Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 03.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1386. Позивач у позовній заяві зазначив, що він та відповідачка 03 вересня 2010 року зареєстрували законний шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, зроблено відповідний актовий запис № 1386, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з батьками відповідачки. Він приймає участь у вихованні та утриманні дитини. Подружні відносини між ним та відповідачкою припинені з квітня 2014 року. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ним та відповідачкою взаєморозуміння і довір'я. За відсутності елементарних сімейних цінностей, повсякчас ( під час спільного проживання ) виникали обставини, які негативно впливають на дитину. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а він не має наміру зберегти шлюб. Тому впевнений, що вживання судом заходів, щодо примирення подружжя є непотрібними. Вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя його та відповідачки як подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 03 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1386. Ухвалою судді від 27 листопада 2014 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином, до суду 08.12.2014 року надійшла письмова заява позивача з проханням розглянути справу в його відсутність, а також просить винести рішення по справі у попередньому судовому засіданні, позовні вимоги підтримує у повному обсязі ( а.с. 17 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву від 08.12.2014 року з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та згодна на розірвання шлюбу, просить винести рішення по справі у попередньому судовому засіданні а також просить суд після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дівоче «[PERSON]» ( а.с. 18 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши позицію позивача та відповідачки по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в ході судового засідання, сторони зареєстрували між собою шлюб 03 вересня 2010 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 03.09.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 1386. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], а також повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 8, 19 ). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року в м. Києві та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 21 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що подружні відносини між ним та відповідачкою припинені з квітня 2014 року. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довір'я. Під час спільного проживання повсякчас виникали обставини, які негативно впливали на спільну дитину. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення між сторонами неможливим. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, згоду відповідачки на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Частина 8 ст. 235 ЦПК України передбачає, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved