Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] заявила позов до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком № 41 по вул. Червоноармійська в с. Клесів, власником якого є вона, оскільки відповідач зареєстрований, але не проживає в ньому, а живе по сусідству з іншою жінкою; відповідач не є членом її сім»ї, так як шлюб між ними розірваний рішенням суду від 23.07.2010 р.; коли проживав в будинку, часто вчиняв сварки та спричиняв їй тілесні ушкодження. [PERSON] в судовому розгляді підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов не визнав, оскільки не проживає в житлі [PERSON] з січня 2015 р. з поважних причин, так як вона його вигнала з дому і змінила замок вхідних дверей; він змушений був жити в їхньому магазині, а зараз винаймає квартиру по сусідству з бувшою дружиною. [PERSON] заявив зустрічний позов до [PERSON] про вселення його у вказаний будинок та про усунення перешкод в користуванні житлом із вказаних вище підстав; зустрічний позов він підтримав в судовому засіданні. [PERSON] зустрічний позов не визнала, так як [PERSON] втратив право проживати в її будинку та вона ніяким чином не перешкоджає йому в ньому проживати, він сам перейшов жити до сусідки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] з 8.10.2004 р. є власником жилого будинку в с. Клесів по вул. Червоноармійська, 41; в будинковій книзі зареєстрованими на час ухвалення рішення є, крім інших, і [PERSON]; це підтверджено і довідкою Клесівської селищної ради від 7.09.2015 р.; рішенням Сарненського районного суду від 23.07.2010 р. шлюб між сторонами розірваний. Обидві сторони надали документи щодо свого звернення в Сарненський РВ УМВС на неправомірну поведінку один одного, з яких вбачається, що між сторонами в 2015 р. відбувались сварки, бійки, [PERSON] влітку проживав в магазині; з акту про факт проживання від 14.09.2015 р. вбачається, що [PERSON] не проживає в жилому будинку [PERSON] з січня 2015 р. Допитаний свідком [PERSON] підтвердив, що проживає по сусідству з жилим будинком [PERSON] в с. Клесів і взимку чув, що [PERSON] виганяла [PERSON] з дому, він жив певний час в магазині, зараз живе у сусідки та допомагає їй по господарству. Свідок [PERSON], який є зятем сторін, дав показання, що в сторін склались погані відносини, [PERSON] змушений був піти з дому, проживав в магазині, йому відомо, що зараз він проживає на квартирі у сусідки. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Отже, в даному разі, незважаючи на те, що сторони припинили шлюбні відносини, [PERSON] має право проживати в жилому будинку. Позивачка в позовній заяві та в судовому розгляді посилалась на те, що [PERSON] із січня 2015 р. не живе в її будинку, а, згідно ст. 405 ЦК України він може втратити право в ньому проживати, якщо буде відсутній без поважних причин понад один рік. Отже, доказів того, що [PERSON] не проживає в жилому будинку понад один рік, позивачка не надала. Не надав достатніх доказів і [PERSON] про неправомірну поведінку [PERSON] щодо недопущення його проживати у вказаному житлі, оскільки навіть в своїх поясненнях він вказував на різні дати, коли його виганяли з дому та змінили дверні замки, і навпаки, [PERSON] надала докази порушення щодо [PERSON] кримінальної справи у зв»язку з нанесенням їй тілесних ушкоджень. При таких обставинах, підстав для задоволення обох позовів немає. На підставі ст. 405 ЦК України, ст.ст. 64, 156, 158 ЖК України,

Outcome: dismissed