Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], укладеного 05.04.2012 року в Куликівській сільській раді Городнянського району Чернігівській області. У позовній заяві позивач зазначив, що 05 квітня 2012 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який був зареєстрований у Куликівській сільській раді Городнянського району Чернігівської області. Від шлюбу мають дитину, а саме сина [PERSON], [INFO]. Їх шлюб розпався тому, що вони мають різні погляди на життя, від цього виникають сварки. Життя не складається. У зв'язку з цим, вони розірвали шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 05.04.2012 року між ним та [PERSON]. Ухвалою судді від 08 жовтня 2014 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву від 09.10.2014 року з проханням розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі ( а.с. 16 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву від 28.10.2014 року з проханням розглянути справу у її відсутність, на розірвання шлюбу згодна, не заперечує щодо вимог позивача та їх задоволення ( а.с. 23 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши позицію позивача та відповідачки по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в ході судового засідання, сторони зареєстрували між собою шлюб 05 квітня 2012 року, про що 05.04.2012 року виконавчим комітетом Куликівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 01. Даний факт підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 3 ). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в с. Куликівка Городнянського району Чернігівської області та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 4 ). Згідно довідки виконкому Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 29.09.2014 року за № 619 встановлено, що склад сім'ї ( зареєстрованих осіб ) [PERSON] слідуючий : батько - [PERSON], [INFO]; мати - [PERSON], [INFO] ( а.с. 11 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що вони з відповідачкою мають різні погляди на життя, від цього часто виникають сварки. Життя не складається. У зв'язку з цим, сторони розірвали шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. Відновлювати стосунки позивач не має наміру та наполягає на розірванні шлюбу, а тому враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, згоду відповідачки на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved