Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третьої особи відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області про звільнення майна з-під арешту. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 29.08.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області [PERSON] була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/0308/3532/2012, виданого виданого 20.08.2012 року Луцьким міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ Західінкомбанк заборгованості як з поручителя по кредитному договору на загальну суму 3803963,20 гривень. 29 серпня 2012 року державним виконавцем винесено постанову без опису, якою накладено арешт на автомобіль марки [PERSON], модель RANGE, д.н.з. [NUMBER], 1996 року випуску, який зареєстрований за [PERSON], однак належить позивачу, оскільки він повністю розрахувався за даний автомобіль із попередньою власницею і не має жодного відношення до боргових зобов'язань відповідача. Вважає, що накладенням арешту обмежено його право на володіння даним автомобілем, наданим йому згідно довіреності 26.07.2011 року та просить звільнити його з-під арешту. В судовому засіданні під час розгляду справи, представник позивача [PERSON] позов підтримав в частині звільнення майна з-під арешту. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в судове засідання не зявилась, подала суду письмову заяву, згідно якої позов визнала повністю, та просить розгляд даної справи проводити у її відсутність. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з метою виконання рішення суду про стягнення заборгованості в корсить ПАТ Західінкомбанк в серпні 2012 року ним було накладено арешт на все майно, належне [PERSON], як поручителю за кредитним договором та оголошено про заборону на його відчуження. В листопаді 2012 року, ним було винесено постанову про розшук, зареєстрованого на імя [PERSON] автомобіля марки [PERSON], модель RANGE, д.н.з. [NUMBER], 1996 року випуску. У звязку з відсутністю даного транспортного засобу та іншого майна боржника в червні 2012 року виконавчий лист було повернуто стягувачу і на даний час він повторно для виконання не предявлявся. Про наявну заборгованість перед банком як основного боржника так і поручителів йому не відомо. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч. 1, 3\~ ст. 3 ЦПК України\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦПК України\~ передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Як роз'яснено у п. 4\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27.08.1976 року\~ за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Судом встановлено, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду стягнуто солідарно з ТзОВ Луцький мясокомбінат № 1, як основного боржника та [PERSON], [PERSON] та ТзОВ Доброслав-Луцьк як поручителів в користь ПАТ Західінкомбанк заборгованість за кредитним договором в сумі 3803963,20 гривень, про що видано виконавчий лист № 2/0308/3532/2012 від 20.08.2012 року. 29.08.2012 року старшим державним виконавцем Самчуком О.П. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого листа. Згідно постанови даного державного виконавця від 29.08.2012 року було накладено арешт на все майно, в межах суми боргу, що належить [PERSON] з забороною здійснювати його відчуження. Згідно даних інформаційно-пошукової системи, автомобіль за [PERSON] значиться зареєстрованим автомобіль марки [PERSON], модель RANGE, д.н.з. [NUMBER], 1996 року випуску. 13.11.2012 року за постановою державного виконавця було оголошено розшук зазначеного транспортного засобу та його затримання. Відповідною постановою від 13.11.2012 року виконавче провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа № 2/0308/3532/2012 було зупинено. Як вбачається з пояснень державного виконавця Самчука О.П., даний транспортний засіб розшукано та затримано працівниками ДАІ не було, іншого майна за боржником не виявлено та жодних стягнень за виконавчими документами не проводилось. Відповідно до постанови заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області від 27.06.2014 року, виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47, ст. 50 ЗУ Про виконавче провадження» з можливістю повторного його предявлення до виконання в строк до 27.06.2015 року. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Згідно до ч. 2 ст. 50 даного Закону, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Між тим, повертаючи виконавчий документ, державний виконавець, накладений арешт на майно боржника не зняв. Згідно пояснень [PERSON] даний виконавчий лист повторно для примусового виконання стягувачем не предявлявся, і про наявну на даний час заборгованість по ньому, як основного боржника так і поручителів, йому не відомо. Судом встановлено, що до відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно, [PERSON] 26.07.2011 року було видано доручення, яким уповноважено [PERSON] керувати зазначеним автомобілем та представляти її інтереси з питань, які повязані з продажем, обміном, або передачею в найм належного їй автомобіля марки [PERSON], модель RANGE, д.н.з. [NUMBER], 1996 року випуску. Зазначена довіреність на розпорядження автомобілем значиться зареєстрованою в Єдиному реєстрі довіреностей. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] було фактично продано зазначений транспортний засіб, однак позивачем питання про визнання за ним права власності на нього не ставиться. В результаті накладення арешту на автомобіль, позивач позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися ним, відповідно до наданої йому довіреності, що обмежує його права, які підлягають захисту в судовому порядку. З врахуванням вищенаведених обставин, та приймаючи до уваги відсутність на даний час виконавчого провадження з приводу примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості з боржника [PERSON], автомобіль підлягає звільненню з-під арешту.

Outcome: approved