Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про перерахування розміру аліментів з відповідача на користь позивача. В судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги, та просили суд зменшити розмір аліментів,які стягуються із позивача на користь відповідача до 1/6 частини його заробітку, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що розмір його доходів не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, визначеному рішенням Івано-Франківського міського суду від 08.12.2006 року. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти зменшення розміру аліментів, звертаючи увагу на те, що у разі зменшення розміру аліментів їй складно буде утримувати дитину, , оскільки вона ще також знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Також відповідач надала суду довідку розрахунок ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, в якій вказано розмір заборгованості позивача по сплаті аліментів, що підтверджує його періодичне небажання вчиняти дії по утриманню спільної дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 08.12.2006 року, з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від доходів [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідної вікової категорії до досягнення донькою повноліття. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, зміна розміру аліментів на дитину пов'язана із зміною матеріального становища, сімейного стану, а також стану здоров'я платника аліментів або їх одержувача на протязі аліментного зобов'язання. При визначенні розміру аліментів в 2006 році судом було враховано спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу дитину, зважаючи на те, що відповідач мав постійне місце праці, стабільні доходи. При вирішенні позовних вимог про зміну розміру аліментів судам також керується і положеннями ст. 182 СК України щодо обставин , які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема це стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В поданій до суду позовній заяві позивач вказав, що не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу. Однак, в судовому засіданні, 05.09.2014 року позивач особисто підтвердив, що офіційно працевлаштувався, заробітна плата приблизно 1400 грн. А тому 1/3 частини доходу відповідача буде становити приблизно половину прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» на дитину відповідного віку. Судом також враховано і те, що на утриманні позивача перебувають ще двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], однак позивач є працездатною особою і наявність дітей в іншому шлюбі не є підставою зменшення витрат на дитину від попереднього шлюбу. При цьому, суд досліджуючи докази наявні в матеріалах справи зазначає, що згідно наданої відповідачем довідки-розрахунку ВДВС Івано-Франківського МУЮ (а.с.17) ще з 2006 року у відповідача почала виникати та постійно зростати заборгованість по сплаті аліментів за рішенням суду від 06.12.2006 року. З огляду на викладене та з урахуванням положень ст..192 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 192 СК України,

Outcome: dismissed