Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] селищної ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Пізніше, 14.11.2016 року позивач уточнив свої позовні вимоги, а саме просив визнати за ним право в порядку спадкування на завершення процедури приватизації земельної частки (паю) в розмірі 6,94 умовних кадастрових гектарів, розташованої а території [PERSON] селищної ради на землях колишнього КСП ім. Петровського Казанківського району Миколаївської області та одержання на його імя документа про право власності на земельну ділянку, розпочату [PERSON], який помер 20.04.2015 року. Позивач зазначає, що за рішенням сесії [PERSON] селищної ради від 07.04.2000 року за його батьком [PERSON] визнано право на земельну частку (пай), як помилково пропущеному у списках осіб, які мають право на землю, але правовстановлюючий документ про право власності на землю він за життя не оформив. Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, його представник за довіреністю [PERSON], уточнені позовні вимоги підтримала, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини та просила її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Казанківського району Миколаївської області голова селищної ради [PERSON] надав суду заперечення проти позову в якому зазначив, що\~відповідно до вимог\~ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основними документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивачем до суду не надано доказів, що [PERSON] був отриманий сертифікат на право на земельну частку (пай), а зазначене позивачем у позові рішення [PERSON] селищної ради не являється правовстановлюючим документом. Також, за життя [PERSON] не звернувся до державних органів чи до суду за захистом своїх прав щодо отримання правовстановлюючих документів та на протязі 15 років, в період з 2000 по 2015 рік не виготовив правовстановлюючі документи на землю та не звертався до селищної ради з метою надання викопіювання про місцезнаходження земельної частки (паю). Позивачем до суду не надано жодних доказів, що його батьком [PERSON] була розпочата процедура приватизації. Тому, на підставі зазначеного, в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] селищної ради Казанківського району Миколаївської області за довіреністю [PERSON] просить суд залишити позовну заяву без задоволення. Представник відповідача [PERSON] райдержадміністрації Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, 12.01.1996 року КСП імені Петровського було видано державний акт на право колективної власності на землю, який отримано 01.10.1996 року. [PERSON] до списку осіб, що додається до цього державного акту, внесений не був. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Миколаївської області від 14.12.2015 року №ч.10/0-8/19-15, по КСП імені Петровського середній розмір земельної частки ( паю) складає 6,94 умовних кадастрових гектарів. Згідно рішення [PERSON] селищної ради за № 14/176 від 07.04.2000 року було переведено із земель державного резервного фонду [PERSON] селищної ради в землі колективної власності земельну ділянку загальною площею 291,43 га для слідуючих пропущених та новоприбулих членів колективних сільськогосподарських підприємств, [PERSON]\~зазначений у списках, та зобовязано вищезазначених громадян в місячний термін зробити замовлення землевпорядній організації по переведенню відповідної площі із земель державного резервного фонду, але правовстановлюючий документ про право власності на землю позивач не оформив. Згідно свідоцтва про смерть серія І-ФП №214886, [PERSON] помер 20.04.2015 року в смт Казанка Казанківського району Миколаївської області, про що 22.04.2015 року зроблено відповідний актовий запис №42. Представник позивача за довіреністю звернувся з заявою до голови [PERSON] райдержадміністрації Миколаївської області щодо прийняття рішення про визнання за [PERSON] права в порядку спадкування на завершення процедури приватизації та одержання документа про право власності на імя батька [PERSON], на яку 11.04.2016 року за №Ч-66-15-16 отримав відповідь, що при розгляді вказаної заяви документів, що посвідчують право [PERSON] на земельну частку (пай) [PERSON] додано не було, а враховуючи інформацію, що міститься в заяві, такого документа оформлено не було. [PERSON] райдержадміністрація не має законних підстав для прийняття рішення про виділення в натурі земельної ділянки гр. [PERSON], а повноваження райдержадміністрації щодо визнання права власності в порядку спадкування не передбачені законодавством, рекомендовано звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Згідно\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року\~передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11\~ППВСУ від 30 травня 2008 року №7\~про те, що відповідно до статті 1225\~ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125\~ЗК\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126\~ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216\~ЦК\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення»\~ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125\~ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Як встановлено в судовому засіданні та зазначено і не заперечується позивачем та його представником, [PERSON] не отримував сертифікату на право на земельну частку (пай), не набув права власності на земельну ділянку, зазначеним рішенням [PERSON] селищної ради за № 14/176 від 07.04.2000 року земельна ділянка не була передана у власність спадкодавцю, а тільки переведена із земель державного резервного фонду [PERSON] селищної ради в землі колективної власності, ним не була розпочата процедура приватизації, а тому право власності на земельну ділянку не виникло та не перешло до спадкоємця [PERSON] у порядку спадкування. Таким чином, суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed