Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою пред'являючи свої вимоги до [PERSON], ПрАТ страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги письмово уточнили. Просили стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 36401,61 грн. Стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 21936,70 грн. витрати на лікування в розмірі 802,38 грн., вартість проведення експертного дослідження 1500,00 грн., моральну шкоду в розмірі 1690 грн., а також судові витрати по оплаті судового збору: з ПрАТ СК «Провідна» - 364,02 грн. та з [PERSON] 259,27 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 19.02.2014 року з вини [PERSON] відбулася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювальних робіт та ремонту автомобіля складає 58338,31 грн., що було встановлено експертним дослідженням. Відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ СК «Провідна», якою завдана матеріальна шкода оцінена в 36401,61 грн. В зв'язку з цим, позивач просить стягнути з [PERSON] та страхової компанії суму яка була оцінена нею, а різницю між сумою шкоди встановленою експертним дослідженням та визначеною СК «Провідна» покласти одноособово на винуватця ДТП. Окрім цього, [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в дорожньо-транспортній пригоді йому було завдано тілесні ушкодження у вигляді удару в ногу. Спочатку він не придав цьому значення, оскільки нога не була зламана а лише боліла. Гадав, що з часом біль мине, однак, цього не відбулось та він змушений був пройти лікування і здійснити витрати на придбання медикаментів на суму 802,38 грн., які тепер просить стягнути з [PERSON] Моральну шкоду обґрунтовує тим, що через пошкодження транспортного засобу був порушений звичний спосіб його життя, він змушений був терпіти незручності через відсутність автомобіля та можливість його використання. За вищевикладених обставин просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник ПрАТ Страхова компанія «Провідна» приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відео конференції позовні вимоги заявлені до страхової компанії не визнав в повному обсязі та просив суд в їхньому задоволенні відмовити. Зокрема послався на те, що строк в 90 днів, який передбачений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на виплату страхового відшкодування ще не минув, а тому заявлені вимоги є передчасними. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю. Зазначили, що не підлягає солідарному стягненню з обох відповідачів сума 36401,61 грн., оскільки її відшкодування повинна нести лише страхова компанія згідно умов укладеного договору страхування. Також безпідставними є вимоги про стягнення з [PERSON] коштів за проведення експертного дослідження в сумі 1500,00 грн., оскільки не зрозуміло навіщо взагалі позивач проводив його, а тому не може йти мови й про стягнення коштів в сумі 21936,70 грн. Вимоги про стягнення коштів на лікування є необґрунтованими, оскільки лікування проводилось лише через два місяці після ДТП, що не дозволяє встановити причинний зв'язок з подією та наслідками. Також є недоведеною моральна шкода завдана позивачу. З перелічених обставин просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що 19.02.2014 року о 09:15 хв. на автодорозі Гола Пристань-Залізний Порт, [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21061» д.н. [NUMBER], в умовах недостатньої видимості, не врахував дорожню обстановку під час виконання маневру - обгону, не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він виїжджав, вільна в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21124» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року встановлено, що [PERSON] за вищеописаним фактом порушив п.п. 2.3 (б), 10.1, 14.2 (в) Правил дорожнього руху і тим самим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП за якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк шість місяців. 04 жовтня 2013 року між [PERSON] та ПрАТ СК «Провідна» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( поліс АС/42372782209/13). Забезпеченим транспортним засобом зазначено автомобіль ВАЗ-21061 д/н [NUMBER]. Договір діє до 07.10.2014 року. Відповідно до умов страхування страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю - 100 000 грн., за шкоду, завдану майну -50 000 грн. Страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу є видом обов'язкового страхування, і правовідносини в цій сфері врегульовані нормами глави 67 ЦК України та Законом «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 1 липня 2004 року (далі -Закон). Норми Закону передбачають підстави виникнення права на страхове відшкодування, обсяг відповідності страховика, а також умови, порядок здійснення та розмір страхових виплат. Відповідно до ст. 22.1 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 33.1 Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та інші відомості. 20.02.2014 року до ПрАТ СК «Провідна» звернувся [PERSON] з повідомленням про настання події. 21.02.2014 року з заявою про виплату страхового відшкодування до страхової компанії звернувся [PERSON] та вказав, що в ДТП було пошкоджено його автомобіль «ВАЗ 21124». Крім цього, у своїй заяві позивач зазначив, що спосіб визначення суми страхового відшкодування повинен бути здійснений по калькуляції складеній спеціалістом Страховика у відповідності до вимог ст. 36.2 Закону. З розміром та способом визначення страхового відшкодування за розрахунком Страховика згоден, що засвідчено його особистим підписом. Страхове відшкодування сплатити йому особисто через систему Приват Мані Приват Банку. Відповідно до ст. 28 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Статтею 29 Закону передбачено, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством… Статтею 34.2. Закону передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 27 лютого 2014 року було складено Звіт № 83/02-14 про оцінку вартості збитків спричинених пошкодженням транспортного засобу, відповідно до висновку якого розмір завданої шкоди станом на дату оцінки склав 36901,61 грн. Суд не приймає до уваги як належний та допустимий доказ завданої матеріальної шкоди позивачу внаслідок пошкодження транспортного засобу висновок № 1395 від 25.04.2014 року виходячи з наступного. По-перше, позивач у поданій заяві до ПрАТ СК «Провідна» погодився на визначення суми страхового збитку по калькуляції складеній спеціалістом страховика. По-друге, відповідно до ст. 34.3 Закону, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише у випадку, якщо представник страховика не з'явився у визначений строк. Спеціаліст-оцінщик склав Звіт через шість днів з моменту звернення до СК «Провідна» позивача, тобто порушення строків (10 днів) не відбулося. По-третє, наданий позивачем висновок № 1395 був складений через два місяця після ДТП та не за цінами, які повинні бути визначені на дату пригоди. Окрім цього, не заслуговують на увагу суду посилання представника позивача про необхідність стягнення матеріального збитку необхідного для відновлення стану автомобіля з урахуванням ПДВ, оскільки в силу положень абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), (відповідно до заяви позивача поданої до СК «Провідна» страхове відшкодування повинно бути перераховане [PERSON] через систему Приват Мані) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Як стверджує представник страховика та констатує суд, документів підтверджуючих проведений ремонт автомобіля позивача надано не було, а тому вимоги про стягнення коштів з включенням ПДВ є передчасними. Окрім цього, позивачу та його представнику були роз'яснені їхні права в тому числі можливість заявити клопотання про призначення експертизи у випадку не погодження зі звітом наданим страховою компанією, що останніми вчинено не було. Натомість позивачем за особистою ініціативою проведено експертне дослідження, необхідність якого в позовній заяві обґрунтовано тим, що СК «Провідна» відмовилась від надання [PERSON] копії зробленого нею звіту, через що останній не знав про розмір заподіяної йому матеріальної шкоди. Однак, дане твердження в судовому засіданні також не знайшло свого підтвердження, оскільки будь-яких письмових звернень та отриманих на них негативних відповідей стосовно не надання копії звіту суду представлено не було. Таким чином, виходячи з вищевикладених обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми матеріального збитку в розмірі 36401,61 грн. є обґрунтованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню лише в частині їхнього стягнення з ПрАТ СК «Провідна» відповідно до положень ст. 22 Закону та умов Полісу АС/42372782209/13. Посилання позивача на солідарний обов'язок обох відповідачів на відшкодування вказаної суми є безпідставним виходячи з того, що солідарність виконання зобов'язань виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання (ст. 541 ЦК України). Однак, нормами глави 67 ЦК України та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими регулюються спірні відносини сторін, чітко визначено хто і в якій мірі відповідає по зобов'язанням при настанні страхового випадку, а тому вимоги солідарного стягнення прямо суперечать положенням вищезгаданої статті. З приводу позовних вимог заявлених до [PERSON], суд виходить із наступного. Враховуючи те, що судом наданий позивачем висновок № 1395 був визнаний, як неналежний та недопустимий доказ по справі, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог про стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 21936,70 грн. (різниця між сумою матеріального збитку встановленого висновком №1395 та сумою встановленою Звітом № 83/02-14 зробленим за замовленням СК «Провідна» 58338,31 грн. - 36401,61 грн. = 21936,70 грн.) та витрат пов'язаних з його проведенням в сумі 1500 грн. Не підлягають також задоволенню вимоги про стягнення з [PERSON] витрат на лікування в розмірі 802,38 грн., оскільки причинний зв'язок між лікуванням, яке мало місце згідно квитанцій на придбання медичних препаратів наданих позивачем в квітні 2014 року та дорожньо-транспортною, що сталася в лютому 2014 року тобто за два місяці до лікування, в судовому засіданні доведено не було. Крім цього, пояснення позивача про отримання ушкодження ноги спростовуються відомостями зазначеними в заяві позивача та повідомленні [PERSON] поданих до страхової компанії в яких зазначено, що потерпілих від ДТП не має, шкода життю чи здоров'ю кому-небудь з учасників пригоди чи їхнім пасажирам не завдавалась. Меж тим, суд констатує, що у випадку доведеності завданої шкоди здоров'ю [PERSON], витрати пов'язані з її відшкодуванням повинна нести СК «Провідна» відповідно до норм ст. 23, 24 Закону та умов договору страхування. А тому дані позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача. Що стосується стягнення з винної особи суми моральної шкоди на користь позивача, то в цій частині суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог. Так, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фі зичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за на явності вини. В судовому засіданні позивач вказав на те, що через пошкодження його транспортного засобу порушився звичний для нього спосіб життя, він був позбавлений права використовувати свій автомобіль у власних цілях. Виникли незручності в доланні відстаней та перевезення товарів. Він змушений був брати участь у заходах пов'язаних зі страховою компанією, судових тяганинах, витрачати особистий час та зусилля. До цього часу його автомобіль не відновлено, кошти на ремонт не отримано, що також змушує його нервувати та відповідно відображається на його самопочутті і душевному спокої. Беручи до уваги викладене, та зважаючи на те, що вина [PERSON] встановлена постановою Голопристанського районного суду, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 1000 гривень. Виходячи з приписів ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial