Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву, щоб справу розглянули без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, щоб справу розглянули без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяви про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №135707 від 01.01.2009 року 29.03.2009 року в с. Сологубівка Оратівського району Вінницької області померла баба позивача [PERSON], яка проживала та була зареєстрована [INFO]. Згідно із заповітом від 30.01.2007 року посвідченого секретарем Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №01 [PERSON] заповідає житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Новосільська, 22 в с. Сологубівка Оратівського району Вінницької області, грошові вклади в установах ощадного банку України заповідає - [PERSON], земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом серії ВН №0173234, майновий пай посвідчений сертифікатом серії ВІ ХУ №0098387 заповідає онуку - [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які відповідно до ст. 1241 ЦК України мають обов'язкову долю у спадщині немає. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0036 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №718336 від 07.05.2007 року. Спадщина знаходиться на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області. Відповідно до довідки №218 від 15.09.2015 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області за №2, особовий рахунок №133 померла [PERSON], яка народилася 07.11.1923 року в с. Сологубівка Оратівського району Вінницької області на день смерті 29.03.2009 року була зареєстрована і проживала [INFO]. На день смерті спадкодавця за вказаною адресою проживали і були зареєстровані: зять - [PERSON], онук - [PERSON]. Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем не значиться. Згідно витягу №5771 від 01.10.2015 року виданого відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 30036 кв.м., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області є [PERSON]. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 89636 грн. Грошова оцінка земельної ділянки на день смерті 29.03.2009 року становить 38596 грн. Відповідно до витягу №НВ-0503389622015 від 05.10.2015 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку виданого відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області земельна ділянка площею 3,0036 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області належить на праві приватної власності [PERSON]. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлений можливості, оскільки у ,визначені законодавством строки для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з браком коштів і у зв'язку з відсутністю поважності причин пропуску шестимісячного строку, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1235 ЦК України,

Outcome: approved