Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані позивач, відповідач та їх спільні діти. 24 січня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після чого відповідач забрала свої особисті речі та залишила фактичне місце проживання, переїхавши проживати в [ADDRESS] . Протягом тривалого часу, а саме з лютого 2018 року [PERSON] участі в утриманні квартири не бере та в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. А тому, просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги заперечила, просила відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю. Заслухавши пояснення\~сторін,\~показання свідків,\~проаналізувавши обставини\~справи та\~дослідивши письмові\~матеріали,\~судприходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Статтею 72 цього ж Кодексу встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] від 14 грудня 2009 року квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 5-6). У вказаній квартирі зареєстровані, окрім позивача, відповідач [PERSON] , діти [PERSON] та [PERSON] , пасербок [PERSON] та брат позивача [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7-14). Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 24 січня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 36). Відповідно до актів обстеження умов проживання [PERSON] , 1979 року народження, від 30 березня 2018 року, 30 квітня 2018 року, 31 травня 2018 року, 29 червня 2018 року, 31 липня 2018 року, 31 серпня 2018 року, 1 жовтня 2018 року, 1 листопада 2018 року комісією сільської ради встановлено, що він зареєстрований та проживає у власній квартирі [ADDRESS] . Також у квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Відповідач [PERSON] також зареєстрована у вказаній квартирі, однак протягом березня-жовтня 2018 року там не проживає (а.с. 15-22). \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що після розлучення відповідач [PERSON] , яка здійснює нагляд за житлом в період відряджень позивача, переїхала проживати в смт. Маневичі Волинської області, однак зареєстрована у спірній квартирі. На даний час у вказаному житлі проживає позивач та їх спільні діти. Відповідач в утриманні квартири участі не приймає. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] , допитана за клопотанням відповідача, підтвердила суду лише факт неприязних відносин між сторонами. А тому, суд не приймає до уваги її покарання, як такі, що не стосуються предмету позову. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України унормовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.\~ \~ \~ \~ Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд приходить висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню. Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню 704\~гривень 80\~копійок судового\~збору,\~сплаченого позивачем\~при подачі\~позову до\~суду.

Outcome: approved