Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вищевказаною заявою. В обґрунтування заяви зазначив, що 01.06.2003 року по 28.05.2009 року працював на посаді генерального директора Закритого акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Алекс» (м. Запоріжжя). У 2007 році Запорізькою обласною державною адміністрацією було внесене подання Президенту України про присвоєння мені почесного звання «Заслужений журналіст України». Указом Президента України від 12 листопада 2009 року № 922/2009 р. «Про відзначення державними нагородами України працівників радіо, телебачення та зв`язку» мені було присвоєне почесне звання «Заслу\-жений журналіст України». На підставі зазначеного Указу Президента України мені було видане посвідчення «Заслуженого жур\-наліста України» № [NUMBER] ), в якому ім`я запи\-сане « [PERSON] », замість як в паспорті « [PERSON] », без апострофа. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд встановити факт належності [PERSON] посвідчення про присвоєння «Заслуженого жур\-наліста України» на підставі указу Президента України від 12 листопада 2009 року № 922, виданого на ім`я « [PERSON] » У судове засідання заявник не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника управління, заперечень по справі не має, тому суд вважає за можливе прийняти рішення по справі у відсутності сторін, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявником у справі є [PERSON] . З матеріалів справи випливає, що згідно із паспортом громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ім`я заявника значиться « [PERSON] ». Згідно із відмітки в паспорті заявник має зареєстроване місце проживання [ADDRESS] з 20 січня 2000 року. Відповідно до копії трудової книжки ім`я заявника записано (мовою оригіналу - російською) « [PERSON] ». Також у паспорті громадянина України, сторінка паспорту яка заповнюється російською мовою, ім`я заявника зазначено також « [PERSON] ». Згідно із записами трудової книжки заявник з 01.06.2003 по 28.05.2009 працював на посаді генерального директора Закритого акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Алекс» (м. Запоріжжя). Указом Президента України від 12 листопада 2009 року № 922 «Про відзначення державними нагородами України працівників радіо, телебачення та зв`язку» за вагомий внесок у розвиток телебачення і радіомовлення в Україні, створення творчих і тематичних програм, широке інформування громадськості, високий професіоналізм та з нагоди Дня працівників радіо, телебачення та зв`язку постановлено присвоїти почесне звання «ЗАСЛУЖЕНИЙ ЖУРНАЛІСТ УКРАЇНИ» [PERSON] , генеральному директорові акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Алекс» м.Запоріжжя. Згідно із посвідчення про присвоєння «ЗАСЛУЖЕНИЙ ЖУРНАЛІСТ УКРАЇНИ» виданого на підставі Указу Президента України від 12 листопада 2009 року № 922, ім`я українською зазначено як « [PERSON] ». Заявник вказує, що при написанні його імені допущена помилка - ім`я зазначено з апострофом « [PERSON] », в той час як інші документи, що підтверджують його особу, ім`я заявника без апострофа - « [PERSON] ». Відповідно до відповіді Керівника апарату Офісу Президента України від 13.01.2021 вих №03-01/38, Указом Президента України від 12 листопада 2009 року № 922 почесне звання «ЗАСЛУЖЕНИЙ ЖУРНАЛІСТ УКРАЇНИ» присвоєно [PERSON] . За нагородними матеріалами на момент присвоєння звання [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . На сьогоднішній день заявник оформлює пенсію. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області рекомендувало для встановлення надбавки до пенсії за особливі заслуги перед Україною документи, які підтверджують такі заслуги привести у відповідність до документу, який посвідчує особу заявника. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети. Як було встановлено під час розгляду справи, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною. Судом встановлено, що ім`я заявника в указі Президента України від 12 листопада 2009 року № 922 та посвідченні про присвоєння «ЗАСЛУЖЕНИЙ ЖУРНАЛІСТ УКРАЇНИ» помилково зазначено з використанням нелітерного орфографічного знаку (апострофу) як « [PERSON] », в той час як заявник мав ім`я « [PERSON] », що підтверджується паспортом громадянина України, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудовою книжкою, іншими документами. Знаходження у заявника оригіналів вказаних документів свідчить про належність посвідчення «Заслужений журналіст України» заявнику. У суду не викликає сумнів належності вищевказаного документу заявнику. Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] посвідчення про присвоєння почесного звання «ЗАСЛУЖЕНИЙ ЖУРНАЛІСТ УКРАЇНИ», яке видано на підставі указу Президента України від 12 листопада 2009 року № 922.

Outcome: approved