Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] , однак в даній квартирі зареєстрований колишній власник [PERSON] з ленами своєї родини - дружиною [PERSON] , малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до умов договору купівлі - продажу [PERSON] зобов`язався забезпечити зняття з реєстрації місця проживання зареєстрованих в квартирі осіб у строк до 01.09.209 року, однак відповідач зобов`язання не виконав. Домовленостей щодо реєстрації та родинних зв`язків позивач не має з відповідачами не має. Враховуючи те, що відповідачі порушують права [PERSON] як власника квартири, позивач був змушений звернутися до суду. Ухвалою суду було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам надано строк для подання заяв по суті. Відповідачами відзиву надано не було. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суди, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Частиною 2 ст.15ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить договір купівлі-продажу квартири від 19.08.2019 року(а.с.8). Згідно п.5 вище вказаного договору, [PERSON] зобов`язався забезпечити зняття з реєстрації місця проживання зареєстрованих в квартирі осіб у строк до 01.09.209 року, однак відповідач зобов`язання не виконав. В вище вказаній квартирі зареєстровані колишній власник [PERSON] та члени його родини, а саме: дружина [PERSON] з двома малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить довідка КП «ЖУК» від 09.09.2019 року(а.с11). Відповідачі в квартирі не мешкають з 2015 року, їх особисті речі відсутні, претензій щодо житла не заявляли, про що свідчать письмові пояснення сусідів(а.с.12-13). Факт реєстрації відповідачів за спірною адресою та те, що вони в квартирі не проживають підтверджується також актом обстеження умов проживання від 02.10.2019 року(а.с.26), наданим третьої особою. Враховуючи те, що відповідачі порушують права [PERSON] як власника квартири, позивач був змушений звернутися до суду. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При цьому згідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідачів за іншою адресою та збереження у цей час за ними права користування житлом, суду не надано. Таким чином, реєстрація відповідачів, позбавляє можливості позивача використовувати житло за власним розсудом, і повною мірою реалізувати свої права власника передбачені вище вказаними нормами Закону. Враховуючи ті обставини, що відповідачі з дітьми відсутні в спірному жилому приміщенні понад рік, оплату за житло не здійснюють, відзиву відповідачі не надали, суд вважає, що є підстави для визнання їх такими, що втратили право користування спірним житлом. З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved