Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в рамках кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Альянс-Авто», Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» , третя особа: [PERSON], про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільні позови потерпілих: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишені без розгляду. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 червня 2014 року апеляційна скарга засудженого [PERSON] залишена без задоволення. Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь при розгляді провадження в суді першої інстанції, потерпілих [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], представника потерпілого - [PERSON], захисника обвинуваченого [PERSON] - адвоката Погрібної В.Б., задоволені частково. Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2014 року відносно [PERSON] скасовано в частині залишення цивільних позовів без розгляду, провадження в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін. Клопотання засудженого [PERSON] про застосування амністії задоволено. Звільнено [PERSON] від відбування, призначеного йому вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2014 року, основного та додаткового покарання згідно п.п. в), г) ст. 1, ст. 14 Закону України «Про амністію у 2014 році». Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2014 року позовні заяви потерпілих [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] роз'єднані в окремі провадження, та передані до канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для автоматизованого розподіл у відповідності з вимогами ст. 11-1 ЦПК України. Після належної реєстрації та оформлення, позовна заява [PERSON] до ПАТ «СК «Країна» , ТОВ «Альянс-Авто», третя особа: [PERSON], про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою була передана в провадження судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Федченко І.М. 24.12.2014 року ухвалою суду в якості співвідповідача був залучений [PERSON]. 02.02.2015 року Ухвалою суду була затверджена та визнана мирова угода укладена між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю « Альянс Авто». Провадження по справі за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю « Альянс - Авто» про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо- транспортної пригоди - закрити. Провадження по справі за позовом [PERSON] до Публічного Акціонерного Товариства « Страхова компанія « Країна» , [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди продовжити розглядати. В процесі розгляду справи в суді позивач уточнив свої позовні вимоги та вказав , що 08 липня 2013 року о 12 годині 30 хвилин, [PERSON], керуючи мікроавтобусом «Мерседес-Бенц», державний номер [NUMBER], рухаючись по пр.. Леніна в м. Запоріжжі зі сторони вул. Гагаріна в напрямку вул. Українська, не впевнився в безпеці руху, допустив наїзд передньою частиною мікроавтобуса на задню ліву частину тролейбуса, бортовий номер 596. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру вказаного мікроавтобуса його матері [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження від яких вона померла в лікарні, що підтверджує свідоцтво про смерть [NUMBER], та лікарськи свідоцтвом про смерть № 2268 від 09.07.2013 р На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] знаходився у трудових відносинах з компанією, що здійснює пасажирські перевезення - ТОВ «Альянс-Авто». Відповідальність ТОВ «Альянс-Авто» на момент ДТП застраховано у ПАТ «СК «Країна» згідно полісу № АС/2049733 від 30.04.2013р., за умовами якого ліміт за заподіяння шкоди майну становить 50000,00 грн., за заподіяння шкоди життю і здоров'ю становить 100000,00 грн., а франшиза - 1000,00 грн. Вказує, що на 08.07.2013 року розмір мінімальної заробітної плати складає 1147 грн, тому відповідач ПАТ « СК « Країна» повинна сплатити йому моральну шкоду в розмірі 1147х12 = 13764 грн. Крім того вважає, що ПАТ « СК « Країна» повинна сплатити йому страхове відшкодування на спорудження надгробного пам'ятника в розмірі 13764 грн. Стосовно відповідача [PERSON] позивач в уточненій позовні заяві вказав, що згідно ст.. 124 ч. 1 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів , достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Держаного бюджету України. В ході судового розгляду кримінальної справи він просив стягнути з [PERSON] на його користь витрати на правову допомогу, понесені на досудовому слідстві ( т.1. п.103-106) і в ході судового розгляду кримінальної справи протягом шести місяців ( т.1 л.с.120,274, т. 2 л.с.158) в розмірі 3000 грн. Для підтвердження вказаних розходів ним були надані суду виписки з Книги доходів та розходів адвоката Степанової Н.Г. і розрахунок правових послуг. Позивач [PERSON], та його адвокат Степанова Н.Г. надали суду заяви, просять справу розглядати без їх участі та задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Представник ПАТ « СК « Країна» в судове засідання не з'явився , суду надав пояснення в яких не заперечує проти виплати позивачу 13764,00 грн в якості відшкодування матеріальної шкоди , та моральну шкоду у розмірі 13764,00 грн. просить справу розглядати за відсутності представника відповідача. [PERSON] у судове засідання не з'явився, суду надав заяву просить справу розглядати без його участі. Суд , вивчивши матеріали справи, дослідивши кримінальну справу за звинуваченням [PERSON] , надані суду докази , вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 08 липня 2013 року о 12 годині 30 хвилин, [PERSON], керуючи мікроавтобусом «Мерседес-Бенц», державний номер [NUMBER], рухаючись по пр.. Леніна в м. Запоріжжі зі сторони вул. Гагаріна в напрямку вул. Українська, не впевнився в безпеці руху, допустив наїзд передньою частиною мікроавтобуса на задню ліву частину тролейбуса, бортовий номер 596. 08 липня 2013 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільні позови потерпілих: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишені без розгляду. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 червня 2014 року апеляційна скарга засудженого [PERSON] залишена без задоволення. Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь при розгляді провадження в суді першої інстанції, потерпілих [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], представника потерпілого - [PERSON], захисника обвинуваченого [PERSON] - адвоката Погрібної В.Б. задоволені частково. Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2014 року відносно [PERSON], скасовано в частині залишення цивільних позовів без розгляду, провадження в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін. Клопотання засудженого [PERSON] про застосування амністії задоволено. Звільнено [PERSON] від відбування, призначеного йому вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2014 року, основного та додаткового покарання згідно п.п. в), г) ст. 1, ст. 14 Закону України «Про амністію у 2014 році». Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру вказаного мікроавтобуса матері позивача - [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження від яких вона померла в лікарні, що підтверджує свідоцтво про смерть [NUMBER]. Пасажир [PERSON] згідно висновку судово - медичної експертизи № 2268 від 08.08.2013 року отримала тілесні ушкодження : « численні переломи кісток скелета з пошкодженням внутрішніх органів, що супроводжувалось розвитком шоку, які в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв'язку зі смертю» Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом , використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку. Так, судом встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] знаходився у трудових відносинах з компанією, що здійснює пасажирські перевезення - ТОВ «Альянс-Авто». Відповідальність ТОВ «Альянс-Авто» на момент ДТП застраховано у ПАТ «СК «Країна» згідно полісу № АС/2049733 від 30.04.2013р., за умовами якого ліміт за заподіяння шкоди майну становить 50000,00 грн., за заподіяння шкоди життю і здоров'ю становить 100000,00 грн., а франшиза - 1000,00 грн. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди , є шкода ( в тому числі моральна шкода), пов'язана: з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого. Відповідно до ст.. 27.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника , за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. З отриманих в досудовому порядку документів ПАТ СК « Країна» розрахувала розмір страхового відшкодування, а саме : 1147,00( мінімальна зар. плата) х 12 = 13764,00 ( сума страхового відшкодування) Тому , суд вважає, що 13764,00 підлягає стягненню з ПАТ СК « Країна» в якості відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до ст.. 27-3 Закону Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку ( дружині) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку ( дружині), батькам ( усиновлювачам) та дітям ( усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами. 1147,00 грн ( мінімальна заробітна плата) х 12 = 13764,00 грн ( розмір моральної шкоди) Таким чином суд вважає, що 13764,00 підлягає стягненню з ПАТ СК « Країна» на користь позивача в якості відшкодування моральної шкоди. Крім того відповідач ПАТ СК « Країна» визнали матеріальні збатки у розмірі 13764,00 грн, та моральну шкоду у розмірі 13764,00 грн. З відповідача [PERSON] на користь позивача, суд вважає, за необхідне стягнути витрати на правову допомогу, понесені на досудовому слідстві ( т.1. п.103-106) і в ході судового розгляду кримінальної справи протягом шести місяців ( т.1 л.с.120,274, т. 2 л.с.158) за обвинуваченням [PERSON] за ст..286 ч. 2 КК України. в розмірі 3000 грн. Для підтвердження вказаних розходів позивачем були надані в ході розгляду кримінальної справи виписки з Книги доходів та розходів адвоката Степанової Н.Г. і розрахунок правових послуг. З гідно ст.. 124 ч. 1 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів , достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Держаного бюджету України. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

Outcome: approved