Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Починаючи з 2002 року [PERSON] за усною домовленістю з [PERSON] почав користуватися належною йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 28 листопада 2002 року [NUMBER] земельною ділянкою площею 6,24 га, у тому числі 5,91 га ріллі; 0,08 га багаторічних насаджень; 0,25 га пасовищ. В 2005 році за замовленням та за мої кошти [PERSON], Мар'їнська районна філія Асоціації землевпорядних організацій Донецької області виготовила технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди приватним підприємцем [PERSON] земельної ділянки (паю), яка знаходиться у власності громадянина [PERSON] і якою позивач користувався і продовжив користуватися. [INFO] помер [PERSON]. Позивач вказує, з 2002 року по теперішні час на протязі 16 років він безперервно, відкрито, добросовісно, володію земельною ділянкою площею 6,24 га, у тому числі 5,91 га ріллі; 0,08 га багаторічних насаджень; 0,25 га пасовищ, що розташована на території Луганської сільської ради Донецької області. Згідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК Україниособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-ти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Як зазначено в пунктах 9, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 « Про судову практику у справах про захист права власності на інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344ЦКУкраїни особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON], який після відкриття спадщини в вигляді земельної ділянки її не прийняв, займатися обробітком земельної ділянки не бажає. Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу Україницей Кодекс України набирає чинності з 01.01.2004. Згідно пункту 8 Прикінцевих таперехідних положень Цивільного кодексу Україниправила ст. 344 Цивільного кодексуУкраїнипро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності Цивільним кодексомУкраїни,тобто, відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного, може починатися не раніше, ніж з 01.01.2001, отже, позовні вимоги про визнання права власності на нерухомий об'єкт за набувальною давністю можуть бути предметом розгляду саме з цієї дати. Позивач більше 10 років відкрито, безперервно володію земельною ділянкою. Стаття 328 Цивільного кодексу України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Отже, беручи до уваги вищевикладені обставини та надані докази, вважаю за доцільне визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 6,24 га, у тому числі 5,91 га ріллі; 0,08 га багаторічних насаджень; 0,25 га пасовищ, що розташована на території Луганської сільської ради Донецької області. На підставі викладеного і

Outcome: approved