Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON]\~(далі\~ позивачка)\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~Глухівського медичного\~училища-комунального\~закладу Сумської\~обласної ради\~(далі\~відповідач)\~про стягнення\~заробітної плати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.11.2017 Глухівським міськрайонним судом її було поновлено на посаді викладача у Глухівському медичному училищі, але 16.02.2018 наказом директора училища №11-к її знову було звільнено, а 11.04.2018 цим же судом було знову поновлено на посаді викладача у Глухівському медичному училищі. У грудні 2017 року, січні 2018 року, квітні-листопаді 2018 року позивач не тільки не отримувала мінімальну заробітну плату, але й оплата її праці була нижче прожиткового мінімуму. Мотивує також тим, що попередньо визначений розмір позовних вимог складається з сум ненарахованої і невиплаченої їй заробітної плати у сумі 12676,55 грн. та моральної шкоди у розмірі 7000 грн.. Тому просить суд стягнути з Глухівського медичного училища-комунального закладу Сумської обласної ради на її користь ненараховану та невиплачену заробітну плату за грудень 2017 року - січень 2018 року, квітень-вересень 2018 року у сумі 12676,55 грн. Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року відкрито спрощене провадження у даній справі, сторонам по справі було направлено зазначену ухвалу суду, а відповідачу - копію позовної заяви разом з доданими до неї документами, які він отримав 19.12.2018. 29 грудня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому останній просить відмовити в задоволення позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими та незаконними, оскільки позивач вже зверталась з позовом про стягнення на її користь ненарахованої та невиплаченої заробітної плати за період з 01.12.2017 по 16.02.2018 у сумі 3150 грн., тобто дане питання було предметом розгляду судовими інстанціями та по ньому прийнято відповідне судове рішення. Таким чином набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав, отже є всі законні підстави для закриття провадження у справі. Також зазначає, що Наказом №70-у від 14.12.2017 позивачу було встановлено педагогічне навантаження в кількості 34 годин, тобто вона працювала при неповному педагогічному навантаженні, а заробітна плата їй обчислюється відповідно до вичитаних годин. Тому посилання позивача на ті обставини, що відповідач має виплачувати їй заробітну плату в розмірі не меншому, ніж розмір мінімальної заробітної плати є необґрунтованими. 04 січня 2019 року від позивача надійшла до суду відповідь на відзив, в якому [PERSON] зазначає, що заявлена правова позиція відповідача у відзиві є помилковою, оскільки у позовній заяві від 16.03.2018 нею не заявлялися такі підстави, а у справі №576/511/18 судом не мотивувалися рішення щодо стягнення заробітної плати за час простою. Таким чином підстави та предмет позовів від 16.03.2018 та 03.12.2018 різні. 08 січня 2019 року відповідачем надано суду заперечення на відповідь позивача, в якому вказано на те, що позивач в резолютивній частині позову просить стягнути з відповідача ненараховану та невиплачену заробітну плату за грудень 2017-січень 2018 року, квітень-вересень 2018 року. В позовній заяві від 16.03.2018 позивач крім поновлення на роботі також просила стягнути з Глухівського медичного училища на її користь ненараховану та невиплачену заробітну плату в розмірі не нижчому ніж розмір мінімальної заробітної плати. Тобто дані позови є тотожними, а вимоги, які висуває позивач були вже предметом розгляду в Глухівському міськрайонному суді з відповідним прийняттям рішення, яке набрало законної сили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено, 16.03.2018 [PERSON] зверталась до Глухівського міськрайонного суду з позовом, в якому просила стягнути з Глухівського медичного\~училища -\~комунального закладу\~Сумської обласної\~радина її користь ненараховану та невиплачену заробітну плату за період з 01.12.2017 по 16.02.2018 у сумі 3150,98 грн., а також визнати протиправним та незаконним звільнення її з посади викладача Глухівського медичного училища за наказом директора училища від 16.02.2018 №11-к, поновити її на попередній посаді та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2018 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково: визнано незаконним наказ директора Глухівського медичного училища від 16.02.2018 №11-к про звільнення [PERSON] з посади викладача Глухівського медичного училища; поновлено [PERSON] на посаді викладача Глухівського медичного училища; стягнуто з Глухівського медичного училища на користь [PERSON] 4804грн. 56 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в задоволенні решти вимог відмовлено у звязку з їх необґрунтованістю. Постановою апеляційного суду Сумської області від 26.06.2018 зазначене рішення змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнуто з Глухівського медичного училища на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.02.2018 по 11.04.2018 у розмірі 4300,92 грн. з утриманням з цієї суми податку та інших обовязкових платежів при виплаті, в іншій частині рішення Глухівського суду від 11.04.2018 залишено без змін. Водночас, з позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача на її користь ненараховану та невиплачену заробітну плату за грудень 2017 року - січень 2018 року, квітень-вересень 2018 року у загальній сумі 12676,55 грн. (а.с.1-4), тоді як в рішенні Глухівського міськрайонного суду від 11.04.2018, яке набрало законної сили, вже розглянуто питання щодо вимог в частині стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати за грудень 2017 року та січень 2018 року. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2019 року провадження у справі щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення ненарахованої та не виплаченої заробітної плати заробітної плати за період грудень 2017 року - січень 2018 року закрито. В свою чергу суд також не вбачає підстав і для задоволення вимог позивачки [PERSON] в частині стягнення з відповідача ненарахованої та не виплаченої заробітної плати за період квітень-вересень 2018 року з огляду на те, що позивачка працює на посаді викладача. Наказом №70-у від 14.12.2017 року позивачці було встановлено педагогічне навантаження в кількості 34 години з дисципліни «Вступ до спеціальності», тобто остання працювала при неповному педагогічному завантаженні. Таким чином, заробітна плата їй обчислюється відповідно до вичитаних годин. Відповідно до ст.3-1\~Закону України\~«Про оплату\~праці» при неповній зайнятості заробітна плата розраховується і виплачується відповідно до виконаної роботи. Тому посилання позивача на ті обставини, що відповідач у всякому разі має виплачувати їй заробітну плату в розмірі не меншому, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом, в даному випадку є не обґрунтованими. Відповідно частини першої статті 12\~та статті\~81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно наданої позивачем інформації про заробітну плату [PERSON] нарахована заробітна плата за грудень 2017 року -75,65 грн., за січень 2018 року 1270,01 грн., за лютий 2018 року 4660,16 грн., за липень 2018 року 7080,66 грн., за серпень 2018 року 1665,25 грн., за вересень 2018 року 1181,19 грн. та 333,35 грн. (а.с.6). З наданих відповідачем копій табелів обліку використання робочого часу вбачається, що: - у квітні 2018 року [PERSON] не зявилася на роботу інші причини неявок (умовні позначення «І» у графі відмітки про явки та неявки за числами місяця (годин)) з 02.04.2018 по 06.04.2018, з 09.04.2018 по 13.04.2018, з 16.04.2018 по 20.04.2018; з 23.04.2018 по 25.04.2018, 27.04.2018 не зявилася на роботу з незясованих причин (умовні позначення «НЗ» у графі відмітки про явки та неявки за числами місяця (годин)); 26.04.2018 відпрацьований день за зазначений місяць; - у травні 2018 року [PERSON] з 02.05.2018 по 04.05.2018, 07.05.2018 -08.05.2018, з 10.05.2018 по 12.05.2018, з 14.05.2018 по 18.04.2018, з 21.05.2018 по 25.05.2018, 29.05.2018-30.05.2018 не зявилася на роботу з незясованих причин (умовні позначення «НЗ» у графі відмітки про явки та неявки за числами місяця (годин)), 31.05.2018 - відпрацьований день за зазначений місяць; - у червні 2018 року [PERSON] з 04.06.2018 по 08.06.2018, з 11.06.2018 по 15.06.2018, з 18.06.2018 по 22.06.2018, з 26.06.2018 27.06.2018 не зявилася на роботу з незясованих причин (умовні позначення «НЗ» у графі відмітки про явки та неявки за числами місяця (годин)), 25.06.2018 та 29.06.2018 - відпрацьовані два дні за зазначений місяць; - у липні 2018 року [PERSON] перебувала у основній щорічній відпустці; - у серпні 2018 року [PERSON] з 01.08.2018 по 27.08.2018 перебувала у основній щорічній відпустці; з 28.08.2018 по 31.08.2018 - відпрацьовані чотири дні за зазначений місяць; - у вересні 2018 року [PERSON] - відпрацьовано двадцять днів за зазначений місяць; З інформації про заробітну плату [PERSON] вбачається, що останній за квітень, травень, червень 2018 року заробітна плата не нараховувалась, а за липень, серпень, вересень 2018 року їй нараховано заробітну плату у сумі 10260,65 грн. Таким чином, позивачкою було отримано заробітну плату за період з квітня 2018 року по вересень 2018 року за фактично відпрацьований час. Враховуючи викладене та виходячи із\~засад розумності\~і справедливості, суд вважає, що в задоволенні даного позову про стягнення з відповідача на користь позивача ненарахованої та не виплаченої заробітної плати за квітень-вересень 2018 року слід відмовити за його необґрунтованістю та недоведеністю.

Outcome: dismissed