Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що 25.08.2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ним та [PERSON], актовий запис №535. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2017 року, спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, несумісності характерів, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідачка у судове засідання повторно не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Причини неявки у судове засідання відповідачка не повідомила, відзив не надала. Заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 серпня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №535 (а.с.6) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER], виданим 18.06.2009р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 580 (а.с.7). Спільне життя між подружжям не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння під час спільного проживання, різних поглядів на сімейне життя, несумісності характерів, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2017 року. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, який наполягає на розірвані шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved