Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 30 травня 2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї Міністерства юстиції України, актовий запис № 905. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося. По причині різних поглядів на спільне подружнє сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю не має. Проживають сторони постійно окремо з 15.09.2020 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно не має, оскільки мають нотаріально завірений договір про поділ майна, придбаного як спільна сумісна власність. На примирення Позивач не згоден. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2021 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 16-17). [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 22). [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій позовну заяву підтримує та просить розглядати справу без її участі (а.с. 23). Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 30 травня 2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї Міністерства юстиції України, актовий запис № 905, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка.

Outcome: approved