Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до СПК «Промінь» про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.12.2008 року ним було придбано Ѕ частину зерносховища, 1969 року, інвентаризаційний №85, загальною площею 360,00 м2 (довжиною 20 м, шириною - 18 м), що розташоване за адресою: [ADDRESS] . На виконання договору купівлі - продажу позивачем було перераховано 40000,00 грн продавцю СПК «Промінь». Таким чином, сторонами фактично було укладено договір купівлі - продажу Ѕ частини зерносховища, відповідно до якого СПК «Промінь» передав у власність [PERSON] вказану частину зерносховища, а [PERSON] перерахував СПК «Промінь» кошти за вказане майно у повному обсязі за домовленістю. Разом з тим, позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати відповідний договір купівлі - продажу посвідчений нотаріально, однак свої зобов`язання СПК «Промінь» не виконав, мотивуючи це тим, що за вказаним підприємством проведена ліквідація, СПК «Промінь» господарську діяльність не проводить, а керівні органи, які на час укладення договору купівлі - продажу складали та підписували договір вже не працюють та повноважень для перереєстрації нерухомого майна на даний час не мають. У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушений звернутися до суду з позовом до СПК «Промінь» про визнання права власності на майно. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.4). Представник відповідача - СПК «Промінь» відзиву на позов не надав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 05.12.2008 року, СПК «Промінь» в особі директора Рагуліна В .В. зобов`язався передати у власність [PERSON] Ѕ частину зерносховища, 1969 року, інв. № [NUMBER] , що розташоване за межами населеного пункту Колядівської сільської ради, а [PERSON] зобов`язався внести платіж у розмірі 40000,00 грн в триденний термін з моменту підписання даної угоди та підписання акту приймання - передачі (а.с.7). Згідно п. 6.1 договору продавець зобов`язався здійснити в день підписання, за свій рахунок, дії щодо нотаріального посвідчення даного договору (а.с.7). Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №82 від 08.12.2008 року СПК «Промінь» прийнято від [PERSON] 40000,00 грн (сорок тисяч гривень) в рахунок оплати Ѕ частини зерносховища, інв. №85 (а.с.8), що також підтверджується копією накладної №27 від 08.12.2008 року (а.с.9). Згідно акту приймання-передачі майна від 08.12.2008 року директор СПК «Промінь» Рагулін В.В. з однієї сторони, та [PERSON] - з іншої сторони, склали вказаний акт про те, що цього числа було проведено приймання - передачу майна (1/2 частини зерносховища, 1969 року, інв. №85, розташованого за межами населеного пункту Колядівської сільської ради) за загальну суму 40000,00 грн (а.с.17). Судом встановлено, що згідно рішення №93 Виконавчого комітету Колядівської сільської ради від 19.12.2011 року нежитловій будівлі зерносховища, розташованій в с. Вовкодаєве по вул. Литвинівській, присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.с.10). Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Бізнес-право» від 23.12.2008 року у справі №175/08 визнано дійсним договір купівлі - продажу від 05.12.2008 року, укладений [PERSON] з сільськогосподарським виробничим кооперативом «Промінь» Новоайдарського району Луганської області (а.с.15). Згідно відповіді на запит, наданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Новоайдарської РДА Луганської області №101 від 06.08.2019 року (а.с.34), сільськогосподарський виробничий кооператив «ПРОМІНЬ», код ЄДРПОУ 30846740, знаходиться в стані припинення (прийнято рішення засновників про припинення юридичної особи). Нормами ч. 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Статтею 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». На підставі вищевикладеного, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 220, 316, 328, 334, 392, 655, 656 ЦК України, постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»,

Outcome: approved