Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.08.2015 року померла його матір [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Дубище по вул. Ватутіна, 93, Ківерцівського району Волинської області. Спадкоємцями майна померлої [PERSON] є її діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно заповітного розпорядження від 25.05.2004 року, [PERSON] заповіла все належне їй на день смерті майно [PERSON] та [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] відмовились від своєї частки у спадковому майні в його користь. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Дубище по вул. Ватутіна, 93, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності /а.с. 27/. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про визнання заявленого позову та розгляд справи у їх відсутності /а.с. 28-29/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 175039 актовий запис № 11, виданого 25.08.2015 року виконавчим комітетом Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] померла 22.08.2015 року /а.с. 5/. Відповідно до витягу з погосподарської книги № 2 за 2016 рік, довідки Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 323 від 24.02.2016 року для оформлення спадщини, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Дубище по вул. Ватутіна, 93, Ківерцівського району Волинської області, значиться за померлою [PERSON] /а.с. 8-9/. Згідно нотаріально посвідченого заповіту від 25.05.2004 року, [PERSON] заповіла все належне їй на день смерті майно [PERSON] та [PERSON] /а.с. 6/. В силу ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Як вбачається з повідомлення Приватного нотаріуса Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] № 79/01-16 від 29.03.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 43423363 від 29.03.2016 року, після смерті [PERSON], на підставі заяви [PERSON] про прийняття ним спадщини, була заведена спадкова справа № 6/2016. Одночасно, були подані заяви від дочок спадкодавця [PERSON] та [PERSON] про відмову від належної їм частки спадщини за законом та зоповітом. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися та свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с. 12-13, 25-26/. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 52/02-31 від 15.03.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Дубище по вул. Ватутіна, 93, Ківерцівського району Волинської області, після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця /а.с. 11/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Дубище по вул. Ватутіна, 93, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 22.08.2015 року.

Outcome: approved