Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.04.2017 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться на території Романівської сільської ради Луцького району. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповів [PERSON], яке останній прийняв шляхом подання відповідної заяви приватному нотаріусу. Повідомив, що 02.11.2018 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ВЛ №011292, виданого 06.10.2005 року Луцькою РДА. Разом з тим, він не може оформити спадщину на житловий будинок №9 по вул. Підгірній в с. Верхівка Луцького району через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Вказав, що відповідачами він зазначив своїх племінників, дітей його рідної сестри [PERSON], яка померла 16.03.2000 року, котрі не зазначені в заповіті і на спадщину не претендують, однак, могли би бути спадкоємцями за відсутності заповіту. \~ \~ \~ \~У звязку з чим, просить визнати за ним право власності на згадане спадкове майно. Представники позивача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому та просили його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали суду заяви про слухання справи у їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2017 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №198148 від 24.04.2017 р. (а.с. 4). Згідно витягу з погосподарської книги №8 за 2017 рік Романівської сільської ради Луцького району зясовано, що за [PERSON] значився будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Верхівка, вул. Підгірна, 9 (а.с. 10). У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно заповіту від 02.02.1995 року, посвідченого секретарем Романівської сільської Ради [PERSON], [PERSON] все належне йому майно заповів [PERSON] (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Таким чином, з представлених в судове засідання письмових доказів, матеріалів спадкової справи, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину шляхом подання до приватного нотаріуса відповідної заяви, а тому вважається таким, що прийняв спадщину в порядку, визначеному ст. 1269 ЦК України. Про відмову від її прийняття у визначений законом строк не заявляв. А тому, враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов з наведених вище підстав слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: approved