Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме родинних відносин між фізичними особами: [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановивши, що вказані особи між собою є рідним батьком та сином один до одного. Заява мотивована тим, що заявник [PERSON] народився [INFO] . У його свідоцтві про народження в графі батько вказано, що батько - [PERSON] , а мати - [PERSON] . За життя заявникові була встановлена ІІІ група інвалідності за дитинством. [INFO] батько заявника помер, а [INFO] померла і мати. Заявнику стало відомо про те, що він як особа з інвалідністю має право на утримання у зв`язку з втратою годувальника, у зв`язку з чим він звернувся до Пенсійного фонду України, який в усному порядку відмовив йому в оформленні пенсії, оскільки у свідоцтві про смерть його батька вказане прізвище « [PERSON] », а у паспорті заявника - « [PERSON] ». У свідоцтві про народження прізвище заявника записано російською мовою « [PERSON] », батько « [PERSON] ». У зв`язку з викладеним заявник змушений звернутися до суду із даною заявою про встановлення факту родинних відносин. У судове засідання заявник не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з наданою до матеріалів справи копією паспорту заявника, його прізвище вказано як « [PERSON] » (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.13), прізвище заявника вказано російською мовою « [PERSON] ». Батьками заявника є російською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.13). [INFO] батько заявника помер (а.с.11). [INFO] померла мати заявника (а.с.14). За життя заявникові була встановлена ІІІ група інвалідності з дитинства, що також підтверджується копією виписки з акту-огляду МСЕК серії АВ №0829250 (а.с.10). У зв`язку із розбіжностями у написанні прізвища заявника та його батька заявник на теперішній час не може отримувати допомогу у зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспортів. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного суду України щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документі, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт родинних відносин між заявником та його батьком, зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Суд встановив, що встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, оскільки через розбіжність у написанні прізвища заявника та його батька заявник на теперішній час не може оформити та отримувати допомогу у зв`язку із втратою годувальника. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановити заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved