Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, встановлених рішенням суду. Свій позов мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2011 року по цивільній справі № 2п-2248/11, стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - сина [PERSON] - [INFO], дочки [PERSON] - [INFO] та дочки [PERSON] - [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривні на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2011 року щомісячно. Вказує, що на підставі вказаного вище судового рішення Ужгородським міжрайонним судом за заявою [PERSON], 02 лютого 2015 року, був виданий виконавчий лист за № 2-2248/11. Відповідач звернув до виконання виконавчий лист шляхом подання відповідної заяви до відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, на підставі якої державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Зазначає, що у відповідності до довідки-розрахунку заборгованості з аліментів від 11 липня 2012 року, наданої державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області [PERSON], його заборгованість за аліментами станом на 01 липня 2016 року становить 174312 грн. 04 коп. Вказує, що під час розгляду вказаної вище цивільної справи, предметом розгляду якої було стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей, він особисто в суді зробив заяву про те, що не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів у розмірі 2000 грн. на кожну дитину, що випливає з описової частини рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2011 року по цивільній справі № 2п-2248/11. Його позиція як батька була спрямована на досягнення спільного інтересу між ним та відповідачем, щодо визначення розміру аліментів, необхідних та достатніх для утримання їхніх спільних дітей. Зазначає, що вже на той час він ніде не працював, але мав відповідні збереження, яких було достатньо для того, щоб утримувати не лише себе, але й своїх неповнолітніх дітей, і він готовий був сплачувати 2000 грн. як аліменти на матеріальне та духовне забезпечення своїх дітей, не дивлячись на те, що подружнє життя з їх матірю не склалось, про що він відкрито заявив суду шляхом відповідної заяви, у такий спосіб визнавши позов та розмір аліментів, стягнути які просила мати. Пояснює, що після того, як 11 травня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області по цивільній справі № 2п-2248/11 року було ухвалено рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, він добровільно сплачував їх аж до квітня 2013 року включно в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, як і було визначено та встановлено судовим рішенням. У березні 2013 року, знаходячись в Словацькій республіці пропав його син [PERSON], [INFO], якого знайшли мертвим аж 23 квітня 2013 року, про що свідчить смертний лист № 0243271 від 24.05.2013 року. За час пошуків сина ним було потрачено всі збереження. Вказує, що з цього часу і по сьогоднішній день він ніде не працював. На даний час він перебуває на обліку в Хустському обєднаному управлінні Пенсійного фонду в Закарпатській області і отримує пенсію по віку в сумі 949 гривні щомісячно, жодних інших доходів не отримував та не отримує на даний час. Пояснює, що його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., оскільки змінився його матеріальний стан як платника аліментів, оскільки він людина пенсійного віку і вже не має можливості влаштуватись ще на якусь роботу за своєю спеціальністю із заробітком необхідним та достатнім для утримання не лише себе але і своїх дітей. Як наслідок він не отримує протягом більш як 5 років заробітку чи будь-якого іншого доходу, а тому не має можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі, в якому вони були встановлені судовим рішенням. Крім того, повідомляє суд про те, що він не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, в тому числі автомобіля, квартири, будинку чи земельної ділянки, а лише засоби для щоденного проживання. Враховуючи те, що на момент звернення з цим позовом до суду його матеріальний стан суттєво змінився, він отримує пенсію в розмірі всього 949,00 грн., а тому позбавлений можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який був встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2011 року по цивільній справі № 2п-2248/11, і мають місце всі передбачені ст. 192 СК України,правові підстави для зменшення розміру аліментів на утримання дитини - дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] - [INFO] в твердій грошовій сумі з 2000 гривні на кожну дитину до 50 % частки від його доходу - пенсії, до досягнення ними повноліття, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, щомісячно. 28.10.2016 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подав через канцелярію суду заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, в якій просив суд зменшити розмір аліментів, починаючи від дня предявлення позову щомісячно, а не починаючи з набрання рішенням суду законної сили, щомісячно, як було зазначено раніше. На підставі вищевикладеного просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2011 року по цивільній справі № 2п-2248/11 на утримання дітей - дочки [PERSON] - [INFO] та дочки [PERSON] - [INFO] в твердій грошовій сумі з 2000 грн. до 50 % частки від його доходу пенсії до досягнення ними повноліття, починаючи від дня предявлення позову, щомісячно. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник не зявилися, однак представник позивача [PERSON] [PERSON] подав через канцелярію суду заяву від 23.11.2016 року про розгляд справи без їх участі, в якій зазначив, що позивач позовні вимоги, змінені відповідно до заяви про зміну (уточнення) позовних вимог підтримує та просить суд їх задовольнити у повному розмірі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак, подала через канцелярію суду заяву від 23.11.2016 року в якій позовні вимоги [PERSON] визнала та зазначила, що не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши забрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до наступного висновку. Як встановлено з матеріалів справи, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2011 року по цивільній справі № 2п-2248/11, з позивача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON], аліменти на утримання дітей - сина [PERSON] - [INFO], дочки [PERSON] - [INFO] та дочки [PERSON] - [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривні на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2011 року щомісячно. Із даного судового рішення вбачається, що [PERSON] позов про стягнення з нього аліментів в судовому засіданні визнав. З наявної у матеріалах справи довідки-розрахунку заборгованості з аліментів № 8910 від 11 липня 2012 року, наданої старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області [PERSON] вбачається, що заборгованість [PERSON] за аліментами станом на 01 липня 2016 року становить 174312 грн. 04 коп. Судом встановлено, що матеріальний стан [PERSON] змінився, на даний час він не має можливості сплачувати аліменти в попередньому розмірі, оскільки змінився його матеріальний стан як платника аліментів, так як він є людиною пенсійного віку і вже не має можливості влаштуватись ще на якусь роботу за своєю спеціальністю із заробітком необхідним та достатнім для утримання не лише себе але і своїх дітей. Як наслідок він не отримує уже протягом більш як 5 років заробітку чи будь-якого іншого доходу, а тому не має можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі в якому вони були встановлені судовим рішенням. Так, як вбачається з довідки Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 842 від 15.07.2016, [PERSON], [INFO], отримує пенсію по віку в сумі 949,00 гривень. Також, судом встановлено, що спільний син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], [INFO], помер, про що свідчить смертний лист № 0243271 від 24.05.2013 року. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Суд, надавши правову оцінку доказам, на які посилається позивач, вважає їх належними, такими, що впливають на зменшення розміру аліментів в розумінні положення ч. 1 ст. 192 СК України, оскільки у позивача фактично змінився матеріальний стан він є пенсіонером та тривалий час не одержує доходу, що підтверджується довідкою Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 842 від 15.07.2016, про одержання [PERSON], [INFO], пенсії по віку в сумі 949,00 гривень. При винесенні рішення суд також враховує, що один із дітей, на якого стягувалися судом аліменти - син [PERSON], [INFO], помер, про що свідчить смертний лист № 0243271 від 24.05.2013 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, відтак, слід зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2011 року у справі № 2п-2248/11 на утримання дітей - сина [PERSON] - [INFO], дочки [PERSON] - [INFO] та дочки [PERSON] - [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривні на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2011 року щомісячно, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей - дочки [PERSON] - [INFO] та дочки [PERSON] - [INFO] в розмірі 50 % частки від доходу пенсії [PERSON] до досягнення ними повноліття, починаючи від 21 липня 2016 року, щомісячно.

Outcome: approved