Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Маріупольської міської ради з позовом про визнання права власності на квартири в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилився на те, що 18.03.2015 року помер його батько [PERSON], який проживав на день смерті в м.Маріуполі по вул.Межовій, 8. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 53/200 частки житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, яке належало померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 13.08.2008 року. Спадщину він прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] Проте він не може оформити свої спадкові права, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право на спадщину за законом на імя батька позивача та його реєстрація в БТІ м.Маріуполя та реєстраційній службі, про що нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.10.2015 року. Позивач має лише копію свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видано на імя спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON] [PERSON], з якого вбачається, що Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадщини. Крім того, 19.02.2009 року Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину спадкового майна у вигляді 53/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: м.Маріуполь, вул.Межова, 8, після смерті [PERSON], померлої 13.08.2008 року. Оригінал вказаного документа втрачений, реєстрація його відсутня. На сьогоднішній день 53/200 частини будинку належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.02.2009 року. Виданого Четвертою маріупольською нотаріальною конторою, реєстр № 2-389. Позивач зазначає. Що інших спадкоємців, окрім нього, немає. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлого 18.03.2015 року [PERSON] на 53/200 частини житлового будинку А-1: на 1/2 частини житлової кімнати 1-4, поперекової 1-3, частина нежитлової прибудови літ.а-1, а саме: ? коридору 1-1, кладової 1-2, 1/2 частина тамбуру літ.а1-1, загальною площею 14,9 кв.м., житловою площею 3,75 кв.м., 1/2 частину погрібу літ.а/п, 1/2 частини сараїв літ.В-1, літ.Г-1, літньої кухні літ.Б-1, убиральні літД-1, 1/4 огорожі №1, 2, 1/4 замощення 1, розташованого за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Межова, будинок 8. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, тому суд розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] належним чином повідомлений про день та час слухання справи до суду не зявився, тому суд розглянув справу без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-НО №448499, виданим Орджонікідзевським ЗАЦс м.Жданова 29.01.1973 року. Актовий запис 147. 18 березня 2015 року помер [PERSON], про що 28 липня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зроблений актовий запис №554 та видане свідоцтво про смерть серії І-НО №914695. [PERSON] належало 53/200 частини будинку № 8 по вул.Межовій в м.Маріуполі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 13.08.2008 року [PERSON], виданого 16.02.2009 року Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою, що підтверджуються копією свідоцтва та листом Четвертої Маріупольської нотаріальної контори про видачу даного свідоцтва. З матеріалів справи вбачається, що даний правовстановлюючий документ на право власності вищевказаної частини будинку не був зареєстрований на ім.я [PERSON] в БТІ м. Маріуполя. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняв спадщину у вигляді 53/200 будинку № 8 по вул.Межовій в м.Маріуполя про що йому було свідоцтво про право на спадщину та набув право власності на дану частку будинку в порядку спадкування, однак не зареєстрував право власності у встановленому законом порядку, що не позбавляє його даного права власності, та дана частина будинку є спадковим майном після його смерті. З матеріалів справи вбачається, що 53/200 частини будинку № 8 по вул.Межовій в м.Маріуполя належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 13.08.2008 року [PERSON], виданого 19.02.2009 року Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою, реєстр № 2-389. [PERSON] відомостей МКП «Маріупольське БТІ» 53/200 частини будинку № 8 по вул.Межовій в м.Маріуполя складає: 1/2 частини житлової кімнати 1-4, поперекової 1-3, частина нежитлової прибудови літ.а-1, а саме: 1/2 коридору 1-1, кладової 1-2, 1/2 частина тамбуру літ.а1-1, загальною площею 14,9 кв.м., житловою площею 3,75 кв.м., 1/2 частину погрібу літ.а/п, 1/2 частини сараїв літ.В-1, літ.Г-1, літньої кухні літ.Б-1, убиральні літД-1, 1/4 огорожі №1, 2, 1/4 замощення 1. [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 46/2015 на підставі поданої заяви спадкоємцем [PERSON] Проте останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину будинку було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на майно, про що нотаріусом була винесена відповідна постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Осіб, які б мали право на обов'язкову долю у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК Україні, судом не встановлено. Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05. 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. З урахуванням керівних роз'яснень Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, вищевикладеного, та з урахуванням того, що позивач звернувся в установленому порядку до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, в матеріалах справи маються усі документи, які свідчать про право власності померлого [PERSON] на спадкове майно у вигляді 53\\200 частини будинку за вищевказаною адресою, суд приходить до висновку, що за [PERSON] може бути визнано право власності в порядку спадкування за законом на 53/200 частини житлового будинку № 8 по вулиці Межовій у м.Маріуполі Донецької області, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Outcome: approved