Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до ВДВС Лубенського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з майна. В позові вказав, що він є власником домоволодіння за адресою: вул.Березова, 9, м.Лубни. На підставі виконавчого листа Лубенського міського суду від 10.09.1998 року відповідачем було накладено арешт на вказане майно. Арешт накладено на виконання вироку Лубенського міського суду від 22.04.1998 року, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні цього злочину, передбаченого ч.1 ст.215 КК України, призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання на 1 рік, стягнуто з [PERSON] на користь Лубенської ЦРЛ 107 грн 10 коп., на користь [PERSON] 2 961 грн 33 коп. матеріальної шкоди, 225 грн моральної шкоди та на користь [PERSON] 17 грн 10 коп. матеріальної шкоди, 225 грн моральної шкоди. Після досягнення [PERSON] повноліття покладено на нього обовязки про відшкодування шкоди потерпілим в повному обсязі. Вирок вступив в законну силу та на підставі нього було відкрито виконавче провадження. На сьогоднішній день вирок виконаний повністю, однак арешт з майна досі не знято. Позивач прохає зняти арешт з всього майна, що належить [PERSON]І, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], накладений відділом державної виконавчої служби Лубенського управління юстиції на підставі виконавчого листа Лубенського міського суду від 10.09.1998 року, вид обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1701888 від 22.02.2005 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, № 1701888 від 22.02.2005 року. При відкритті провадження судом вирішено розглядати справу в спрощеному провадженні. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, однак останній своїм правом не скористався, відзив до суду не надіслав. Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна предявляються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: вул.Березова, 9, м.Лубни. На підставі виконавчого листа Лубенського міського суду від 10.09.1998 року відповідачем було накладено арешт на вказане майно. Арешт накладено на виконання вироку Лубенського міського суду від 22.04.1998 року, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні цього злочину, передбаченого ч.1 ст.215 КК України, призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання на 1 рік, стягнуто з [PERSON] на користь Лубенської ЦРЛ 107 грн 10 коп., на користь [PERSON] 2 961 грн 33 коп. матеріальної шкоди, 225 грн моральної шкоди та на користь [PERSON] 17 грн 10 коп. матеріальної шкоди, 225 грн моральної шкоди. Після досягнення [PERSON] повноліття покладено на нього обовязки про відшкодування шкоди потерпілим в повному обсязі. На сьогоднішній день вирок виконаний повністю, що підтверджується листом відповідача від 15.01.2018 № 536, відповідно до якого на його виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження, в яких позивач є боржником. Однак, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень арешт з майна позивача досі не знято. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Водночас, позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатися належною їй квартирою у звязку з тим, що на дане майно накладено арешт на підставі рішення суду. Зважаючи на те, що на сьогоднішній день вирок виконаний повністю, відсутні відкриті виконавчі провадження, в яких позивач є боржником, питання про зняття арешту з майна позивача не вирішено відповідачем самостійно, продовження арешту майна перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника, суд вважає за необхідне задовольнити поданий позов про зняття арешту з майна. Водночас суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про виключення обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, оскільки безпосередньою підставою для виключення таких відомостей є рішення суду про зняття арешту з майна. В судовому порядку питання про примусове виключення відомостей про арешт майна з Реєстру вирішується в разі наявності спірних правовідносин з субєктом відповідальним за ведення Реєстру.

Outcome: partial