Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, уточнивши вимоги, зазначає, квартира [ADDRESS] була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 1413 та з 08.05.2001 року на праві власності за №57505 зареєстрована на його імя в КП «харківське міське БТІ». Квартира була придбана під час шлюбу з [PERSON], тому відповідно до законодавства є спільною власністю подружжя і належить кожному по ? частці. З 22.05.2001 року він постійно зареєстрований за вказаною адресою. Протягом тривалого часу існую спір з відповідачем стосовно спільного проживання та користування квартирою. Постійно виникали з цього питання сварки, вчинялись бійки, в наслідок чого викликались працівники міліції. З 08.12.2014 року він позбавлений користуватися квартирою, відповідач змінила замки на вхідні двері, не пускає його до квартири, уникає від спілкування з приводу спільного користування житлом, при цьому він сплачує за комунальні послуги. Шлюб між ними розірвано рішення суду 02.11.2015 року. Спірна квартира складається з трьох кімнат площею 18,2 кв.м., 12,0 кв.м. та 10,2 кв.м., кухні площею 5,0 кв.м., коридора площею 5,1 кв.м., ванної кімнати площею 1,9 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., вбудована шафа площею 0,9 кв.м та балкону площею 1,0 кв.м.,загальна площа квартири складає 55,3 кв.м., житлова площа 40,4 кв.м.. Позивач просить вселити його у спірну квартиру, виділити йому у користування житлову кімнату площею 10,2 кв. м., що менше ніж припадає на його частку. Кімнату площею 12,0 кв.м. виділити відповідачу. Кімнату площею 18,2 кв.м та інші приміщення залишити в загальному користуванні Позивач та його представник в судове засідання не зявились, подана заява про розгляд справи за відсутністю, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлен належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи, або розгяляд справи у ії відсутність до суду не надходили. Заперечень проти позову не надано. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.\~169\~та ст.ст.\~224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст.22 Кодексу про шлюб та сімю, що діяв на час укладання договору купівлі-продажу квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.ч.1,2 ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво-або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. В силу ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства», діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Сторони перебували у шлюбі з 01 липня 1989 року, та мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 10,11) Під час перебування у шлюбі, за договором купівлі-продажу квартири від 27 квітня 2001 року, [PERSON] придбано квартиру [ADDRESS] в . Харкові, право приватної власності за останнім зареєстровано за №57505 КП «Харківське міське БТІ» (а.с.15). Згідно технічного паспорту, квартира має загальну площу 55,3 кв.м., корисну площу 54,3 кв.м., жилу площу 40,4 кв.м., складається з трьох кімнат площею 18,2 кв.м., 12,0 кв.м. та 10,2 кв.м., кухні площею 5,0 кв.м., коридора площею 5,1 кв.м., ванної кімнати площею 1,9 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., вбудована шафа площею 0,9 кв.м та балкону площею 1,0 кв.м.. Кімнати кплощею 12,0 кв.м. та 10,2 кв.м. мають окремі вихіди до кімнати 18,2 кв.м, яка має вихід до коридору (а.с. 12-14). Позивач зареєстрований в спірній квартирі з22.05.2001 року, відповідач та їхня дитина зареєстровані з 01.12.2010 року, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 9) Між сторонами постійно виникають конфлікти у спілкуванні, сварки та бійки, що підтверджується висновками працівників міліції (а.с. 16-23). Також з висновку ДІМ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 19 березня 2015 року за заявою [PERSON] від 28.02.2015 року про протиправні дії [PERSON], яка не дає йому мешкати за вищевказаною адресою. В ході розгляду заяви, [PERSON] повідомив, що що на протязі тривалого часу його дружина не впускає його додому та не віддає речі. [PERSON]І повідомила, що ії чоловік не мешкає з нею на протязі тривалого часу, не дзвонив та не приїздив. Коли останній приїде, вона віддасть йому речі (а.с. 24). Таким чином встановлено, що під час перебування у шлюбі, була придбана спірна квартира, що є спільним майном подружжя. Між сторонами існує спір щодо користування квартирою, та встановлено факт порушення права позивача на здійснення його права власності на квартиру, яке підлягає захисту, що є підставою для задоволення вимог про вселення. Кімната площею 10,2 кв.м., яку просить виділити позивач, ізольована, має окремий вхід, за площею є меншою від кімнати, яку просить виділити відповідачу. Виділення позивачу зазначеної кімнати, суд вважає доцільним, такий порядок користування спільним майном буде відповідати інтересам сторін, враховуючи їхні відносини та технічні характеристики квартири, при цьому визначення порядку користування між сторонами не порушує права дитини на займані ними приміщення. Інші приміщення квартири підлягають залишенню в загальному користуванні. Відповідач, яка повідомлена про час та місце розгляду справи, отримавши уточнену позовну заяву, не надала суду заперечень проти позову, іншого варіанту користування квартирою та доказів, які спростовували доводи позивача. Враховуючи наведене, позицію відповідача, надані докази позивачем, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат здійснюється судом відповідно до ст.. 88 ЦПК України. При подачі позову та уточненні вимог, позивачем сплачено судовий збір по 487, 20 грн. за кожну вимогу немайнового характеру, який підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved