникли в результаті особистих відносин з [PERSON] , повідомила, що такі спори слід вирішувати в судовому порядку. Також судом встановлено, що [PERSON] звертався із заявою до прокурора Жовківського району, у якій просив прийняти міри до голови Потелицької сільської ради [PERSON], який 24.08.2016 о 10 год. 40 хв. погрожував йому розправою, ображав його нецензурними словами, принижував людську гідність. Згідно з повідомлення заступника начальника головного управління НП у Львівській області від 06.03.2017 №К-17/02/15-2017 звернення [PERSON] з приводу можливих неправомірних дій [PERSON] розглянуто, однак за зібраними матеріалами перевірки прийнято рішення про припинення розгляду даного звернення, оскільки відсутні доводи для внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є секретарем Потелицької сільської ради, в суді ствердила, що неодноразово була свідком як [PERSON] ображав [PERSON] нецензурними словами в присутності інших осіб, які перебували в сільській раді. Вимагав, щоб [PERSON] віддав йому гроші за путівку. У [PERSON] після цих конфліктних ситуацій погіршувалось самопочуття. Свідок [PERSON], який є спеціалістом Потелицької сільської ради, в суді ствердив, що він дозволив використати [PERSON] цеглу зі цегляного стовпа, який знаходився на території біля належної йому дерев'яної комори, для ремонту історичної пам'ятки села. У суді свідок [PERSON] ствердив, що у травні 2016 року позичив [PERSON] трьохфазний кабель. Коли у грудні 2016 року, перебуваючи в приміщенні Потелицької сільської ради, звернувся до [PERSON], щоб той повернув кабель, то він сказав, що в нього той кабель вкрав сільський голова [PERSON], тому він не може повернути. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв'язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 №1 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Судом встановлено, що між сторонами мають місце конфліктні відносини. Відповідач [PERSON] повідомляв в заявах депутатів сільської ради с.Потелич, голову Жовківської райдержадміністрації, а також усно, що стверджується показами свідка [PERSON] з приводу того, що [PERSON] не повертає йому позичених коштів в розмірі 500 грн. Водночас будь-яких доказів на підтвердження даної обставини відповідач суду не надав, а відтак, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що дана інформація поширена відповідачем [PERSON] є недостовірною та поширення такої завдало шкоди особистим немайновим інтересам позивача. Висловлювання відповідача [PERSON] щодо крадіжки кабелю, належного [PERSON], [PERSON] стверджуються показами свідка [PERSON], наданими в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] жодних доказів на підтвердження факту крадіжки кабелю, належного [PERSON], сільським головою [PERSON] суду не надав. Таким чином відповідач [PERSON] поширив про [PERSON] недостовірну інформацію з приводу вчинення ним крадіжки, оскільки факт крадіжки не підтверджено будь-якими доказами. Що стосується факту поширення недостовірної інформації з приводу незаконного заволодіння цеглою, то будь-яких доказів про те, що відповідачем [PERSON] поширювались такі відомості про позивача суду не наведено. Свідок [PERSON] в суді лише ствердив, що дійсно надав [PERSON] дозвіл на використання цегли із цегляного стовпчика, що знаходився на території біля належної йому дерев'яної комори. Згідно з п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 №1 відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України. Таким чином вимога [PERSON] про зобов'язання [PERSON] публічно вибачитись на сесії Потелицької сільської ради за нанесену йому образу до задоволення не підлягає. Відповідно до ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Враховуючи наведені обставини та факт поширення відповідачем [PERSON] недостовірної інформації про [PERSON] з приводу наявного боргу розміром 500 грн та крадіжки кабелю, належного [PERSON], суд дійшов висновку, що внаслідок порушення особистого немайнового права відшкодуванню підлягає завдана моральна шкода, яка виразилась у душевних переживаннях та стражданнях позивача з приводу поширення про нього недостовірних відомостей. Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд, з врахуванням способу поширення недостовірної інформації, її змісту, а також суспільного становища сторін, дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути моральну шкоду в розмірі 500 грн, що буде достатньою компенсацією, понесених ним негативних наслідків поширенням недостовірної інформації . Вимога про відшкодування коштів на придбання ліків в розмірі 553,34 грн до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не доведено, що з 26.07.2016 по 30.07.2016 погіршення стану здоров'я відбулось внаслідок поширення відносно нього недостовірних відомостей відповідачем [PERSON] Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Тому з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 294 грн 16 коп. Судовий збір в розмірі 68,90 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог [PERSON] слід компенсувати за рахунок держави, оскільки [PERSON] є інвалідом І групи, а відтак звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial