Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26 липня 2008 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. В жовтня 2014 року припинено шлюбні відносини у зв'язку з тим, що протягом спільного життя не було взаєморозуміння, виникали конфлікти з різних питань сімейного життя. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. На підставі вищевикладеного позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, просив суд не надавати час на примирення, оскільки вважає збереження шлюбу неможливим. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Відповідач позов визнала, проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу не заперечувала, підтвердила, що з жовтня 2014 року не проживають разом з відповідачем, спільне господарство не ведуть. Також вважає збереження шлюбу неможливим, а тому просила суд не надавати час на примирення. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 26 липня 2008 року виконкомом Березівської сільської ради Чернівцецького району Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 09 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Подружжя не проживає разом з жовтня 2014 року, і з того часу стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб та сім'ю. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна та місце проживання дитини подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки від відповідача не надійшло до суду заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд у відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved