Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні належним йому будинком. Посилається на те,що він є власником будинку [ADDRESS]. У цьому будинку зареєстрована дочка його дружини [PERSON], яка у 2008 році поступила на навчання у Нетішинське ПТУ, після закінчення якого виїхала до м. Києва, періодично приїжджаючи у с. Головлі. З лютого 2012 року не приїздить до села і у його будинку не проживає, а лише значиться зареєстрованою. Це перешкоджає йому належним чином користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а також позбавляє можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг.Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користуватись належним йому будинком. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, доповнивши, що фактичне місце проживання відповідачки йому невідоме. Проживаючи раніше у м. Києві на найманій квартирі, залишила там без нагляду малолітнього сина, який був поміщений у лікарню до позбавлення її батьківських прав та встановлення опіки.Сама ж відповідачка займалась бродяжництвом. ЇЇ малолітній син перебуває під опікою його та дружини. З лютого 2012 року [PERSON] не навідувалась навіть до сина. Її речей у будинку немає. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з»явилась. Направлена за місцем її реєстрації судова повістка повернулась з відміткою про те, що адресат за місцем реєстрації не проживає. Відповідно до положень. ЦПК України судова повістка вважається врученою. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Славутською держнотконторою 16.06.2000 року належить житловий будинок, що розташований у [ADDRESS](а.с.6). У цьому будинку проживала та зареєстрована до цього часу дочка його дружини [PERSON], що стверджується довідкою Славутського РС управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 24.09.2015 року № 901(а.с.12) З лютого 2012 року вона у цьому будинку не проживає, що стверджується довідкою виконкому Головлівської сільської ради від 14.09.2015 року № 254(а.с.5), поясненнями позивача та свідка [PERSON], які пояснили, що відповідачка проживала у м. Києві та раніше навідувалась до них, а з лютого 2012 року до них жодного разу не приїздила, незважаючи на те, що з ними проживає її малолітній син. Щодо сина вона позбавлена батьківських прав і вони є його опікунами. Має ще двох малолітніх дітей, яких не доглядає і ставиться питання про позбавлення її батьківських прав щодо і цих малолітніх дітей. Її розшукують і банківські установи за несплату боргів по кредитах. Раніше наймала у Києві житло, але перестала там проживати, залишивши в ньому напризволяще малолітню дитину, яку вони взяли під опіку. За місцем реєстрації не з»являється, на це житло не претендує, ніяких її речей у будинку немає. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Іншого не встановлено ні домовленістю сторін, ні законом. Відповідачка, будучи зареєстрованою у будинку позивача, як член його сім»ї,понад рік у ньому не проживає. Доказів про те, що вона відсутня у зазначеному житлі з поважних причин, не надано. Як вбачається з пояснень позивача та свідка [PERSON], відповідачка веде антигромадський спосіб життя, не має певного місця проживання, діти утримуються в лікарні. Ці обставини стверджуються також рішенням Славутського міськрайонного суду від 12.11.2014 року, яким [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо сина [PERSON]. Наведене є підставою для визнання її такою, що втратила право користування належним позивачу будинком.

Outcome: approved