Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визнання права власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] батька [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що є спадкоємцем після померлого батька [PERSON] , спадщину прийняв, оскільки на час смерті проживав разом із спадкодавцем, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Зазначає, що його батько [PERSON] є спадкоємцем своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, йому перейшло право власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , проте він не вчинив жодних дій щодо державної реєстрації належного йому права на спадщину. З огляду на викладене просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача адвокат Процяк А.І. позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просить суд їх задоволити у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Тернопільської міської ради не з`явився, із невідомих на те суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. В судовому засіданні третя особа [PERSON] , пояснила що не заперечує, щодо задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] . Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 12 вересня 2013 року. [PERSON] є спадкоємцем своєї матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кашанською М.І. 08 серпня 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №1421 до [PERSON] перейшло право власності на 1/5 частки квартири [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 17 жовтня 1996 року на підставі розпорядження від 03 жовтня 1996 року № 17051, зареєстрованого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі 44, номер запису 17101. [PERSON] є батьком Позивача, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 лютого 1981 року. 18 червня 2014 року Позивач разом з іншим спадкоємцем - своєю сестрою [PERSON] , уклали Договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. 18 червня 2014 року та реєстрований в реєстрі за №1282, відповідно до якого 1/5 частка квартири [ADDRESS] спадкуватиме [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1261 ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~ Таким чином, спадкоємцями майна за законом після смерті [PERSON] , є його діти [PERSON] та [PERSON] , між якими 18 червня 2014 року було укладено договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого 1/5 частка квартири [ADDRESS] спадкуватиме [PERSON] . [INFO] Позивач, як особа, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті померлого, оскільки проживав та був зареєстрований з ним за однією адресою, звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку квартири [ADDRESS] . Однак, постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. від 19 червня 2014 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я померлого [PERSON] . Згідно відповіді приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. №106/01-16 від 16.06.2020 року на запит суду, вбачається, що 18 червня 2014 року заведено спадкову справу №3/2014, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті померлого, у встановлений законом порядок, спадщину прийняли його діти [PERSON] та [PERSON] . Заповіт спадкодавцем не складався. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на 1/5 частку квартири [ADDRESS] було відмовлено, у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували реєстрацію права власності на спадкове майно про що видано постанову про відмову у видачі свідоцтва, 19 червня 2014 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Зважаючи на викладене та враховуючи, що [PERSON] не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки його батьком не було проведено державну реєстрацію права власності на спадкове майно, тому позивач змушений звертатися в суд за захистом свої невизнаних прав. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси, тому його право підлягає судовому захисту шляхом визнання\~за [PERSON] права власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] батька [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved