Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5 500 грн. 00 коп. щомісячно, з врахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду та 7 210 грн. компенсації понесених додаткових витрат на дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 серпня 1998 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею і перебуває на повному її утриманні. Відповідач добровільно в повному обсязі допомоги на утримання дитини не надає, домовленість щодо надання постійної матеріальної допомоги на утримання сина відсутня. Їй відомо, що відповідач працює в Республіці Польща водієм, отримує високий заробіток в розмірі 1500-2000 євро на місяць, а тому має можливість сплачувати аліменти. В зв'язку з чим вона, з врахуванням того, що син навчається в Рівненській гуманітарній гімназії, в комп'ютерній академії «ШАГ», відвідує курси іноземної мови, потребує періодичних витрат на лікування та оздоровлення просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5 500 грн. щомісячно. Окрім того, враховуючи, що нею понесені додаткові витрати на дитину, а саме нею вже оплачено підготовчі курси комп'ютерної академії «ШАГ» в розмірі 14 420 грн., просить половину даних витрат стягнути з відповідача. У судовому засідання представник позивача позов підтримала частково, просила його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Вказала, що сторони між собою домовилися про сплату відповідачем аліментів в розмірі 2 000 грн. щомісячно і вона не заперечує щодо стягнення аліментів в саме такому розмірі. Окрім того вказала, що позивач заперечує факт оплати відповідачем 2 семестру навчання в комп'ютерній академії «ШАГ», оскільки в неї знаходиться оригінал даної квитанції, де платником зазначена вона. Представник відповідача позов визнала частково, не заперечувала щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 2 000 грн. щомісячно, оскільки сторони дійшли такої домовленості. В задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат просила відмовити, оскільки відповідачем здійснено оплату додаткових витрат на навчання сина за 2 семестр в комп'ютерній академії «ШАГ», які компенсують та взаємовиключають понесені додаткові витрати позивачем за 1 семестр навчання сина. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. 21 серпня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2017 року в справі №569/4511/17. Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Як встановлено в судовому засіданні неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем. Відповідач проживає окремо від позивача та дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в повному обсязі регулярно не надає, дитина знаходяться на утриманні позивача, протилежного суду відповідачем не доведено. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, часткове визнання позову зі сторони відповідача, з яким погоджується позивач, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їхньої спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. на дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 31 серпня 2017 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 31 серпня 2017 року по 30 вересня 2017 року. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз'яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечувалося зі сторони відповідача, неповнолітній син сторін [PERSON], [INFO], навчається в комп'ютерній академії «ШАГ». 26 квітня, 23 травня, 06 червня 2017 року за навчання неповнолітнього сина сторін у даній академії у І семестрі та на курсах позивачем було сплачено 14 420 грн. 00 коп., що підтверджується квитанціями та рахунками-фактурами (а.с.5-10). Згідно вимог ст.ст. 141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов'язки відносно своєї дитини і зобов'язані спільно її утримувати. В зв'язку з чим, суд вважає, що вищевказані витрати повинні бути розподілені між батьками у рівних частках. Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню додаткові витрати в розмірі 7 210 грн. 00 коп., які складаються із витрат понесених на оплату навчання у 1 семестрі та на курсах [PERSON], [INFO], в комп'ютерній академії «ШАГ»(14 420:2 = 7 210). Доводи відповідача про те, що ним оплачені витрати за 2 семестр навчання дитини в комп'ютерній академії «ШАГ» на увагу не заслуговують, оскільки предметом спору в даному випадку є стягнення додаткових витрат понесених за навчання дитини у 1 семестрі та на курсахкомп'ютерної академії «ШАГ», які були понесені виключно позивачем, що не заперечувалося зі сторони відповідача, тому половина з них підлягає стягненню з відповідача. Питання розподілу витрат понесених у 2 семестрі за навчання [PERSON], [INFO], в комп'ютерній академії «ШАГ» в межах розгляду даної справи не вирішувалося, так як предметом спору не було. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial