Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] помер [PERSON] , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,45 га та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га. 17 травня 2001 року [PERSON] посвідчив заповіт, яким все своє майно заповів внуку [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, доглядом за будинком і обробітком присадибної земельної ділянки. Однак, у зв`язку з відсутністю у [PERSON] правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане спадкове майно, В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Ще за життя спадкодавець, а саме 17 травня 2001 року, посвідчив заповіт, яким все своє майно заповів внуку [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5, 7). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 жовтня 2017 року вбачається, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с. 30). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 7 за 2020 рік та довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 3 Рудниківського старостинського округу Маневицького району № 388 від 20 лютого 2020 року по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, [PERSON] належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га. Від імені спадкодавця [INFO] було посвідчено заповіт на ім`я [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, немає (а.с. 10, 11). Із витягу з рішення Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області № 15/2 від 25 січня 1994 вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,45 га та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,25 га (а.с. 9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 807/02-31 від 19 жовтня 2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, площею 0,2500 га, яка розташована в [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,45 га, що розташована в с. Островки Маневицького району Волинської області (а.с. 18). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 900/01-16 від 12 листопада 2020 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 166 за 2004 рік. 02 липня 2004 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернувся [PERSON] (а.с. 23-25). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 19 жовтня 2020 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 15). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved