Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту проживання з [PERSON] з весни 2003 року по [INFO] року в квартирі [ADDRESS]. Заявник посилається на те, що [INFO] року помер [PERSON]. Заявник у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, свідоцтво про смерть видано Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 5 серпня 2009 року, актовий запис № 594. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS], м .Одесі. Відповідно до листа № 530/01-16 від 7 лютого 2014 року, виданого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Всі витрати на поховання [PERSON] ніс безпосередньо [PERSON] Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом, отримують право власності на спадщину почергово, відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України - четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Факт проживання [PERSON] в зазначеній квартирі також підтверджується актом виконаних робіт від 20 березня 2013 року та договором № 829/0118 від 12 лютого 2013 року та квитанціями про сплату комунальних послуг, копії яких містяться в матеріалах справи. Відповідно до довідки, виданої ЖБК «Вимпел-16» в зазначеній квартирі також зареєстрована [PERSON] Проте, відповідно до листа ЖБК «Вимпел-16» з травня 2009 року [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає. Тобто, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] фактично прийняв спадщину, шляхом вступу у володіння спадковим майном, так як постійно мешкав разом з [PERSON] на протязі більш ніж 11 років. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За вимогою ч. 1ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Outcome: approved