Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Добропільського міськарйонного суду Донецької області із позовом до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Добропіллі Донецької області, в якому просить: -визнати Акти про нещасний випадок на виробництві за формами Н-5 від 25.01.2003 та Н-1 від 25.01.2003, завірені печаткою відділу кадрів та видані [PERSON] дійсними; -зобовязати Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Добропіллі Донецької області прийняти Акти про нещасний випадок на виробництві за формами Н-5 від 25.01.2003 та Н-1 від 25.01.2003, завірені печаткою відділу кадрів для видачі [PERSON] направлення на МСЕК та призначення страхових виплат. В обґрунтування позову зазначено, що 24.01.2003 року при виконання своїх трудових обовязків на шахті Білозерській ДХК «Добропіллявугілля» з ним трапився нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого тримав травму лівої стопи у звязку з чим було складено акти за формою Акт Н-5 від 25.01.2003 та Акт Н-1 від 25.01.2003. Після травмування пройшов огляд на МСЕК та за результатами огляду встановлено відсоток втрати працездатності з переоглядом, та призначені страхові виплати. В подальшому не зміг вчасно пройти переогляд на МСЕК і страхові виплати булу припинені. На даний час вирішив пройти огляд МСЕК та звернуся до відповідача з метою отримання направлення та оформлення виплат. Проте у оформленні виплат та видачі направлення було відмовлено з посиланням на те, що подані акти не відповідають вимогам Положення про розслідування і ведення нещасного випадку на виробництві, із зазначенням причин. З урахуванням викладеного просить визнати акти від 25.01.2003 року дійсними та зобовязати відповідача їх прийняти для оформлення страхових виплат та видачі направлення на МСЕК. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та навів їх обґрунтування аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначила, що позивачу було відмовлено у видачі направлення на МСЕК з підстав, що надані акти за формами Н-5 та Н-1 від 25.01.2003, складені про нещасний випадок, який трапився з [PERSON] 24.01.2003 на шахті «Білозерська», не відповідають вимогам «Положення про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого ПКМУ від 21.08.2001 року № 1094, чинним на момент складання актів. У звязку з чим відсутні правові підстави для видачі направлення на МСЕК [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд встановив. 24.01.2003 року о 21:45 год. з працівником шахти «Білозерська» проходчиком [PERSON] під час виконання трудових обовязків стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого отримано травму лівої стопи. Вказаний обставина сторонами по справі не заперечується. На виконання вимог «Положення про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затверджених ПКМУ від 21.08.2001 № 1094 (чинній на час нещасного випадку), підприємством ДВАТ шахта «Білозерська» складено Акт про нещасний випадок за формою Н-5 від 25.01.2003 та Акт про розслідування нещасного випадку за формою Н-1 від 25.01.2003. На підстав вказаних актів, позивачу було видано направлення на МСЕК. Згідно висновку МСЕК від 08.04.2003 серії 2-18АВ № 009756 [PERSON] встановлена стійка втрата працездатності 20 % з повторним оглядом 08.04.2004 року. Постановою відповідача від 21.04.2003 року [PERSON], внаслідок нещасного випадку, що стався 24.01.2003 року на шахті «Білозерська» призначено страхові виплати. Як зазначив позивач, черговий огляд на МСЕК, який необхідно було пройти 08.04.2004 року не пройшов. Постановою Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Добропіллі Донецької області від 10.04.2004 № 46/1 постановлено: припинити (призупинити) щомісячні страхові виплати [PERSON] з 08.04.2004 року з причин закінчення строку виплат за висновком МСЕК. З метою проходження огляду МСЕК позивач звернувся до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Добропіллі Донецької області. Листом від 29.05.2017 року № 01/15-04/464 позивача повідомили про неможливість видачі направлення на МСЕК з тих підстав, що надані Акти за формами Н-5 та Н-1 від 25.01.2003, складені про нещасний випадок, який трапився з [PERSON] 24.01.2003 на шахті «Білозерська», не відповідають вимогам «Положення про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого ПКМУ від 21.08.2001 року № 1094, чинним на момент складання актів. Також зазначено, що для усунення виявлених порушень необхідно звернутись до керівництва шахти «Білозерська» для повторного розслідування або до суду. Листом від 09.08.2017 року № 01-800 керівництво ТДВ «Шахта «Білозерська» повідомила позивача про неможливість проведення повторного розслідування нещасного випадку, що трапився з ним 24.01.2003 року. Відповідно до вимог частин 1 ст. ст. 3, 46 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної,часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Статтею 55 Конституції України закріплено, що права і свободи громадянина захищаються судом. Статтею 253 Кодексу законів про працю України визначено, що особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Постановою КМУ від 03.12.2009 № 1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу. Згідно даного Положення Медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112 (Офіційний вісник України, 2004 р., № 35, ст. 2337), висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури. Статтею 38 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» передбачено, що ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоровя. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою повязане ушкодження здоровя, причину, час настання та групу інвалідності у звязку з ушкодженням здоровя, а також необхідні види медичної та соціальної допомоги. Статтею 47 Закону передбачено, що страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного звязку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоровя. Згідно вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 1 ст. 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В даній справі судом встановлено, що акт, які просить визнати дійсними позивач вже були предметом розгляду відповідачем, видавалось направлення на МСЕК, за результатами висновку МСЕК призначались страхові виплати, що також не заперечувалось представником відповідача. Посилання на невідповідність поданих актів вимога «Положення про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затверджених ПКМУ від 21.08.2001 № 1094 судом вважається безпідставним, оскільки в 2003 році на підставі цих же актів приймались рішення про видачу направлення на МСЕК, призначення страхових виплат. Таким чином відсутні підстав для задоволення позову в частині визнання дійсними Актів за формами Н-5 та Н-1 від 25.01.2003, оскільки факти які ними підтверджені не оспорюються відповідачем. З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial