Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачам, який зареєстровано 01 липня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №122. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 01 липня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, однак в останній рік між ними постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на життя, виховання дітей та на ведення спільного господарства. У зв`язку з чим вони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. На примирення позивач не згодна, вважає неможливе відновлення шлюбних відносин. Спори щодо поділу майна на даний час відсутні. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити, судові витрати просить залишити за ним. Відповідач відзив на позовну заяву не надала, надала заяву про розгляд справи за її відсутність, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Після розірвання шлюбу прохає залишити прізвище [PERSON] . Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01 липня 2006 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували свій шлюб 01 липня 2006 року за актовим записом №122. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 листопада 2006 року [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Після розлучення, дружині слід залишити прізвище [PERSON] .

Outcome: approved