Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та після уточнення позовних вимог просить визначити способом його участі у вихованні дочки [PERSON], [INFO], систематичні побачення з дитиною, а саме : у будні дні з понеділка по п'ятницю у вільний від навчання час з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. за місцем її проживання; відвідування дитиною місця проживання батька з п'ятниці, зокрема після уроків, по неділю включно, один раз на місяць за попереднім узгодженням з матір'ю та відвідування дитиною місця проживання батька під час літніх канікул, зокрема один місяць з них, який попередньо узгоджуватиметься з матір'ю, а також під час зимових канікул на термін не менше семи днів. З позовної заяви виходить, що 15 жовтня 2010 року між [PERSON] та відповідачем був зареєстрований шлюб. [INFO] року від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON]. 09 грудня 2015 року рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу донька стала проживати разом з матір'ю. Фактично з самого моменту розлучення у позивача з відповідачем почались непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почались створюватись штучні перешкоди зі сторони відповідача стосовно неможливості позивача нормально спілкуватись з його дочкою. Всі намагання позивача з моменту розлучення нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає присутності позивача та штучно створює такі обставини, через які позивач не може нормально зустрічатись з донькою. Весь цей час позивач намагався налагодити нормальний зв'язок з дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Права позивача, як батька сьогодні є порушеними. З метою відновлення своїх прав позивач звертався до комісії з питань захисту прав дитини Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, однак по суті питання вирішено не було. Відповідно до витягу з протоколу № 4 засідання комісії від 29.06.2017 року [PERSON] було запропоновано звернутись до суду щодо визначення режиму спілкування батька з дитиною відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України. Після чисельних мирних спроб вирішити дане питання позивач змушений звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач як люблячий батько, який відповідно до моральних засад нашого суспільства та у відповідності до чинного законодавства має з відповідачем рівні права та обов'язки щодо дочки [PERSON], але відповідач нехтує правами позивача, порушуючи їх. Враховуючи вищевикладене, а також посилаючись на положення ст.ст. 7, 141-142, 150, 153, 155, 157 СК України, Закон України «Про охорону дитинства», Конвенцію про права дитини, позивач просить задовольнити заявлені ним позовні вимоги. Ухвалою судді від 30 серпня 2017 року відкрито провадження в зазначеній справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені та уточнені ним позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві в обгрунтування заявлених позовних вимог. Пояснив, що в нього з колишньою дружиною виникають конфлікти, які перешкоджають йому нормально спілкуватись з донькою. З огляду на це, він змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав і просить задовольнити уточнені вимоги щодо його участі у нормальному спілкуванні та у виховані дитини. Він хоче нормально спілкуватись з донькою наодинці без матері, а не під контролем. Бажає спілкуватись саме з дитиною, бо зараз 30 хвилин часу він витрачає на спілкування з колишньою дружиною, а тільки 5 хвилин спілкується з дитиною. Донька хотіла погуляти по м. Чернігову разом з ним, але відповідач не дозволила. Є певні труднощі оскільки все залежить від настрою колишньої дружини. Часто виникають конфлікти з цього приводу. Він звертався до комісії з питань захисту прав дитини, але рішення прийнято не було та йому порекомендували звернутись до суду. Наголошує, що йому постійно треба докладати зусиль щоб поспілкуватись з донькою, завжди якісь умови обмеження часу, спочатку треба дати гроші, щоб отримати доньку. Зараз він спілкується з дитиною по телефону, але це його не влаштовує і це не те чого б він хотів. У зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача [PERSON], належним чином повідомленої про дату, час та місце судового розгляду справи, позивач [PERSON] не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином та їй направлялись рекомендованими листами судові повістки про виклик до суду. За відомостями Моложавської сільської ради Городнянського району Чернігівській області відповідач зареєстрована проживаючою в [ADDRESS]. Згідно відмітки поштового відділення судові повістки про виклик до суду повернуті без вручення [PERSON], оскільки остання за зазначеною адресою не проживає. Разом з тим, відповідач [PERSON] отримувала судові повістки про виклик до суду за адресою її фактичного проживання в [ADDRESS] ( а.с. 48-49, 57-58 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування в особі Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області Шматок І.В. в судовому засіданні вважала, що пред'явлений позов підлягає задоволенню та підтримала позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Пояснила, що у червні 2017 року надійшла заява позивача до комісії з питань захисту прав дитини. Шматок І.В. зазначила, що вона особисто спілкувалась з відповідачем та роз'яснила останній положення статті 141 та статті 157 Сімейного кодексу України. У відповідь [PERSON] сказала, що вона все знає, але все одно проти спілкування доньки з батьком. Відповідача також було запрошено на засідання комісії, але остання не прийшла та в телефонному режимі повідомила, що знає що є закони, які захищають права батька дитини та він має право на виховання дитини, але вона всеодно проти спілкування позивача з донькою. В телефонній розмові відповідач спілкувалась агресивно. За результатами розгляду вказаної заяви позивача комісія рекомендувала останньому звернутись до суду з цього питання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частина 4 ст. 169 ЦПК України передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а ч. 1 ст. 151 СК України передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно положень ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Стаття 155 СК України передбачає, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно приписів ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитини, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 21.12.2015 року ( а.с. 8 ). З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року у с. Минаївщина Городнянського району Чернігівської області та її батьками значаться : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 7 ). Стаття 158 СК України передбачає, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. [PERSON] у червні 2017 року звернувся до комісії з питань захисту прав дитини з заявою про визначення режиму спілкування з його малолітньою дитиною [PERSON], [INFO]. Комісією було рекомендовано [PERSON] звернутися з позовом до суду щодо визначення спілкування батька з дитиною згідно ст. 159 Сімейного кодексу України ( а.с. 9 ). Згідно акту обстеження умов проживання позивача від 19.06.2017 року за адресою проживання [PERSON], а саме [ADDRESS], встановлено, що умови проживання нормальні та в будинку створені всі умови для періодичного проживання малолітньої дитини [PERSON] ( а.с. 31 ). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] постійно виникають спори та конфліктні ситуації з питань участі позивача, який проживає окремо від дитини, у вихованні та спілкуванні з донькою, обидві сторони конфлікту не можуть дійти згоди у питаннях спілкування та виховання дитини, відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою. Стаття 159 СК України передбачає, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку органу опіки та піклування в особі Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 06.09.2017 року № 02-16/792 про участь батька [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити режим спілкування батька [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] на розгляд суду ( а.с. 30 ). Виходячи з того, що між сторонами існує спір щодо участі позивача у вихованні дитини, неможливості самостійного досягнення сторонами згоди у питаннях виховання дитини, вчинення відповідачем перешкод позивачу у спілкуванні з донькою та у її вихованні, а також виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо їх дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та позивачу слід визначити способи участі у вихованні доньки [PERSON], [INFO], а саме систематичні побачення з дитиною у будні дні з понеділка по п'ятницю у вільний від навчання час з 15 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин за місцем її проживання; відвідування дитиною місця проживання батька з п'ятниці, зокрема після уроків, по неділю включно один раз на місяць за попереднім погодженням з матір'ю; відвідування дитиною місця проживання батька під час літніх канікул, зокрема один місяць з них, який попередньо погоджуватиметься з матір'ю, а також під час зимових канікул - на термін не менше семи днів. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено 640 грн. 00 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved