Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про зняття арешту з майна. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в позові зазначено: Комунарський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро). В позовній заяві [PERSON] просить зняти арешт та заборону здійснювати відчуження нерухомого майна, яке належить йому, накладений постановою 18576779 державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 23.05.2011 та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи щодо арешту та заборони здійснювати відчуження з належного позивачу майна, які були внесені на підставі вказаної постанови. Свої вимоги мотивує наступним. [PERSON] є житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 25.01.2003 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Вартановою О.С., р.№71. Позивачу стало відомо, що Комунарським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжя при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3068 від 13.01.2010, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , постановою від 23.05.2011 був накладений арешт та оголошена заборона здійснювати відчуження на все належне позивачу нерухоме майно. На теперішній час будь-яка заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини відсутня. На теперішній час виконавче провадження закрите, що підтверджено довідками. Таким чином на даний час на належне позивачу майно безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з цією позовною заявою. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву, про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа в судове засідання не з`явились, але надали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до наступних висновків. Право власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] підтверджено Договором купівлі-продажу, посвідченого 25.01.2003 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Вартановою О.С., р.№71; Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 258375, виданим 31.03.2003 ОП ЗМБТІ. Так, дійсно постановою 18576779 державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 23.05.2011 було накладено арешт та заборону здійснювати відчуження нерухомого майна, що належить [PERSON] , в виконавчому провадженні № 27455371 на виконання виконавчого листа № 2-3068/2009, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 24940, наданої 20.10.2020 Запорізьким районним ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вбачається, що 14.11.2013 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Згідно ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.\~321\~ЦК України,\~право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні.\~Особа може\~бути позбавлена\~права власності\~або обмежена\~у його\~здійсненні лише\~у випадках\~і в\~порядку,\~встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених\~частиною другою статті 353\~цього Кодексу. Згідно ст. 328. ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищевказаного та враховуючи повну відсутність заборгованості за ВП № 27455371, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи те, що позивач просить суд не стягнути з відповідача на його користь судові витрати та не повертати 50% судового збору, суд вважає за можливе не стягувати з відповідача судові витрати на користь позивача та не повертати 50% судового збору з державного бюджету України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved