Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом, у якому просить скасувати постанову державного виконавця від 30.08.2007 року на підставі виконавчого листа 2-1813, виданого Куп`янським міськрайонним судом Харківської області 27.09.2006 року про накладення арешту на все майно [PERSON] , знявши арешт з майна [PERSON] , скасувавши запис про обтяження (номер в реєстрі 5575868). В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що на виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження №9840885 про стягнення з нього на користь КП «ДРІТ» боргу у сумі 1992,35 грн.. На даний час виконавче провадження завершено 20.03.2009 року, згідно листа відповідача. При зверненні до нотаріуса з`ясувалось, що 30.08.2007 року на підставі виконавчого листа 2-1813, виданого Куп`янським міськрайонним судом Харківської області 27.09.2006 року було накладено арешт на все майно державним виконавцем і даний арешт не скасований по теперішній час. [PERSON] , звернувся до міжрайонного відділу ДВС ГТУ юстиції у Харківській області із заявою про скасування арешту, але йому відмовили. Оскільки рішення суду виконано на сьогоднішній день державний виконавець після виконання рішення суду, арешт не скасував, матеріали справи не збереглись, є необхідність вирішити скасування арешту в судовому порядку. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено у підготовче засідання. Позивач[PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача: Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янську Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ст. державний виконавець Закопайло О.Ю. також у підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 8) 30.08.2007 року зареєстровано тип обтяження - арешт нерухомого майна, на підставі виконавчого листа 2-1813, виданого Куп`янським міськрайонним судом Харківської області 27.09.2006 року на все майно [PERSON] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] . Згідно інформації, наданої 05.11.2019 р. начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області Агарковим В.В. на звернення [PERSON] (а.с. 6, 7) на виконанні перебувало виконавче провадження №9840885 про стягнення з [PERSON] на користь КП «ДРІТ» боргу у сумі 1992,35 грн.. Перевіркою бази АСВП вищевказане виконавче провадження завершено 20.03.2009 р.. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст.316, ст.317, ч. 1 ст.319, ч. 1,2ст.321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ч. 1ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з ч. 1ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, який був чинний на час завершення виконавчих проваджень, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 2 вказаної статті, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Аналогічні положення закріплені у відповідності до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. На підставі викладеного, враховуючи відсутність відомостей про виконавче провадження, боржником у якого є [PERSON] , беручи до уваги необхідність реалізації позивачем свого права власності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved