Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 08.10.2006 року до 16.05.2016 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.05.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що за період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин за спільні кошти придбане наступне майно: стінка меблева (в малій кімнаті) вартістю 14200,00 грн., стінка меблева для залу вартістю 25000,00 грн., комп'ютер, колонки, принтер вартістю 10000,00 грн., прихожа вартістю 16000,00 грн., стіл розкладний вартістю 3000,00 грн., душова кабіна, умивальник з тумбочкою, бойлер, пральна машина LG (5.5 кг) вартістю 20000,00 грн., холодильник вартістю 8000,00 грн., морозильна камера вартістю 5000,00 грн., диван вартістю 7000,00 грн., диван 15000,00 грн., килими на підлогу вартістю 3000,00 грн., стелаж вартістю 4000,00 грн., телевізор вартістю 2500,00 грн., два дивани малютки вартістю 7000,00 грн. Після розірвання шлюбу вищевказане майно залишилось у відповідача. Домовленості про добровільний розподіл майна сторонами не досягнуто. Позивач просить суд визнати за ним наступне майно: стінка меблева для залу вартістю 25000,00 грн., прихожа вартістю 16000,00 грн., стіл розкладний вартістю 3000,00 грн., морозильна камера вартістю 5000,00 грн., диван 15000,00 грн., стелаж вартістю 4000,00 грн., загальною вартістю 68000,00 грн.; за відповідачем просить визнати наступне майно: стінка меблева (в малій кімнаті) вартістю 14200,00 грн., комп'ютер, колонки, принтер вартістю 10000,00 грн., душова кабіна, умивальник з тумбочкою, бойлер, пральна машина LG (5.5 кг) вартістю 20000,00 грн., холодильник вартістю 8000,00 грн., диван вартістю 7000,00 грн., килими на підлогу вартістю 3000,00 грн., телевізор вартістю 2500,00 грн., два дивани малютки вартістю 7000,00 грн., вартістю 71700,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, з підстав зазначених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково. Не заперечували щодо визнання за позивачем права власності на морозильну камеру вартістю 5000,00 грн. та за [PERSON] право власності на холодильник вартістю 8000,00 грн. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідка, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] перебував з 08.10.2006 року до 16.05.2016 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.05.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 3 ЦК України, до загальних засад цивільного законодавства належать свобода договору, а також судовий захист цивільного права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Всупереч ст. 60 ЦПК України позивач та його представник не надав жодних належних та допустимих доказів, які свідчать про те, чи спірне майно існує взагалі (квитанці, чеки, гарантійні талони, паспорти тощо). При цьому, відповідач в судовому засідання визнала та не заперечувала, що за час шлюбу сторонами за спільні кошти було придбано морозильну камеру вартістю 5000,00 грн. та холодильник вартістю 8000,00 грн. А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, тому в порядку поділу спільного майна подружжя слід визнати за [PERSON] право власності на морозильну камеру, за [PERSON] визнати право власності на холодильник. Інші доводи позивача та його представника також не спростовують висновків суду.

Outcome: partial