overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 липня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 55. Від спільного проживання з відповідачем у них є дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Спільним подружнім життям уже не проживають біля восьми місяців. За таких обставин вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, згідна на розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 077856, виданим 30.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 55. Судом встановлено, що у сторін по справі від шлюбу є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ИД № 160661 від 10.07.2012 року. Як вбачається із змісту пояснень сторін, шлюб між ними зберегти неможливо. Сімейні відносини, що склались між ними на даний час негативно впливають на них та суперечать їх інтересам. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, сімейні відносини, що склались, суперечать інтересам позивача, відносно примирення з відповідачем позивач заперечує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 06.05.1995 року Іваничівським відділом реєстрації актів громадського стану Волинської області за актовим записом № 15. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подав на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути у її відсутності по наявних у ній матеріалах, щодо задоволення позову не заперечила. Дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 06.05.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 06.05.2013 року серії [NUMBER]. У шлюбі в подружжя народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.1995 року (а.с.5), яка на момент розгляду справи в суді є повнолітньою. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дитини, яка проживає разом із позивачем, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 26 грудня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1858. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 26.12.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 26.12.2008 року серії [NUMBER] (а.с.4). У шлюбі в подружжя народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.03.2009 року (а.с.3). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, дитини проживає разом із відповідачем, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 29.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1097. У судовому засіданні [PERSON] уточнив позовні вимоги, та із врахування уточнених позовних вимог позов підтримав, просив судовий збір не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечила. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 29.08.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.08.2008 року (а.с.6). Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.01.2009 року (а.с.7). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільна дитина навчається у школі-інтернаті, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем у справі, який укладений 28 жовтня 1995 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав суду заяву, якою просив розгляд справи провести за його відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, якою просила справу розглядати у її відсутності по наявних у ній матеріалах, щодо задоволення позову не заперечила. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 28.10.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.10.1995 року (а.с. 5). Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, малолітній син проживає разом із відповідачем. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам малолітнього сина, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що із 03.11.2000 року перебуває у шлюбі із відповідачем та від даного шлюбу мають чина - [PERSON], [INFO] Зазначає, що життя в шлюбі не склалося, втрачено почуття любові, взаємоповаги і розуміння. На даний час вони проживають роздільно, спільно господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, зареєстрований 03.11.2000 року між ним та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1074. Позивач у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила справу розглядати у її відсутності по наявних у ній матеріалах, щодо задоволення позову не заперечила. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 03.11.2000 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2014 року (а.с. 3 ). Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO] Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дитини, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що із 29.08.2003 року перебуває у шлюбі із відповідачем, від спільного проживання дітей не мають. Зазначає, що сімейні відносини між ними не склались, тривалий час не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був укладений 29.08.2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького управління юстиції, актовий запис № 993. Позивач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву, якою просив розгляд справи провести за його відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримав в повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 29.08.2003 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.07.2014 року (а.с. 3 ). Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ним та відповідачкою зареєстрований 04 серпня 2015 року у виконавчому комітеті Росільнянської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9. За час спільного проживання до одруження та в шлюбі у них з відповідачкою народилось четверо дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми. Зазначає, що подружнє життя з [PERSON] не склалося. З березня 2019 року відповідачка відбувала покарання у виді позбавлення волі. Після відбуття покарання у вересні 2020 року [PERSON] додому не повернулась, вони не спілкуються, не бачаться, не підтримують будь-яких відносин, життям дітей вона також не цікавиться. Фактично сім`я припинила існування, наскільки йому відомо, відповідачка проживає з іншим чоловіком. Зазначає, що за таких обставин примирення між ними неможливе, шлюб носить формальний характер, його подальше збереження буде суперечити його інтересам та інтересам їхніх дітей. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати, примирення вважає неможливим, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 04 серпня 2015 року у виконавчому комітеті Росільнянської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 (а.с. 2). Сторони мають чотирьох спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми (а.с. 3, 4, 5, 6). Відповідно до ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім`ї, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного, ст. 104 - 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ним та відповідачкою зареєстрований 05 жовтня 2012 року у виконавчому комітеті Котелівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис №11. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , який є неповнолітнім. Зазначає, що спільне життя з [PERSON] не склалося, він втратив почуття любові та поваги до неї, між ними часто виникали суперечки, з червня 2019 року проживають порізно. Вказує, що примирення з відповідачкою вважає неможливим, сім`я припинила існування. Оскільки шлюб носить формальний характер, просить його розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, у поданій заяві просила розглядати справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 05 жовтня 2012 року у виконавчому комітеті Котелівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис №11 (а.с. 4). В шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який є неповнолітнім (а.с. 8). Відповідно до ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачка погодилась на розірвання шлюбу, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачкою позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім`ї, тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного, ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ним та відповідачкою зареєстрований 09 вересня 2004 року в Надвірнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 115. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, у них часто виникали непорозуміння та суперечки через різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів, тому вони припинили спільне проживання. Вважає, що шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі, примирення вважає неможливим, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася в установленому законом порядку. У попередньому судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу, оскільки вважала, що є можливість збереженя сім`ї. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2004 року в Надвірнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 115. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Стосунки, які існують між подружжям виключають можливість збереження сім`ї, примирення між сторонами не відбулося, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та ст.ст. 104 - 112 СК України,

Outcome: approved