Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар?їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач та відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 26.04.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Мар?їнського районного нотаріального округу Леоновим С. І. та зареєстрованого в реєстрі за № 694. Відповідно до п. 4.4. договору купівлі-продажу, продавець свідчить, що він, члени його сім?ї, та інші громадяни, зобов?язані знятися з реєстраційного обліку за місцезнаходженням відчужуваного будинку, доплатити заборгованість (якщо така існує) за комунальні послуги, звільнити будинок та земельну ділянку від усіх нерухових речей, що належать їм, або третім особам, та передати відчужуване майно покупцеві, в строк до 07.05.2021 року. Таким, чином, відповідачі в будинку не проживають з 2020 року, однак взяті на себе зобов?язання з зняття з реєстраційного обліку в житловому будинку наразі ними не виконано. Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. За статтею 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 71 ЖК Українипри тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК Україниособа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином, позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved