Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 16 червня 2001 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище Пурик) [PERSON], було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №85. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. В останній час між ними постійно стали виникати сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Зазначені обставини привели до втрати почуття між ними, неможливості спілкування та відновлення сімейних відносин. Їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам. Шлюбні стосунки і спільне господарство вони не ведуть в же тривалий. Примирення між ними неможливе, оскільки сімейне життя не налагоджується вже тривалий час, кожний з них живе самостійним життям. Просить суд розірвати шлюб між позивачем і [PERSON], зареєстрований 16 червня 2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заперечння, в яких просив надати строк для примирення та надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-КИ №120489 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Першотравенського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, 16 червня 2001 року [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженка м.Першотравенська, Дніпропетровської області, зареєстрували свій шлюб за записом №85 у відділі реєстрації актів громадянського стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №160339 від 16 березня 2002 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Першотравенського міського управління юстиції в Дніпропетровській області підтверджується факт того, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] був наданий строк для примирення терміном чотири місяці, але враховуючи їх заяви, то вони наполягають на розірванні шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Частиною 2\~статті 3 СК України\~встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при пред'явленні позову до суду в розмірі 551,20 гривня.

Outcome: approved