Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа Центр надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У вищезазначеній квартирі разом з ним зареєстровані, але фактично не проживають з 2014 року відповідачі по справі. Наявність реєстрації відповідачів у житловому приміщенні порушує його права та інтереси, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач звернувся з цим позовом до суду і просить визнати відповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Додатково в судовому засіданні пояснив, що відповідачі знаходяться за кордоном України. [PERSON] це його племінник, який мешкав в м. Калуш Івано-Франківської області. Він зареєстрував племінника і його товариша [PERSON] , які після повернення з заробітків мали знятися з реєстраційного обліку і зареєструвати своє місце проживання у його брата [PERSON] . Наступного дня після реєстрації вони виїхали з країни до Іспанії на заробітки, потім поїхали до Америки. Особистих речей відповідачів в його квартирі немає. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Представник Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Чередниченко О.П. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. 09.12.2019 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] вона має сусідські відносини. [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] приблизно вісім років. Кого саме він зареєстрував у квартирі їй не відомо. Відомо, що зареєстровано два родичі. Про це їй казала дружина сусіда. [PERSON] в квартирі мешкає з дружиною, будь-які інші особи за вказаною адресою не мешкають. З ним вона мешкає в одному під`їзді і все бачить. До нього в гості часто приходили компанії, проте він живе один. В квартирі сусіда вона була та бачила там його речі та речі його дружини. Приблизно протягом п`яти - шести років [PERSON] в квартирі [ADDRESS] живе разом з дружиною, до цього часу проживав один. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знає [PERSON] - це його сусід. [PERSON] приблизно протягом трьох років проживає в квартирі [ADDRESS] разом з жінкою та дитиною. Інших осіб за вказаною адресою він не бачив. [PERSON] він бачить один - два рази на тиждень. Ніяких інших чоловіків в квартирі сусіда не бачив. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 р. по справі за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 12.02.2010 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №270. Право власності на квартиру було зареєстроване в КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» 18.03.2010 року, що підтверджується копією витягу №29452629. Згідно копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб №7414 від 27.03.2019 року, виданої Відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні було встановлено, відповідачі не проживали жодного дня у спірній квартирі з моменту їх реєстрації, оскільки добровільно виїхали за межі території України. Зазначена обставина підтверджується поясненнями позивача та свідченнями свідків. Таким чином, враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації не проживають без поважних причин більше одного року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] , підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, окремо з кожного відповідача по 384,20 грн.

Outcome: approved