Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту -відповідач, [PERSON] ) про стягнення суми страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 листопада 2019 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «Пежо», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. Згідно звіту № 7802 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 17 грудня 2019 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Пежо», д.н.з. [NUMBER] , становить 313 711,52 грн. На час пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «СК «Провідна» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту №178984520 від 09 жовтня 2019 року. Позивач звернувся до ПАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування та страховиком була виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 98 800 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховою виплатою, яка була виплачена позивачу становить 214 911,52 грн.. На підставі наведеного позивач просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача кошти в розмірі 214 911,52 грн. Ухвалою суду від 01 квітня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, однак її представник надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 листопада 2019 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «Пежо», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2019 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до ч. ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно звіту № 7802 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 17 грудня 2019 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Пежо», д.н.з. [NUMBER] , становить 313 711,52 грн. Як вбачається з матеріалів справи на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «СК «Провідна» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту №178984520 від 09 жовтня 2019 року, на підставі вказаного договору, страховою компанією було сплачено позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 98 800 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховою виплатою, яка була виплачена позивачу становить 214 911,52 грн.. Статтею 1194 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. А частиною 1 ст. 1172 цього Кодексу встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Враховуючи наведене та те, що вина водія [PERSON] за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2019 року, а його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПАТ «СК «Провідна», яке виконало свої зобов`язання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром матеріальної шкоди і страховою виплатою у розмірі 214 911,52 грн. (313 711,52- 98 800) підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2 149,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved