Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння вказуючи, що в липні місяці 2011р. за усною домовленістю [PERSON] мала купити в останнього житловий будинок по [ADDRESS] за ціною 3000 доларів США в еквіваленті 24 000 грн. Грошові кошти зобов»язалася сплатити упродовж двох років, вселившись в указаний будинок. У випадку несплати вартості будинку в зазначений термін суми, які будуть сплачуватися [PERSON] рахуватимуться як сплата за проживання, [PERSON] зобов»язалася у випадку несплати вартості будинку повернути його на першу вимогу. Однак до цього часу будинок не повернула, в зв»язку з чим [PERSON] змушений звернувся до суду з даними вимогами. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог служба у справах дітей Великоолександрівської районної державної адміністрації про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним вказуючи, що у жовтні місяці 2011р. між нею та [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж житлового будинку за адресою [ADDRESS]. При укладені угоди вони погодили всі належні умови купівлі-продажу будинку. На підтвердження угоди вона сплатила [PERSON] 8000 грн., про що останній надав відповідну розписку. У подальшому вона сплатила йому ще 8980 грн. [PERSON] надав згоду на реєстрацію її та членів її сім»ї за вказаною адресою. Однак до цього часу відповідач ухиляється від належної реєстрації купівлі-продажу житлового будинку, в зв»язку з чим і звернулася до суду із зустрічним позовом. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав і пояснив, що у липні місяці 2011р. домовився із [PERSON] про купівлю-продаж житлового будинку за адресою [ADDRESS] за 3000 доларів США, що в еквіваленті складає 24 000 грн. При цьому передав їй ключі від будинку, де залишилися і меблі. [PERSON] зобов»язалася виплатити обумовлену суму упродовж 2 років, а у випадку несплати вартості будинку в установлений строк всі суми, які мали б надійти від неї вважаються оплатою за проживання в будинку. Упродовж двох років [PERSON] не виплатила вартість будинку і не повернула його йому, а продовжує в ньому незаконно проживати, що порушує його право власності на даний будинок. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач, представник відповідача за первісним позовом позовні вимоги не визнали і пояснили, що дійсно [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS]. З його ж згоди прописалася в даному будинку разом із сім»єю. Сплатила за весь період проживання 16 980 грн. Однак в травні місяці 2016р. до неї звернулася [PERSON], онука позивача, яка почала вимагати 3000 доларів США та погрожувати вигнати її та членів її сім»ї. Їй незрозуміла така позиція позивача, вона чекає, що він приїде, вона передасть йому решту коштів і укладуть договір купівлі-продажу. Крім того позивачем пропущено строк позовної давності по даному позову. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач, представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні позовні вимоги змінили вказавши, що просять визнати умови договору купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS], які було попередньо погоджено між [PERSON] та [PERSON] дійсними та зобов»язати [PERSON] здійснити дії на укладення договору купівлі-продажу даного житлового будинку. При цьому пояснили, що у квітні 2011р. сторони домовилися про купівлю-продаж житлового будинку по [ADDRESS]. Погодили між собою ціну, а саме 24 000 грн., яку [PERSON] зобов»язалася виплатити упродовж 2 років. Остання зразу ж передала [PERSON] 8000 грн., про що він відповідно написав розписку. У подальшому вона перерахувала йому кошти через банківську установу. Однак останній платіж їй повернувся, оскільки відповідач проживає в зоні проведення антитерористичної операції, банківські операції не здійснюються на тій території. Оскільки вона виконала всі умови договору купівлі-продажу, а залишок коштів має намір йому передати в будь-якій формі зручній для [PERSON] вважає, що є всі підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсним. Однак [PERSON] відмовляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, натомість у травні місяці 2016р. з»явилася його онука [PERSON], яка почала в неї вимагати 3000 доларів США або ж вимагала покинути будинок, погрожуючи при цьому. Зі згоди [PERSON] вона прописалась із сім»єю за вказаною адресою. Однак на наступний день її та членів її сім»ї зняли з реєстрації по невідомим причинам. Тому вважають, що [PERSON] ухиляється від укладення договору купівлі-продажу житлового будинку. Просять позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача за зустрічним позовом у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що [PERSON] отримував кошти від [PERSON] як оплату за проживання у будинку. Ніякої розписки він позивачці не надавав. Не визнає, що сторони досягли домовленості по всіх умовах купівлі-продажу і що ці умови виконанні. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом. Представник третьої особи у судовому засіданні задоволення позовних вимог за зустрічним позовом залишає на розсуд суду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що дійсно у квітні місяці 2011р. до нього прийшли [PERSON] та [PERSON], які принесли розписку і попросили бути свідком того що, [PERSON] отримав від [PERSON] 8000 грн. за придбаний житловий будинок, у якому остання проживає до цього часу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що влітку поточного року до них додому приїздила декілька разів [PERSON], яка вимагала у мами 3000 доларів США за житловий будинок або ж погрожувала вигорнути будинок «чи кинути гранату». Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що влітку 2016р. до будинку де, вона мешкає разом із сім»єю [PERSON] приїздила [PERSON], яка вимагала у [PERSON] 3000 доларів США за будинок, а у випадку несплати погрожувала вигорнути будинок. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що влітку 2016р. перебуваючи в будинку [PERSON] був свідком того, що до неї прийшла [PERSON] та вимагала гроші за будинок, при цьому погрожувала розправою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що дійсно було здійснено державну реєстрацію [PERSON] та членів її родини за адресою [ADDRESS]. Однак оскільки власником будинку не було дано особисто згоду на реєстрацію її було анульовано. Заслухавши сторони за первісним, зустрічним позовах, представника третьої особи, свідків, дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги слідуюче. [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] та витягом про державну реєстрацію прав серії [NUMBER]. Як встановлено у судовому засіданні із показань сторін як за первісним так і зустрічним позовах даний житловий будинок [PERSON] мав намір продати [PERSON], передавши їй будинок в користування, з подальшим укладенням договору купівлі-продажу після повної виплати обумовленої сторонами вартості будинку. Свідок [PERSON] підтвердив ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] мали намір на купівлю-продаж житлового будинку. Суд приймає показання свідка до уваги як доказ. Таким чином [PERSON] зайняла разом із членами своєї сім»ї житловий будинок по [ADDRESS] із згоди власника [PERSON], тому у суду немає підстав вважати, що спірне майно вибуло з володіння останнього не з його волі. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Із пояснень представника позивача за первісним позовом вбачається, що [PERSON] особисто передав в користування [PERSON] житловий будинок, що сторони домовилися у випадку невиплати вартості будинку повернути його на першу вимогу позивача, однак відповідач не виконує цього обов»язку. Як встановлено у судовому засіданні у травні місяці 2013р. [PERSON] дізнався про те, що [PERSON] немає наміру сплачувати вартість спірного житлового будинку, а про її відмову повернути належне йому майно, а саме житловий будинок - у 2016р. Тому суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності за заявленими позовним вимогами. Таким чином підстав для витребування спірного житлового будинку із чужого незаконного володіння [PERSON] немає, а відповідно позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню. У судовому засіданні за зустрічним позовом встановлено, що сторони мали намір на укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою [ADDRESS], що підтверджується розпискою, оригінал якої надавався позивачем суду для огляду та показаннями свідка [PERSON] Представник відповідача за зустрічним позовом заперечив написання розписки [PERSON], однак на проведенні почеркознавчої експертизи не наполягав. Підтримуючи позовні вимоги за зустрічним позовом позивач, представник позивача, посилалися на вимоги ч.2 ст. 220 ЦК України, те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу і відбулося часткове виконання договору, а саме [PERSON] передав [PERSON] у користування житловий будинок, а остання згідно з розпискою та банківськими квитанціями, які досліджувалися у судовому засіданні, частково сплатила вартість спірного житлового будинку. Однак сторона позивача за зустрічним позовом не врахувала ту обставину, що відповідно до вимог ст.. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. 210 та 640 ЦК України пов»язується з державною реєстрацією, тому до державної реєстрації вони не є укладеними і не створюють прав та обов»язків для сторін. Тому в даному випадку неможливе застосування норми ч.2 ст. 220 ЦК України, на які посилається позивач та представник позивача за зустрічним позовом. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] не ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а відмовляється від укладення договору. Відповідно до вимог ч.3 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Рішенням суду не може бути зобов»язано сторони здійснити державну реєстрацію правочину, оскільки це суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином позовні вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають. Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд не приймає до уваги як доказ, оскільки вони не стосуються предмету спору ні за первісним ні за зустрічним позовах.

Outcome: dismissed