Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він працюючи суддею Оржицького районного суду Полтавської області розглядав цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. По даній справі 04.02.2015 року позивач ухвалив рішення, яким повністю задовольнив позовні вимоги. В позові зазначає, що з вказаним рішенням суду не погодився [PERSON], який подав апеляційну скаргу. Зазначає, що 03.06.2015 року рішенням апеляційного суду Полтавської області ухвалене ним рішення від 04.02.2015 року було скасовано. Апеляційну скаргу [PERSON]П обґрунтував довідкою Оржицької селищної ради від 02.06.2015 року № 1230/02/36, до якої на підставі акту депутата Оржицької селищної ради [PERSON] було внесено завідомо неправдиві відомості, про проживання та перебування на утриманні у апелянта [PERSON] його матері [PERSON], яка померла 03.01.2002 року, що підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Після ухвалення апеляційним судом рішення від 03.06.2015 року, відповідач [PERSON] в звязку з цим поширив серед мешканців смт. Оржиця Полтавської області недостовірну інформацію, що позивач ухвалив незаконне рішення, чим принизив його ділову репутацію як судді, знизив ступінь його службового престижу, чим завдав позивачу моральної шкоди, яка виразилася в тому, що позивач переживав з приводу скасування свого рішення, і ним було затрачено багато часу та зусиль для відновлення попереднього стану. Тому просив суд, визнати такою, що не відповідає дійсності та такою, що завдала шкоди його діловій репутації негативна, неправдива інформація, розповсюджена [PERSON], щодо незаконності його рішення серед жителів селища Оржиця Полтавської області, визнати такою, що не відповідає дійсності та такою, що завдала шкоди його діловій репутації неправдива інформація, розповсюджена [PERSON], [PERSON] та [PERSON] шляхом внесення та підтвердження таких відомостей до акту депутата Оржицької селищної ради від 02.06.2015 року щодо підтвердження фактичного проживання [PERSON] із березня 2001 року до моменту її смерті 03.01.2002 року в домоволодіння її сина , що розташоване за адресою : вул. Зінченка , 1 Оржицького району Полтавської області та зобовязати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спростувати зазначену інформацію тим самим шляхом , яким вона була розповсюджена і стягнути із відповідачів в солідарному порядку моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Просив їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Ухвалою суду від 07 липня 2017 року провадження в частині позовних вимог до [PERSON] на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України було закрито із підстав того, що Хорольським районним судом Полтавської області 25.08.2016 року було винесено рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] із тих самих підстав та яке набрало законної сили. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися завчасно та належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, клопотання від відповідачів про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. На підставі статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, про те, що даний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України, життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Як зазначено в ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму ВСУ N 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В ході судового розгляду встановлено, що позивач працюючи суддею Оржицького районного суду Полтавської області розглядав цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. По даній справі 04.02.2015 року позивач ухвалив рішення, яким повністю задовольнив позовні вимоги. Із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився [PERSON], який подав апеляційну скаргу, яка 03.06.2015 року рішенням апеляційного суду Полтавської області була задоволена, а ухвалене позивачем рішення від 04.02.2015 року було скасовано. Апеляційну скаргу [PERSON]П обґрунтував довідкою Оржицької селищної ради від 02.06.2015 року № 1230/02/36, до якої на підставі акту депутата Оржицької селищної ради [PERSON] було внесено відомості, про проживання та перебування на утриманні у апелянта [PERSON] його матері [PERSON], яка померла 03.01.2002 року, що підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] підписами у відповідному акті. Крім того, судом встановлено, що зі змісту рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03.06.2015 року вбачається, що підставою для скасування рішення суду ухваленого під головуванням позивача було, те, що це рішення ухвалено при неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням або неправильним застосування норм матеріального або процесуального права . До такого висновку суд апеляційної інстанцій прийшов, виходячи з того, що розгляд справи судом було проведено за неповним складом відповідачів, тобто не було залучено до розгляду справи спадкоємця першої черги . Таким чином, рішення суду ухвалене під головуванням позивача по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування є незаконним, що встановлено відповідним рішенням суду апеляційної інстанції, тому ця обставина, відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Окрім цього, відповідачі по справі зазначені в акті від 02.06.2015 року як свідки певних обставин. Позивач як в позовній заяві так і в судовому засіданні не довів та не надав належних і допустимих доказів того, що [PERSON] та [PERSON] взагалі поширювали будь яку неправдиву інформацію про нього. Тому позовні вимоги позивача про визнання такою, що не відповідає дійсності та такою, що завдала шкоди його діловій репутації неправдива інформація, розповсюджена [PERSON] та [PERSON] шляхом внесення та підтвердження таких відомостей до акту депутата Оржицької селищної ради від 02.06.2015 року щодо підтвердження фактичного проживання [PERSON] із березня 2001 року до моменту її смерті 03.01.2002 року в домоволодіння її сина , що розташоване за адресою : вул. Зінченка , 1 Оржицького району Полтавської області та зобовязати [PERSON] та [PERSON] спростувати зазначену інформацію тим самим шляхом , яким вона була розповсюджена і стягнути із відповідачів в солідарному порядку моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed