Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом Суської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його бабуся, [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS]. Ще за життя [PERSON] заповіла вищезгаданий будинок своїм онукам [PERSON] та [PERSON], останній помер [INFO] до відкриття спадщини. Він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та фактично прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, оскільки на ім'я спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої заявлений позов підтримує та просить розгляд справи проводити без його участі /а.с. 29/. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяви про визнання заявленого позову та проведення розгляду справи без його участі /а.с. 27/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 02, виданого 01.01.2014 року Виконавчим комітетом Суської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] померла [INFO] /а.с. 5/. Згідно довідки Суської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 641 від 07.2014 року та витягу з погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки, за померлою [PERSON] значиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходяться в [ADDRESS]. Спадкоємець - онук [PERSON] вступив у фактичне володіння спадковим майном шляхом подачі заяви в нотаріальну контору /а.с. 8, 12/. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В силу ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частинами 1 та 3 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і таке право виникає у день відкриття спадщини. Згідно заповіту посвідченого 28.03.1995 року Суською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, який станом на 10.07.2014 року не змінений, не скасований та перебуває в силі, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла усе належне їй на момент смерті майно, в рівних долях своїм онукам - [PERSON] та [PERSON] /а.с. 9/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 124, виданого 22.07.2001 року відділом РАГС Ківерцівського РУЮ, [PERSON] помер [INFO] /а.с. 6/. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] від 22.09.2014 року № 207/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно на ім'я померлої [PERSON] /а.с. 14/. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори від 06.10.2014 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась /а.с. 25/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 328, 392, 1222, 1223, 1233, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved