Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), інтереси якої представляє за довіреністю [PERSON], звернулась до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 26.12.2002 р. між її колишнім чоловіком - [PERSON] та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено договір купівлі-продажу 3/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями та побутовими спорудами [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 28.02.2013 р. під час вирішення питання щодо розподілу спільного майна подружжя, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.05.2014 р. визнано мирову угоду, згідно з якою [PERSON] відмовився від 3/10 часток вказаного житлового будинку на користь позивачки. Остання прийняла в управління та користування вказаний житловий будинок. Однак власником земельної ділянки розміром 0,0607 га, на якій розташовані 3/10 частки вказаного житлового будинку з надвірною часткою надвірних споруд згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку є відповідач. Вказаний акт виданий на підставі рішення 25 сесії 24 скликання Первомайської міської ради від 23.01.2004 р. № 10 та підписаний головою Первомайської міської ради та начальником міського управління земельних ресурсів 18.02.2004 р. Таким чином, під час виготовлення технічної документації та видачі державного акту [PERSON] не повідомив, що не є єдиним власником вищевказаного житлового будинку, для обслуговування якого надано земельну ділянку площею 0,0607 га. Посилаючись на викладене, просить позов задовольнити. В судове засідання позивач та її представник не з'явились. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про слухання справи в її відсутність; позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності; позов визнає. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.12.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Цихонею В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 9769, [PERSON] продав [PERSON] 3/10 частки житлового будинку з надвірною часткою надвірних споруд, що розташований в [ADDRESS]. 28.02.2013 р. рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішення набрало законної сили 12.03.2013 р. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.05.2014 р. визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON], згідно з якою [PERSON] відмовився від права власності на 3/10 частки житлового будинку з надвірною часткою надвірних споруд, що розташований по [ADDRESS], на користь [PERSON]. Ухвала набрала законної сили 21.05.2014 р. 05.05.2015 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05.05.2015 р., видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Первомайському району реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області; прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до рішення Первомайської міської ради Миколаївської області 25 сесії 24 скликання № 10 від 23.01.2004 р., вирішено затвердити технічну документацію по складанню державних актів на право власності на землю і видати державні акти, зокрема, [PERSON], на земельну ділянку площею 0,0607 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Первомайської міської ради № 10 від 23.01.2004 р. 25-ї сесії 24-го скликання, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0607 га, яка розташована в [ADDRESS]; цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER]. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 6214; підписано головою Первомайської міської ради та начальником Первомайського міського управління земельних ресурсів 18.02.2004 р. Згідно з листом Первомайського міжміського бюро технічної інвентаризації № 169/04-02-03 від 27.04.2017 р., станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за: - [PERSON] ([PERSON] відповідно до свідоцтва про зміну по-батькові на [PERSON], виданого міським відділом загсу від 01.02.1978 р.) - 1/10 частка, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою від 03.05.1971 р., реєстр № 1134; 11/120 частки, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою від 06.03.1986 р., реєстр № 2-774; 11/30 частки, на підставі договору дарування, посвідченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою від 19.06.1986 р., реєстр № 2-2959; 11/120 частки, на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом, виданого Першою Тульською державно. Конторою від 22.01.1991 р., реєстр № 6-139; - [PERSON] - 1/20 частка, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою від 14.10.2002 р., реєстр № 3-996; - [PERSON] - 3/10 частки, на підставі договору купівлі-продажу 3/10 часток житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу від 26.12.2002 р., реєстр № 9769. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна № 85284082 від 19.04.2017 р. власником 3/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], є [PERSON]; підстава виникнення права власності є ухвала Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.05.2014 р. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна № 85284752 від 19.04.2017 р. право власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], не зареєстровано. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, рішенням Первомайської міської ради від 23.01.2004 року № 10 відповідачу була передана земельна ділянка площею 0,0607 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], проте власником 3/10 частки житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] на час видання державного акту був [PERSON] В подальшому [PERSON] на підставі ухвали суду набула права власності на вищезазначений житловий будинок. Тобто, на земельній ділянці, право власності на яку відповідно до державного акту належить відповідачу, розташований житловий будинок, власником якого є позивач. Таким чином, порушено право позивача володіти та вільно розпоряджатися своїм майном. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що відповідач визнав позов і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю; позовна заява є такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved