Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Заставнівського районного суду Чернівецької області з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позову посилається на те, що 29.05.2020 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,9263 гектарів, кадастровий номер 7321582200:01:007:0035,\~розташовану на території Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької\~області,\~яка належала його покійній матері [PERSON] . Остання померла [INFO] . Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на\~земельну ділянку\~серії ЯА № 621539, виданого Заставнівською районною державною адміністрацією 05.10.2005 року.\~Цільове призначення\~землі для\~ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 910668973215. 20.04.2016 року державний реєстратор зареєстрував договір оренди землі, серія та номер б\\н, виданий 22.08.2015 року, видавник ТОВ «Агрофірма\~імені Суворова»\~в якому\~орендодавцем виступив\~ [PERSON] .\~Строк дії\~оренди становить\~до 20.04.2023\~року. Зазначає, що [PERSON] ніколи не був власником вказаної земельної ділянки і не мав жодного права укладати будь-які договори оренди. Згодом правонаступником ТОВ «Агрофірма імені Суворова» стало ТОВ «Мрія Фармінг Буковина». 09.07.2020 року позивач відправив засобами поштового\~зв`язку до\~відповідача лист про\~звільнення земельної\~ділянки не\~пізніше 15\~вересня 2020 року, однак жодної відповіді не отримав. 16.09.2020 року відповідачу направлено адвокатський запит про надання підтвердження факту користування вказаною земельною ділянкою, шляхом надання копії договору оренди землі ТзОВ «Мрія Фармінг Буковина» за\~кадастровим номером\~7321582200:01:007:0035.\~На вказаний\~запит відповідач\~відповіді також не надав. Вважає, що укладення договору оренди земельної ділянки відбулось з порушенням, а тому вона перебуває в незаконному користуванні відповідача. У зв`язку з цим є підстави для усунення перешкод в її користуванні в судовому порядку. Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву по змісту якого зазначив, що позов не визнає з підстав викладених в ньому. Зазначив, що поскільки [PERSON] на момент укладення оспорюваного договору був власником земельної ділянки, то останній мав право укладати такий договір. На момент його укладення жодних перешкод для цього не було. У зв`язку з викладеним підстав для задоволення позовних вимог не має, оскільки відповідач на законних підставах користується земельною ділянкою. В подальшому ухвалою суду від 17.11.2020 до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено [PERSON] , однак останній в судового засідання жодного разу не з`явився. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що власником земельної ділянки була його матір [PERSON] , яка [INFO] померла. [PERSON] є його рідним братом та він після смерті матері розпоряджався земельною ділянкою та отримував за неї орендну плату. В подальшому він як спадкоємець отримав 29.05.2020свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Зараз має бажання передати в оренду її іншому орендарю з метою обробітку, однак не має змоги це зробити, оскільки діє інший договір оренди земельної ділянки. Вцілому позов підтримав та просив його задовольнити. В судовому засіданні представник позивача адвокат Данищук В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в самому позові та просив його задовольнити. Представник відповідача адвокат Сторонянський О.З. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підставі викладених у відзиві. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] , пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Так судом встановлено, що в ТОВ\~«МРІЯ ФАРМІНГ\~БУКОВИНА»,\~як правонаступника\~ТОВ «Агрофірма\~ім.\~Сувора» перебуває\~в оренді\~земельна ділянка\~із кадастровим\~номером 7321582200:01:007:0035. Право оренди на дану земельну ділянку виникло у відповідача на підставі договору оренди землі від 22.08.2015 року, який укладено із третьою особою [PERSON] . Як вбачається із копії інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 58107206 від 26.04.2016 року, власником 1/1 частки земельної ділянки із кадастровим номером 7321582200:01:007:0035, на підставі рішення про державну реєстрацію № 29408968 від 25.04.2016 року, є [PERSON] Номер запису про право власності: 14313919. Право оренди земельної ділянки за товариством зареєстровано Державним реєстратором Чагорської сільської ради, Глибоцького району Казимир Н.О., рішення про державну реєстрацію іншого речового права індексний № 29408968 від 25.04.2016 року, номер запису про інше речове право 14313954. Таким чином, ТОВ «МРІЯ ФАРМІНГ БУКОВИНА» користується земельною ділянкою на підставі договору оренди землі, який є\~чинним та\~зареєстрованим в\~законному порядку. Це вбачається зокрема з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15.11.2020 року та інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 232574602 від 15.11.2020 р. В судовому засідання також встановлено, що відповідач своєчасно здійснював виплату орендної плати третій особі [PERSON] , що підтверджується списком згрупованих електронних переказів № 042052/4 від 13.02.2020 р. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2020 позивач [PERSON] успадкував від своєї матері [PERSON] земельну ділянку площею 1,9263 гектарів, кадастровий номер 7321582200:01:007:0035,\~розташовану на території Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то 29.05.2020 за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Дана обставина також підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15.11.2020 року та інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 232574602 від 15.11.2020 р. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.11.2020 щодо земельної ділянки кадастровим номером 7321582200:01:007:0035, то вбачається, що відбулась державна реєстрація договору оренди землі від 22.08.2015 відносно вказаної земельної ділянки між ТОВ «Агрофірма імені Суворова» та [PERSON] . В подальшому право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 29.05.2020 зареєстрована за позивачем. Будь-яких\~даних,\~на підставі\~яких суд\~міг би\~встановити підстави припинення права власності на земельну ділянку з кадастровим 7321582200:01:007:0035 за третьою особою [PERSON] матеріали справи не мають та вони не встановлені. Сторона позивача як на підставу задоволення позовних вимог посилаються на той факт, що укладення договору оренди земельної ділянки відбулось з порушенням вимог чинного законодавства. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] станом на момент укладення договору оренди 22.08.2015 року не був власником земельної ділянки, а ним був третя особа [PERSON] . Останній виступив відповідно до умов договору орендодавцем, оскільки на той час був її законним власником. Іншого стороною позивача суду не доведено та не надано з цього приводу жодного належного доказу. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що відповідач на\~момент виникнення\~даного спору володіє і користується земельною ділянкою на достатній правовій підставі, а саме на підставі договору оренди землі, право оренди по якому діє до 20.04.2023 року. Суд звертає увагу також на ту обставину, що відповідно до п.40 умов договору, перехід права власності на земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно вимог\~ст.\~41\~Конституції України,\~ст.391\~ЦК України,\~ кожен\~має право\~володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності. Право\~приватної власності\~набувається в\~порядку,\~визначеному законом. Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~права власності.\~Право приватної\~власності є\~непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається зі змісту ст.152 ч.2 ЗК України, то власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. В позові представник позивача як на правову підставу задоволення позову посилається на недотримання відповідачем вимог ст.ст.1212, 1213 ЦК України. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне. Чинне законодавство виділяє низку специфічних видів позовів, які випливають зі змісту самих норм права. Сторона позивача обрала спосіб подання позову, який виникає у зв`язку з кондикційними правовідносинами між сторонами, тобто про повернення безпідставно набутого чи збереженого майна. Суть кондикційного позову випливає з вищевказаних положень норм ЦК України. Як вірно у своєму відзиві послався представник відповідача, то ВСУ у 2014 р. зробив правовий висновок, зазначивши, що ст.1212 ЦК України застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому (постанова від 24.09.2014 р. №6-122цс14). Надалі, за результатами перегляду судових рішень щодо неоднакового застосування положень ст.ст.1212,1213 ЦК України, ВСУ неодноразово зазначав, що вказані норми застосовуються до позадоговірних зобов`язань. Відповідно, якщо суд встановлював наявність між сторонами договору, то визнавав застосування до таких відносин ст. 1212 неправильним (постанова від 14.10.2014 р. у справі №3-129гс14, постанова від 25.02.2015 р. у справі №3-11гс15, постанова від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15 та ін.). У зв`язку з тим, що стороною позивача не доведено протизаконності укладення договору оренди земельної ділянки від 22.08.2015, а також відсутності підстав для застосування судом ст.ст.1212, 1213 ЦК України, натомість законність дій відповідача щодо використання земельної ділянки на умовах оренди, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог не має. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed