Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вказував, що 22 листопада 2002 року помер його батько [PERSON]. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в смт.Зарічне по вул.Старокінська, 15 Рівненської області. Після смерті батька спадщину прийняла його мати [PERSON]. 23 жовтня 2015 року його мати [PERSON] померла. Він є єдиним спадкоємцем 1-ї черги за законом і прийняв спадщину, оскільки у встановленому законом порядку звернувся в нотаріальну контору із відповідною заявою. Покликаючись на те, що він не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, в зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, [PERSON] просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в смт.Зарічне по вул.Старокінська, 15 Рівненської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надіслав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримує і просить задовольнити його вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився. В адресованій суду заяві про визнання позову, просив справу розглянути без участі представника. З вимогами позову згідний і не заперечує проти його задоволення. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 листопада 2002 року помер батько позивача [PERSON]. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] спадщину прийняла дружина померлого - мати позивача [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та довідкою Зарічненської нотаріальної контори, відповідно до яких, 16.11.2006 року останній видано свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видано на земельну ділянку. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] прийнявши спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті чоловіка [PERSON], не оформила в установленому законом порядку права власності на спадковий будинок. За технічним паспортом на житловий будинок, що розташований в смт.Зарічне по вул.Старокінська, 15 Рівненської області та рішень Зарічненської селищної ради від 29.10.2009 року та 25.01.2016 року, власником будинку, що розташований за вказаною адресою, значиться спадкодавець [PERSON]. Рік забудови 1950 (а.с.3-8, 17, 18). Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 20 січня 2016 року за заявою позивача [PERSON] зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.6). Згідно постанови Зарічненської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 20 липня 2016 року, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу. (а.с.20). Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину, як спадкоємець за законом, оскільки у встановлений законом строк, звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. На підставі викладеного ч.2 ст.1220, ст.1261, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved