Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру стягнутих аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує наступним: 29.12.2016 року рішенням Бериславського районного суду Херсонської області з нього, на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 27.07.2018 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму. У нього з громадянкою [PERSON] народилася дитини - [PERSON] , [INFO] , яка також потребує матеріальної підтримки. Він не працює, не отримує жодної соціальної допомоги, у зв`язку з погіршенням його матеріального стану, зміною сімейного положення та погіршенням здоров`я, звернувся до суду з зазначеним позовом. Просить суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дити ни відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 22.03.2021 року провадження у зазначеній справі було відкрито в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 05.04.2021 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу їх стягнення, в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою суду від 13.04.2021 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру стягнутих аліментів. Підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги уточнені, підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає, просить в задоволення позовних вимог відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони клопотань у тому числі і про призначення експертизи не заявляли. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] . Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 29.12.2016 року (справа №647/2621/16-ц) позов [PERSON] - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.12.2016 року і до повноліття дитини - до [INFO] на підставі якого видано виконавчий лист (а.с. 5). Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 27.07.2018 року (справа №647/1816/18) позов [PERSON] - задоволено. Розмір аліментів, які за рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 29.12.2016 року стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] збільшити з 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість зі сплати аліментів у позивача на користь відповідача, станом на 09.03.2021 року становить 7 723, 98 гривень (а.с. 6-8). [PERSON] , [INFO] навчається у 2-Б класі спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8 з поглибленим вивченням англійської мови Новокаховської міської ради Херсонської області. Тимофій навчальний матеріал засвоює на достатньому рівні, активний, проявляє зацікавленість до навчання. Після розлучення батьків [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , яка приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина, підтримує зв`язок з класним керівником, відвідує батьківські збори. Зі слів хлопчика він спілкується з батьком, їздить до нього в гості, але за два роки батько жодного разу не відвідував навчальний заклад, не спілкувався з вчителем сина, що підтверджується інформацією наданою директором школи. Згідно довідки виданої директором спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8 з поглибленим вивченням англійської мови Новокаховської міської ради Херсонської області [PERSON] , [PERSON] працює вчителькою біології з 01.09.2016 року по теперішній час. Станом на 15.04.2021 року [PERSON] знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 04.11.2019 року по [INFO] . Дитина, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] (мати) та [PERSON] (чоловік матері). Дитині створені належні умови для життя, навчання, розвитку, забезпечена всім необхідним, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов неповнолітнього від 20.04.2021 року. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 192 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Під час розгляду цивільної справи № 640/16750/16-ц (постанова від 25.04.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі вказав, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Зазначене відображено також у ст. 181 та ст. 192 СК України. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу з [PERSON] та те, що він не працює. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач у своїй позовній заяві зазначає, що: 1) на його утриманні перебуває неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , 2) не працює, 3) погіршення його стану здоров`я та погіршення матеріального стану. В зв`язку з чим, на його думку утримання обох дітей для позивача є неможливим. [PERSON] та [PERSON] , 13 серпня 2020 року зареєстрували шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини зазначено « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.08.2020 року, виданим Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №150 (а.с. 11). Судом встановлено, що [INFO] в м. Херсон Херсонської області, народилася [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №91 (а.с. 10). Згідно вказаного свідоцтва вбачається, що в графі батьки вказано: Батько - [PERSON] , Мати - [PERSON] (а.с. 10). З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що 27.05.2013 року був звільнений з посади спеціаліста І категорії Служби у справах дітей районної державної адміністрації за власним бажанням відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України (а.с. 9). З 26.07.2020 року Новокаховською міською філією Херсонського обласного центру зайнятості розпочату виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 9 об.). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період з 1 кварталу 2020 року по 1 квартал 2021 року нараховано та виплачено [PERSON] 612, 9 з Херсонського обласного центру зайнятості (а.с. 25). Посилання позивача на те, що в нього погіршився матеріальний стан та погіршилося здоров`я, через що він позбавлений можливості працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному судом розмірі не підтверджені жодними належними, допустимими та достовірними доказами. Суд враховує той факт, що за віком позивач є працездатною особою, зворотній доказів суду не надано. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими. При постановленні рішення про стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки 29.12.2016 року, вбачається, що суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище, як дитини, так і платника аліментів та стягнув з позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, окрім цього наявність у позивача станом на 09.03.2021 року заборгованості по сплаті аліментів на користь відповідачки в розмірі 7 723, 98 гривень, свідчить про недобросовісне виконання позивачем своїх батьківських обов`язків, щодо неповнолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] . Позивач не надав суду доказів того, що з часу стягнення аліментів на користь відповідачки, змінився його матеріальних стан. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У даному випадку відсутні будь-які підстави передбачені чинним законодавством для зміни розміру аліментів. Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Суд звертає увагу на тому, що позивачем не наведено жодних доказів на підтвердження позовних вимог, а сам факт укладення другого шлюбу та наявність іншої дитини, не є безумовною причиною для зменшення розміру аліментів. Враховуючи наведене позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, в межах заявлених вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства,

Outcome: dismissed