Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу з відповідачем позивач має доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання малолітньої доньки, а тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти у сумі 3200 грн. щомісяця і до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце його проведення, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності з підтриманням позовних вимог, просила суд їх задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання також не з'явився, повідомлений належним чином, проте до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у сумі 2500 грн. щомісячно, у решті вимог - заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, з 28 вересня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано ВРАЦС Дарницького РУЮ м. Києва 08.05.2008 року, актовий запис №1310. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, тоді як відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, ухиляється від її надання. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки малолітня дитина проживає з матір'ю, батько - відповідач по справі зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи, відсутність домовленостей між батьками щодо утримання дитини та невиконанням відповідачем цього обов'язку, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів наявності у нього постійного місця роботи та отримання ним регулярного доходу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною першою ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з викладеного вище та врахувавши те, що відповідну позовну заяву позивачем подано 14 березня 2017 року, що підтверджується відміткою загальної канцелярії суду (а.с. 1), відповідно до ст. 191 СК України саме від дня пред'явлення позову підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх дитини. Враховуючи вищевикладене та стан здоров'я дитини, її матері, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який має нерегулярний, мінливий дохід, відсутність у відповідача аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн., щомісячно, починаючи з 14 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial