Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 січня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. 1 березня 2008 року в них народився син [PERSON]. На початку 2015 року подружжя посварилося та з того часу фактично припинили шлюбні відносини, хоча проживають разом в одному будинку. Причиною припинення сімейних відносин позивач вважає постійні сварки, взаємне непорозуміння. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. У звязку з чим позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснив, що не проживає разом з відповідачем, не підтримують шлюбні відносини та не спілкуються. Вважає неможливим збереження шлюбу, оскільки не бажає цього. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. Відповідач позов не визнала, проти розірвання шлюбу заперечувала та вважала можливим збереження їхнього шлюбу. В той же час відповідач підтвердила, що майже рік вони не ведуть спільне господарство, сваряться. Окрім того позивач пішов до іншої жінки та мешкає з нею. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 25 січня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний запис за № 8 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). З січня 2015 року сторони стосунки підтримують та не ведуть спільне господарство, на час розгляду справи судом також припинили спільне проживання. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння подружжя та небажання позивача зберегти шлюб. Суд надавав подружжю час на примирення протягом двох місяців, проте за цей час позивач від позову не відмовився та наполягав на розірванні шлюбу. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо розірвання шлюбу, оскільки згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У звязку з чим суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та не відповідає принципу добровільності шлюбу. А тому вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна та місце проживання дитини подружжя не має. Оскільки від відповідача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved