Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 18.11.2015 вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Ухвалою судді від 06 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом виклику в судове засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Ухвалою суду\~від 05.11.2021\~позовну заяву\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18 листопада 2015 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (після укладення шлюбу, - [PERSON] ), [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво Святошинського району Київської області, актовий запис № 750, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим повторно 23.02.2021. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Оцінивши надані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач та відповідач при укладенні шлюбу прізвища не змінювали. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача - 908,00 грн сплаченого судового збору. Частиною 2 статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» та ч. 2 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Оскільки місце проживання відповідача по справі зареєстровано на тимчасово окупованій території, вона не має офіційної електронної адреси, то про ухвалення цього рішення суд вважає необхідним повідомити відповідача шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала рішення суду.

Outcome: approved