Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про про стягнення боргу за борговою розпискою, у сумі основної позики 63 707,80 грн (2140 Євро), 3 % річних за прострочений період (08.03.2018 року по 12.06.2019 року) - 2414 грн., втрати від інфляції за прострочений період (08.03.2018 року по 12.06.2019 року) - 6931,62 грн., відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7538 грн. та сплаченого судового збору в сумі 805,92 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що отримані кошти згідно розписки, відповідач зобов`язаний був повернути до 08.03.2018 року, однак, до зазначеної дати [PERSON] боргу не повернув, ігнорував неодноразові вимоги повернути борг. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання двічі з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON] , проти чого позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 16.01.2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав в борг 2140,00 євро та зобов`язався повернути борг до 08.03.2018 року, що підтверджується розпискою від 16.01.2018. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку розписки позичальника. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає платі у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до курсу валют НБУ станом на 12.06.2019 року 100 Євро = 2977,0411 грн. Отже, сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики від 16.01.2018 року станом на 12.06.2019 року становить 63707,80 грн. (2140 Євро). Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за вказаним вище договором позики (розпискою) від 16.01.2018 року не виконав та суму боргу не повернув. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч.1 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач допустив прострочення виконання взятих на себе зобов`язань перед позивачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних за період з 08.03.2018 року по 12.06.2019 року від суми боргу 63 707,80 грн. (2140 Євро) становить 2414 грн. Що стосується позовної вимоги про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції, то як передбачено нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору позики, індексації не підлягає (постанова ВСУ у справі № 6-284цс17 від 01.03.2017 року). Тому норми ч. 2ст. 625 ЦК Українищодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, яке визначене у гривні. Щодо заявленої вимоги про відшкодування суми гонорару адвоката за надання правничої допомоги у сумі 7538 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Позивачем, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги від 12.03.2019 з додатком № 1 від 18.03.2019, акти про надання та приймання юридичних послуг (з детальним описом наданих послуг за правничу допомогу) № 1 від 18.03.2019, № 2 від 16.05.2019 та № 3 від 10.06.2019 на загальну суму 7538 грн., копію квитанцій № 1 від 18.03.2019, згідно якої позивачем [PERSON] сплачено на рахунок Чубика Б.Г. 2750 грн., копію квитанцій № 2 від 16.05.2019, згідно якої позивачем [PERSON] сплачено на рахунок Чубика Б.Г. 2000 грн., копію квитанцій № 3 від 10.06.2019, згідно якої позивачем [PERSON] сплачено на рахунок Чубика Б.Г. 2000 грн., копію фіскального чеку № 0087684 від 16.05.2019 про оплату за паливо у розмірі 200 грн., копію фіскального чеку №3805 від 16.05.2019 про оплату за паливо у розмірі 288,42 грн., копію фіскального чеку № 60858 від 10.06.2019 про оплату за паливо у розмірі 300 грн. Водночас суд враховує, що представник позивача - адвокат Чубик Б.Г. брав участь у судовому засіданні лише один раз 16.05.2019 року, яке тривало 1 год., а саме з 11 год. 19 хв. по 12 год. 19 хв., що підтверджується протоколом судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд вбачає за необхідне зменшити розмір витрат на правову допомогу, з таких підстав. Дана справа не є складною, ціна позову також є незначною, а обсяг наданих послуг адвокатом Чубиком Б.Г. є явно завищеним. Тому на думку суду співмірною вартістю наданих послуг позивачу є сума 3000,00 грн. Відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір, а також витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст. ст. 526, 527, 533, 625, 1046, 1048, 1049 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 137,141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

Outcome: approved