Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 08.08.2006 року по 03.09.2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу на ім'я останньої за договорами купівлі-продажу від 14.10.2011 року були придбані: земельна ділянки [NUMBER], площею 0,0510 га, кадастровий номер 2320683000:02:012:0135, та земельна ділянка [NUMBER], площею 0,0255 га, кадастровий номер 2320683000:02:012:0136, які розташовані на [ADDRESS]. Посилаючись на норми СК України та на те, що під час шлюбу [PERSON] фактично не працювала та немала власних доходів, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаних земельних ділянок. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. [PERSON], повідомлена за місцем реєстрації про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила. Суд розглядає справу заочно, у відсутність відповідача, відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 08.08.2006 року по 03.09.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. На підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених 14.10.2011 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Шевченко Т.В., [PERSON] придбала земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0510 га, кадастровий номер 2320683000:02:012:0135, та земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0255 га, кадастровий номер 2320683000:02:012:0136, які розташовані на [ADDRESS]. Згідно ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Статтею 61 СК України встановлено, що об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які вилучені з цивільного обороту. Відповідно до ст. 70 СК України , ст. 372 ЦК України частки чоловіка та дружини в праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або договором. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року до складу майна, що підлягає поділу включається майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Оскільки придбання спірних земельних ділянок відбулось під час перебування сторін в зареєстровану шлюбі то вони є об'єктом спільної сумісної власності сторін. Судом встановлено, що між сторонами ніяких угод щодо розподілу часток у спільній сумісній власності не укладалось і відповідно до закону їх частки є рівними. З урахуванням наведеного позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину вказаних вище земельних ділянок є основаними на законі та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved