Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тесту - Відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 121 985 грн.88 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18 листопада 2018 року в м. Києві відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Хонда Акорд», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок порушення правил дорожнього руху вчинила зіткнення з автомобілем марки «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який на час ДТП належав на праві власності позивачу [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва у справі від 18 січня 2019 року, [PERSON] було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). З метою визначення розміру матеріальної шкоди позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності. За результатами проведеного дослідження 26 листопада 2018 було оформлено Звіт з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 394 245 грн. 58 коп., а ринкова вартість авто до ДТП - 375 965 грн. 88 коп. 27 грудня 2018 року ТОВ «Клевер Експерт» було складено Звіт про оцінку транспортного засобу з урахуванням аварійних пошкоджень, згідно якого ринкова вартість КТЗ «Рено» державний реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП складала 153 980 грн. Таким чином, позивачу повинно бути відшкодовано суму матеріального збитку в розмірі 221 985 грн. 88 коп. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта». Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) визначена полісом обов`язкового страхування за шкоду завдану майну становить 100 000,00 грн. Тому з вирахуванням розміру страхового відшкодування, яке повинен здійснити страховик, залишається до відшкодування сума - 121 985 грн. 88 коп., яку зобов`язаний сплатити відповідач. Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року по справі відкрито провадження. 26 березня 2019 року через відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач, заперечуючи проти позову зазначив, що звіт оцінювача про визначення вартості матеріального збитку викликає сумніви, оскільки оцінювач на відміну від експерта не попереджався про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку щодо результатів проведених ним розрахунків. 22 квітня 2019 року через відділ діловодства суду надійшли пояснення ПАТ «НАСК «Оранта», в яких повідомлено, що СК в повному обсязі і відповідно до положень чинного законодавства виконало свої зобов`язання у встановленому законом порядку, виплативши позивачу страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року призначено у справі судову авто товарознавчу експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року поновлено провадження у справі. В судовому засіданні, призначеному на 28.01.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні, призначеному на 28.01.2021 року відповідач та представник відповідача проти задоволення позову заперечували. Заявили клопотання про виклик в судове засідання експерта [PERSON] для роз`яснення свого висновку. В судове засідання, призначене на 14.04.2021 року з`явився представник позивача, відповідач та представник відповідача не з`явилися. Причини неявки не відомі. В судовому засіданні судовий експерт [PERSON] підтримав складений ним висновок від 02.09.2020 року № 28540/19-54 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, пояснення експерта з приводу складеного ним висновку, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Встановлено, що 18 листопада 2018 року в м. Києві [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Хонда Акорд», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок порушення правил дорожнього руху вчинила зіткнення з автомобілем марки «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який на час ДТП належав на праві власності позивачу [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва у справі від 18 січня 2019 року, [PERSON] було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 ККпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивач є власником пошкодженого в ДТП транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується матеріалами справи. Транспортний засіб «Хонда Акорд», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] був застрахованим в ПАТ «НАСК «Оранта». У зв`язку із настанням страхового випадку страхова компанія здійснила страхове відшкодування збитків внаслідок вчинення ДТП у розмірі 100 000 грн. Згідно висновку експерта КНДІСЕ Лень М.А. від 02.09.2020 року № 28540/19-54 за результатами проведення авто товарознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту на дату ДТП автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] могла складати 396 385 грн., а ринкова вартість на дату ДТП до отриманих пошкоджень під час ДТП - могла складати 355 348 грн.79 коп., ринкова вартість на дату ДТП з урахуванням отриманих пошкоджень під час ДТП могла складати - 169 228 грн. 89 коп. За таких обставин сума невідшкодованого збитку становить - 86 119 грн. 90 коп. (355 348,79 грн. - 169 228,89 грн. - 100 000 грн.). Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну майну потерпілого. Забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб, зазначений у чинному договорі ОСЦПВВНТЗ та експлуатований особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована (п. 1.7 ст. 1 Закону № 1961-IV). Особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п. 1.4 ст. 1 Закону № 1961-IV). У зв`язку із настанням страхового випадку страхова компанія здійснила страхове відшкодування позивачу збитків внаслідок вчинення ДТП у розмірі 100 000 грн. Згідно з ст.7, ст.10, ст. 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору про оцінку майна між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки. Замовниками оцінки можуть бути особи, яким майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Виходячи зі змісту п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом МУЮ та ФДМ України 24.11.2003 року за № 142/5/2092, за умови якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ, вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ до ДТП. Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону № 1961-IV - «Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди». Отже в розумінні Закону № 1961-IV, а саме ст. 30, автомобіль «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER] вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим. Відповідно до п. 2, ст. 30 Закону № 1961-IV, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. У постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року в справі № 755/253/16-ц вказано, що порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.» Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , керуючої транспортним засобом, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (різницею між вартістю ТЗ до ДТП та вартістю ТЗ після ДТП) та отриманим страховим відшкодуванням. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розміру шкоди, встановленої висновком судового експерта завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, стороною відповідача не надавалось. За таких обставин, вимоги про стягнення майнової шкоди в розмірі 86 119 грн. 90 коп. знайшли своє підтвердження належними доказами. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути судовий збір з відповідача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 861 грн. На підставі вищевикладеного та ст. 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. 3, 9, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial