Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач, в судове засідання не з`явився та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги мотивував тим, що 25.05.2004 року він одружився з [PERSON] , відповідачем по справі, зареєструвавши шлюб у Відділі РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №582 (свідоцтво серії [NUMBER] від 25.05.2004р., а.с.4). В шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя у них з часом почало погіршуватися, що в кінцевому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати, не заперечував щодо заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату та час судового засідання, відзиву щодо вимог позову суду не подала. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав. Як встановлено сторони подружніх відносин не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, від відповідача заперечень не поступило. Згідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає за доцільне постановити рішення про задоволення позовних вимог. Спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей немає. В той же час за вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому позивач у своїй заяві просить понесені ним судові витрати залишити за ним. Відтак суд вважає за можливе судові витрати понесені позивачем залишити за ним. На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України, ст.ст. 104, 109-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved