Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], у якому просить суд: - визнати за ним право власності на будівлю комерційного призначення (банк), літ. Ю-6, літ. Ю-1-1, загальною площею 4 926,8 кв.м., ганок з пандусом літ. ю, ганки літ. ю-1,ю-2, рампа, літ ю-3, вхід у підвал літ. ю-4, приямки літ. ю-5, ю-6, сходи літ. ю-7, що розташована по вул. Комсомольська, 37 у м. Дніпропетровську; - усунути перешкоди у користуванні будівлею комерційного призначення (банк), літ. Ю-6, літ. Ю-1-1, загальною площею 4 926,8 кв.м., ганок з пандусом літ. ю, ганки літ. ю-1,ю-2, рампа, літ ю-3, вхід у підвал літ. ю-4, приямки літ. ю-5, ю-6, сходи літ. ю-7, що розташована по вул. Комсомольська, 37 у м. Дніпропетровську, шляхом зобовязання ТОВ «Інвестиційно -промисловий альянс» та інших осіб звільнити її шляхом виселення. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, 27 березня 2013 року між позивачем (новий кредитор) та відповідачем (перший кредитор) було підписано договір переуступки права вимоги № 17/13, який останньою не виконаний. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене судом ухвалено проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів без участі сторін. Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. В процесі розгляду справи судом було встановлено, що 27 березня 2013 року між [PERSON] (Перший кредитор) та [PERSON] (Новий кредитор) було укладено Договір № 17/13 про відступлення права вимоги. Згідно з п. 1 Договору № 17/13, Перший Кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги майнових прав на нерухоме майно, а саме: будівлю комерційного призначення, що розташована по вул. Комсомольська, 37 у м. Дніпропетровську, що належить Першому Кредитору на підставі договору відступлення права вимоги № 03/11 від 02.02.2011 р., укладеного з ТОВ «Стройінвестбуд» (ЄДРПОУ - 33320401), нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] і стає кредитором за договором № 03/11 про відступлення права вимоги від 02.02.2011 р. Відповідно до п. 2 Договору № 17/13, за цим Договором та договором договору відступлення права вимоги № 03/11 від 02.02.2011 р., укладеного з ТОВ «Стройінвестбуд» (ЄДРПОУ - 33320401), нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]Я Новий кредитор одержує право вимагати від Боржника [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно- промисловий Альянс» (Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Леніна,21, ЄДРПОУ 33079560) належного виконання всіх зобовязань за Основним договором (договором про спільне будівництво № 45/08 від 13.05.2008 р.). Так, стаття 513 ЦК України визначає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Суду не було надано позивачем копії Договору відступлення права вимоги № 03/11 від 02.02.2011 р., укладеного з ТОВ «Стройінвестбуд» (ЄДРПОУ - 33320401), нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Також позивачем не обґрунтовано на підставі чого, у нього виникає право вимагати визнати за ним право власності на будівлю комерційного призначення (банк), літ. Ю-6, літ. Ю-1-1, загальною площею 4 926,8 кв.м., ганок з пандусом літ. ю, ганки літ. ю-1,ю-2, рампа, літ ю-3, вхід у підвал літ. ю-4, приямки літ. ю-5, ю-6, сходи літ. ю-7, що розташована по вул. Комсомольська, 37 у м. Дніпропетровську, а також усувати перешкоди у користуванні будівлею комерційного призначення (банк), а також якими діями відповідач порушує права та законні інтереси позивача. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Отже, суд відмовляє позивачу у визнанні за ним права власності на будівлю комерційного призначення (банк), літ. Ю-6, літ. Ю-1-1, загальною площею 4 926,8 кв.м., ганок з пандусом літ. ю, ганки літ. ю-1,ю-2, рампа, літ ю-3, вхід у підвал літ. ю-4, приямки літ. ю-5, ю-6, сходи літ. ю-7, що розташована по вул. Комсомольська, 37 у м. Дніпропетровську, у звязку з недоведеністю. У відповідності зі ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним бажанням. У відповідності зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися і розпоряджатися своїм майном. Частиною 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, оскільки позивач не володіє та не користується вищевказаним майном, то вимоги щодо усунення перешкод у користуванні обєктами нерухомості, також не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд відносить сплачені судові витрати за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed