Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивує тим, що 02 липня 2018 року він брав участь в електронних торгах з реалізації 1/2 частини нежитлового приміщення (літ. А) за адресою: [ADDRESS] , за результатами проведення яких він був визначений переможцем. Після оплати вартості за придбаний лот на підставі акта державного виконавця про проведені електронні торги він зареєстрував право власності на зазначене нерухоме майно. Придбане ним нерухоме майн раніше належало [PERSON] . На підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2010 року на 1/2 частину нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] накладено арешт. Просить суд ухвалити рішення, яким зняти арешт з нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , накладений ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2010 року. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. Постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2019 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року залишено без змін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву на підставі ст. 178 ЦПК України до суду поданий не був. Третя особа пояснень щодо позову в порядку ст. 181 ЦПК України до суду не подавала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у жовтні 2010 року [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2010 року накладено арешт на 1/2 частину нежитлового приміщення (в літ. А) за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] (а.с. 81). Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 травня 2011 року ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2010 року залишено без змін (а.с. 82-83). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2012 року позов [PERSON] задоволено частково (а.с. 84-89). Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23 жовтня 2012 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2012 року залишено без змін (а.с. 90-91). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 грудня 2012 року Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 жовтня 2012 року залишено без змін (а.с. 92-93). Відповідно до протоколу № 342407 проведення електронних торгів 02 липня 2018 року переможцем торгів визначений [PERSON] , який придбав 1/2 частину нежитлового приміщення (в літ. А) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Зазначене підтверджується свідоцтвом, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Колєсніченко О.Д. (а.с. 5). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09 серпня 2018 року на 1/2 частину нежитлового приміщення (в літ. А) за адресою: [ADDRESS] накладено арешт на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2010 року (а.с. 7-8). [PERSON] посилається на те, що він не був учасником справи в Оболонському районному суді м. Києва, в рамках якої накладено арешт на придбане ним на електронних торгах нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно з ч. 5 цієї статті державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Аналогічні положення містяться і в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. У ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження його майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним. З огляду на наведене. позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 704 гривні 80 копійок судового збору.

Outcome: approved