Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що його брату [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,83 га, розташованої на території Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 078736. [INFO] [PERSON] помер. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не було. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за законом другої черги та відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК прийняв спадщину [PERSON] , оскільки на момент смерті проживав разом з ним, однак нотаріус відмовив йому в оформленні права на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, тому позивач змушений був звернутися до суду, оскільки він не має змоги оформити право власності на земельну ділянку в позасудовому порядку. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляду справи за їх відсутності, позов підтримують повністю. Представник відповідача - Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу за його відсутності та відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. Вивчивши матеріали справи судом встановлено, наступне. [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 3, виданого 19.03.2019 року Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,83 га, розташованої на території Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 078736, виданого 29 січня 2003 року (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого 09.01.1925 року та копії свідоцтва про народження [PERSON] , вбачається, що вони мали спільних батьків та є між собою рідними братами (а.с.6). Листом приватного нотаріуса № 459/01-16 від 19.03.2019 року підтверджується, що нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті його брата [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку (а.с. 8). Згідно звіту про незалежну оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , проведеного оцінювачем Товарної Біржі «Профі-Т» Шевченко І.М. , вартість вказаної земельної ділянки станом на 19.03.2019 року складає 67354 грн. (а.с. 11). З копії газети «Народна трибуна» № 12 від 23.03.2019 року вбачається, що надавалося оголошення щодо загубленого державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 078736, який вважати недійсним. Як видно з довідок приватних нотаріусів Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П., Смірнової Н.С., Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області спадкоємці після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За правилами ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved