Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 листопада 1993 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені, відповідачка неодноразово уходила з дому, залишала дітей, мешкала з іншими чоловіками, у квітні 2014 року відповідач [PERSON] залишила родину, на даний час участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, дітей не відвідує, спільний побут та господарство вони з відповідачкою не ведуть, кожен має своє особисте життя. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, втрату почуття взаємної любові один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме його інтересам, примирення є недоцільним. Спір про сумісно нажите майно даний час відсутній. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, оскільки подальше спільне життя суперечитиме його інтересам, а також встановити місце проживання малолітніх дітей за місцем його проживання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на примирення не згодний, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв про неможливість явки в суд не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 27 листопада 1993 року Колядівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області, актовий запис №22, 27 листопада 1993 року [PERSON] і [PERSON]. зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище - [PERSON] (а.с.7). Від шлюбу мають малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8,9,10). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] спільно зі своїми малолітніми доньками: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Зазначений житловий будинок перебуває у приватній власності матері позивача - [PERSON], про що свідчить копія договору купівлі продажу та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.15,16). Шлюбні відносини між сторонами у справі фактично припинені з квітня 2014 року, сторони мешкають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, кожен має своє особисте життя. Спільне життя не склалося через те, що відповідач [PERSON] періодично залишає родину, вихованням та забезпеченням дітей не займається. Згідно з актом депутата Колядівської сільської ради №1 від 06.01.2015р. відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 18 квітня 2014 року, з родиною (чоловіком та дітьми) не спілкується, матеріально не допомагає (а.с.12). 07.07.2014 р. позивачем подано до Новоайдарського УПСЗН заяву про припинення виплати відповідачці соціальної допомоги при народженні дитини, яка вмотивована тим, що [PERSON] з дітьми не мешкає, вихованням та забезпеченням дітей не займається, не піклується розвитком дітей (а. с. 11). Таким чином, судом було встановлено, що подальше перебування у шлюбі сторін у справі суперечитиме інтересам позивача. Відповідач [PERSON] самостійного доходу та постійного місця проживання не має, участь у вихованні та утриманні дітей не приймає. Позивач [PERSON] має постійне місце проживання, повністю матеріально забезпечує своїх малолітніх доньок, займається вихованням дітей, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу, укладеного між сторонами, та визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком - позивачем [PERSON] Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 112, 160,161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved