Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свій позов обґрунтовує тим, що 30.01.2014 року він уклав з [PERSON] договір позики грошових коштів, за яким передав останньому 6840 грн. на строк до 14.02.2014 року. На підтвердження укладеного договору позики грошових коштів останнім була надана розписка. Однак відповідач вказану суму коштів в передбачений розпискою строк не повернув. Покликаючись на викладені обставини позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 6840 грн., індекс інфляції з лютого 2014 року по червень 2016 року в розмірі 5909,80 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 478,80 грн. та судові витрати по справі. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] 6840 грн., [PERSON] зобов'язався повернути йому кошти до 14.02.2014 року (а.с.7-8). Згідно п.3.1 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання однієї із сторін зобов'язань за цим договором, сторона, яка не виконала або неналежно виконала зобов'язання повинна сплатити іншій строні штраф у розмірі 20% від суми предмету договору позики. Отже сума в розмірі 1368 грн. підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) що були передані йому у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що на даний час відповідач вказані кошти не повернув, тому з нього в користь позивача слід стягнути 6840 грн. боргу за договором позики. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку, який не заперечив відповідач ні в судовому засіданні, ні шляхом надання суду письмових заперечень, судом встановлено, що стягненню з відповідача в користь позивача підлягає 6840 грн. боргу за договором позики, 1368 грн. штрафу відповідно до п.3.1 Договору позики, за період невиконання ним зобов'язання за договором позики 3 % річних в сумі 478,80 грн. та інфляційні втрати в розмірі 5909,80 грн., а всього 14596,60 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому стягненню з відповідача в користь позивача підлягає також 551,20 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 526, 625, 1046-1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved