Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що працює на посаді старшого майстра основного участку (Стан 1250, НЗС 730/500), згідно трудової книжки цеха блюмінг з 01.04.2017 року . 10.12.2018 року Директор по охороні праці та промислової безпеки [PERSON] постановив Наказ № 1439, яким позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, за результатами перевірки охорони праці та промислової безпеки на робочих місцях блумінг. Вказане дисциплінарне стягнення позивач вважає таким, що не відповідає нормам Кодексу Законів про працю України, що виражається в наступному: в Наказі зазначено, що позивача було притягнено до відповідальності за не забезпечення технічного керівництва безпечним веденням технологічних процесів (ремонтних робіт) в зміні, виконання підпорядкованими працівниками вимог нормативних актів по охороні праці, правил користування з машинами, механізмами, обладнанням і другими засобами виробництва, чим порушив вимоги п.п. 3.3.9.5, 3.3.9.7, 3.3.3.10.2 посадової інструкції старшого майстра основного виробничого участку (Технологія. Стан 1300 НЗС 900/700/500), (Стан 1250 стан 1250, НЗС 730/500) цеха блюмінг. Однак, відповідачем належним чином не проводилось з`ясування обставин зазначених в спірному Наказі, жодним чином не досліджувались пояснення позивача, сам позивач не був допущений до зазначеної перевірки та не міг спростувати або підтвердити обставини, що були встановлені інженером по охороні праці [PERSON] Посада позивача зазначена в Наказі не відповідає посаді зазначеної в трудовій книжці позивача (додаток). Провадження, а саме Наказ виготовлено на російській мові, що істотно порушує права позивача, на його думку, як право на перекладача передбаченого Европейською Конвенцією по правам людини. Оскільки до накладення дисциплінарного стягнення у позивача не було відібрано письмові пояснення щодо обставин розслідування, - позивач вважає, що стягнення накладено з порушенням встановленого порядку накладення стягнення, а тому є незаконним. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд скасувати Наказ № 1439, від 10.12.2018 року. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідач надав на адресу суду відзив, згідно якого заперечував проти задоволення позовних вимог, спірний наказ вважають таким, що відповідає вимогам законодавства. Крім того, представником відповідача на виконання ухвали суду від 10.05.2019 року надано витребувані матеріали, а саме - посадова інструкція старшого майстра основного виробничого участку (Технологія стан 1300, НЗС 900/700/500), (Стан 1250;НЗС 730/500) та підтвердження ознайомлення позивача; -Наказ Публічного Акціонерного Товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1439 від 10.12.2018 року «Про порушення вимог нормативних актів по охороні в цеху блумінг». Сторона позивача ознайомилась з вказаними доказами. Перевіривши письмові матеріали справи та доводи сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що позивач працює на підприємстві відповідача (а.с. 5, 6). 10.12.2018 на підприємстві Відповідача було прийнято оскаржуваний Наказ №1439 «Про порушення вимог нормативних актів з охорони праці в цеху блумінг» (а.с. 4). За змістом Наказу №1439 від 10.12.2018 «Про порушення вимог нормативних актів з охорони праці в цеху блумінг» вбачається, що 22.11.2018 провідним інженером з охорони праці [PERSON] була проведена перевірка стану охорони праці та промислової безпеки на робочих місцях цеху блюмінг, в ході якої було встановлено численні невідповідності у дотриманні норм охорони праці у цеху, у тому числі, відносно Позивача встановлено зазначені в наказі порушення, у зв`язку з чим Позивач порушив п.п.3,3.9.5., 3.3.9.7, 3.3.10.2 Посадової інструкції старшого майстра основної виробничої дільниці (Технологія. Стан 1300 НЗС 900/700/500), (Стан 1250 НЗС 730/500) цеху блюмінг. Положеннями ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, позивач у своєму позові зазначає, що відповідачем жодним чином не проводилось з`ясування обставин зазначених в спірному Наказі, не відбирались та не вислуховувались пояснення позивача, сам позивач не був допущений до зазначеної перевірки та не міг спростувати або підтвердити обставини, що були встановлені інженером по охороні праці [PERSON] Водночас, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано. При цьому, в письмових матеріалах справи наявні пояснення позивача від 27.11.2018 року (а.с. 51), що спростовує доводи [PERSON] щодо не дослідження його пояснень. Крім того, на підтвердження встановлення порушення - «не були встановлені огорожі шпинделів кліті №3 стану 730» представником відповідача надано витяг із Звіту оперативної інформації про виявлені порушення з фототаблицею, припис, підтвердження усунення встановленого перевіркою з охорони праці порушення (а.с. 47-50). Вказаними письмовими матеріалами спростовується обґрунтування позивача з приводу того, що не проводилось з`ясування обставин, зазначених у наказі. Крім того, позивач зазначає, що наказ виготовлено російською мовою, що є порушенням його права. При цьому, позивач не посилається на жодний нормативний акт, який би зобов`язував відповідача вести внутрішню документацію та видавати відповідні акти державною мовою. Крім того, пояснення позивача викладені також російською мовою. Також, в письмових матеріалах справи наявна посадова інструкція, з якою ознайомився позивач 17.08.2017 року (а.с. 38-46). При цьому, посадова інструкція викладена російською мовою, однак будь-які заперечення з приводу мови викладення інструкції з боку позивача в матеріалах справи відсутні. Також, позивачем не надано обґрунтувань щодо невірного викладення його професії у наказі згідно трудової книжки, не вказано яким саме чином дана обставина могла вплинути на винесене рішення у зв`язку із встановленими порушеннями. Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, зважаючи на те, що стороною позивача не надано жодного належного та допустимого доказу у підтвердження порушень відповідачем норм законодавства під час складання спірного акту, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову. Отже, аналізуючи встановлені в судовому засіданні і зазначені вище фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства та положень актів, які є обов`язковими для виконання сторонами спору, суд доходить до переконання, що позивачем у порушення статті 81 ЦПК України не доведено заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed