Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 28.10.2014 року він перебуває на обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення. Він звернувся до Бердянського районного центру зайнятості як внутрішньо переміщена особа з Донецької області за отриманням соціальних послуг та матеріального забезпечення на випадок безробіття 16.02.2015 року. При реєстрації у Бер\-дянському районному центрі зайнятості відповідно до вимог абзацу 2 частини четвертої статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» він надав нотаріально посвідчену заяву про припинення трудо\-вих відносин з 14 лютого 2015 року за статтею 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням з підтвердженням того, що ця заява надіслана роботодавцю рекомендо\-ваним листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). У зв'язку з відсутністю підходя\-щої роботи в цей же день йому було надано статус безробітного та з 23.02.2015 р. при\-значено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу понад 10 років у розмірі 70 % від середньої заробітної плати (доходу). Із довідки від 28.10.2014 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимча\-сового окупованої території України або району проведення антитерористичної операції вбачається, що він ([PERSON] паспорт серії ВС №871005, виданий 01.03.2001 року Пролетарським РВДМУ УМВС України в Донецькій області) перемістився з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції), а саме з м. Жданівка Донецької області до м. Бердянська 17 серпня 2014 року і отримав статус тимчасово пе\-реміщеної особи. У зв'язку з отриманням нового паспорту серії СЮ №378102, який видано 21.01.2015 року Бердянським МВ УДМС України в Запорізькій області, йому ви\-дано довідку від 11.06.2015 року за якою він перемістився в м. Бердянськ 17 жовтня 2014 року і отримав статус тимчасово переміщеної особи. Через вище вказане, він звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з адміністративним позовом, який уточнювався, до Бердянського районного центру зайнятос\-ті, треті особи - Донецька обласна громадська організація «Захист справедливості», Націона\-льне антикорупційне бюро України, Кіровська центральна міська лікарня, про визнан\-ня протиправними дій щодо зменшення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат на випадок безробіття за періоди роботи за липень 2014 р. - 22 дні, серпень 2014 р. -31 день, та розрахунку денної суми середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку ви\-плат на випадок безробіття в сумі 128,59000 грн., а також відмови у проведенні перерахунку допомоги по безробіттю; зобов'язання здійснити з 23.02.2015 р. перерахунок допомоги по безробіттю з урахуванням поважних причин у перерві страхового стажу, за яку сплачені страхові внески, в період зайнятості в зоні проведення АТО та інших поважних причин (з липня 2014 р. по лютий 2015 р.), виключивши із розрахунку липень та серпень 2014 р. як мі\-сяці, за якими він як застрахована особа не працював з поважних причин, при перерахунку допомоги по безробіттю. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.02.2018 р. по справі №310/4108/16а позов задоволено частково, визнано протиправними дії Бердянського районного центру зайнятості при здійсненні розрахунку середньоденної заробітної плати (доходу) [PERSON] для подальшого розрахунку виплат допомоги по безробіт\-тю; зобов'язано Бердянський районний центр зайнятості здійснити перерахунок [PERSON] допомоги по безробіттю з урахуванням заробітної плати за основним місцем роботи та за сумісництвом за шість календарних місяців у дванадцятимісячному періоді перед настан\-ням страхового випадку, за який нараховувались страхові внески, які підтверджуються да\-ними Єдиного державного реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України, не врахо\-вуючи в розрахунковий період липень 2014 року та серпень 2014 року, та з урахуванням ра\-ніше нарахованих та виплачених грошових коштів; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Відповідачем був зроблений відповідний перерахунок і різниця склала 12934,11 грн., які були йому виплачені 22.08.2018 року. Посилаючись на приписи ч.2 ст. 625 ЦК України, просив стягнути з Бердянського міськрайонного центу зайнятості на його користь грошові кошти у розмірі 6559,27 грн., що складаються з: 1206,16 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, 5353,11 грн. - інфляційні втрати; а також судові витрати у розмірі 768,40 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити. У відзиві на позов зазначив, що на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.02.2018 року по справі №310/4108/16а про зобовязання здійснити перерахунок [PERSON] допомоги по безробіттю, між сторонами виникло грошове зобовязання. І лише невиконання такого зобовязання, а саме невиконання рішення суду, зумовлює застосування положень ч.2 ст. 625 ЦК України. Дане рішення суду набрало законної сили 09.07.2018 року, 22.08.2018 року було зроблено перерахунок та перераховано [PERSON] 12934,11 грн., а отже відсутні підстави для застосування положень ч.2 ст. 625 ЦК України. Окрім того, зазначив про наявність рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року по справі 280/5038/18, яким задоволено позов [PERSON] до Бердянського міськрайонного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу №НТ150527 від 27.05.2015 року в частині, зобовязання вчинити певні дії. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] перебуває на обліку в Бердянському міськрайонному центрі зайнятості та з 23.02.2015 року отримував допомогу по безробіттю. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.02.2018 р. по справі №310/4108/16а позов [PERSON] задоволено частково - визнано протиправними дії Бердянського районного центру зайнятості при здійсненні розрахунку середньоденної заробітної плати (доходу) [PERSON] для подальшого розрахунку виплат допомоги по безробіт\-тю; зобов'язано Бердянський районний центр зайнятості здійснити перерахунок [PERSON] допомоги по безробіттю з урахуванням заробітної плати за основним місцем роботи та за сумісництвом за шість календарних місяців у дванадцятимісячному періоді перед настан\-ням страхового випадку, за який нараховувались страхові внески, які підтверджуються да\-ними Єдиного державного реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України, не врахо\-вуючи в розрахунковий період липень 2014 року та серпень 2014 року, та з урахуванням ра\-ніше нарахованих та виплачених грошових коштів. Внаслідок протиправних дій відповідача, [PERSON] недотримав наступні суми за періоди: 23 28.02.2015 367,37 грн.; 01 31.03.2015 1898,10 грн.; 01 30.04.2015 1836,87 грн.; 01 0 12.05.2015 757,76 грн.; 28 31.05.2015 195,93 грн.; 01 30.06.2015 1469,51 грн.; 01 31.07.2015 1518,49 грн.; 01 21.08.2015 1028,67 грн.; 22 31.08.2015 428,60 грн.; 01 30.09.2015 - 1285,81 грн.; 01 31.10.2015 грн. 1328,67 грн.; 01 19.11.2015 818,33 грн., на загальну суму 12934,11 грн., які були виплачені позивачу 22.08.2018 року. Згідно ст.. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Стаття 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні\~«Суханов та Ільченко проти України»\~Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52). Щодо соціальних виплат,\~\~ ст. 1\~\~ Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам . Підстави виникнення зобовязань визначені у ст. 11 ЦК України. Зокрема, згідно ч. 3 вказаної статті цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеному в постановах, прийнятих за результатами розгляду справ із підстав, передбачених п.п. 1, 2, 4 ч.1 ст. 355 ЦПК України, за ІІ півріччя 2017 року, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення. \~ \~ \~ \~Протиправність дій відповідача при здійсненні розрахунку середньоденної заробітної плати (доходу) позивача для подальшого розрахунку виплат допомоги по безробіттю останньому підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~Сума недоотриманої допомоги по безробіттю розрахована відповідачем за періодами і позивачем не оспорюється. \~ \~ \~ \~Отже, розмір інфляційних втрат за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми складає разом 6559,27 грн. і підтверджується розрахунком позивача. \~ \~ \~ \~Доводи відповідача щодо наявності рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року по справі 280/5038/18 суд до уваги не приймає, оскільки вказаним рішенням визнано протиправним та скасовано наказ відповідача в частині скорочення тривалості виплати допомоги по безробіттю [PERSON] з 13.05.2015 по 27.05.2015, що не охоплюється позовними вимогами у даній справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved