Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», обгрунтовуючи вимоги тим, що 27.02.2020р. між ним та відповідачем був укладений договір №2058029 про надання споживчого кредиту в сумі 10500грн. з датою повернення кредиту - 28.03.2020р. Позивач зазначає, що 27.04.2020р. співробітники відповідача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» почали в телефонному режимі погрожувати розправою йому, його дружині [PERSON] , а також іншим родичам та знайомим, вимагаючи повернути борг за два місяці в сумі 20000грн. Також, 27.04.2020р. на мобільний телефон позивача надійшло рекламне повідомлення з фотокарткою його дружини з пропозицією надання послуг інтимного характеру і такі повідомлення з`явились також в мережі Інтернет. Як вказує позивач, поширені фотокартки його дружини про надання інтимних послуг не відповідають дійсності і ганьблять гідність та честь його та його дружини. Позивач вказує, що представники ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» систематично телефонують, надсилають погрози в образливій та неприємній формі, в результаті чого у нього погіршився стан здоров`я і він був вимушений звернутися до медичного закладу. У зв`язку з постійним страхом за своє життя та здоров`я, за життя та здоров`я своїх близьких та рідних позивач вимушений долати постійний страх, він докладає додаткових зусиль для організації свого життя, не може нормально працювати і проводити час з дітьми та сімєю, що завдає йому моральних страждань. З урахуванням викладеного, позивач просить суд не нараховувати штрафні санкції за прострочення зобов`язання за кредитним договором на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню COVID-19 з 12.03.2020р., посилаючись на зміни до Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», внесені Законом України від 17.03.2020р. №533-IX; визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності відомості, що стосуються надання його дружиною послуг інтимного характеру; зобов`язати відповідача публічно вибачитися перед ним та його сім`єю за розповсюдження неправдивих відомостей, припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності і репутації його та його дружини; стягнути з відповідача 100000грн. на відшкодування моральної шкоди та покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не з`явився повторно, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином, що згідно ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. При цьому, відповідач подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позов є необгрунтованим та безпідставним, позивач жодним чином не сприяв вирішенню ситуації по виконанню своїх кредитних зобов`язань та не надав належних доказів на підтвердження своїх вимог (а.с.40-47). Приймаючи до уваги неявку належним чином повідомлених сторін, суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч.1 і 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що 27.02.2020р. між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем був укладений договір №2058029 про надання споживчого кредиту, згідно якого останньому було надано кошти в сумі 10500грн. строком на 30 днів за зниженою процентною ставкою 0,54% в день від суми кредиту, якщо в цей строк він здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (а.с.15-20). Згідно графіку платежів, що є додатком до цього договору, датою повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є 28.03.2020р., сума нарахованих процентів - 1701грн., орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору - 12201грн. (а.с.21). Відповідачем надано до суду картку обліку інформації за укладеним договором №2048029 від 27.02.2020р. за період з 27.02.2020р. по 05.10.2020р. (а.с.63-64), у якій відсутні відомості про нарахування позивачу пені та штрафів, а тому вимоги позивача не нараховувати йому штрафні та інші санкції за прострочення зобов`язання за кредитним договором, з посиланням на зміни до Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», внесені Законом України від 17.03.2020р. №533-IX у зв`язку з виникненням і поширенням COVID-19, є безпідставними та передчасними, з огляду на що задоволенню не підлягають. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що співробітники відповідача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» погрожували позивачу або членам його родини, вимагаючи сплатити заборгованість в сумі 20000грн., а також того, що вони надіслали та поширили фотокартки і інформацію про надання дружиною позивача інтимних послуг. Крім того, в матеріалах справи немає даних про те, що заборгованість позивача становить саме 20000грн., позивач не надав підтвердження того, чи зверталося до нього ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» з вимогами про повернення кредиту, штрафу, пені та інших виплат. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався до правоохоронних органів з приводу зазначених вище погроз. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Зазначена правова норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки, моральної (немайнової) шкоди, причинного зв`язку та вини завдавача. Виходячи з положень ст.280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Заподіяння позивачу моральної шкоди також є предметом доказування та має бути підтверджене ним належними та допустимими доказами відповідно до положень ст.ст.76-81 ЦПК України. Наданий позивачем висновок паталогоанатомічного дослідження №41173-75 з історії хвороби №9581 [PERSON] (а.с.9) суд не може взяти до уваги, оскільки він датований 04.10.2019р., тобто до настання подій, викладених у позовній заяві. Факти, які б свідчили про завдання позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, приниження його честі і гідності діями відповідача не знайшли свого підтвердження; позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди, наявності причинного зв`язку між можливою шкодою і протиправними, у разі підтвердження, діяннями відповідача; позивачем не було доведено того, що внаслідок дій саме відповідача він поніс втрати немайнового характеру, а тому вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди також не підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed