Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Луцької міської ради та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що 20 жовтня 2010 року помер його батько [PERSON] 23 листопада 1998 року спадкодавець склав заповіт згідно якого 1/2 частину належного йому на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Луцьку по вул. Пирогова, 7 заповів своєму сину - позивачу [PERSON] та [PERSON]. Протягом шестимісячного строку, передбаченого для прийняття спадщини відповідно до ст. 1270 ЦК України, позивач подав заяву про прийняття спадщини до Першої Луцької державної нотаріальної контори на підставі якої 26 жовтня 2010 року в Першій Луцькій державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу №377/2010.18 липня 2013 року позивач подав заяву до нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку №7 по вул. Пирогова в м. Луцьк Волинської області, який належав спадкодавцю [PERSON]. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1129/02-31 від 18.07.2013 року державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку житлового будинку № 7 по вул. Пирогова в м. Луцьку Волинської області йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. На підставі наведеного, просить суд, визнати за ним право власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті 20 жовтня 2010 року [PERSON], а саме на: ? частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Пирогова, будинок 7, місто Луцьк, Волинської обл. 10 листопада 2016 року відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву в обґрунтування вимог якої, посилається на те, що 20 жовтня 2010 року її опікун [PERSON] помер.На день смерті спадкодавець залишив заповіт, посвідчений 23 листопада 1998 року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори [PERSON] за №1-4121, згідно якого житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в м. Луцьку Волинської області по вул. Пирогова, 7 в рівних частинах заповів їй, [PERSON] та сину [PERSON].Протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини відповідно до ст. 1270 ЦК України вона подала заяву про прийняття спадщини за заповітом на 1/2 частку житлового будинку №7 по вул. Пирогова в м. Луцьку Волинської області, який належав померлому [PERSON].Проте, у звязку з відсутністю в правовстановлюючих документів на будинок, державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії №2107/02-31 від 23.12.2014 року. На підставі наведеного, просить суд, визнати за нею право власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті 20 жовтня 2010 року [PERSON], а саме на: ? частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Пирогова, будинок 7, місто Луцьк, Волинської обл. Ухвалою суду від 23.11.2016 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісною позовною заявою. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримав та просив суд його задовольнити та не заперечив про задоволення зустрічного позову. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні зустрічну позовну заяву підтримали та просили суд її задовольнити та не заперечили проти задоволення первісного позову. Представник Луцької міської Ради в судове засідання не зявився проте, подав письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 36057922 від 31.10.2012 р. житловий будинок з реєстраційним номером майна 38038957 (загальна площа: 70,2 кв. м., житлова площа: 48,4 кв.м.), який знаходиться за адресою: вул. Пирогова, будинок 7, місто Луцьк, Волинської обл. належав на праві приватної власності [PERSON] на підставі /2-1516/28.07.2000/дублікат договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки/ Перша Луцька держнотконтора, взамін втраченого від 14.07.1960 року, акту приймання затверджений рішенням виконкому Луцької міської ради від 26.08.1966 р. за № 413 (а.с. 9 ). Вищезазначене також підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи № 5738/4061 на домоволодіння по вул. Пирогова, 7 в м. Луцьку Волинської області дослідженої в судовому засіданні. 20 жовтня 2010 року батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції 21 жовтня 2010 року серії 1-ЕГ №103382 (а.с. 6 ). На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] 23 листопада 1998 року склав заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 1-4121, згідно якого належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться в м. Луцьку по вул. Пирогова, під №7 Волинської області, заповів в рівних частинах сину [PERSON] та [PERSON], над якою, відповідно до рішення виконавчого комітету Маяківської сільської ради від 19.12.1989 р. № 48, спадкодавець був опікуном (а.с. 7 ). Також судом встановлено, що протягом шестимісячного строку, передбаченого для прийняття спадщини згідно ст. 1270 ЦК України, спадкоємцями за заповітом [PERSON] та [PERSON] було подано заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до Першої Луцької державної нотаріальної контори на підставі яких 26 жовтня 2010 року було заведено спадкову справу №377/2010 до майна померлого [PERSON], проте нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1269 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що первісний та зустрічний позови слід задовольнити. Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті 20 жовтня 2010 року [PERSON], а саме на: ? частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Пирогова, будинок 7, місто Луцьк, Волинської обл. та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті 20 жовтня 2010 року [PERSON], а саме на: ? частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Пирогова, будинок 7, місто Луцьк, Волинської обл.

Outcome: approved