Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Перещепинської міської ради, треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, яким просить: - встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO], на час відкриття спадщини; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку (пай), передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,700 га, яка розташована не території Перещепинської міської ради в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO]; - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO]; - визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки, розміром 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, та розміром 0,1955 га для ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що [INFO] померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті спадщину прийняв батько - [PERSON], втім за час життя він не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину на своє ім'я, оскільки [INFO] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, та земельної ділянки, розташованої та території Перещепинської міської ради. Звернувшись до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего С.І. із заявою про прийняття спадщини на вказане майно, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущенням ним встановлених законом строків для прийняття спадщини. Однак, як зазначає позивач на день смерті батька він постійно з ним проживав, хоча зареєстрований був за іншою адресою, а тому вважав себе таким, що прийняв спадщину. За таких обставин позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених справ як спадкоємця за законом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити мотивуючи його обставинами викладеними в позовній заяві. В наступне судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечують. Треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що не заперечують проти задоволення позову, а також зазначили, що позивач проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. В наступне судове засідання треті особи не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечували. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. З наданої суду копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що [PERSON] є його батьком (а.с.5). А згідно свідоцтва про народження [PERSON] його матір'ю є [PERSON], яка, відповідно, є бабусею [PERSON] (а.с.7). [PERSON] померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про її смерть (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщин у вигляді: - житлового будинку [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) (а.с.13); - земельної ділянки площею 0,4455 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,250 га, та для ведення особистого підсобного господарства 0,1955 га, яка знаходяться за адресою: [ADDRESS], що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18.04.2001 року (а.с.12); - земельної ділянки, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,700 га, яка розташована не території Перещепинської міської ради, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 24.12.2001 року (а.с.11). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не склала, а тому спадкування в даному випадку здійснюється за законом. Відповідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суду надано листи Перещепинської міської ради від 02.04.2015 року за № 2.26-291, та від 14.04.2015 року за № 2.26-325, згідно яких міська рада повідомила суд, що за адресою: [ADDRESS], станом на [INFO] були зареєстровані та проживали [PERSON] та її син [PERSON] (а.с.95, 96). Суду також надано довідку, видану Перещепинською міською радою 11.11.2014 року за № 3920, згідно якої за адресою: [ADDRESS], з 08.04.1977 року по [INFO] були зареєстровані та проживали [PERSON] та її син [PERSON] (а.с.39). Суду надано також акт від 12.11.2014 року, складений комісією у складі депутата Перещепинської міської ради, згідно якого [PERSON] проживав спільно зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.40). Отже, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері на підставі ст. 1268 ЦК України. На виконання ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.02.2015 року Новомосковська районна державна нотаріальна контора повідомила, що за даними нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO], не заводилась (а.с.30). А відтак, інших спадкоємців після смерті [PERSON], окрім [PERSON], судом не встановлено. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON], останній помер [INFO] (а.с.8). Із спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Новомосковського районного округу Дніпропетровської області Дейнего С.І. вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після його смерті 17.02.2014 року звернувся його син - [PERSON], (а.с.31-34). Тобто, на виконання вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного округу Дніпропетровської області Дейнего С.І., з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України строком для прийняття спадщини (а.с.9, 34). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт спільного проживання позивача разом з батьком на день його смерті за адресою: [ADDRESS], підтверджується Актом, складеним комісією у складі депутата Перещепинської міської ради, відповідно до якого, позивач мешкав за вищезазначеною адресою разом з батьком, здійснював за ним догляд та поховав його за власний рахунок (а.с.10). Крім того, даний факт підтвердили [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. А, відтак, суд вважає, що в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO], на час відкриття спадщини, позов підлягає задоволенню. Однак, щодо визнання права власності на будинок та земельні ділянки, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити виходячи з наступного. Цивільним кодексом України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. В матеріалах справи відсутні докази відмови державної нотаріальної контори у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельні ділянки, оскільки відмвоав нотаріуса мотивована лише пропуском строку (а.с.34). Отже, у позивача, на даний момент, відсутні перешкоди для позасудового способу реалізації своїх спадкових прав - отримання свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок та земельні ділянки у державній нотаріальній конторі у встановленому порядку. За наявності ж умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розглядові і захисту не підлягають, і це є самостійною підставою для відмови в позові. Отже у позові і в цій частині слід відмовити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial