Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Ясенево-Пільнівської сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] у віці 84 роки померла [PERSON] , яка була тіткою його матері [PERSON] , [INFO] . Дітей у покійної [PERSON] не було. [PERSON] була головою колгоспного двору по [ADDRESS] . На час ліквідації колгоспних дворів (15.04.1991) в даному господарстві проживали: голова колгоспного двору [PERSON] , яка померла [INFO] , та її чоловік [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . На час смерті [PERSON] у даному господарстві була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] , яка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, стала єдиним власником житлового будинку по [ADDRESS] , однак спадкові права на спадкове майно не оформила. За заповітом, посвідченим 20 червня 2019 р. секретарем виконкому Ясенево-Пільнівської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 13, [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в тому числі житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] заповіла позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у зв`язку з чим позивач звернувся до державного нотаріуса. Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, оскільки спадкове господарство належало колгоспному двору, кожному члену колгоспного двору, який проживав у господарстві станом на 15.04.1991, належить відповідна частка житлового будинку. На спадкове майно, крім позивача, ніхто не претендує. Позивач фактично володіє, користується спадковим житловим будинком і, відповідно до ст.328 ЦК України, став його власником. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] становить 94650 грн. Ухвалою суду від 23 листопада 2020 р. до участі в справі залучено співвідповідача [PERSON] , [INFO] , жительку с. Ясенів-Пільний Городенківського району. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача Ясенево-Пільнівської сільської ради в судове засідання не з`явився. Ясенево-Пільнівська сільська рада надіслала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, не заперечує щодо задоволення позову. Співвідповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В заяві зазначила, що позов визнає повністю, у спадкові права після смерті батька щодо житлового будинку по [ADDRESS] не вступила, право власності не оформила, будь-яких претензій з цього приводу не має. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 18 березня 1987 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 173 від 12 серпня 1987 р., вбачається, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Нумерацію будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS] було змінено під час Всеукраїнського перепису в 2001 р., що стверджується довідкою № 460, виданою 08.07.2020 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] буди зареєстровані: голова двору [PERSON] , 1934 р.н., чоловік [PERSON] , 1935 р.н.; двір колгоспний, що підтверджується довідкою № 459, виданою 08.07.2020 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. За заповітом, посвідченим 30.03.2002 виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій під № 13, [PERSON] , житель с. Ясенів-Пільний Городенківського району, житловий будинок, який належить йому на правах особистої власності і все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповів дочці [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 44080127 (номер в реєстрі нотаріальних дій 13), що доводиться копією Інформаційної довідки № 29345860 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 16.01.2012 Городенківською районною державною нотаріальною конторою у зв`язку із відкриттям спадкової справи. Член колгоспного двору [PERSON] помер [INFO] у віці 66 років в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 17 від 11 квітня 2002 р. в книзі реєстрації актів про смерть, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] помер до 01.01.2004 , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На день смерті ( [INFO] ) [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним в господарстві була зареєстрована його дружина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 506, виданою 15.07.2020 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були подружжям, свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району, запис за № 27 від 26 листопада 1981 р. в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу. Співвідповідачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою спадкодавця [PERSON] , про що свідчать копії: повторного свідоцтва про народження співвідповідачки серії [NUMBER] , виданого 27 листопада 2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за № 3 від 02 лютого 1962 р. в Книзі реєстрації народжень; довідки № 3-44/97, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції, з якої слідує, що співвідповідачка при реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 22 від 14 вересня 1980 р. Із копії спадкової справи № 26/2012, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що співвідповідачка [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Їй 16 січня 2012 р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 46, на житловий будинок по [ADDRESS] , що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 15.08.2011, виданого Городенківським райвиконкомом на підставі рішення цього ж виконкому № 173 від 12.08.1987. Дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , будучи спадкоємцем, яка відповідно до ст.535 ЦК УРСР мала обов`язкову частку в спадщині, також прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак документи про спадкування не оформила. За заповітом, посвідченим 20.06.2019 секретарем Ясенево-Пільнівської сільської ради, зареєстрованим в журналі нотаріальних дій за № 13, [PERSON] , [INFO] , жителька с. Ясенів-Пільний Городенківського району, житловий будинок, який належить їй на правах особистої власності, і все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, усю спадщину, права, які належать на момент складання заповіту, а також права, які можуть належати в майбутньому, в тому числі земельні ділянки (паї) серія ЯЖ № 560336, серія ЯЖ № 560335 заповіла [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 84 роки в с. Ясенів-Пільний Городенківського району, актовий запис № 26 від 16 вересня 2019 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ясенево-Пільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На день смерті ( [INFO] ) [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою [ADDRESS] одна, що підтверджується копією довідки № 133, виданої 04.02.2020 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Довідкою № 506, виданою 15.07.2020 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради, стверджується, що дітей у покійної [PERSON] не було. Із копії спадкової справи № 410/2019, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом (06.12.2019). Копією Витягу № 58636013 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 06.12.2019 Городенківською районною державною нотаріальною контрою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 65188405 (номер у нотаріуса 410/2019), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Про те, що житловий будинок, який до дня смерті належав [PERSON] , знаходиться за адресою: [ADDRESS] свідчить довідка № 458, видана 08.07.2020 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 783/02-31 від 08 липня 2020 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого була [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 20.05.2020, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1960 р., господарські будівлі та споруди - в 1984, 1986, 1990, 1991 роках. Їх ринкова вартість станом на 12 червня 2020 р. становить 94 650 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». За господарством, що знаходиться в [ADDRESS] закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,13 га, що підтверджується довідкою № 498, виданою 13.07.2020 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Cудом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не встановлено, позов визнається відповідачем та співвідповідачем, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 524- 526, 534, 535, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved