Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення, яким визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що знаходиться [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивував тим, що згідно договору дарування від 14.09.2012 р. він є власником згаданого житлового будинку. Крім нього, в будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON], [INFO]. Починаючи з 1990 р. відповідачка виїжджає на роботу за межі України в Чехію, сторони спільно не проживають. Шлюб розірвано 15.07.2013 р. Відповідачка не проживає в будинку позивача, але добровільно знятись з реєстрації не бажає. Зазначене не дає позивачу можливості оформити житлові субсидії. Покликаючись на ст. 405 ЦК України, позивач просить задовольнити його позов. В судовому засіданні позивач підтримав позов з наведених в ньому підстав, просить задовольнити позов. Суду пояснив, що відповідачка не проживає в належному йому будинку п'ять останніх років. Він планує створити нову сім'ю, привести додому дружину, а те, що колишня дружина зареєстрована в його будинку, перешкоджає зреалізувати його плани. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання була повідомлена відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. Від відповідачки не надійшло повідомлення про причини неявки чи про відкладення розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в справі даних та доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться [ADDRESS], що стверджено Договором дарування житлового будинку від 14.09.2012 р., посвідченим державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, Витягом з Державного реєстру правочинів № 11836798 від 14.09.2012 р. та Витягом про державну реєстрацію прав № 35673975. Позивач [PERSON] з відповідачкою [PERSON] перебували в шлюбі з 01.09.1984 р., Рішенням Городенківського районного суду від 15.07.2013 р. шлюб між сторонами розірваний. Довідкою виконкому Городенківської міської ради № 3023, виданою позивачу 28.10.2013 р., стверджено, що його сім'я: дружина [PERSON], син [PERSON], мати [PERSON], - проживає в [ADDRESS] Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. В судому засіданні встановлено, що відповідачка тривалий час, протягом останніх п'яти років не проживає в будинку позивача, хоча зареєстрована в ньому. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріалами справи доводиться, що відповідачка тривалий час (протягом 5 років) не проживає [ADDRESS], хоча зареєстрована в ньому. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Положеннями ст. 71 ЖК встановлено, що право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом шести місяців. У разі відсутності цих осіб понад встановлені строки з поважних причин (перебування у відрядженні, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї) цей строк може бути продовжено судом. Згідно з ст. 163 ЖК України - у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Те, що відповідачка, колишня дружина позивача, фактично не проживаючи в будинку, власником якого є позивач, але є зареєстрованою в ньому, перешкоджає позивачу належно реалізовувати свої права власника об'єкта нерухомості. Тому при вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням, власником якого є позивач [PERSON] На підставі ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 71,72,150, 163 Житлового кодексу України,

Outcome: approved