Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Будівельників, 60, в с.Радгоспне (на теперішній час с. Благодатне) Скадовського району Херсонської області, укладений 06 листопада 2003 року на Херсонській товарній біржі між ним як покупцем та Державною податковою інспекцією у Скадовському районі Херсонської області як подавцем; визнати за ним право власності на 3/4 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Херсонська обл., Скадовський р-н, с. Благодатне (колишня назва с. Радгоспне), вул. Будівельників, 60. Позов обґрунтований тим, що 06 листопада 2003 року між [PERSON] і Державною податковою інспекцією у Скадовському районі Херсонської області, від імені якої та за дорученням діяла Брокерська контора № 1 Товарної Біржі «Ізумруд» в особі директора [PERSON], на Херсонській товарній біржі було укладено Договір № 1-1193 купівлі-продажу нерухомого майна, згідно\~ якого позивач як покупець купив на біржових торгах 3/4 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Херсонська область, Скадовський район, село Радгоспне (на даний час село Благодатне), вулиця Будівельників, буд. 60, який належав Державі. Обєкт продажу складається з житлового будинку (літ. «А») загальною площею 50,5 кв.м. та житловою площею 35,7 кв.м.; при ньому\~ є сарай (літ. «Ж»), туалет (літ. «З»), водопровід № 1, огорожа № 2. Вказане нерухоме майно після проведення розрахунку було передане позивачу по Акту приймання-передачі від 06.11.2003, підписаному представниками сторін. 25.11.2003 позивач зареєстрував право власності на придбане нерухоме майно в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис в Книзі №1 за реєстровим номером 204. На даний час позивач має намір продати вказане нерухоме майно, для чого звернувся до Скадовської державної нотаріальної контори для укладення договору купівлі-продажу, однак нотаріус відмовив йому в нотаріальному посвідченні такого договору посилаючись на статтю 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення договору),\~ згідно якої договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Вказав, що між ним та відповідачем, як сторонами, під час укладення договору було досягнуто повного взаєморозуміння, умови договору фактично виконано, про що свідчить відкрите володіння та користування будинком протягом 15 років. Право власності на будинок зареєстровано у Херсонському ДБТІ у відповідності до чинного на той час законодавства, тоді як на теперішній час посвідчити договір можливість відсутня, оскільки орган державної виконавчої влади, з яким він укладався, на даний час як юридична особа не існує, а його правонаступник ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що свідчить про неможливість іншим шляхом захистити своє право, окрім звернення до суду. Представник позивача довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтвердила викладені в позові обставини, заявлені вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, у наданому відзиві на позов зазначив, що згідно рішення виконавчого комітету Радгоспненської сільської ради Скадовського району Херсонської області від 21.11.2001 №99 «Про визнання права власності на безгоспне майно» визнано право власності на 3/4 частини житлового будинку №60 по вул. Будівельників у с. Радгоспному, як на безгоспне майно, за державою, та доручено Державній податковій інспекції у Скадовському районі реалізувати 3/4 частини житлового будинку №60 по вул.Будівельників у с.Радгоспному. При укладенні договору від 06.11.2003 №1-1193 від імені та за дорученням Державної податкової інспекції у Скадовському районі діяла Брокерська контора 31 Товарної Біржі «Ізумруд» на підставі Угоди-доручення від 27.08.2003. Посилаючись на ст.15 Закону України «Про товарну біржу» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), зазначив, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню; угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Отже, на час виникнення спірних правовідносин законодавством було визначено чіткий порядок реалізації безхазяйного майна, яке перейшло у власність держави. ДПІ мали повноваження на реалізацію безхазяйного майна виключно через торгівельні підприємства, аукціони, біржі, з якими укладені угоди на його реалізацію. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню, тому твердження позивача про ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.11.2003 №1-1193 не відповідає дійсним обставинам справи, а відчуження нерухомого майна було оформлено у відповідності до вимог законодавства, чинного на час їх виникнення. Просив відмовити у позові у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений в порядку, визначеному ч.11 ст.128 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. 06.11.2003 між\~ ДПІ у Скадовському районі, від імені та за дорученням якого діяла Брокерська контора №1 Товарної Біржі «Ізумруд» в особі директора [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу 3/4 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с.Радгоспне, вул.Будівельників, буд.60, який складається з: житлового будинку (літ.А) загальна площа 50,5 кв.м., житлова 35,7 кв.м., сарай (літ.Ж), туалет (літ.З), водопровід №1, огорожа №2. Договір купівлі-продажу зареєстровано на Товарній біржі «Ізумруд» за №1-1193 (а.с.10). Згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладання сторонами договору купівлі-продажу будинку, угода, зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. 20 листопада 2003 року Скадовським бюро технічної інвентаризації видано реєстраційний напис на правовстановлювальному документі, про що в реєстрову книгу №\~ внесено запис за реєстровим № 204 (а.с.11). 25 листопада 2003 року [PERSON] зареєстрував\~ своє право власності на\~ придбане нерухоме майно в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис в Книзі № 1 за\~ реєстровим\~ номером 204 (а.с.13, 14). На даний час позивач має намір відчужити зазначений житловий будинок, але позбавлений можливості вільно розпоряджатися належною йому нерухомістю, у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документа чинному законодавству. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору він звертався до Херсонської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області щодо приведення укладеного 06.11.2003 Договору №1-1193 купівлі-продажу нерухомого майна у відповідність до вимог чинного законодавства, а саме щодо його нотаріального посвідчення (а.с.15, 16). За спливом місячного терміну, не отримавши відповідь, [PERSON] звернувся до суду. Судом встановлено, що сторонами біржового договору купівлі-продажу досягнуто\~ згоди по всім\~ істотним\~ умовам\~ купівлі-продажу частини житлового будинку та\~ повністю виконано його умови. Договір скріплено підписами. До договору додано протокол №1-29/1 біржових торгів, проведених на товарній біржі «Ізумруд» 06.11.2003 (а.с.12). Продавець передав житловий будинок Покупцю, про що було складено Акт прийома-передачі нерухомого майна (а.с.12 зв.). Те, що угода купівлі-продажу носила реальний, а не удаваний характер, свідчить реєстрація в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації будинку на праві приватної власності за [PERSON] Правовідносини, які виникли між сторонами у листопаді 2003 року, регулюються ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Згідно ст.86 ЦК УРСР право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Згідно ст.128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 ЦК УРСР). Відповідно до ст.47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики 09.06.1998 №121 (чинній на час укладення договору), державну реєстрацію права власності на обєкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обовязковою для власників, незалежно від форми власності. Реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. До переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна відноситься зокрема договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею (п.9 додатку № 1 до Інструкції). Таким чином, [PERSON], придбавши за договором купівлі-продажу, зареєстрованому на товарній біржі, 3/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами, та зареєструвавши право власності у Херсонському БТІ, на підставі ст.15 Закону України «Про товарну біржу», ст.128 ЦК УРСР набув права власності на будівлю, оскільки його право власності було набуто відповідно до чинного на той час законодавства, визнано державою. Пленум Верховного Суду України у постанові №9 від 06.11.2009 розяснив, що звязку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. При розгляді таких справ суди повинні зясувати, чи підлягає правочин обовязковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту на підставі ч.2 ст.47, ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ч.2 ст.220, ч.1 ст.328, ч.3 ст.334 та ст.638 ЦК України (в редакції 2003 року) шляхом визнання договору купівлі-продажу частини житлового будинку дійсним та визнання права власності, а тому позовні вимоги є обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved