Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] , посилаючись на наступне. Позивач та треті особи є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстровані відповідачі [PERSON] , яка є донькою позивача, та [PERSON] , яка є його онукою. У 2014 році відповідачі виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації. Відповідачі участі в утриманні квартири не приймають, комунальні послуги не сплачують. У зв`язку із викладеним, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. У судовому засіданні позивач присутній не був, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заяви про визнання позовних вимог, які надійшли на електронну адресу суду від імені відповідачів, не беруться судом до уваги, оскільки вони не підписані електронним цифровим підписом. Треті особи в судовому засіданні присутні не були, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заяви від імені третіх осіб, які були надані позивачем, не беруться судом до уваги, оскільки позивач не є представником третіх осіб та не має права подавати подібні заяви до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (2/4 частки), [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка), що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 17.02.1998 та копією договору купівлі-продажу 1/4 частки квартири, посвідченого 11.11.2021 приватним нотаріусом Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області, Короткевич О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №1350. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 05.11.2021 № 22706, виданої 05.11.2021 Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про реєстрацію за місцем перебування № [NUMBER] від 14.11.2017 вбачається, що [PERSON] зареєстрована з 19.01.2018 по 17.01.2019 за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки № ОК, виданої 14.10.2021 Федеральною державною автономною освітньою установою вищої освіти «Самарський національний дослідницький університет імені академіка С.П. Корольова», [PERSON] навчається на 2 курсі Самарського університету за основними освітніми програмами природничо-наукового інституту. Зарахована наказом від 24.08.2020, термін навчання до 31.08.2024. Відповідно до копії довідки № 157, виданої 18.10.2021 ІП [PERSON] , [PERSON] працює у ІП [PERSON] з 02.11.2019 по теперішній час на посаді помічника кухара. Враховуючи вищенаведені письмові докази, судом встановлено, що відповідачі за місцем реєстрації свого проживання в Україні не проживають без поважних причин більше одного року. У зв`язку із цим суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №0.0.2353158862.1 від 23.11.2021 про сплату судового збору у сумі 1816 грн. Разом з тим, позивач в письмовій заяві просив не стягувати з відповідачів на його користь судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1816 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved