Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Глейзер Технолоджис» матеріальну шкоду в розмірі 156 052, 00 грн. та моральну шкоду в розмірі 627 144, 00 грн. на користь [PERSON]. У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23.09.2011 року за адресою м. Одеса, вул. Гагарінське плато, 5/1 на будівельному майданчику будівництва 22-х поверхового будинку стався нещасний випадок, внаслідок якого загинув його син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до договору підряду №626 від 08.09.2010 року, укладеному між замовником робіт - ТОВ «Добробут ЛТД» та підрядником ТОВ «Глейзер технолоджис», останнє виконувало роботи по поставці та монтажу алюмінієвого світлопрозорого фасаду з склопакетами на вказаному будівельному об'єкті. Для організації робіт на будівельному майданчику, наказом №01/15 від 14.10.2010 року було призначено начальником дільниці [PERSON], на якого покладено відповідальність, зокрема вимог охорони праці та техніки безпеки. Для виконання покладених на [PERSON] обов'язків -1.10.2010 року директором ТОВ «Глейзер технолоджис» Єгорян С.А. тому було видано довіреність №3 про надання права укладати трудові угоди. Судом встановлено, що на виконання повноважень по вказаній довіреності [PERSON] допустив до виконання робіт на підприємстві [PERSON], якому доручив виконання робіт різноробочого з 20.09.2011 року і до 23.09.2011 року, не забезпечивши відповідність технологічного процесу вимогам безпеки і допустив виконання будівельно-вантажних робіт з порушенням проектної документації, будівельних норм та правил, що встановлюють належні умови праці, внаслідок чого при виконанні робіт [PERSON] оступився, втратив рівновагу та впав в отвір вентиляційної шахти, і в результаті падіння з 22-го на 2-й поверх, загинув. 05.11.2011 р. Прокуратурою Приморського району м. Одеси була порушена кримінальна справа відносно [PERSON] [INFO], за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України. Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України. Внаслідок бездіяльності [PERSON], як працівника ТОВ «Глейзер технолоджис», яка полягає в недодержанні вимог діючого законодавства у сфері охорони праці, позивачу була завдана матеріальна шкода, яка полягає у витратах на поховання, спорудження та придбання надгробного пам'ятника в розмірі 156052,00 грн., а також моральна шкода, яку позивач оцінює в 627 144, 00 грн. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги довірителя підтримав, просив їх задовольнити та закінчити розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача по довіреності [PERSON] в судове засідання не з'явився, викликаний, про поважність причин не явки суду не повідомлено. Представник третьої особи ТОВ «Добробут ЛТД» по довіреності Томашевський О.О. в судове засідання не з'явився, викликаний, про поважність причин не явки суду не повідомлено. Третя особа - [PERSON] в суд не з'явився, направив заяву, якою просив закінчити розгляд справи за його відсутністю. Суд, у зв'язку з неявкою сторони, що не з'явилась та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 169 ЦПК України, на місці ухвалив слухати справу за відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 23.09.2011 року за адресою м. Одеса, вул. Гагарінське плато, 5/1 на будівельному майданчику будівництва 22-х поверхового будинку стався нещасний випадок, внаслідок якого загинув син позивача [PERSON], [INFO]. Відповідно до договору підряду №626 від 08.09.2010 року, укладеному між замовником робіт - ТОВ «Добробут ЛТД» та підрядником ТОВ «Глейзер технолоджис», останнє виконувало роботи по поставці та монтажу алюмінієвого світлопрозорого фасаду з склопакетами на вказаному будівельному об'єкті. Для організації робіт на будівельному майданчику, наказом №01/15 від 14.10.2010 року було призначено начальником дільниці [PERSON], на якого покладено відповідальність, зокрема вимог охорони праці та техніки безпеки. Для виконання покладених на [PERSON] обов'язків -1.10.2010 року директором ТОВ «Глейзер технолоджис» Єгорян С.А. тому було видано довіреність №3 про надання права укладати трудові угоди. Судом встановлено, що на виконання повноважень по вказаній довіреності [PERSON] допустив до виконання робіт на підприємстві [PERSON], якому доручив виконання робіт різноробочого з 20.09.2011 року і до 23.09.2011 року, не забезпечивши відповідність технологічного процесу вимогам безпеки і допустив виконання будівельно-вантажних робіт з порушенням проектної документації, будівельних норм та правил, що встановлюють належні умови праці, внаслідок чого при виконанні робіт [PERSON] оступився, втратив рівновагу та впав в отвір вентиляційної шахти, і в результаті падіння з 22-го на 2-й поверх, загинув. 05.11.2011 р. Прокуратурою Приморського району м. Одеси була порушена кримінальна справа відносно [PERSON] [INFO], за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України. Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України. Внаслідок бездіяльності [PERSON], як працівника ТОВ «Глейзер технолоджис», яка полягає в недодержанні вимог діючого законодавства у сфері охорони праці, позивачу була завдана матеріальна шкода, яка полягає у витратах на поховання, спорудження та придбання надгробного пам'ятника в розмірі 156052,00 грн., а також моральна шкода, яку позивач оцінює в 627 144, 00 грн. Судом встановлено, що відповідачем вже погашено позивачеві 80000,00 грн. матеріальної шкоди, а тому суд робить висновок про необхідність частково задовольнити вимоги [PERSON] та стягнути на підставі ст.ст.1166, 1168, 1172 ЦК України на його користь з відповідача 76052,00 грн. матеріальної шкоди. Крім того, суд на підставі ст. 1167 ЦК України частково задовольняє вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, з врахування ступеню моральних страждань в розмірі 300000,00 грн. Також суд знаходить, що відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судові витрати у сумі 3441 грн.

Outcome: partial