overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення з [PERSON] 108612 грн. на погашення заборгованості за договорами позики. Позов мотивований відмовою відповідача виконати договір. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді 23.07.2019 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та відповідач в суд не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, відзиву на позов не надходило. За таких обставин з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. [PERSON] 17.04.2019р. взяв грошові кошти у [PERSON] в сумі 4 200 доларів США під умовою їх повернення до 04.05.2019р. про те, на теперішній час не повернув. Передачу коштів сторони оформляли відповідними розписками. (а.с. 5) Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, що випливають з договору позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Наявність розписок у позивача, вказує на те, що борг відповідачем не погашено, а тому суд визнає, що позов в цій частині вимог є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Отже, позов підлягає задоволенню повністю. За такого рішення, відповідач має також компенсувати позивачу витрати на розгляд справи, що складаються із судового збору в сумі 1086,12 грн., відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення з [PERSON] 13 частину її заробітку на утримання дочок [PERSON] та [PERSON], які проживають з ним та перебувають на його утриманні, оскільки мати дітей не утримує, однак має змогу це робити. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відповідачка подала суду письмову заяву про розгляд позову за її відсутності, позовні вимоги визнає і просить їх задовольнити. Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до норм сімейного законодавства батьки зобов»язані утримувати дітей, якщо мають змогу це робити. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], діти проживають з батьком. Відповідачка є працездатною особою, яка зобов»язана утримувати дітей і може це робити, так як протилежного вона суду не довела та погодилась з позовом. На підставі ст.ст. 180-183, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення з [PERSON] 14 частину її заробітку на утримання сина [PERSON], який проживає з ним, оскільки мати дитину не утримує, однак має змогу це робити. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судовий розгляд не з»явилась, належним чином повідомлена про справу оголошенням в газеті «Вільне слово» № 67 від 23.09.2014 р., заяви про причини неявки та заперечень проти позову не подала. Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до норм сімейного законодавства батьки зобов»язані утримувати дітей, якщо мають змогу це робити; відповідачка не надала заперечень, що вона не погоджується платити аліменти і не має змоги це робити, суд встановив, що позивачу невідоме місце її проживання, що вказує на небажання утримувати дитину. На підставі ст.ст. 180-183, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення з [PERSON] 53 037, 41 грн. на погашення заборгованості за договорами позики. Позов мотивований відмовою відповідача виконати договір. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді 08.10.2019 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Від відповідача відзиву на позов не надходило. За таких обставин з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке: [PERSON] 08.08.2017 року, взяв у борг грошові кошти в розмірі 1100 доларів США у [PERSON] під умовою їх повернення до 07.09.2017 року. Передачу коштів сторони оформляли відповідними розписками. (а.с. 6). Згідно таблиці розрахунку заборгованості (а.с. 7) станом на 09.09.2019р. сума заборгованості складається з основної суми боргу - 28446 грн.; пеня 17421 грн.; втрати від інфляції 5600,99грн. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, що випливають з договору позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Наявність розписок у позивача, вказує на те, що борг відповідачем не погашено, а тому суд визнає, що позов в цій частині вимог є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Отже, позов підлягає задоволенню повністю. За такого рішення, відповідач мають також компенсувати позивачу витрати на розгляд справи, що складаються із судового збору в сумі 768,40 грн., відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення з [PERSON] 99920,23 грн. за договором позики від 19.04.2017р. Провадження відкрито на підставі ухвали суду від 21.08.2018р., справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомелення сторін. Представник відповідача [PERSON] подав відзив, за яким просив в задоволенні позову відмовити, за необгрунтованістю. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за таких підстав. Так, позивач в заяві вказує, що 19.04.2017 року він позичив відповідачу 3500 доларів США, з умовою їх повернення до 31.07.2017 року. На підтвердження факту укладення договору позики позивач послався на розписку відповідача від 19.04.2017р. Проте в розписці вказано, що [PERSON] взяв у [PERSON] не гроші, а автомобіль [NUMBER], та зобов'язався сплатити, а не повернути, як на те вказує позивач, суму в розмірі 3500 доларів США до 31.07.2017 року. За таких даних, визнати, що між сторонами дійсно було укладено договір позики грошових коштів, в розумінні ст.1046 ЦК України, не вбачається за можливе. При цьому, суд відхиляє посилання позивача на свідків, оскільки за наявності письмових документів на підтвердження договору позики, пояснення свідків про ці ж обставини, судом, відповідно до ст. 78 ЦПК України, не приймаються. До того ж позивачем не зазначено даних про особу свідків. Визначити дійсну правову природу взаємин сторін, з огляду на зміст розписки, за відсутності інших доказів, не вбачається за можливе. Отже, позивачем не доведено самого факту укладення між сторонами договору позову, а тому суд відмовляє в задоволенні позову, за необгрунтованістю. За такого рішення, витрати понесені позивачем на розгляд справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу не підлягають. Заяви про розподіл витрат відповідача не надходило. На підставі наведенного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, з 14.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 19.05.2021 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надіслала, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони з 2003 по 2016 роки перебували у фактичних шлюбних відносинах. В цьому шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (актовий запис №2314). За позовною заявою, сторони проживають окремо, дитина проживає з батьком і перебуває на його повному утриманні. Статтями 180, 181 СК України встановлено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та визначено способи утримання дітей, в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов`язань. Позивач в заяві вказує, що відповідач не надає допомогу на утримання дитини. Отже, позивач вправі вимагати покладення на відповідача аліментних зобов`язань. Визначений позивачем розмір аліментів узгоджується з відповідними приписами сімейного законодавства, є прийнятним і реальним до виконання. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, позов підлягає задоволенню. Витрати у справі, за такого рішення, суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст.141ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення з [PERSON] щомісячно по 1\\4 частині її заробітку на утримання дочки [PERSON], яка проживає з ним, оскільки відповідачка дитину не утримує, хоча має змогу це робити. Представник позивача адвокат [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та за її відсутності, позов підтримують. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, належним чином 18.11.2015 р. повідомлена про розгляд справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, заяви про причини неявки та заперечень проти позову не подала. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до норм сімейного законодавства батьки зобов»язані утримувати дітей, якщо мають змогу це робити. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та навчається в Карпилівській ЗОШ; відповідачка є працездатною особою і має змогу утримувати дитину, оскільки протилежного суду не довела. Оскільки відповідачка є матір»ю однієї дитини, є підстави для стягнення 1\\4 частини її заробітку на утримання дочки. На підставі ст.ст. 180-183, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення зі [PERSON] 11699,78 доларів США, що еквівалентно 313203,16 грн. на погашення заборгованості за договорами позики, в тому числі відсотки від суми заборгованості за договором позики нараховані на борг, з мотивів невиконання відповідачем зобов`язань за договором. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 01.07.2019 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Судом встановлено таке. [PERSON] 15.02.2017 р. отримав від [PERSON] 11000,00 доларів США, що еквівалентно 294360,00 грн., які зобов`язався повернути не пізніше 25.02.2017 р. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] 3 % річних від суми заборгованості за договором позики від 15.02.2017 року, тобто за період з 25.02.2017р. по 02.05.2019 р. в розмірі 699,78 доларів США, що еквівалентно 18726 грн. 11 коп. Передачу коштів сторони оформляли відповідною розпискою. (а.с.14) Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, що випливають з договору позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Наявність розписки позивача, вказує на те, що борг відповідачем не погашено, а тому суд визнає, що позов в цій частині вимог є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Отже, позов підлягає задоволенню повністю. За такого рішення, відповідач має також компенсувати позивачу витрати на розгляд справи, що складаються із судового збору в сумі 4698,05 грн., відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення зі [PERSON] 29250 доларів США, що еквівалентно 770737,50 грн. на погашення заборгованості за договорами позики, в тому числі відсотки від суми заборгованості за договором позики нараховані на борг, з мотивів невиконання відповідачем зобов'язань за договором. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 18.03.2019 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Крім того, ухвалою судді від 18.03.2019р. на забезпечення позову накладено арешт на автомобіль марки «Skoda Octavia», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) – [NUMBER] , що належить на праві приватної власності [PERSON] Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило Судом встановлено таке. [PERSON] 22.08.2018 р. отримав від [PERSON] 22500,00 доларів США, що еквівалентно 592875,00 грн., які зобов'язався повернути не пізніше 02.09.2018 р. Крім того [PERSON] зобов'язався в разі не повернення суми боргу в строк, сплачувати щомісячно 5 % від суми заборгованості за договором позики від 22.08.2018 року, тобто за період з 03.09.2018р. по 03.03.2019р. в розмірі 6750 доларів США, що еквівалентно 177862 тис. 50 коп. Передачу коштів сторони оформляли відповідною розпискою. (а.с. 5) Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов'язання, що випливають з договору позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Наявність розписки позивача, вказує на те, що борг відповідачем не погашено, а тому суд визнає, що позов в цій частині вимог є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Отже, позов підлягає задоволенню повністю. За такого рішення, відповідач має також компенсувати позивачу витрати на розгляд справи, що складаються із судового збору в сумі 7707,37 грн., відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення зі [PERSON] 52960 грн. 35 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля. Позов мотивовано обставинами та наслідками дорожньо-транспортної події, що відбулась з вини відповідача. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 22.01.2018 року, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного провадження. Ухвалою суду від 12.07.2018 року справу призначено до розгляду в загальному порядку. [PERSON] подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувапв. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надіслав. За таких обставин, виходячи з того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. 11.06.2017 року в м. Києві на вул. Берковецькій біля будинку № 6-д сталась ДТП за участю автомобілів [NUMBER], [NUMBER], та «Infiniti», р.н. [NUMBER], в наслідок чого вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.08.2017 року виним в ДТП визнано водія автомобіля [NUMBER], [PERSON] Власником автомобіля [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. За звітом з оцінки матеріального збитку транспортного засобу № 33/17 від 28.08.2017 року, складеного оцінювачем ФОП «[PERSON]», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], становить 49 780 грн. 35 коп., що відповідає вартості вартості автомобіля до ДТП, відновлювальний ремонт автомобіля з економічної точки зору є недоцільним. Відповідно до статей 22, 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин та вимог закону, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку про те, що позивач вправі вимагати від відповідача компенсації за знищений автомобіль. Крім того, відповідач має відшкодувати позивачу витрати з оцінки завданої шкоди в сумі 750 грн., витрати на послуги евакуатора в сумі 735 грн., витрати по зберіганню транспортного засобу на спеціальному майданчику в сумі 1095 грн., як такі, що безпосередньо пов'язані з ДТП, і підтверджені відповідними платіжними документами. Що стосується стягнення витрат на послуги евакуатора в сумі 600 грн., то вони не знайшли свого підтвердження доказами, а тому відповідна вимога не підлягає задоволенню. Отже, позов може бути задоволенню частково, відповідно до наведених вище висновків суду, в сумі 52360 грн. 35 коп. Витрати у справі, за вказаного рішення, мають бути розподілені між сторонами пропорційно задоволеної частки вимог, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial