overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду з заявою, заінтересована особа Новопольська сільська рада Балтського району Одеської області, про встановлення факту смерті. На обґрунтування вимог зазначив, що його брат [PERSON] помер [INFO] в с. Волова Балтського району Одеської області, після смерті якого залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області. У нього виникла необхідність оформити право на спадщину, однак через перенесений стрес від втрати брата він не звернувся до РАЦСу за отриманням свідоцтва про смерть, тому він не може довести, що [PERSON] помер, через відсутність актового запису про його смерть. Посилаючись на викладене, він просив суд встановити факт смерті [PERSON] [INFO], який помер [INFO] в с. Волова Балтського району Одеської області. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник заявника заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Вислухавши заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON], [INFO], помер [INFO] в с. Волова Балтського району Одеської області, що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], довідкою Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області №614 від 20.12.2018 року. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для оформлення права на спадщину, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 06.06.1987 року між ним та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб. Сторони сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру. По причині не сумісності характеру та розладів сімейних стосунків їхнє сімейне життя не склалось. В звязку з чим позивач вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить його інтересам. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, можливість збереження сім`ї втрачена, тому шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно копії пенсійного посвідчення [PERSON] видно, що він є інвалідом ІІ групи, тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору. У відповідності до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за подання даного позову у розмірі, визначеному ст. 4 ч. 2 п. 1 пп.3 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 18.01.2008 року між ним та відповідачкою в держадміністрації с. Броштяни Рибницького району ПМР був зареєстрований шлюб. Вони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Сторони сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру. По причині не сумісності характеру та розладів сімейних стосунків їхнє сімейне життя не склалось. В зв'язку з чим позивач вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить його інтересам. Спору щодо проживання дитини та майна між сторонами не виникає. Позивач до судового засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його присутності, та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», оскільки її зареєстроване місце проживання (перебування) невідоме. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи, в зв'язку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, можливість збереження сім`ї втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На обґрунтування вимог зазначив, що 03.12.1998 року помер його батько [PERSON], який на день смерті мав право на земельну частку (пай) площею 4,19 умовних кадастрових гектарів по КСП «Надія» на території Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифіката серії ОД-03 № 0240422. Коли він звернувся в нотаріальну контору для оформлення права на спадщину, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на зазначену земельну частку (пай). Оскільки він являється спадкоємцем за законом першої черги, фактично прийняв спадщину, тому просив суд визнати його право на вказане спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 03.12.1998 р., що підтверджується копією свідоцтва про його смерть ( а.с.- 8 ). Згідно копії свідоцтва про народження ( а.с.- 7 ) позивач є сином [PERSON] З довідки Відділу Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області (а.с. 12) вбачається, що дійсно [PERSON] на підставі розпорядження Балтської РДА Одеської області № 166 від 14.03.1997 року отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0240422, на земельну частку (пай) площею 4,19 умовних кадастрових гектарів по КСП «Надія» на території Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області. Згідно листа приватного нотаріуса від 16.03.2017 року № 342/01-16 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вказану земельну частку (пай). Згідно довідки Балтської міської ради Одеської області від 14.03.2017 року (а.с - 10) позивач [PERSON] проживав разом зі своїм батьком [PERSON] на момент його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Як видно з довідки Кодимської державної нотаріальної контори від 12.04.2017 р. № 409/01-16, спадкоємці після смерті [PERSON], померлого 03.12.1998 року, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. Таким чином, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, прийняв спадщину, але не оформив її через відсутність правовстановлюючого документу, тому позов належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду з позовом до Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, Балтської районної державної адміністрації, третя особа Відділ Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області, про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. На обґрунтування вимог зазначив, що 13.10.2001 року померла його мати [PERSON], яка на день смерті мала право на земельну ділянку № 862 площею 2,58 га із земель СБК Пужайково, розташовану на території Пужайківської сільської ради Балтського району. Коли він звернувся в нотаріальну контору для оформлення права на спадщину, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку. Оскільки він являється спадкоємцем за законом першої черги, фактично прийняв спадщину, тому просив суд визнати його право на вказане спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представники відповідачів - Пужайківської сільської ради та Балтської РДА в судове засідання не зявилися. Надали заяви про розгляд справи за їх відсутності у яких зазначили, що заперечень по справі не мають. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що мати позивача - спадкодавиця [PERSON] померла 13.10.2001 р., що підтверджується свідоцтвом про її смерть ( а.с.- 7 ). Родинні відносини між позивачем та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с.-6). З довідки Пужайківської сільської ради № 1225 від 22.10.2015 року вбачається, що [PERSON] дійсно значиться в списку померлих громадян, які мали право на земельну частку (пай) із земель СБК «Пужайково» на час підготовки проекту приватизації (додаток № 3 до Виписки з технічного звіту по перенесенню в натуру проекту приватизації земель СБК «Пужайково» на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області), розмір земельної ділянки - 2,58 га, земельна ділянка № 862. Як видно з довідки відділу Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області, вартість зазначеної земельної ділянки становить 75221,60 грн. Згідно листа приватного нотаріуса від 28.03.2016 року № 243/01-16 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Позивач [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину, оскільки проживав зі спадкодавцем на момент смерті, що підтверджується довідкою Пужайківської сільської ради від 23.02.2016 року № 299, тому позов належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду з позовом до Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. На обґрунтування вимог зазначив, що 08.03.2002 року помер його батько [PERSON], який на день смерті мав право на земельну ділянку № 929 площею 2,81 га із земель СБК Пужайково, розташовану на території Пужайківської сільської ради Балтського району. Коли він звернувся в нотаріальну контору для оформлення права на спадщину, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку. Оскільки він являється спадкоємцем за законом першої черги, фактично прийняв спадщину, тому просив суд визнати його право на вказане спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 08.03.2002 р., що підтверджується копією свідоцтва про його смерть ( а.с.- 6 ). Згідно копії свідоцтва про народження ( а.с.- 7 ) позивач є сином [PERSON] Відповідно розпорядження Балтської РДА Одеської області «Про затвердження проекту приватизації земель СБК «Пужайково»» від 09.07.2003 року № 170/А-2003 [PERSON] значиться в списку померлих громадян, які мали право на земельну частку (пай) із земель СБК «Пужайково» на час підготовки проекту приватизації, розмір земельної ділянки - 2,81 га, земельна ділянка № 929. Як видно з довідки відділу Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області (а.с 9), вартість зазначеної земельної ділянки становить 75221,60 грн. Згідно листа приватного нотаріуса від 04.04.2017 року № 433/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку. З матеріалів справи вбачається, що позивач прийняв спадщину батька в силу ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), так як проживав разом з ним на момент його смерті. Як видно з довідки Кодимської державної нотаріальної контори від 03.05.2017 р. № 55401-16, спадкоємці після смерті [PERSON], померлого 08.03.2002 року, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. Таким чином, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, прийняв спадщину, але не оформив її через відсутність правовстановлюючого документу, тому позов належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою разом не проживає, сімейних відносин не підтримує та відновлювати їх не мають наміру. Причиною розладу сімейних стосунків стало несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, в звязку з чим позивач вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить його інтересам. Сторони по справі до судового засідання не зявилися, однак надали до суду заяви в яких погоджуються на розірвання шлюбу, та просять суд розглянути справу за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 053273, зареєстрованого 15.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 66, [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Бабій) [PERSON], уклали шлюб 15.07.2007 року. Під час шлюбу, в сімї [PERSON] 10.07.2009 року народилася дочка [PERSON]. На даний час дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу позивачка хоче залишити прізвище «Кабанюк» та залишити дитину на своєму утримані. По причині несумісності характеру, різних поглядів на життя сімейне відносини не склалися. Позивач та відповідач шлюбні відносини не підтримують, наміру поновити шлюбних відносин не має та вважають можливість збереження сімї остаточно втраченою. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберегти шлюб у звязку з чим відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, згідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи з наведеного, враховуючи, що сторони не бажають підтримувати сімейні стосунки, оцінивши їх шлюбні взаємовідносини, суд вважає, що між сторонами склалися стосунки, при яких збереження сім'ї неможливо, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя не склалося по причині різних поглядів на сімейне життя, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. В зв'язку з чим він вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить його інтересам, тому просив розірвати шлюб. Позивач до судового засідання не з'явився, однак від нього надійшла телефонограма, в якій позовні вимоги підтримує та просить ухвалити рішення, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу погоджується, та просить суд розглядати справу за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], зареєстрованого першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 962, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.10.2006 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрованим першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 121, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу позивачка хоче залишити прізвище чоловіка «[PERSON]» та залишити малолітню дитину на її утримані. По причині несумісності характеру, різних поглядів на життя, сімейне життя не склалося. Позивач та відповідач шлюбні відносини не підтримують, наміру поновити шлюбних відносин не має та вважають можливість збереження сім'ї остаточно втраченою. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберегти шлюб у зв'язку з чим відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, згідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, враховуючи, що сторони не бажають підтримувати сімейні стосунки, оцінивши їх шлюбні взаємовідносини, суд вважає, що між сторонами склалися стосунки, при яких збереження сім'ї неможливо, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя не склалося по причині різних поглядів на сімейне життя, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. В звязку з чим він вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить його інтересам, тому просив розірвати шлюб. Позивач до судового засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить ухвалити рішення, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу погоджується, та просить суд розглядати справу за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 155067, зареєстрованого виконавчим комітетом Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, актовий запис № 2, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Хлевна) [PERSON] уклали шлюб 12.11.2011 року. Під час шлюбу, в сімї [PERSON] 11.04.2011 року народився син [PERSON]. На даний час дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу позивачка хоче залишити прізвище «Ставратій» та залишити дитину на своєму утримані. По причині несумісності характеру, різних поглядів на життя, сімейне життя не склалося. Позивач та відповідач шлюбні відносини не підтримують, наміру поновити шлюбні відносини не мають та вважають можливість збереження сімї остаточно втраченою. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберегти шлюб у звязку з чим відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, згідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи з наведеного, враховуючи, що сторони не бажають підтримувати сімейні стосунки, оцінивши їх шлюбні взаємовідносини, суд вважає, що між сторонами склалися стосунки, при яких збереження сім'ї неможливо, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved