Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду з даним позовом до Олексіївської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.08.2006 року помер його батько - [PERSON], який за життя проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] (колишня назва Леніна), буд. 64. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) члена КСП імені Кірова с. Олексіївка, Новоайдарського району Луганської області, розміром 9,86 в умовних кадастрових гектарах. За життя [PERSON] заповіту не склав, єдиним спадкоємцем за законом першої черги спадкування є син померлого [PERSON], який вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса, для оформлення відповідних документів, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. На підставі вищенаведеного, позивач просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті батька. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Олексіївської сільської ради Новоайдарського району Луганської області [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 26.08.2006 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.3). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) члена КСП імені Кірова с. Олексіївка, Новоайдарського району Луганської області, розміром 9,86 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується довідкою начальника Новоайдарського районного відділу земельних ресурсів № 665 (000280) від 11.12.2001 р. (а.с.5), випискою з протоколу №1 від 31.01.1997 р. (а.с.7), інформацією відділу держгеокадастру у Новоайдарському районі Луганської області від 22.12.2016 р. (а.с.10), викіпіровкою з плану землекористування КСП ім. Кірова земель колективної власності, переданих громадянам на земельні паї (а.с.8). На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] (колишня назва-Леніна), буд. 64, разом з ним за цією ж адресою проживав та був зареєстрований його син [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Новоайдарського району Луганської області № 1168 від 22.12.2016 року (а.с.4). Факт того, що позивач [PERSON], [INFO], дійсно є сином [PERSON], який помер 26.08.2006 р., підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Представник відповідача позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Позивач наданими суду доказами, довів, що має право на спадщину після померлого [PERSON], у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1225, 1261 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України,

Outcome: approved