Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Зазначив, що згідно рішення суду від 17.10.2012 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на двох дітей в розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття дітей, та на утримання відповідача в розмірі 500 грн. до досягнення меншою дитиною трирічного віку. З грудня 2013 року його матеріальний стан суттєво змінився, він має постійну роботу, працює водієм, розмір його заробітної плати становить 1220 грн. на місяць. Також зазначив, що проживає разом із непрацюючою матір'ю, дідом та бабою, які отримують мінімальну пенсію, а тому вимушений матеріально допомагати своїм рідним. Розмір його доходу мений за розмір аліментів, які він зобов'язаний сплачувати, тому він звернувся до суду з даним позовом і просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього, та стягувати аліменти на дітей по 300 грн. та на утримання відповідача 300 грн. В судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача заперечив проти позову. Зазначив, що на даний час позивач вже не працює водієм на вказаному ним підприємстві, тому його посилання на заробітну плату водія, як розмір доходу, який він отримує, невірне. Вказівка позивача на те, що на його утриманні перебувають три члени його сім'ї не підтверджений жодним доказом. Вважає, що обставин, які свідчать про погіршення матеріального становища позивача немає. Зазначив, що розмір аліментів на дружину не може бути зменшений також через те, що з часу присудження аліментів відбулось погіршення її матеріального становища та здоров'я, з лютого 2014 року відповідач є інвалідом 2-ї групи, потребує постійного лікування. Тому просив відмовити в задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В судовому засіданні встановлено наступне. З [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також на утримання [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення меншою дитиною трирічного віку. Підстав для зменшення розміру аліментів в судовому засіданні не встановлено. Ці факти стверджуються сукупністю доказів та вимогами законів. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Сторонами визнаються і не підлягають доказуванню такі обставини: Згідно рішення Ладижинського міського суду від 17.10.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, з 05.10.2012 року та до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно з 05.10.2012 року та до досягнення меншою дитиною трирічного віку. Вказане рішення набрало законної сили та виконується. Спірним і таким, що підлягає доказуванню є питання зміни матеріального або сімейного стану позивача, який може вплинути на його можливість виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Суд вважає, що позивачем не доведено, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів його матеріальний стан погіршився, а також відбулись зміни в його сімейному стані настільки і таким чином, що він позбавлений можливості виплачувати аліменти на дітей та дружину у встановленому розмірі. Позовні вимоги позивача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Із трудової книжки [PERSON] видно, що 06.12.2013 року він прийнятий на роботу в ТОВ «Чіп плюс» на посаду водія, а 07.03.2014 року звільнений за власним бажанням. Із довідки Ладижинського МЦЗ видно, що [PERSON] перебував на обліку як безробітний з 17.03.2014 року. Із довідки, виданої дирекцією Оляницької філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» видно, що [PERSON] працює в Оляницькій філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» з 21.05.2014 року. Із довідки № 712 від 14.05.2014 року Ладижинського міського територіального медичного об'єднання видно, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в Ладижинському МТМО та потребує постійного лікування. За останній період її стан здоров'я суттєво погіршився. Із довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААВ № 551415 видно, що [PERSON] встановлено другу групу інвалідності до лютого 2019 року. Вказані докази суд приймає до уваги, оскільки вони є належними, допустимими та достовірними. Разом з тим, суд не приймає до уваги довідку про доходи, видану ТОВ «Чіп плюс», як доказ зміни (погіршення) матерільного становища позивача та відповідно твердження позивача про те, що його заробітна плата складає 1220 грн., оскільки на час розгляду справи позивач звільнився із ТОВ «Чіп плюс», а тому дана довідка непідтверджує розмір заробітку позивача на даний час. З 21.05.2014 року та на час розгляду справи позивач працював в Оляницькій філії ПрАТ «Зернопродукт МХП». Розмір заробітної плати, яку він отримує на новому місці роботи, ним не зазначено. Тому суд вважає, що позивачем не доведено, що його матеріальне становище погіршилось і він виплачує аліменти в більшому розмірі ніж отримує доходу. Крім того, із позовних вимог вбачається, що позивач просить саме зменшити розмір аліментів на дітей та дружину до 300 грн. на кожного з них, а не змінити розмір аліментів, визначивши їх в частці від заробітку, так, як на даний час він офіційно працевлаштований. Щодо твердження позивача, про те, що істотно змінилось його сімейне становище, суд вважає, що така зміна дійсно має місце. Однак, позивачем не доведено, що внаслідок зміни його сімейного становища він поніс додаткові витрати на утримання членів своєї сім'ї. Так, надана позивачем довідка № 109 від 18.02.2014 року, видана виконавчим комітетом Харпацької сільської ради Гайсинського району про склад сім'ї та осіб, зареєстрованих у будинку, де проживає позивач, сама по собі не є належним доказом по даній справі, оскільки не свідчить про наявність у позивача додаткових витрат на утримання членів його сім'ї. Так, із вказаної довідки видно, що позивач проживає разом із батьками, дідом та бабою. Всі вказані члени сім'ї позивача є повнолітніми, батьки працездатними, баба та дід є пенсіонерами і отримують самостійний дохід у виді пенсії. Позивачем не зазначено будь - яких відомостей про те, що будь-хто із членів сім'ї позивача потребує додаткового догляду, витрат на лікування та сторонньої турботи та додаткової матеріальної допомоги. Пенсійні посвідчення баби та діда позивача свідчать лише про те, що вони є пенсіонерами. Позивачем не надано доказів про розмір пенсії, які отримують його дід та баба, і того, що розмір їх доходу є недостатнім для їх проживання, і що вони потребують додаткової матеріальної допомоги. Довідку виконавчого комітету Харпацької сільської ради № 60 від 05.02.2014 року про те, що [PERSON] - мати позивача, з 05.02.2007 року ніде не працює, суд вважає неналежним доказом наявності додаткових витрат позивача по справі, оскільки дана довідка свідчить лише про відсутність офіційного доходу у матері позивача. І не є доказом того, що вона потребує допомоги від позивача чи того, що він несе додаткові витрати на її утримання. Крім того, суд вважає, що аліменти на дружину не підлягають зменшенню також з огляду на погіршення здоров'я відповідача, того що вона знаходиться на диспансерному обліку в Ладижинському МТМО та потребує постійного лікування, що підтверджується відповідною медичною довідкою. Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи позивача про те, що його матеріальне становище погіршилось, та в зв'язку із зміною його сімейного становища члени його сім'ї потребують додаткової матеріальної допомоги, є недоведеними, а тому його позовні вимоги про зменшення розміру аліментів не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 61, 179, 209, 212-215 ЦПК України,

Outcome: dismissed