Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що він є власником будинку №103 по вул. Рубіжна м. Лисичанська на підставі договору дарування від 05.04.1991р.посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром №2-1706. В будинку зареєстрований його син [PERSON], [INFO], як член сімї з 14.08.2007р.. Відповідач мешкав в будинку з дитинства, а після смерті його матері, як йому виповнилось 18 років не мешкає в будинку, забрав свої речі, переїхав мешкати до своєї бабусі за адресою [ADDRESS] років Перемоги, 9/32. Він сплачує за відповідача комунальні послуги. Позивач ніяким чином не перешкоджав відповідачу проживати у цьому житловому будинку, відповідач з власного бажання перестав мешкати за цією адресою, домовленості між сторонами про збереження за відповідачем житла не має. Вважає, що відповідач не мешкає в спірному будинку без поважних причин. Внаслідок реєстрації відповідача в будинку позивач не може оформити субсидію, сплачує комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Тому просив суд визнати [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком № 103 по вул. Рубіжна в місті Лисичанськ. Позивач [PERSON]. в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що згідно з договору дарування від 05.04.1991 р. посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстр №2-1706 за яким [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар житловий будинок із господарськими і побутовими спорудами та будівлями за адресою м. Лисичанськ, вул. Рубіжна, буд. 103. Згідно з реєстраційного напису проведеного Бюро технічної інвентаризації будинок №103 по вул. Рубіжна в м. Лисичанську зареєстровано за [PERSON] в реєстровій книзі за №2216. Згідно з довідкою виданою Головою вуличного комітету від 04.11.2016 року, [PERSON], який мешкає за адреосю м. Лисичанськ, вул. Рубіжна, буд. 103 у тому, що [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає з 2007 року по теперішній час. Згідно з довідкою №7306/10-02 від 01.11.2016р. виданого Відділом адміністратинвих послуг Лисичанської міської ради [PERSON] за адресою м. Лисичанськ вул. Рубіжна, буд. 103 про те,що зареєстровані [PERSON] - власник, [PERSON] син. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у будинку позивача обмежує його права, так як він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будинку з 2007 року, тобто понад 1 рік, і судом встановлено, що відповідач мешкає за іншою адресою. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved