Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Поточищенської сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що з дитинства і по даний час позивач проживає в житловому будинку, розташованому по [ADDRESS], який 11.04.1983 року мати позивача [PERSON] купила у [PERSON]. [INFO] помер батько позивача [PERSON], а [INFO] померла його мати [PERSON]. Звернувшись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за законом, позивач отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1443/02-31 у зв'язку з відсутністю належного правовстановлюючого документу на спадкодавця. Після смерті матері позивач фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки продовжує жити у батьківському будинковолодінні, несе всі витрати по його утриманні, обробляє присадибну земельну ділянку, виготовив технічну документацію, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документу. Згідно виписки з матеріалів інвентаризаційної справи Коломийського МБТІ право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстровано. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого в 2017 році, спадкове житлове господарство побудоване в 60-их роках. Згідно Звіту про оцінку майна його вартість становить 56 735 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримала з наведених у ній підстав. Ствердила, що мати позивача даний житловий будинок купила відповідно до договору купівлі продажу, проте, в Коломийському МБТІ не зареєструвала власність. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність на будинок позивач не має можливості отримати в нотаріальній конторі документи на майно, яке він фактично успадкував після смерті матері, оскільки на час її смерті проживав разом з нею. Поточищенська сільська рада до суду подала заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради; зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо визнання права власності [PERSON] на майно в порядку спадкування за законом. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Копією Договору від 11 квітня 1983 року, нотаріально посвідченого секретарем виконкому Поточищенської сільської ради, зареєстрованого за реєстром № 20 доводиться, що [PERSON] купила в [PERSON] житловий будинок в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, який розташований на присадибній ділянці розміром 0,20 га. З копії повторного свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 10 червня 1966 року Городенківським рай бюро ЗАГС Івано-Франківської області встановлено, що він народився [INFO] в с. Поточище, його батьками є: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]. у віці 86 років в с. Поточище, актовий запис від 21.11.2001р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 21.11.2001 року Поточищенською с/радою Городенківського району Івано-Франківської області. Випискою № 799 від 25.07.2017 року з погосподарської книги Поточищенської сільської ради № 4 за 1991-1995 роки, особовий рахунок [NUMBER], [ADDRESS], стверджується, що суспільна група господарства на 01.01.1991р. - колгоспники, в господарстві проживали: голова сім'ї [PERSON], [INFO], запис № 2 від 09.01.2003 року, що стверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 09.01.2003 року Поточищенською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті батьків позивача був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. За ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. 529 згаданого кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Довідкою виконавчого комітету Поточищенської сільської ради № 841 від 10.08.2017 року стверджено, що на день смерті [PERSON],1921 р.н., яка померла [INFO]., разом з нею в [ADDRESS] проживав і був зареєстрований син [PERSON], 1950 р.н. Згідно погосподарської книги № 4 за 2001-2005рр. в домогосподарстві по [ADDRESS] є запис про те, що прізвище, ім'я та по батькові члена господарства записано першим - [PERSON]. Копією довідки № 840, виданої виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради 10.08.2017р. доводиться, що [PERSON] після смерті матері [PERSON] вступив в управління спадковим майном; робив похорон матері, справляв поминки, сплачував страхові платежі. Наведене свідчить про те, що після смерті матері [PERSON] позивач [PERSON] прийняв спадщину, як спадкоємець першої черги за законом. Із копій спадкових справ № 641/2003 р. та № 643/2004, наданих суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори встановлено, що [PERSON], дочка померлих [PERSON] та [PERSON], як спадкоємець 1 черги за законом прийняла спадщину, яка складається з права на земельну частку (пай) розмірами 75,81 та 75,81 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, вона 04.08.2004 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, видані державним нотаріусом Городенківського районної державної нотаріальної контори, зареєстровані в реєстрі за № 1642 (спадкова справа № 641) та за № 1645 (спадкова справа № 643). До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS]. П.4 «Прикінцеві та перехідні положення» чинного Цивільного кодексу України визначає: щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори від 15.08.2017 р. № 1443/02-31 слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]., на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], так як відповідно до п. 4.15. Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Випискою з матеріалів інвентаризаційної справи ОКП «Коломийське МБТІ» № 58438 від 10.05.2017 стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації не зареєстровано право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS]. Із довідки № 801, виданої 25.07.2017 року виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради вбачається, що житловий будинок знаходиться по [ADDRESS]. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], складеного 07.08.2017 р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1960 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1960 та 1962 роках. Як вбачається зі Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 41,9 кв.м), складеного суб'єктом оціночної діяльності на підставі договору № 00149/С від 15.08.2017р., ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] на дату оцінки 15.08.2017 р., - становить 56 735 грн. Після смерті матері позивач продовжує проживати в спадковому житловому будинку, здійснює догляд за ним. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом докази підтверджують, що право власності на житловий будинок по [ADDRESS], - не зареєстроване, через це позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем [PERSON], як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідач - орган місцевого самоврядування не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 524,529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved