Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [PERSON] за життя належали вісім земельних ділянок: площею: 0.7119 га; 0.1368 га; 0.7120 га; 0.1370 га; 0.0620 га; 0.0393 га; 0.1617 га; 0.2230 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. 06 травня 2014 року [PERSON] померла, проте ще за життя, 27 липня 2007 року посвідчила заповіт на імя [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому [PERSON] просив суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON], кожен зокрема, не зявилися, проте подали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], кожен зокрема в судове засідання не зявилися, однак до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що 06 травня 2014 року померла [PERSON], яка ще за життя 24 липня 2007 року посвідчила заповіт, яким право власності на земельні ділянки площею: 0.7119 га; 0.1368 га; 0.7120 га; 0.1370 га; 0.0620 га; 0.0393 га; 0.1617 га; 0.2230 га, заповіла [PERSON] (а.с. 5,7). Копіями Державних актів про право приватної власності на земельні ділянки серії ЯЕ № 327730, серії ЯЕ № 326037, серії ЯЕ № 327729, серії ЯЕ № 326038 від 30 грудня 2010 року; серії ЯИ № 000469, серії ЯИ № 000467, серії ЯИ № 000468, серії ЯИ № 000466 від 29 жовтня 2009 року підтверджується, що власником восьми земельних ділянок площею: 0.7119 га; 0.1368 га; 0.7120 га; 0.1370 га; 0.0620 га; 0.0393 га; 0.1617 га; 0.2230 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства є [PERSON] (а.с. 8-15) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 431/01-16 від 17 червня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Старочорторийською сільською радою Маневицького району Волинської області 04 липня 2007 року за Р№ 160, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця, які підтверджують право власності [PERSON] на спадкове майно (а.с. 24 ). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 992/1-16 від 06 червня 2017 року після смерті [PERSON], яка померла 06 травня 2014 року, заведена спадкова справа № 236 за 2014 рік. 20 жовтня 2014 року із заявами про відмову від прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Старочорторийською сільською радою Маневицького району Волинської області 24 липня 2007 року за Р№ 160 звернулись [PERSON] та [PERSON] (а.с. 48-50). 20 жовтня 2014 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась [PERSON] (48, 51). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, інші спадкоємці на земельні ділянки не претендують, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved