Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом в якому просить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в здійсненні права власності та користування належною йому земельною ділянкою, що розташована за адресою: вул. Ставкова, 39, с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області, шляхом знесення за власний рахунок дерев (акацій), що розташовані на земельній ділянці відповідача за адресою: вул. Ставкова, 40, с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області, та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Позов обґрунтовує тим, що є власником житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами та земельних ділянок площею 0,8669 га та 0,25 га, які знаходяться за адресою: вул. Ставкова, 39, с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області. Між ним та відповідачем, що є суміжним землекористувачем земельної ділянки за адресою: вул. Ставкова, 40, с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області та існує невирішений спір, який полягає в тому, що на земельній ділянці відповідача ростуть дерева акації, гілки яких проростають на територію його домоволодіння. Таке розташування дерев викликає перешкоди у користуванні його земельною ділянкою, оскільки у весняно-осінній період щорічно опале листя падає на територію його домоволодіння та забруднює її, а насіння дерев акації спричиняє парость молодих дерев. 20.07.2017 року комісія Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, провівши обстеження земельних ділянок за вищевказаними адресами, запропонувала сторонам дійти спільної згоди щодо обрізання гілок, які нависають над територією домоволодіння позивача. Однак, на сьогоднішній день згоди з відповідачем не досягнуто. Окрім того, вказує, що не бажання відповідача зрубати дерева акації йому завдано моральну шкоду, яку оцінює в 5000 грн., оскільки з цього приводу на потязі багатьох років постійно виникають сварки, від яких у нього піднімається тиск та погіршується самопочуття, а також він постійно прибирає опале листя, яке падає з акацій сусіда. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив зобовязати відповідача усунути перешкоди в здійсненні права власності та користування належною йому земельною ділянкою, що розташована за адресою: вул. Ставкова, 39, с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області, шляхом спилювання за власний рахунок дерев (акацій), що розташовані на земельній ділянці відповідача за адресою: вул. Ставкова, 40, с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області, в кількості 14 дерев акації від 10 см. до 20 см. в діаметрі і 22 молоді парослі акації, які розташовані поряд з межею його домоволодіння. В іншій частині позовні вимоги позову підтримав (а.с.67-69). В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позовної заяви з урахуванням уточнень підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник заперечили проти задоволення позову через його безпідставність та необґрунтованість пояснивши, що дерева акації відповідач не садив, вони росли ще у попереднього користувача домоволодіння. Вказані дерева ростуть на відстані близько 5 метрів від земельної ділянки позивача. Спилювати дерева не буде, оскільки вони захищають його будинок від вітру та снігу. Надавав згоду позивачу щоб він обрізав гілки дерев які проникають на територію його домоволодіння. Під час розгляду справи судом були здійсненні слідуючі процесуальні дії: 07 грудня 2017 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, 31 січня 2018 року та 20 лютого 2018 року постановлено ухвали про виклик свідків. Суд, заслухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку та земельних ділянок площею 0,25 га та площею 0,8669 га, розташованих за адресою: вул. Ставкова, 39, с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.11.2012 року та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.04.2017 року №84166296, №84170931 (а.с.6-9). Користувачем сусідньої земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Ставкова, 40, с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області, є відповідач [PERSON], що визнається сторонами, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Згідно копії акта обстеження земельних ділянок від 20.07.2017 року, складеного комісією Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області вбачається, що при обстеженні земельних ділянок [PERSON] за адресою: вул. Ставкова, 38, с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області та [PERSON] за адресою: вул. Ставкова, 40, с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області, комісією встановлено, що дерева акації не знаходяться на спільній межі, однак гілки вказаних дерев проростають над територією домоволодіння [PERSON], тому у весняно-осінній період щорічно може мати місце забруднення території останнього опалим листям та насінням, яке може спричинити паросль молодих дерев. Комісією запропоновано сторонам дійти спільної згоди щодо обрізання гілок, які нависають над територією домоволодіння [PERSON] (а.с.11). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її чоловіком. Дерева акації вони не садили, ті ростуть на території подвіря їх домоволодіння на відстані близько 2-3 метрів від суміжного домоволодіння. Дерева захищають будинок від негоди. Яка саме кількість дерев їй невідомо. Старі дерева позивач спиляв, залишились молоді дерева. Зі своєї сторони доглядають територію домоволодіння. Не бачила щоб насіння дерев акації сіялось в саду позивача. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає сторін які є власниками суміжних домоволодінь та вже близько 10 років конфліктують з приводу дерев акації які ростуть на території домоволодіння [PERSON] Близько 10 років назад в складі комісії виїжджав на місце для вирішення конфлікту сторін та останнім були надані рекомендації, але яка ситуація на сьогодні йому не відомо. Згідно з п. г ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Відповідно до ст.105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Згідно ч.ч.1,2 ст. 109 ЗК України дерева, які стоять на межі суміжних земельних ділянок, а також плоди цих дерев належать власникам цих ділянок у рівних частинах. Кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Отже, нормами Земельного кодексу України не заборонено знаходження дерев на межі чи біля межі земельних ділянок. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Стороною позивача не підтверджено належними доказами доводи з приводу того, що дерева акації, які розташовані на земельній ділянці відповідача, порушують права позивача на користування земельною ділянкою таким чином, що виникає необхідність застосувати саме такий спосіб захисту порушеного права, який зазначено у позові та не обгрунтував правових підстав такого крайнього заходу як зобовязання відповідача спиляти дерева до ступеня припинення росту з урахуванням законної можливості у позивача, передбаченої ст.105 ЗК України, самостійно відрізати гілки дерев, які проникають із сусідньої земельної ділянки та чинять йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Тих обставин, на які посилається позивач на обґрунтування своїх позовних вимог, не доводять і акт обстеження земельних ділянок сторін від 20.07.2017 року та відеозапис території домоволодіння позивача, оскільки з акту не вбачається на якій відстані від межі земельної ділянки позивача знаходяться дерева акації, а збирання насіння акації на відеозаписі має разовий та не постійний характер. Крім того, під час розгляду справи встановлено, що конфлікт між сторонами має триваючий характер, та позивач у даній справі вже захищав своє право як власника земельної ділянки. Так, комісією Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області було вирішено спір та запропоновано сторонам дійти спільної згоди щодо обрізання гілок дерев акації, але зі свого боку позивач, який в силу приписів ст.105 ЗК України наділений правом самостійно відрізати гілки дерев, які йому заважають, це рішення не виконав. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» підставами цивільно-правової відповідальності при вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її заподіянні. Суд, за вищевказаних підстав, також відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 5000 грн. моральної шкоди, оскільки позивачем не наведено належного обґрунтування позовних вимог в частині протиправності дій відповідача, причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями, не зазначено доказів, що підтверджують позовні вимоги в цій частині, не вказано в чому виявились його моральні страждання і з яких саме міркувань він виходив, визначаючи розмір суми відшкодування моральної шкоди та якими доказами це підтверджується. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до остаточного висновку про необґрунтованість і недоведеність позовних вимог та необхідності відмови у їх задоволенні.

Outcome: dismissed