Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, просив стягнути з територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області заборгованість по виплаті винагороди у загальному розмірі 7237 грн. Позов мотивовано тим, що позивач в період з 17.12.2013 року по 07.05.2014 року справно виконував обов»язки присяжного в Кіровському районному суду м. Кіровограда. За вказаний період часу винагорода за підготовку до судового засідання та участь у судових засіданнях йому не нараховувалась і не виплачувалась. На вимогу позивача, йому була надана довідка про почасове проведення судових засідань в якості присяжного по кримінальному провадженню № 404/10816/13-к, і роз»яснено, що винагорода буде виплачена згідно часу, проведених ним у судовому засіданні. Згідно Порядку виплати винагороди та відшкодування витрат на проїзд і наймання житла, виплати добових народним засідателям і присяжним за час виконання ними обов»язків у суді, затвердженого Постановою КМУ від 11.10.2002 р. № 1506 розмір винагороди народним засідателям і присяжним за час виконання ними обов»язків у суді обчислюється шляхом множення середнього заробітку (пенсії) на час, протягом якого народний засідатель чи присяжний виконував обов»язки у суді. На момент влаштування присяжним позивач не працював. На роботу влаштуватись не було можливості у зв»язку з необхідністю часто знаходить на засіданні суду, брати участь в судовому процесі, вивчати матеріали справи, оцінювати докази. У судовому засідання представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, позивача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 2 тієї ж статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON], згідно довідки виданої суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло В.В. від 08.05.2014 року № 28142, виконував обов»язки присяжного судді з грудня 2013 року по травень 2014 року (а.с. 4). На момент влаштування присяжним позивач не працював, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 5-7). Згідно листа ТУ ДСА України в Кіровоградській області від 12.09.2014 року № 1918261, було повідомлено про те, що всі матеріали які були попередньо направленні до управління для подальшої виплати винагороди для присяжного [PERSON], повернути до Кіровського районного суду м. Кіровограда, для дооформлення, адже позивачем було надано копію трудової книжки, але не завіреної належним чином. З матеріалів справи вбачається, що дійсно довідки на трьох аркушах повертались з ТУ ДСА України в Кіровоградській області до Кіровського районного суду м. Кіровограда для дооформлення 16.07.2014 року, проте 18.07.2014 року повернуті після усунення їх недоліків (а.с. 29-30). Позивачу в судовому засіданні пропонувалось звернутись до відповідача для отримання повної інформації з приводу обсягу документів необхідних для отримання належної йому винагороди, в зв»язку з чим відкладався розгляд справи, проте таких дій ним вчинено не було. В судовому засіданні позивач вказав, що будь-яких заяв на перерахунок винагороди із зазначенням всіх платіжних реквізитів, ним не писалось, завірені копії трудової книжки не подавались, як і оригінал трудової книжки з її копіями для засвідчення. Відповідно Порядку виплати винагороди та відшкодування витрат на проїзд і наймання житла, виплати добових народним засідателям і присяжним за час виконання ними обов»язків у суді, затвердженого Постановою КМУ від 11.10.2002 р. № 1506, для своєчасного нарахування та виплати винагороди за час виконання обов»язків в суді необхідно крім інших, подати наступні документи, а саме: народні засідателі і присяжні, які тимчасово не працюють, подають до суду трудову книжку, довідку з фонду зайнятості із зазначенням щодо отримання фінансових виплат (оригінал та копію завірену належним чином); заяву на перерахування винагороди із зазначенням всіх платіжних реквізитів (отримувач коштів, код отримувача коштів, назва банка, МФО, розрахунковий рахунок, картковий рахунок). Таким чином, позивачем не було дотримано вище зазначеного Порядку, щодо подачі необхідних для отримання винагороди документів, відтак вини відповідача у невиплаті цих коштів позивачу не встановлено. Зазначене є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі врегульовано ст. ст. 62, 63 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та Порядком виплати винагороди та відшкодування витрат на проїзд і наймання житла, виплати добових народним засідателям і присяжним за час виконання ними обов»язків у суді, затвердженого Постановою КМУ від 11.10.2002 р. № 1506. Судові витрати віднести на рахунок держави, оскільки спір є трудовим. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed