Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Право власності зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області реєстраційний № 272338212126 від 04 липня 2014 року. Спірну квартиру він придбав за договором купівлі-продажу від 04 липня 2014 року у продавця за довіреністю від імені [PERSON]. На теперішній час відповідачі, проживають за іншою адресою, але зареєстровані у його квартирі. Відповідачі не проживають за місцем реєстрації з 2009 року, ніякого зв'язку між ним та відповідачами зараз не існує, у квартирі відсутнє майно відповідачів, комунальні послуги по утриманню квартири сплачує він самостійно, ніякої участі по утриманню квартири відповідачі не приймають та нею не користуються. Фактично відповідачі забезпечені житлом, добровільно знятися з реєстрації не бажають і таким чином перешкоджають розпоряджатися приватним майном, що і є причиною звернення до суду з даною позовною заявою. Просить суд зняти з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], зобов'язати головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідачів на його користь сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 243,60 гривень. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Представник головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. У відповідність ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 04 липня 2014 року придбав у [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, однокімнатну квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 04 липня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу. Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 956, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 04 липня 2014 року. Відповідно до виписки з фінансово-облікового рахунку №2853 від 19 листопада 2014 року, у спірній квартирі з 22 грудня 2008 року зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту виданого Приватним підприємством «Комунальщик-2» №237 від 15 серпня 2014 року, [PERSON] та [PERSON] прописані, але не проживають за адресою [ADDRESS] з 2009 року по теперішній час. Оскільки відповідачі виїхали у 2009 році зі спірної квартири, відсутні без поважної причини в зазначеній квартирі понад шість місяців, не виявляють наміру та бажання вселитися у спірну квартиру, тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, визнавши відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], а що стосується позовних вимог [PERSON] про зняття [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку, то в цій частині позову слід відмовити, оскільки вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового і цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК України). Зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання» на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Крім того, у відповідність до ст.88 ЦПК України, з відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі по 121,80 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial