Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши в обґрунтування позовних вимог наступне. 02 липня 2000 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті лишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 5,68га, кадастровий номер 1421555300-03-000-0325, яка розташована на території Благодатненської сільської ради Волноваського району Донецької області та має цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №740790 за №010515000200 [PERSON]. Позивач фактично прийняв спадщину, однак оформити своє спадкове право в нотаріальній конторі він не має можливості, оскільки втрачено оригінал Державного акту на земельну ділянку, тому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на вказані земельні ділянки. У судове засіданні позивач не зявився, у позові зазначив, що просить розглянути справу без його участі, зазначаючи, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась, від сільського голови Прохорівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника ради. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом установлено, що 02 липня 2000 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про його смерть серії 1-НО №809728, виданим виконкомом Благодатненської с/ради Волноваського району Донецької області (а.с.9). Після його смерті лишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 5,68га, кадастровий номер 1421555300-03-000-0325, яка розташована на території Благодатненської сільської ради Волноваського району Донецької області та має цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №740790 за №010515000200 [PERSON] (а.с.8) Родинний звязок між позивачем та померлим підтверджений відповідним свідоцтвом про народження серії ІІ-НО №333134, згідно якого [PERSON] доводиться батьком [PERSON] (а.с.6). Позивач, як спадкоємець першої черги фактично прийняв спадщину. Згідно інформації Волноваської державної нотаріальної контори №1437 від 10.05.2018р. убачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від імені померлого складений заповіт, посвідчений Благодатненською селищною радою Волноваського району 10.02.2000р. Відповідно інформації голови Благодатненської селищної ради Волноваського району №378/02-19 від 03.07.2018р. надати інформацію щодо спадкоємця за заповітом не має можливості, оскільки оригінал заповіту знаходився у заповідача. Відповідно ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 2 ст. 1258 ЦК України визначено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.. Судом встановлено, що оформити спадщину в нотаріальній конторі позивач не має можливості, оскільки втрачено оригінал Державного акту на земельну ділянку (пай) серії ЯГ №740790 за №010515000200, про те, що спадкодавцю [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 5,68га, кадастровий номер 1421555300-03-000-0325, яка розташована на території Благодатненської сільської ради Волноваського району Донецької області та має цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Відповідно до п.3.1,3.3 листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог 1268-1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного Комітету України по житлово комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно правових актів. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, оскільки судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], якому належить земельна ділянка, позивач фактично прийняв спадщину, але через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу оформити спадщину у нотаріуса неможливо. Тому суд дійшов висновку про можливість визнання права власності у судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved