Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрував шлюб 20 серпня 2016 року у виконкомі Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачем. Однак позивач зазначає, що життя у них не склалося через розбіжність поглядів, часті суперечки, а тому спільно не проживають більш ніж два роки, шлюб існує лише формально. На підставі наведеного просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, ще до відкриття провадження подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі через терміновий виїзд за кордон. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову у повному обсязі, а також додала копію свідоцтва про народження дитини та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами заяви, суд приходить до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що 20 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис №02, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 20 серпня 2016 року (а. с. 3). Також встановлено, що у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області (а. с. 18). Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя Блага і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільної дитини, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved