Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Вигівської сільської ради Коростенського району Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини, факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом зазначивши, що 1 грудня 1997 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №3 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Колгоспній у с. Боровиця Коростенського району Житомирської області. Після смерті [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом прийняла його дружина, мати позивача, [PERSON], оскільки на день смерті проживала і була зареєстрована разом із спадкодавцем. 11 травня 2012 року [PERSON] померла не оформивши право власності на житловий будинок. Він являється єдиним спадкоємцем. Спадкове майно після смерті спадкодавця перейшло у його володіння та користування. Позивач не може отримати свідоцтво на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно та воно не зареєстроване належним чином. Крім того існують розбіжності в документах: у паспорті він зазначений, як [PERSON], а прізвище спадкодавця [PERSON]. Тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі в судовому засіданні, позов підтримує з підстав зазначених у позові. Представник відповідача територіальна громада в особі виконкому Вигівської сільської ради Коростенського району Житомирської області в судове засідання не зявився, хоча повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, однак надав суду заяву, в якій просили розглядати справу у відсутності представника. \~ \~ \~ \~\~ Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.4) 1 грудня 1997 року в с. Ушомир Коростенського району Житомирської області помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом, у вигляді житлового будинку №3 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Колгоспній у с. Боровиця Коростенського району Житомирської області. Після смерті [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом прийняла його дружина, мати позивача, [PERSON], оскільки на день смерті проживала і була зареєстрована разом із спадкодавцем. 11 травня 2012 року [PERSON] померла не оформивши право власності на житловий будинок (а.с.5). Позивач являється єдиним спадкоємцем. Спадкове майно після смерті спадкодавця перейшло у його володіння та користування. Позивач не може отримати свідоцтво на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно та воно не зареєстроване належним чином. Крім того існують розбіжності в документах: у паспорті він зазначений, як [PERSON], а прізвище спадкодавця [PERSON]. Факт, що померлий 1 грудня 1997 року [PERSON] є рідним батьком позивача, вбачається з наданих документів, а саме із копії свідоцтва про народження (а.с.6), копії свідоцтва про смерть (а.с.4) тощо. Крім того, судом встановлено, що позивач по справі після смерті спадкодавця фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном, оскільки розпорядився спадковим майном на свій розсуд (а.с.12-14). Дані обставини ніким не спростовані, стверджуються документами, зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу Української УРС (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial