Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 25 листопада 2017 року Виконавчим комітетом Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 13, та стягнути з відповідача на його користь судові витрати в розмірі 768,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 25 листопада 2017 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність з відповідачем взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З січня 2018 року спільне проживання, шлюбні відносини та спільне господарство з [PERSON] припинені. 16 грудня 2019 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. [PERSON] , яка належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Будь-яких клопотань сторонами не надано. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 листопада 2017 року Виконавчим комітетом Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 13 (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 25 листопада 2017 року). Від подружнього життя [INFO] народився син - [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження Серії [NUMBER] , виданому 12 червня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, записано сторін по справі. Встановлено, що з січня 2018 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про розподіл судових витрат між сторонами вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріали справи свідчать, що за подання до суду позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved