Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] (далі\~ позивач)\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] (далі\~відповідач)\~про збільшення\~розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вони перебували у шлюбі з 01 серпня 2014 року по 10 січня 2019 року, від якого, [INFO] у них народився син, [PERSON] . Згідно рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2019 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] у твердій грошовій сумі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але цієї суми не достатньо для утримання сина. Тому просить суд збільшити розмір аліментів, який був встановлений рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області про стягнення з [PERSON] на її користь, на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року відкрито провадження у цій справі та з урахуванням частини четвертої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні (а.с.16). По справі було направлено зазначену ухвалу суду, а відповідачу - копію позовної заяви разом з доданими до неї документами (а.с.17). Згідно пункту 4 частини восьмої, частини одинадцятої статті 128 ЦПК України відповідач повідомлений належним чином про надходження позовної заяви до суду. Від відповідача відзиву не надійшло, а позивачем не надано суду згоди на проведення заочного розгляду справи, тому суд розглядає справу без винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено, згідно копії рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками останнього є [PERSON] і [PERSON] (а.с.8). З копії рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2019 року вбачається, що з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, починаючи стягування з 20 грудня 2018 року та аліменти сплачувати матері [PERSON] (а.с.10). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 192 ЦПК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 по справі № 6-143цс13. Перш за все суд нагадує, що у кожній справі такого типу, він буде виходити із якнайкращих інтересів дитини. Суд вважає доведеним те, що з часу попереднього ухвалення рішення про стягнення аліментів, дійсно змінились життєві обставини усіх зацікавлених у цій справі осіб (позивача, відповідача, дитини), і розмір аліментів потребує перегляду. З віком потреби дитини стали зростати, а відтак витрати на її утримання стали збільшуватись і тих коштів, які стягуються з відповідача недостатньо. А тому є підстави для збільшення розміру аліментів. \~ Враховуючи наведене, суд вирішує змінити спосіб стягнення аліментів з твердої суми в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також враховуючи роз`яснення викладені у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішення суду чинності. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, з відповідача на користь держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved