Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Дергачівська міська рада Дергачівського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2020, зареєстрованого в реєстрі за №352, належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24.06.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, однак відповідач по справі з 2011 року не проживає у вказаному будинку, що підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 24.06.2020. Особистих речей відповідача у житловому будинку немає, поштова кореспонденція на її ім`я не надходить, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач просить суд, визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином та своєчасно, при цьому не надала відзив на позов тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без присутності представника Дергачівської міської ради, та просить ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2020, зареєстрованого в реєстрі за №352, належить житловий будинок з надвірними будівлями , що розташований за адресою : [ADDRESS] . На підставі заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24.06.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, однак відповідач по справі з 2011 року не проживає у вказаному будинку, що підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 24.06.2020. Особистих речей відповідача у житловому будинку немає, поштова кореспонденція на її ім`я не надходить, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Оскільки, відповідач протягом тривалого часу без поважних причин не проживає у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] ., то відповідно до ст.72 ЖК України він втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved