Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Позов мотивовано тим, що 14 жовтня 2018 року о 12 год. 10 хв. [PERSON] , водій тролейбуса І класу, під час виконання трудових обов`язків, керуючи належним КП «Вінницька транспортна компанія» тролейбусом ЗНУ, держ. номер 342, що рухався за маршрутом №5, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП . Факт ДТП підтверджується Протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №234200 від 14.10.2018 р., в якому вказано, що « гр.. [PERSON] , виявивши небезпеку для руху, не вжив заходів щодо зупинки ТЗ та скоїв зіткнення з автомобілем «Nissan Leaf» державний номерний знак [NUMBER] ». При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій [PERSON] , керуючи тролейбусом, порушив вимоги п. 12.3. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП». На підтвердження доводів зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю. прийняв постанову від 23 листопада 2018 року, якою провадження у вказаній справі відносно позивача [PERSON] , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, ст. 124 Куп АП закрив у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення. На вказану постанову суду від 23.11.2018 року адвокатом Піпко А.М. в інтересах [PERSON] було подано апеляційну скаргу, яку постановою Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 11.05.2019 року було залишено без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2018 року про закриття адміністративного провадження за ст. 124 КУпАП щодо [PERSON] у зв`язку із відсутністю у його діях складу адмінправопорушення - без змін. У цій постанові від 11 травня 2019 року, що набула чинності, суд звернув увагу на те, що для перевірки правильності прийнятого рішення про відсутність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення судом І інстанції було призначено автотехнічну експертизу від 17.04.2019 року. За висновком експертизи, «розташування місця зіткнення - на лівій смузі руху, розташування смуг руху автомобіля та тролейбуса - близькі до паралельних на час первинного контактування та поступового збільшення контактуючого зусилля значна деформація в районі арки заднього правого колеса автомобіля і відсутність контактування у задній частині автомобіля «Nissan Leaf», характеру утворення трас спереду назад по ходу руху автомобіля «Nissan Leaf» свідчать гро те, що на час початку розвитку події даного ДТП, автомобіль «Nissan Leaf « рухався у лівій смузі руху зі швидкістю, більшою, ніж швидкість руху тролейбуса, до даної смуги руху наближався тролейбус, на лівій смузі руху виникло контактування, від чого сила даного контактування поступово збільшувалась в районі задньої арки, задню частину автомобіля «Nissan Leaf» відкинуло ліворуч, а до повної зупинки автомобіля «Nissan Leaf» під кутом до проїзної частини дороги подолав певну відстань, від чого був зупинений частково на середній смузі руху після аварійне розташування даного транспортного засобу. Встановлене розташування місця зіткнення протирічить свідченням про розташування місця зіткнення на середній смузі руху. Таким чином, проведене дослідження свідчить про технічну необґрунтованість показів водія [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] про те, що автомобіль «Nissan Leaf» маневрував праворуч та «підрізав тролейбус». В діях водія автомобіля [PERSON] невідповідностей технічним нормам вимог ПДР, які б знаходилися у причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП не вбачається, так як на час зіткнення тролейбус був поза полем зору водія, і його автомобіль розташувався попереду тролейбуса». Такий висновок не суперечить тій обставині, що відносно [PERSON] за даним фактом ДТП також складено протокол про адміністративне правопорушення заст. 124КУпАП. Відповідно до висновку експертизи ( експерт Базалицький В.С.), « покази водія [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] з врахуванням схеми ДТП , матеріалів справи з наданням фото та відео, про те, що автомобіль «Nissan Leaf» маневрував праворуч та «підрізав автобус», є технічно необгрунтованими. В даній дорожній ситуації водій тролейбуса №342 [PERSON] повинен був керуватися технічними нормами вимог п.п.10.1, 10.4, Правил дорожнього руху України, тобто перед зміною напрямку руху впевнитися у безпеці, дати дорогу автомобілю «Nissan Leaf», який рухався по тій смузі руху, на яку виїхав тролейбус. В діях водія автомобіля «Nissan Leaf», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] невідповідностей технічним нормам вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходилися у причинному зв`язку із виникненням події даного ДТП, не вбачається. З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, причиною виникнення події даного ДТП стала невідповідність дій водія тролейбуса №342 [PERSON] технічним нормам вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України». Постановою Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року апеляційна скарга [PERSON] на постанову судді вінницького міського суду Вінницької області Вишара І.Ю. від 5.09.2019 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , залишено без задоволення, а постанову суду від 5.09.2019 р. - без змін. Через скоєне [PERSON] порушення правил дорожнього руху позивачу завдано матеріальну і моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у відновних роботах в автомобілі - ремонт дверей передніх правих, дверей задніх правих, ручок передньої та задньої дверей, рихтування правого заднього крила, підбір фарби та фарбування дверей передньої правої і задньої правої, заднього правого крила, правого порогу , розбирання і збирання деталей. Вказані роботи та їхня вартість зазначені у рахунку - фактурі №014102018- від 14.10.18 року. Вартість відновних робіт склала 37 790 гривень, які підлягають стягненню з відповідача. Обґрунтовуючи наявність та розмір моральної шкоди, позивач посилається на те, що внаслідок ДТП він зазнав душевних страждань, суттєвих змін у звичному для нього ритмі життя, вимушений був займатися доведенням відсутності його вини у ДТП в судах, займався відновленням пошкодженого автомобіля. На все це позивач витратив рік свого життя, замість того, щоб у нормальному режимі вести викладацьку професорську та лікувальну діяльність. Розмір відшкодування нанесеної позивачу моральної шкоди він оцінює у 70 000 гривень, які також підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 20.11.2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~13.01.2020року ухвалою суду залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 04.02.2020 року по справі призначено судову автотехнічну експертизу на час якої провадження по справі зупинено. \~ \~ \~ \~20.05.2020 року відновлено провадження в зв`язку з відсутність експерта в експертній установі. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.06.2020 року по справі призначено судову автотехнічну експертизу на час якої провадження по справі зупинено. \~ \~ \~ \~18.09.2020 року ухвалою суду заяву представника відповідача адвоката Мазура О.В. про відвід судового експерта Базалицького В.С. задоволено. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 11.12.2020 року відновлено провадження по справі. \~ \~ \~ \~20.01.2021 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 25.02.2021 року відмовлено в задоволенні заяви відповідача про відвід судді. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчить заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.168). \~ \~ \~ \~Третя особа в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. \~ \~ \~ \~Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників судового засідання, які були належним чином повідомлені про розгляд справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2018р. провадження у справі відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. \~ \~ \~ \~Постановою Вінницького апеляційного суду від 11.05.2019р. постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2018 р. залишено без змін. \~ \~ \~ \~05.09.2019 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито, в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. \~ \~ \~ \~Згідно висновку експерта № 1580/1581/19-21 від 17.04.2019р. в даній дорожній ситуації водій тролейбуса №342 [PERSON] повинен був керуватись технічними нормами вимог п.п 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, тобто перед зміною напрямку руху впевнитись у безпеці, дати дорогу автомобілю «Nissan Leaf», який рухався по тій смузі руху, на яку виїзжав тролейбус. В діях водія автомобіля «Nissan Leaf», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] невідповідностей технічним нормам вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП, не вбачається. З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, причиною виникнення події даного ДТП стала невідповідність дій водія тролейбуса №342 [PERSON] технічним нормам вимог п.п 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дорожньо транспортна пригода, сталася з вини водія тролейбуса [PERSON] . За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно рахунку фактури №014102018- від 14.10.18 року позивачем було понесено матеріальну шкоду на відновлення власного транспортного засобу в розмірі 37\~790,00грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Враховуючи те, що [PERSON] , з вини якого відбулося ДТП, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував тролейбусом, що належить роботодавцю - відповідачу, відшкодовується власником ( володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм тролейбуса, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 37790,00грн. у відшкодування матеріальної шкоди. Вирішуючи питання щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до статті 23 ЦК України \~- моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. За правилами статей\~1167, 1187 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 9 постанови ВСУ №4 від 31.03.1995року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. В той же час, на думку суду, при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, а тому принцип еквівалентного відшкодування, що властивий цивільному праву, при відшкодуванні моральної шкоди неможливий, оскільки вона не має вартісного еквівалента. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), глибину душевних та психічних страждань позивача, при визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищевикладене, суд рахує за можливе визначити розмір морального відшкодування в сумі 1000,00грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 779,38грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору (768,40грн. за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди та 10,98грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди). На підставі викладеного, згідно ст. ст. 23, 509, 510, 511, 526, 625, 1166, 1167, 1187, ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності\~\~\~\~власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial