Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON], діючи як представник за довіреністю [PERSON], звернувся до суду із вказаним позовом і просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 18000 грн. 00 коп., три проценти річних у розмірі 29,60 грн., інфляційні нарахування у розмірі 144 грн., всього 18173 грн. 00 коп. на користь позивача; стягнути з відповідача всі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 05.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого позивач передала відповідачу грошову позику в розмірі 18000 грн. 00 коп. зі строком повернення через місяць, а саме 05.09.2015 року. Позика була надана для особистих потреб. Станом на 25.09.2015 року сума позики не повернута. Заборгованість зі встановленого індексу інфляції за весь час заборгованості від суми боргу складає 144 грн. Для розрахунку взяті індекси інфляції за серпень 2015 року : (99,2:100) = 0,992; 18000 грн. * 0,992 = 17856 грн., 18000 грн. - 17856 грн. = 144 грн. Фінансова санкція у розмірі трьох процентів річних від суми боргу склала 29,60 грн., що розрахована за формулою: Сума санкції = С*3*Д:365: 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. 18000 грн. * 3 * 20 : 365 : 100 = 29,60 грн. Загальна сума боргу з урахування санкцій складає: 18000 грн. + 144 грн. + 29,60 грн. = 18173 грн. Тому звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, пояснив обставини викладені в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений. Суд, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що 05.08.2015 року позивач надав відповідачу позику в сумі 18000 грн. На підтвердження отримання коштів відповідачем [PERSON] була надана розписка 05.08.2015 року. (а.с.6) Відповідно до вказаної розписки відповідач зобов'язувався повернути борг до 05.09.2015 року. Відповідач зобов'язання належним чином не виконав, станом на 25.09.2015 року борг позивачу повернуто не було. Згідно ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якої інфляційні нарахування на суму боргу складають 144 грн. ( індекси інфляції за серпень 2015 року : (99,2:100) = 0,992; 18000 грн. х 0,992 = 17856 грн., 18000 грн. - 17856 грн. = 144 грн. Три проценти річних від простроченої суми склала 29,60 грн. (Сума санкції = Сх3хД/365/100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, 18000 грн. х 3 х 20 / 365 / 100 = 29,60 грн.) Загальна сума боргу з урахуванням інфляційних нарахувань та трьох процентів річних складає: 180000 грн. 00 коп. + 144 грн. 00 коп. + 29 грн. 60 коп. = 18173 грн. 60 коп. Відповідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з'явився, доказів на спростування обставин, на які посилається позивач, як на підставу свої вимог, не надав. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 18000 грн. 00 коп., три проценти річних у розмірі 29 грн. 60 коп., інфляційні нарахування у розмірі 144 грн., а всього 18173 грн. 60 коп. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 487 грн. 20 коп. сплаченого судового збору, 900 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, а всього 1387 грн. 20 коп.

Outcome: approved