Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся 30.03.2018 р. до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 07.04.2014 р. до нього звернулась відповідач з проханням позичити їй 2000 доларів США. Враховуючи, що він добре знав відповідача і на той час у нього була така сума грошей, він погодився, за умови повернення вказаної суми до 20.04.2018 р. Саме на цих умовах вони і уклали усний договір позики. На підтвердження передачі грошей за цим договором відповідач власноруч у присутності двох свідків склала розписку і отримала кошти. Проте, [PERSON] свої зобовязання не виконала, на звернення з вимогою повернути кошти не реагує. Сума боргу, на день звернення до суду, складає 2000 доларів США, що на 22.03.2018 р. еквівалентно 56560 грн. Посилаючись на ст..ст.15, 16, 526, 1046-1049 ЦК України, [PERSON] за позовом просить стягнути з відповідача 56560 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді від 19.04.2018 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 24.05.2018 р. 24.05.2018 р. розгляд справи було відкладено на 20.06.2018 р. у звязку з перебуванням судді в іншому провадженні. Позивач та\~його представник\~в судовому\~засіданні підтримали\~позовну заяву,\~просили задовольнити,\~не заперечували\~проти винесення\~заочного рішення. Відповідач до суду повторно не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 07.04.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, на підтвердження укладення якого відповідач склала розписку (а.с.4), оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні. За умовами договору позики [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, зобовязавшись повернути позику до 20 квітня 2015 р. Позивач зазначає, що зобовязання по поверненню грошових коштів [PERSON] не виконала. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст..1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення несплаченої суми позики в розмірі 2000 доларів США, що станом на день звернення до суду еквівалентно 56560 грн., законні, обґрунтовані та підлягають стягненню з відповідача. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved