Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1», ОК «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» про визнання недійсним договору, стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що 03 липня 2017 року між ним та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» в особі Патрушева В.Г. був укладений договір про пайову участь у кооперативі № [NUMBER] , відповідно до умов якого позивач, як асоційований член кооперативу, зобов`язався внести пайовий внесок до кооперативу, а кооператив зобов`язався забезпечити набуття ним права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 18,00 кв.м. Згідно з п. 4.1. договору пайовий внесок складав 216000 гривень. Пайовий внесок ним був сплачений 03 липня 2017 року, що підтверджується квитанцією № 0.0.798500010.1 та довідкою до договору про пайову участь у кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року. Відповідно до п. 6.2.1. договору ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» зобов`язався забезпечити набуття ним у власність квартири після введення в експлуатацію об`єкта будівництва. Пунктом 3.3. договору встановлено, що запланований термін введення об`єкта будівництва в експлуатацію - 2 квартал 2018 року. 10 червня 2018 року між ним, ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» в особі [PERSON] та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» в особі голови кооперативу Скульського Г.В., було укладено угоду про заміну сторони за договором, відповідно до умов якої ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» передав ОК «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» всі чинні на день укладання цієї угоди права та обов`язки кооперативу, що виникли та існують на підставі договору про пайову участь у кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року. Таким чином, ОК «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» є новим боржником, до якого перейшли права первісного боржника у зобов`язанні за договором про пайову участь у кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року. Зазначає, що свої зобов`язання за умовами договору він виконав належним чином, своєчасно та у повному обсязі вніс суму пайового внеску в розмірі 216000 гривень. Разом з тим, відповідач при укладанні договору порушив вимоги чинного законодавства. Згідно з єдиним реєстром документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 0,0709 га на [ADDRESS] , на якій проводиться будівництво житлового будинку, мала кадастровий номер 8000000000:72:576:0028 та була передана у приватну власність фізичній особі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі рішення Київської міської ради від 18 грудня 2008 року № 922/922. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року було задоволено позов [PERSON] до ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» про розірвання договору суперфіцію від 06 листопада 2014 року та повернення земельних ділянок. Зазначеним рішенням було повернуто [PERSON] , зокрема, й земельну ділянку площею 0,0709 га на [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:72:576:0028. Таким чином, зазначена земельна ділянка на момент укладення договору про пайову участь у кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року не належала ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» ні на праві власності, ні на праві користування. Крім того, будівництво житлового будинку проводилось без дозвільних документів. Також, слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НПУ в м. Києві здійснюється досудове розслідування, внесене до ЄРДР за № 42015100100000235 від 22 вересня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 (шахрайство), ч. 3 ст. 197-1 (самочинне будівництво) КК України по факту будівництва службовими особами ОК «ЖБК «Жуляни» житлового будинку без дозвільних документів на самовільно зайнятій ділянці по [ADDRESS] . ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1», укладаючи з ним договір про пайову участь у кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року, умисно ввів його в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а саме відсутність у кооперативу дозвільних документів на будівництво житлового будинку та самовільне зайняття земельної ділянки для будівництва, що фактично унеможливлює в майбутньому введення житлового будинку в експлуатацію та набуття квартири у власність. У зв`язку з цим, 10 червня 2019 року він подав до Солом`янського УП ГУ НПУ в м. Києві повідомлення про кримінальне правопорушення та його заява була приєднана до матеріалів кримінального провадження № 12018100090009043 від 08 серпня 2018 року. Просить суд ухвалити рішення, яким: - визнати недійсним договір про пайову участь у кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року, укладений між ним та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1»; - стягнути солідарно з ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» на його користь суму пайового внеску за договором про пайову участь у кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року в розмірі 216000 гривень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідачі відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03 липня 2017 року між [PERSON] та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» в особі Патрушева В.Г. був укладений договір про пайову участь у кооперативі № [NUMBER] , відповідно до умов якого позивач, як асоційований член кооперативу, зобов`язався внести пайовий внесок до кооперативу, а кооператив зобов`язався забезпечити набуття ним права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , поверх 5, загальною площею 18,00 кв.м. (а.с. 11-16). Згідно з п. 4.1. договору пайовий внесок складав 216000 гривень. Пайовий внесок позивачем був сплачений 03 липня 2017 року, що підтверджується квитанцією № 0.0.798500010.1 від 03 липня 2017 року (а.с. 17) та довідкою до договору про пайову участь у кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року (а.с 18). Відповідно до п. 6.2.1. договору ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» зобов`язався забезпечити набуття позивачем у власність квартири після введення в експлуатацію об`єкта будівництва. Пунктом 3.3. договору встановлено, що запланований термін введення об`єкта будівництва в експлуатацію - 2 квартал 2018 року. 10 червня 2018 року між [PERSON] , ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» в особі Патрушева В.Г. та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» в особі голови кооперативу Скульського Г.В., було укладено угоду про заміну сторони за договором, відповідно до умов якої ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» передав ОК «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» всі чинні на день укладання цієї угоди права та обов`язки кооперативу, що виникли та існують на підставі договору про пайову участь у кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року (а.с. 20-21). Згідно з єдиним реєстром документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується відповіддю Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 серпня 2019 року (а.с. 22). Земельна ділянка площею 0,0709 га на [ADDRESS] , на якій проводиться будівництво житлового будинку, мала кадастровий номер 8000000000:72:576:0028 та була передана у приватну власність фізичній особі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі рішення Київської міської ради від 18 грудня 2008 року № 922/922. Зазначене підтверджується відповіддю Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради від 02 червня 2020 року (а.с. 23). Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року було задоволено позов [PERSON] до ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» про розірвання договору суперфіцію від 06 листопада 2014 року та повернення земельних ділянок. Зазначеним рішенням було повернуто [PERSON] , зокрема, й земельну ділянку площею 0,0709 га на [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:72:576:0028 (а.с. 24-26). Встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 червня 2015 року позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» про застосування заходів реагування задоволено. Зупинено виконання робіт із будівництва житлового будинку на [ADDRESS] . Зазначеною постановою встановлено, що будівельні роботи, що виконуються фактично містять ознаки самочинного будівництва. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У матеріалах справи міститься Витяг з ЄРДР, з якого вбачається, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НПУ в м. Києві здійснюється досудове розслідування, внесене до ЄРДР за № 42015100100000235 від 22 вересня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 (шахрайство), ч. 3 ст. 197-1 (самочинне будівництво) КК України по факту будівництва службовими особами ОК «ЖБК «Жуляни» житлового будинку без дозвільних документів на самовільно зайнятій ділянці по [ADDRESS] (а.с. 34). Згідно з частинами 1, 4, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Відповідно до частин 1, 2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Статтею230 ЦК України визначено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Судом встановлено, що ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» під час укладення з позивачем договору про пайову участь у кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року, не було повідомлено позивачу про існуючі порушення щодо об`єкту будівництва, право власності на який він зобов`язався передати позивачу після введення його в експлуатацію. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Доказів на спростування доводів позивача відповідачами суду не надано. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивач довів обставини, на які посилалась як на підставу для задоволення позовних вимог, а тому договір про пайову участь в кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року, укладений між позивачем та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» підлягає визнанню недійсним. Позивач також просить суд стягнути солідарно з ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» на його користь суму пайового внеску за договором про пайову участь у кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року в розмірі 216000 гривень. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 10 червня 2018 року між [PERSON] , ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» в особі Патрушева В.Г. та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» в особі голови кооперативу Скульського Г.В., було укладено угоду про заміну сторони за договором, відповідно до умов якої ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» передав ОК «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» всі чинні на день укладання цієї угоди права та обов`язки кооперативу, що виникли та існують на підставі договору про пайову участь у кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року (а.с. 20-21). Таким чином, ОК «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» є новим кредитором, до якого перейшли права та обов`язки первісного кредитора - ОК «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни-1» у зобов`язанні за договором про пайову участь у кооперативі № 17/07/51А від 03 липня 2017 року, а тому з ОК «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» слід стягнути пайовий внесок у розмірі 216000 гривень, внесений позивачем. З огляду на наведене, вимога про солідарне стягнення з відповідачів пайового внеску підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial