Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах позивачки з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з будинку [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишив, а вона вступила у фактичне володіння та користування вказаним майном, оскільки користується будинком та постійно проживала там на час відкриття спадщини, проте не може оформити прийняття спадщини, оскільки померлий за життя не оформив право власності на реконструйовану будівлю, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, однак її представник [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судове засідання також не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечила проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 18 березня 2014 року (а. с. 4, 43). Також встановлено, що за договором купівлі-продажу від 29 травня 2002 року [PERSON] придбав допоміжну будівлю свинарника, що знаходиться в селі Дубриничі Перечинського району Закарпатської області, в якій розмістив житловий будинок з адресою: [ADDRESS] (а. с. 5-8, 25-27). Згідно довідки Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 770 від 17 грудня 2014 року, на день смерті [PERSON], який помер [INFO] в будинку за адресою [ADDRESS] без реєстрації проживала його донька (позивач) - [PERSON], 1966 року народження (а. с. 42). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 38649395 від 16 жовтня 2014 року, спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] у Перечинській нотаріальній конторі не заведена (а. с. 33-34). Разом з цим, згідно повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 107/01-16 від 09 вересня 2014 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки свідоцтво про право власності на допоміжну будівлю свинарника в [ADDRESS] не було виготовлено та не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на житловий будинок у [PERSON] не виникло (а. с. 24). Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] постійно проживала з покійним батьком на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовився від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину (а. с. 39, 42). Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved