Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони уклали шлюб, від якого мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. На даний час сторони проживаються окремо. При цьому відповідач ніякої допомоги добровільно не надає. Позивач не працює, оскільки доглядає за дитиною та отримує лише соціальну допомогу при народженні дитини. Іншого доходу позивач не має, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивача, оскільки знаходиться у працездатному віці, працює, інших стягнень по виконавчих документах не має. У зв`язку з цим, посилаючись на приписи СК України, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1500,00 гривень. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2020 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач телефонним зв`язком просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, про що свідчить відповідна телефонограма (а.с. 24). Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення (а.с. 23). Крім того, відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 19), однак до суду не прибув, причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подав, відзив на позовну заяву не надіслав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач уклали шлюб, зареєстрований 21 вересня 2019 року Чорнобаївським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис № 47, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 21 вересня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 березня 2020 року сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Зі змісту довідки Чорнобаївської селищної ради Черкаської області від 15 жовтня 2020 року № 3421 вбачається, що [PERSON] знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею (а.с. 4). Позивач отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини, що підтверджується довідкою УППСЗН Чорнобаївської РДА від 15 жовтня 2020 року № 486 (а.с. 3). Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Виходячи з положень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги: стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я, матеріальне становище отримувача аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; сімейний стан платника аліментів; наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду; наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, є здоровою, працездатною особою, принаймні протилежного суду не доведено, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, тобто позивача у справі, до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1500,00 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 16 жовтня 2020 року.

Outcome: approved