Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказував, що 15.09.2001 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. У дошлюбних відносинах та в спільному шлюбі у них народилося четверо дітей: дочка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]. Посилався на те, що на протязі значного відрізку часу, після укладення шлюбних відносин, у них з відповідачем були нормальні сімейні стосунки, разом займались веденням домашнього господарства, вихованням дітей. Однак останні два роки між ними почалися непорозуміння, вони втратили почуття любові одне до одного. В присутності малолітніх дітей виникали сварки, що негативно впливає на їхнє виховання. Шлюбні відносини фактично припинилися і вони проживають окремо. Він з дітьми зареєстрований та проживає в с. Мілієве Вижницького району, а останнє місце проживання та реєстрації відповідача - [ADDRESS]. Вона періодично виїжджає на роботу, вихованням дітей не займається, належної матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Зазначав, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем він не може отримувати допомогу від держави, як малозабезпечена сім'я, оскільки мати дітей з такою заявою до соціальних органів не звертається. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу таких, як вагітність або ж недосягнення їх спільною дитиною одного року, - відсутні. Вважав, що їх подальше спільне життя, як подружжя, є неможливим, а збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], який зареєстрований 15.09.2001 року виконавчим комітетом Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №5. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, на примирення не погоджується, оскільки вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. У випадку неявки відповідача у судове засідання, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки протягом наданого судом строку на примирення вони не примирилися. Вважає, що шансів зберегти сім'ю немає, так як сім'я розпалася, вони проживають окремо, з нею проживають їх діти. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 15.09.2001 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконкомі Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №5, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 15.09.2001 року, виданого виконкомом Розтоківської сільської ради. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. До реєстрації шлюбу та після його реєстрації у сторін народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 12.08.1999 року, серія [NUMBER] від 21.08.2001 року, виданих виконавчим комітетом Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області та серія [NUMBER] від 11.05.2007 року, серія [NUMBER] від 14.12.2011 року, виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають протягом двох років, не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідні, позивач довів, а відповідач визнала, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, надані судом три місяці строку на примирення результатів не дали, а тому позов підлягає задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved