Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду з даним позовом до [PERSON] про визнання права власності на житлові будинки та земельну ділянку у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.08.2014 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, с.м.т. Новоайдар, вул. Пролетарська, буд. 68; ? частка житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, с.м. Новоайдар, вул. Луганка, буд. 64; земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Заповіту [PERSON] не залишив. [PERSON], як син спадкодавця та [PERSON], як дружина спадкодавця є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] На день смерті [PERSON] мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. За цією ж адресою мешкали позивач та відповідач по справі [PERSON] Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON], але відповідач [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. Позивач бажає прийняти спадщину після смерті батька, тому звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 25.08.2014 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, с.м.т. Новоайдар, вул. Пролетарська, буд. 68, що підтверджується копією технічного паспорта (а.с. 23-26), копією договору дарування (а.с.27-28); ? частка житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, с.м.т. Новоайдар, вул. Луганка, буд. 64, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.15), копією технічного паспорту (а.с.16-19); земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується копією державного акта (а.с.29), копією договору дарування земельної ділянки (а.с.20-22). Заповіту [PERSON] не залишив. [PERSON], як син спадкодавця, згідно копії свідоцтва про народження (а.с.7) та [PERSON], як дружина спадкодавця є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] На день смерті [PERSON] мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. За цією ж адресою мешкали позивач [PERSON] та відповідач по справі [PERSON], згідно довідки Новоайдарської селищної ради (а.с. 9). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] фактично прийняли спадщину після [PERSON], але відповідач [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджується заявою [PERSON], яка знаходиться в матеріалах цивільної справи. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], позивач отримав відмову, оскільки видати свідоцтво про право на спадщину за законом тільки на [PERSON] неможливо. Позивач бажає прийняти спадщину після батька, тому звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». З матеріалів справи вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось спадкове майно, єдиними спадкоємцями за законом є його син [PERSON] та дружина [PERSON] Позивач бажає прийняти спадщину, а відповідач відмовляється від прийняття спадщини на користь позивача. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач отримав відмову, оскільки видати свідоцтво про право на спадщину тільки на позивача не можливо, що перешкоджає йому реалізувати свої права на спадщину. Відповідач не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1220, 1221, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України,

Outcome: approved