Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеною заявою, покликаючись на те, що [INFO] у віці 72 років помер дід [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, а саме на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] . Коли звернувся в Буську державну нотаріальну контору за прийняттям спадщини після смерті діда, йому відмовлено через допущену помилку в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, де прізвище спадкодавця зазначено як « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Така помилка є перешкодою заявнику у прийнятті спадщини після смерті спадкодавця, тому просить суд встановити факт належності померлому згаданого свідоцтва. Заявник, до початку судового засідання, подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, заяву підтримує, просить її задоволити. Представник зацікавленої особи подав суду клопотання про розгляд справи у відсутності його представника, заперечень проти позову не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі заявника та представника зацікавленої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У силу п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] у віці 72 років помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серія [NUMBER] , зареєстроване та видане Задвір`янською сільською радою Буського району Львівської області, актовий запис № 21 від 06.07.2017 р. \~ \~ \~ \~Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS] , право власності підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 25.10.1989 року. Позивач є спадкоємцем по закону до всього майна, що належало спадкодавцю, звернувся в Буську державну нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті діда, однак йому відмовлено через помилку в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 25.10.1989 року, де прізвище спадкодавця зазначено « [PERSON] ». Згідно довідки, виданої виконкомом Задвір`янської сільської ради 18.06.2018 року №824, вбачається що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. У Свідоцтві про смерть від 06.07.2017 року серії [NUMBER] , виданому виконавчим комітетом Задвір`янської сільської ради; Свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 10.01.1968 р.; будинковій книзі на житловий будинок, що належав на праві приватної власності померлому [PERSON] , прізвище спадкодавця записано правильно « [PERSON] ». Тільки у вище свідоцтві на право особистої приватної власності на жилий будинок допущена помилка в написанні прізвищі останнього. Суд надає віри показам заявника, викладеним в позовній заяві, вважає доведеним даний факт. Інших обставин, які б спростовували твердження заявника, не знаходить. Враховуючи вище викладене, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved