overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що зареєстрований 27 листопада 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між ним та [PERSON] Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з серпня 2015 року шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені і вони стали проживати окремо один від одного. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю подружжя на час розгляду справи між сторонами не має. Подальше сумісне проживання, збереження шлюбу неможливі з причини того, що це суперечило б інтересам сторін, оскільки у них відсутнє обоюдне бажання зберегти сімю. Заходів спрямованих для збереження сімї, зокрема строку на примирення сторонам не потрібно. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 27 листопада 2010 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Курінна) О.П. укладено шлюб, реєстрацію якого здійснено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 533. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні та шлюбні відносини між сторонами припинились, сторонами спільно не проживають, сімя остаточно розпалася. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки з пояснень сторін вбачається, що подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо заявленого позову, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше їх спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 15 грудня 2016 року Виконавчим комітетом Родинської міської ради м. Покровськ Донецької області зареєстровано шлюб між ним та [PERSON], актовий запис № 32. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося , вони перестали піклуватися один за одного і не знаходять ніяких причин, щоб зберегти їх шлюб. Позивач також вказав, що шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться, спору щодо поділу майна немає. На підставі вищевказаного просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 15 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) укладено шлюб, реєстрацію якого здійсненовиконавчим комітетом Родинської міської ради м. Покровськ Донецької області, актовий запис № 32 (а.с.3). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сумісне життя у сторін не склалося, сімейні та шлюбні відносини припинились, сім'я розпалася остаточно.Спільне господарство не ведеться. Спору щодо поділу спільно нажитого майна подружжя немає, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Красноградського районного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопрушенням, передбаченим ч.2 ст. 289 КК України в сумі 8967 грн. 22 травня 2016 року в с. Ясна Поляна Красноградського району Харківської області [PERSON] здійснив крадіжку мопеда ALPHA модель S50F, реєстраційний номер [NUMBER], який належав [PERSON]. 09.08.2016 року Красноградський районний суд Харківської області визнав [PERSON] винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України. Завдану [PERSON] майнову шкоду він не відшкодував. В судове засідання позивач не зявився, відповідно до поданої ним заяви він просить розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд дослідивши матеріли справи, вважає, що позов підлягає задовольню за наступних обставин. У відповідності з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини. Матеріалами справи встановлено, що згідно з копією вироку [PERSON] засуджено Красноградським районним судом 09.08.2016 року за ч. 2 ст. 289 КК України. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопрушенням, передбаченим ч.2 ст. 289 КК України в сумі 8967 грн. є обґрунтованими, так як добровільно [PERSON] майнову шкоду не відшкодував. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Краснокутського районного суду Харківської області з вищезазначеним позовом. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час , суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Враховуючи вище наведене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Краснокутського районного суду Харківської області с вищезазначеним позовом. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час , суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Враховуючи вище наведене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області з позовом, в якому просив визначити місце проживання сина [PERSON] . Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що 27 липня 2013 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі народився син [PERSON] . Рішенням Крюківскього районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 грудня 2020 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Дитина фактично проживає з ним на протязі всього життя, оскільки відповідачка постійно відсутня вдома, всі обов`язки стосовно батьківства, ведення господарства, проводження часу з дитиною та участь в житті дитини виконує позивач. Прохає позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Кононенко В.А. підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначив, що доводи викладені в позовній заяві повністю підтверджуються доказами, які маються в матеріалах цивільної справи. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, просив закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що на момент подачі позову відсутній спір, а саме на день подачі позову відсутній його предмет, оскільки, не зважаючи на розірвання шлюбу, позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та їх малолітній син [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Представник третьої особи в судовому засіданні надали суду висновок органу піки та піклування, при винесенні рішення полагаються на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, їх представників, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою, у якій, з урахуванням уточнення вимог, просить встановити факт, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] помилково вказано назву садівничого товариства «Расвет» замість «Рассвет». Заявник у судове засідання не з'явився, натомість звернувся до суду із заявою, у якій заявлені вимоги підтримує та просить розглядати справу без його участі. Заінтересовані особи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, хоча про день, місце і час судового засідання повідомлялись належним чином. За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши викладені у заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. 19.10.2009р. [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], згідно з яким він на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 21.05.2008р. №153/32 є власником земельної ділянки площею 0,0631 га, яка розташована на території [ADDRESS]. Як вбачається з вказаного державного акту, у ньому помилково вказано назву садівничого товариства, на території якого знаходиться відповідна земельна ділянка, як «Расвет», тоді як правильною назвою такого садівничого товариства є «Рассвет», що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №059392. Внаслідок вказаної помилки позивач позбавлений можливості зареєструвати за собою право власності на відповідну земельну ділянку, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 29.04.2015р. №21004380. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи, що чине законодавство не передбачає можливості внесення виправлень до державного акту на право власності на земельну ділянку, тоді як вищевказана помилка перешкоджає реалізації прав позивача, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту помилки у правовстановлюючому документі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з заявою, у якій просить встановити факт належності йому диплому Б-І №640920 від 27.06.1977р. та виправити помилку в написанні прізвища, правильне написання якого «Керекелиця». Заявник у судове засідання не зявився, натомість звернувся до суду із заявою, у якій заявлені вимоги підтримує та просить розглядати справу без його участі. Заінтересована особа явку свого представника у судове засідання не забезпечила, проте звернулась до суду з заявою про розгляд справи без участі його представника. За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши викладені у заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. Як встановлено судом, [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], народився 03.02.1955р., що підтверджується паспортом АО 268977, виданим Ленінським РВ у м.Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 14.04.2015р. У 1972 році заявник вступив до Львівського лісотехнічного інституту, який закінчив у 1977 році, що підтверджується дипломом Б-І №640920 від 27.06.1977р., реєстраційний №798. Як вбачається з паспорта заявника, правильним написанням його прізвища є «Керекелиця», проте у вказаному дипломі його прізвище помилково вказано як «Керекилиця». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що вимоги [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Водночас, ст. 256 ЦПК України не надає суду повноваження вносити виправлення до документів за результатами розгляду заяв про встановлення факту їх належності, а відтак в частині вимог про виправлення помилки в написанні прізвища у дипломі Б-І №640920 від 27.06.1977р. заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин, як сина та матері, між ним та [PERSON], яка померла 24.01.2017р. Заявник надав суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримує та просить розглядати справу без його участі. Представник Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради надав суду заяву, у якій просить суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Пята дніпровська державна нотаріальна контора явку свого представника у судове засідання не забезпечила, хоча про день, час та місце розгляду повідомлялась належним чином. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши викладені у заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народився 18.07.1959р., його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження № 095705, виданим 09.09.1959р. (а.с.13). Як вбачається з заяви окремого провадження після народження [PERSON] його батьки одружились та [PERSON] змінила прізвище на «Іванова». Відповідно до свідоцтва про припинення одруження № 7366 від 11.06.1968р. після розірвання шлюбу [PERSON] залишила прізвище «Іванова», а відповідно до свідоцтва про одруження від 08.07.1968р. № 462106 [PERSON] зміна прізвище на «Кодрецька» (а.с.14-15). Враховуючи, що дата народження, вказана у свідоцтві про припинення одруження та свідоцтві про одруження [PERSON], співпадають з датою народження, вказаними у її паспорті та трудовій книжці, суд доходить висновку, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а відтак [PERSON], 18.07.1959р.н.,є сином [PERSON], 26.12.1934р.н., яка померла 24.01.2017р. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Постанови № 5 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для реалізації права на спадщину, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-КИ №\~735511 від 25.01.2017р., згідно з яким вона померла 24.01.2017р. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначив, що 20.04.2015 року померла його тітка [PERSON] Муслюма Кадимівна рідна сестра його матері [PERSON], яка померла 02.10.1999 року. Після смерті тітки відкрилася спадщина, яку заявник бажав оформити як спадкоємець за законом. Проте, у оформленні спадщини йому було відмовлено через те, що відсутні документи, які б підтверджували його родинні відносини з тіткою, оскільки в особистих документах, що належать тітці та його матері прізвища, імена та по-батькові записані не вірно. З цих підстав, заявник змушений звернутися до суду. У судовому засіданні заявник та його представник [PERSON] вимоги, викладені в заяві, підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити та встановити, що [PERSON], що померла 02.10.1999 року є його рідною матір»ю, а [PERSON] Муслюма Кадимівна, що померла 20.04.2015 року, є його рідною тіткою. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з»явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволеною, виходячи з наступних підстав Відповідно до п.1 ч.1\~ст.256 ЦПК України, судом встановлюються факти, що мають юридичне значення, а саме факт родинних відносин між фізичними особами, якщо у суді буде доказано відповідність даного факту. Судом встановлено, що 20.04.2015 року померла тітка заявника [PERSON] Муслюма Кадимівна рідна сестра його матері [PERSON], яка померла 02.10.1999 року. У встановлений законом термін [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини від померлої. Проте у оформленні спадщини було відмовлено, оскільки відсутній документ, який би підтверджував родинні відносини між тіткою [PERSON] та її племінником [PERSON] Проте, заявник додав суду письмові докази, а саме: свідоцтво про своє народження, де матірю зазначено (російською) «Уйбикову Мякфузу Кадимовну», свідоцтво про народження матері (російською) [PERSON], де її батьками зазначені (російською) [PERSON] и [PERSON] ; свідоцтво про народження тітки (російською) [PERSON], де батьками також зазначені (російською) [PERSON] и [PERSON] . Під час перекладу імен та по-батькові вищезазначених осіб на українську мову були допущені помилки, що на теперішній час стало підставою для відмови заявнику [PERSON]А.в видачі свідоцтва про право власності після смерті тітки [PERSON] Муслюми Кадимівна. Допитані в судовому засіданні, свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що померла [PERSON] Муслюма Кадимівна була тіткою [PERSON] та рідною сестрою [PERSON]. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Муслюмою Кадимівною, яка померла 20.04.2015 року і [PERSON], яка померла 02.10.1999 року.

Outcome: approved