Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON].) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (далі по тексту - відповідач, ПАТ КБ «Приватбанк») про захист прав споживача банківських послуг шляхом визнання права на отримання інформації, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»; припинення дій, які порушують право на отримання інформації, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 14.9 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», а саме зобов'язання надати засвідчені печаткою та підписом уповноваженої особи витяги з Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на обслуговування та пам'ятку клієнта, які розповсюджуються на видану [PERSON] картку [NUMBER], а також стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. На обґрунтування позову позивач зазначив, що 12 грудня 2009 року уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг, на підставі якого йому було видано картку «Універсальна» [NUMBER] для використання у власних побутових цілях. Уклавши вказаний договір, він приєднався до запропонованих банком Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів, розміщених на офіційному сайті відповідача, які разом із заявою та Правилами користування платіжною карткою складають відповідний договір. Однак під час укладення договору відповідач не надав йому примірник договору, правила користування електронним платіжним засобом та тарифи, а розміщені на сайті відповідача Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи постійно змінюються, тому неможливо з'ясувати, до яких саме Умов надання банківських послуг та Тарифів він приєднався. З метою поновлення порушених прав він неодноразово звертався до відповідача, але відповіді по суті та потрібних документів не отримав. Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та її розгляд призначено в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним вимоги, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Представник відповідача у свою чергу заперечив проти задоволення позовних вимог, пославшись на їх безпідставність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні позивача та представника відповідача, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено договір про видачу картки «Універсальна» [NUMBER]. Сторони договору погодили, що заява [PERSON] разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає договір про надання банківських послуг. Підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка містить посилання на надання клієнту для ознайомлення у письмовому вигляді Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів банку є доказом ознайомлення позивача з предметом договору та усіма його умовами. Враховуючи загальні ознаки зобов'язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, які характеризуються особливостями суб'єктного складу сторін договору та об'єкта цих зобов'язань, суд приходить до висновку, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу. За юридичною природою укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] договір є договором приєднання, тобто договором, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ЦК України). 20 червня 2014 року, 24 жовтня 2014 року та 13 лютого 2015 року позивач неодноразово звертався до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявами про надання йому засвідчених в установленому порядку копій Умов та правил надання банківських послуг та примірники договорів на видачу і обслуговування картки, на які уповноважена особа листом надала йому роз'яснення про те, що Умови та правила надання банківських послуг, тарифи, а також пам'ятка клієнта розміщені на офіційному сайті банку. Водночас доказів надання позивачу на його вимогу вказаних у листах документів відповідач не надав, а отже суд вважає встановленим, що ці звернення залишились без відповідного реагування, що є порушенням Закону України «Про звернення громадян». Правовідносини, які виникають з договору банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу, регулюються положеннями стст. 1066-1076 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), Законами України «Про банки і банківську діяльність» та «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Враховуючи, що звернення [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» пов'язані з реалізацією прав позивача як споживача банківських послуг, на вказані правовідносини також поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 14.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов'язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу, ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов'язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі. За приписами стст. 4, 15, 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію (послугу). Частиною 3 ст. 17 вищевказаного Закону зобов'язує продавця (виконавця) на вимогу споживача надати останньому документи про якість, безпеку, ціну продукції. Затверджені ПАТ КБ «Приватбанк» Умови та правила надання банківських послуг, до яких приєднався позивач, а також Тарифи на обслуговування та пам'ятка клієнта є документами, які встановлюють умови укладеного між сторонами договору банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу, а отже позивач вправі вимагати від банку надання їх, в тому числі і в письмовій формі. З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку про порушення відповідачем права позивача як споживача банківських послуг та користувача електронного платіжного засобу на одержання необхідної, доступної та достовірної інформації про банківську послугу. З урахуванням положень ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» щодо терміну розгляду звернень громадян, які не потребують додаткового вивчення, суд захищає порушене право позивача у спосіб, визначений п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, - шляхом зобов'язання відповідача надати позивачу засвідчені печаткою та підписом уповноваженої особи витяги з Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на обслуговування та пам'ятку клієнта, які розповсюджуються на видану [PERSON] картку [NUMBER] протягом п'ятнадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили. Приймаючи до уваги, що право користувача електронного платіжного засобу на ознайомлення з умовами договору про його використання та право споживача банківської послуги на одержання необхідної, доступної та достовірної інформації про неї передбачено законом, і це право ніким не оспорюється, підстав для його судового захисту не вбачається. Вимога про відшкодування моральної шкоди також не ґрунтується на законі, оскільки норми цивільного законодавства, які регулюють договірні зобов'язання, не передбачають право сторони вказаних правовідносин на відшкодування моральної шкоди, а Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено відшкодування моральної шкоди лише в тому випадку, якщо вона завдана внаслідок недоліків продукції. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial