Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] (далі також може вживатись як позивач) пред'явила в суд позов до [PERSON] ([PERSON]; далі також може вживатись як відповідач) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 травня 2011 року (1682/2011) у Муніципалітеті Гадерслев (місце одруження Гадерслав Редхус), Королівство Данія. В обґрунтування цих вимог вказує, що в шлюбі з відповідачем у них є двоє спільних синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти є громадянами Республіки Україна (далі вживається як Україна) та проживають з нею. Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком у неї розладнались, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага. Вони почали часто конфліктувати, що негативно впливало на виховання дітей. Вже тривалий час кожен із них живе окремим життям та власними інтересами. На даний момент вони проживають у різних країнах, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім'я припинила своє існування. Перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам дітей. Відповідач відзиву не подав. У судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності у якій також зазначає, що свої вимоги підтримує та просить їх задовольнити. При цьому вона забезпечила явку у судове засідання своїх представників, кожен із яких, підтримав вказані вимоги, з мотивів, викладених у позовній заяві. Участь представника відповідача у судовому засіданні була забезпечена шляхом проведення відеоконференції з Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області. У судовому засіданні він проти задоволення позову заперечив, оскільки вважає, що сторони ще можуть відновити стосунки. В процесі розгляду справи він клопотав про надання позивачу та відповідачу строку для примирення. У задоволенні цього клопотання суд відмовив, про що постановив відповідну ухвалу з занесенням її до протоколу судового засідання. У судових дебатах адвокат Свида О.Г. знову просив надати сторонам строк на примирення. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з огляду на наступне. Щодо підсудності справи та застосування права України. Питання підсудності даної справи Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області та застосуванню до даного спору права України судом уже досліджувались та обґрунтовувались при призначенні справи до судового розгляду, що знайшло своє відображення в ухвалі суду від 14 січня 2019 року (аркуші справи № 153-155), а тому піддавати їх повторному правовому аналізу, як і дублювати висновки суду немає необхідності. Щодо встановлених обставин справи. Позивач є громадянкою України про що свідчить її паспорт серії [NUMBER], виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 10 липня 2009 року. (аркуші справи 14-15) Відповідач - громадянин Королівства Бельгії. 27 травня 2011 року (1682/2011) у Муніципалітеті Гадерслев (Гадерслав Редхус), Королівство Данія між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Вказані обставини підтверджуються відповідним свідоцтвом про одруження. (аркуші справи № 9, 11) Вірність підпису особи, котра видала зазначене свідоцтво та печатки/штампу, яка на ньому проставлена, підтверджені апостилем. (аркуші справи 10, 12) [INFO] року у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується копією акту про народження /2012/828, складеного 15 березня 2012 року [PERSON], уповноваженим заступником бургомістра - реєстратором Бюро РАЦС комуни Уккл, Брюсельського столичного регіону, Королівства Бельгії. (аркуші справи № 16, 18) Вірність підпису особи, котра видала зазначений акт та печатки/штампу, яка на ньому проставлена, підтверджені апостилем. (аркуші справи № 17, 19) 18 вересня 2016 року у позивача та відповідача народився ще один син - [PERSON]. Це підтверджується витягом із свідоцтва про народження № 3020, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану комуни Уккел, Королівства Бельгії та підписаного заступником бургомістра - реєстратором актів цивільного стану [PERSON]. (аркуші справи № 22, 23) Вірність підпису особи, котра видала зазначений витяг та печатки/штампу, яка на ньому проставлена, підтверджені апостилем. (аркуші справи № 22а, 23) [PERSON] є громадянином України з [INFO] року, котре ним набуто на підставі частини 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України». Вказане підтверджується довідкою № 150/2018 про реєстрацію особи громадянином України, виданої 20 червня 2018 року начальником УДМС України в Тернопільській області Я.І. Давибіда. (аркуш справи № 21) Тімур Сеймур є громадянином України з 18 вересня 2016 року, котре ним набуто на підставі частини 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України». Вказане підтверджується довідкою № 129/2018 про реєстрацію особи громадянином України, виданої 11 травня 2018 року першим заступником начальника УДМС України в Тернопільській області І.Б.Чубатим. (аркуш справи № 25) Діти проживають разом з матір'ю у [ADDRESS], про що свідчать: довідки про реєстрацію місця проживання особи № 32128/28-03 від 07 грудня 2018 року, № 32127/28-03 від 07 грудня 2018 року, а також витяг з будинкової книги. (аркуші справи № 144 - 147) З червня 2015 року і до 06 липня 2018 року [PERSON] регулярно відвідував приватний дошкільний навчальний заклад «Еліт». Брав активну участь у дошкільних заходах та його культурному житті. Ці обставини підтверджуються довідкою № 15, виданою 06 липня 2018 року завідувачем ДНЗ «Еліт». (аркуш справи № 26) У період з 02 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року [PERSON] відвідував підготовчу школу для майбутніх першокласників на базі ТСШ № 3. Вказане підтверджується довідкою № 347 від 13 липня 2018 року, виданою директором Тернопільської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3 з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради Тернопільської області. (аркуш справи № 27) Також [PERSON] займався два рази в тиждень гімнастикою у Центрі здорового розвитку «Fit Kid» з червня 2015 року. Активно приймав участь у щомісячних нормативах, які запроваджені Центром, окрім того, був учасником «Ярмарки спорту», де були представлені різноманітні оздоровчі клуби міста Тернополя та області. Ці обставини підтверджуються довідкою від 24 липня 2018 року, виданою фізичною особою-підприємцем [PERSON]. (аркуш справи № 32) Позивач, з 24 жовтня 2017 року до 19 липня 2018 року працювала в Державному вищому навчальному закладі «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України» на посаді асистента кафедри акушерства і гінекології № 1, що підтверджується довідкою № 238 від 19 липня 2019 року, виданою заступником ректора з кадрових питань Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України» [PERSON]. (аркуш справи № 28) Окрім цього [PERSON]: з 24 травня 2013 року по 19 липня 2018 року працювала на посаді медичного директора та лікаря акушер-гінеколога за сумісництвом у ПП «Клініка професора Стефана Хміля»; з 01 листопада 2016 року по 19 липня 2018 року працювала на посаді директора ТОВ «СІНЕРДЖІЯ ФАРМ»; з 01 листопада 2016 року по 19 липня 2018 року працювала на посаді директора ТОВ «Клініка професора Стефана Хміля». Зазначені обставини підтверджуються відповідними довідками. (аркуші справи № 29-31) Вказані вище обставини дають суду можливість дійти до висновку про те, що і діти і мати проживають на території України тривалий час (більш ніж два роки) де у них сформувався побут, у зв'язку з чим виникли тісні зв'язки з країною та її правом. Зазначеними вище доказами спростовуються відомості, викладені у довідці про склад сім'ї, засвідченій компетентною особою комуни Сен-Жіль - адміністративного округу Брюселя, (аркуш справи № 126) згідно якої позивач, відповідач та їх діти є громадянами Бельгії, зареєстровані та проживають на території цієї країни. Щодо норм матеріального права, якими суд керувався при вирішенні спору та висновків суду. Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в пункті 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З доводів позивача, котрі жодним чином не спростовані відповідачем судом встановлено, що шлюбні відносити сторін припинились, тривалий час вони проживають окремо у різних країнах, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім'я припинила своє існування. Позивач наполягає на тому, що збереження шлюбу у такому його вигляді як він є на даний момент суперечить її інтересам та інтересам дітей. З огляду на те, що на спростування таким доводам [PERSON] відповідачем на надано жодного доказу, суд бере їх до уваги. При цьому, суд звертає увагу на те, що формальне перебування сторін у шлюбі справді може негативно вплинути на психологічне здоров'я їх дітей. Підірвати повагу до інституту сім'ї, що є неприпустимим. Щодо доводів представника відповідача про надання часу для примирення, слід зазначити, що з січня 2015 по березень 2018 року відповідач 15 разів в'їжджав на територію України, що підтверджується листом-відповіддю з Головного центу обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.18-43780/0/15-18 від 05 листопада 2018 року. (аркуш справи № 118) Чотири з таких перетинів державного кордону припало на час розгляду даної справи в суді. Таким чином у відповідача було достатньо часу та можливостей для того, аби примиритись з позивачем, однак цього не відбулось, що свідчить про неможливість збереження їх сімейних відносин та недоцільність надання часу на примирення. На підставі викладеного,

Outcome: approved