Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом до територіальної громади в особі Тиницької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 5.85 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тиницької сільської ради. Позовні вимоги мотивовані тим, що будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно і належним чином зареєструвати своє право власності на земельну ділянку, оскільки оригінал державного акта, який засвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, втрачений. Учасники справи в підготовче засідання не з»явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення; надали заяви про розгляд справи без їх участі; позивач позов підтримує просить його задовольнити; відповідач проти задоволення позову не заперечує, відзиву на позов не надіслав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема, у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали позову, враховуючи відсутність відзиву та заяву відповідача про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому засіданні, за наслідками якого винести рішення про задоволення вимог позивача. Як встановлено судом, [INFO] року померла [PERSON], якій за життя, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим Бахмацькою районною державною адміністрацією 02.08.2004 р., належала земельна ділянка площею 5.85 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тиницької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (а.с.9,10,12). 03.07.2017 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.22). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до положень п.г ч.1 ст.81 ЗК України, однією з підстав набуття права власності на земельну ділянку є прийняття спадщини. Згідно з положеннями ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість. Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 06.03.2018 року № 465/01-16, спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] була відкрита 10.11.2017 року за заявою [PERSON] (а.с.22,23). Листом №339/02-14 від 16.02.2018 року нотаріус повідомив [PERSON] про відсутність можливості видати йому після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину у виді земельної ділянки, оскільки позивачем не були надані документи, що посвідчують право власності померлої на вищевказане спадкове майно (а.с.13). Отже, у встановленому законом порядку позивач звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON], але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки по причині втрати оригіналу державного акта на право приватної власності на землю. Згідно з п.2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Оголошенням, опублікованим в районній газеті «Порадник» від 02.03.2018 року позивачем було повідомлено про втрату державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], з проханням вважати втрачений державний акт недійсним (а.с.14 зворотня сторона). Вищевикладене підтверджує право позивача в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 5.85 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тиницької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. У ст.16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п.1 ч.2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно у виді земельної ділянки, оскільки, виходячи з вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного

Outcome: approved