Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Шершнівської сільської ради та управління Держгеокадастру у Лубенському районі про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. У позові вказав, що 05 лютого 2012 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку «А-1» загальною площею 66,5 кв.м та житловою 41,3 кв.м., сараю «Б»,сараю «В», гаража «Г», колодязя №1, сараю «Д», прибудови до сараю «в», воріт №2,огорожі №3, прибудови до сараю «б», що розташовані на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,38 га, що належала спадкодавцеві згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ ПЛ №030422 від 25.10.2000 року, виданого на підставі рішення Шершнівської сільської ради від 18.10.1996 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, госпбудівель і споруд - 0,08 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,30 га, що розташована на території с.Шершнівки Лубенського району по вул. Жовтневій, 33. Він та його рідна сестра [PERSON], яка є дочкою померлого [PERSON], є спадкоємцями першої черги на майно померлого. У передбачений законом термін, 29.03.2012 року, він звернувся в першу Лубенську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. 28.07.2015 року він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкового майна, але постановою нотаріуса йому було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що він не надав доказів, підтверджуючих належність спадкового майна спадкодавцеві. Прохав суд винести рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок «А-1» загальною площею 66,5 кв.м. та житловою 41,3 кв.м., сарай «Б», сарай «В»,гараж «Г», колодязь №1, сарай «Д», прибудову до сараю «в», ворота №2, огорожу №3, прибудову до сараю «б», що розташовані на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,38 га, та знаходиться по вул. Жовтневій, 33 в с.Шершнівка Лубенського району Полтавської області. Також прохав визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку загальною площею 0,38 га, що належала спадкодавцеві згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ ПЛ №03042 від 25.10.2000 року виданого на підставі рішення Шершнівської сільської ради від 18.10.1996 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, госпбудівель і споруд - 0,08 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,30 га що розташована на території с.Шершнівка Лубенського району Полтавської області по вул. Жовтневій, 33. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявились, [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримав, прохав позов задовольнити. Відповідач Територіальна громада в особі Шершнівської сільської ради в судове засідання представника не направила, сільський голови звернувся до суду з листом в якому прохав справу розглядати без участі їх представника, по суті позову покладається на розсуд суду. Начальник Управління Держгеокадастру в Лубенському районі також звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без їх участі, по суті позову покладається на думку суду. Нотаріус звернулась до суду з листом в якому прохала справу розглядати у її відсутності, по суті позову покладається на розсуд суду. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не зявилася, про слухання справи була повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 05 лютого 2012 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку «А-1» загальною площею 66,5 кв.м. та житловою 41,3 кв.м., сараю «Б», сараю «В», гаража «Г», колодязя №1, сараю «Д», прибудови до сараю «в», воріт №2, огорожі №3, прибудови до сараю «б», що розташовані на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,38 га, що належала спадкодавцеві згідно Державного акту на право приватної власності на землю сері ІІІ ПЛ №030422 від 25.10.2000 року, виданого на підставі рішення Шершнівської сільської ради від 18.10.1996 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, госпбудівель і споруд - 0,08 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,30 га, що розташована на території с.Шершнівки Лубенського району по вул. Жовтневій, 33. Позивач та його рідна сестра [PERSON], яка є також являється дочкою померлого [PERSON], є спадкоємцями першої черги на майно померлого. У передбачений законом термін, 29.03.2012 року, позивач звернувся в першу Лубенську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини і нотаріусом була заведена спадкова справа № 136/2012, а [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. 28.07.2015 року позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкового майна, але постановою нотаріуса йому було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що він не надав доказів, підтверджуючих належність спадкового майна спадкодавцеві. Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї документів Державний акт на право приватної власності на землю було втрачено (а.с.19), а документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на житловий будинок із господарськими спорудами, відсутній, оскільки за життя [PERSON] право власності на нього не зареєстрував. Те, що домоволодіння, розташоване в с.Шершнівка по вул. Жовтневій,33 на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,38 га, належали за життя [PERSON] підтверджується довідками Шершнівської сільської ради Лубенського району від 05.08.2015 року (а.с.14,15), інформаційною довідкою ПП «Бюро послуг та консультацій» від 19.08.2015 року (а.с.13), технічним паспортом на житловий будинок та (а.с.9-12) та копією Державного акту на право приватної власності на землю (а.с.16). Згідно ст. 1299 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини . Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу права на спадкування за мають діти спадкодавця. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права власності на спадкове майно не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved