Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів: 1) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АЛАНД»; 2) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 17.12.2019 року та зареєстрований у нотаріальному реєстрі за №32447 - про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АЛАНД» заборгованості за кредитним договором №001-16122-110113 від 11.01.2013, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АЛАНД» на підставі договору відступлення права вимоги №02/10/2019-ФА від 02.10.2019 в розмірі 14410,30 грн та 300 грн за вчинення виконавчого напису та всього 14710,3 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вищевказаний виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. та у відповідності до постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.04.2020 з доходів позивача від роботи у ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» проводяться відрахування у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 16589, 13 грн (14710, 30 грн - заборгованість по виконавчому документу, 1471, 03 грн - основна винагорода приватного виконавця та 407,80 грн витрати на проведення виконавчих дій) на відповідний рахунок приватного виконавця. При цьому позивач зазначає, що на момент отримання інформації з постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 21.04.20, яка надійшла на адресу його роботодавця, [PERSON] не знав ні про існування боргу, ні про стягувача боргу, ні про виконавчий напис нотаріус, ні про відкриття виконавчого провадження. Після чого позивач, звернувшись до приватного виконавця Гречин Н.В. та ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, зрозумів, що підставою для стягнення коштів є виконавчий документ, недобросовісно отриманий та спрямований для примусового виконання без належних правових підстав. Перший та другий відповідачі відзив на позов в установлений законом строк до суду не подали. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені, представник позивача надав суду заяву, в якій просив судове засідання по даній цивільній справі провести без його участі та участі позивача та просив задовольнити позов у повному обсязі. Перший відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, заяв та клопотань від останнього не надходило. Другий відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, надав суду заяву, в якій просив дану справу розглянути у її відсутності та просив постановити рішення на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, заяв та клопотань від останнього не надходило. Суд, у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.01.2013 року [PERSON] підписав заяву №001-16122-110113 про отримання кредиту у сумі 5000 грн в ПАТ «Дельта Банк»(а.с.113). Згідно договору №145/к про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 року до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» від ПАТ «ДЕЛЬТ БАНК» перейшло право вимоги за кредитними договорами (а.с.97). Згідно договору №02/10/2019-ФА про відступлення прав вимоги від 02.10.2019 року до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за кредитними договорами (а.с.98-99). Згідно Витягу з вищевказаного договору право вимоги перейшло в тому числі і по кредитному договору №001-16122-110113 від 11.01.2013 року, оформленого [PERSON] (а.с.114). Згідно письмової вимоги, направленої позивачу директором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» №7977 від 12.11.2019, вбачається, що станом на 12.11.2019 року у [PERSON] наявна заборгованість в сумі 14410,30 грн, яку необхідно погасити в строк до 29.11.2019 року (а.с.115). Згідно заяви про вчинення виконавчого напису №2765 від 13.12.2019 року директор ТОВ «ФК «АЛАНД» [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.М. із вказаною заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.111). 21.04.2020 приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої з доходів позивача від роботи у ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» проводяться відрахування у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 16589,13 грн (14710, 30 грн - заборгованість по виконавчому документу, 1471,03 грн - основна винагорода приватного виконавця та 407,80 грн витрати на проведення виконавчих дій) на відповідний рахунок приватного виконавця, що підтверджується постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.04.2020 року(а.с.18-19). Позивач не погоджується з виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 17.12.2019р., зареєстрованого у реєстрі за №32447 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості в розмірі 14410,30 грн та 300 грн за вчинення виконавчого напису, та всього 14710,3 грн, на підставі якого приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. проводиться стягнення грошових коштів з боржника, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вищевказану письмову вимогу (повідомлення) від 12.11.2019 року за кредитним договором [PERSON] отримав, у зв`язку з чим останній фактично був позбавлений можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні докази того, що при вчиненні напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Суд вказує, що вищезазначена письмова вимога, направлена позивачу директором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» №7977 від 12.11.2019 року, наявна в матеріалах вчинення зазначеного виконавчого напису, не є безспірним підтвердженням заборгованості [PERSON] за кредитним договором, а наявна в матеріалах вчинення зазначеного виконавчого напису виписка з рахунку [PERSON] про заборгованість у розмірі 14410,3 грн за кредитним договором №001-16122-110113 від 11.01.2013 року не підтверджена, в свою чергу, ні розрахунком вказаної заборгованості, ні іншими доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Інші докази, які б підтверджували, що нотаріус дійсно належним чином переконався у безспірності розміру зазначених сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, в матеріалах даної цивільної справи відсутні. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 03.07.2020 заяву [PERSON] про забезпечення позову по даній цивільній справі було задоволено частково та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 17.12.2019р., зареєстрованого у реєстрі за №32447, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості в розмірі 14410,30 грн та 300 грн за вчинення виконавчого напису, всього 14710,3 грн., яке проводиться приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. у виконавчому провадженні №61118062. Таким чином, суд роз`яснює, що заходи забезпечення позову по даній справі у зв`язку із задоволенням позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи у відповідності до положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved