Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою,що втратила право користування\~ житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що він набув право власності на квартиру, яка розташовано в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. З моменту смерті спадкодавця позивачі членські внески на утримання кооперативного будинку не сплачували, в результаті чого утворилась заборгованість. Крім того, позивач зазначає про наявність значної заборгованості по сплаті комунальних послуг. Через те, що в квартирі зареєстровані але не проживають відповідачі позивач не може отримати субсидію, а після суттєвого підвищення тарифів на житлово-комунальні послуги вказане негативно впливає на матеріальний стан позивача у зв`язку з чим останній позбавлений можливості в повній мірі користуватись та розпоряджатись своїм майном. У судове засідання, яке було призначено на 01 грудня 2020 року не з`явився позивач [PERSON] , однак в позовній заяві справу просить розглянути без його участі. Станом на 01 грудня 2020 року відзив на позов від відповідачів до Мар`їнського районного суду Донецької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі відповідачі були належним чином повідомлені, заперечень на позов не подали. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Згідно вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 жовтня 2019 року [PERSON] померла [INFO] . З копії свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем наступного майна, а саме однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] Відповідно акту житлово-будівельного кооперативу «Енергетик-2» від 27.04.2020 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] але фактично ніколи не проживали за місцем реєстрації. В квартирі повністю відсутні меблі та особисті речі вказаних осіб. Статтями 47, 48\~Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Відповідно до вимог ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1-2 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст.\~405\~ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки судом встановлено, що відповідачі не проживають у вищевказаному житловому приміщенні, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] понад один рік, викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Вирішуючи питання щодо задоволення позовної вимоги про зобов`язання уповноваженого органу зняти відповідачів з реєстраційного обліку суд виходить з наступного. Абзацом 13 частини 3 статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вказані положення знаходить свій розвиток в Правилах реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, пунктом 26 яких додатково закріплено підстави зняття особи з реєстрації місця проживання згідно якого до таких підстав належить, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, наявність судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житлом є достатньою підставою для зняття її з реєстрації. За змістом ст.1, ст.4 ЦПК України, ст.15-18 ЦК України суди не вправі перебирати на себе повноваження органів державної влади, органів місцевого самоврядування, тощо у питаннях, що належать до їхньої компетенції. Повноваженнями з реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації наділені органи реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради (ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Вищенаведене також узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною в Постанові від 03 квітня 2019 року у справі 753/11812/17 згідно якої рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою, є саме по собі підставою для зняття його з реєстрації у вказаній квартирі. Крім того, суд додатково зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази наявності спору між позивачем і реєстраційним органом з приводу зняття відповідача з реєстраційного обліку. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у зв`язку з чим з відповідачів на користь позивача підлягають стягнення судові витрати у розмірі 840 гривень 80 копійок у дольовому порядку в визначенням рівних часток. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial