Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду , завдану злочином в розмірі 7000 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що він є потерпілим від злочину, вчиненого [PERSON] . Вироком суду цивільний позов потерпілого [PERSON] було залишено без задоволення та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в порядку цивільного судочинства. Ухвалою суду від 24.01.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.19). Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористалася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, розгляд справи прохала провести у її відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено наступне. Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.08.2019, [PERSON] , визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 17.04.2019 у виді 1 року позбавлення волі, більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,104 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік при умові, якщо вона протягом визначеного судом строку випробування не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Як встановлено сусдом, обвинувачена [PERSON] на час розгляду кримінального провадження досягла повноліття, проте потерпілими в ході розгляду справи цивільні позови були пред`явлені до її законного представника [PERSON] , так як на момент вчинення кримінальних правопорушень та на час подання вказаних позовів [PERSON] була неповнолітньою. Цивільні позови потерпілих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , пред`явлені до матері [PERSON] - [PERSON] - залишено без задоволення. Роз`яснено потерпілим [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право на звернення до суду з позовом до винної особи про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у порядку цивільного судочинства. Зазначеним вироком встановлено, що [INFO] неповнолітня [PERSON] , разом із [PERSON] , прибула до орендованої квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Знаходячись на законних підставах у приміщенні вказаної квартири [PERSON] на прохання [PERSON] продиктував номер власної банківської картки № [NUMBER] . В подальшому, того ж дня, [PERSON] , за допомогою мобільного терміналу, що розташований у супермаркеті « Брусничка » по вул.Добровольського, 11/19 у м.Горішні Плавні , здійснив прив`язку зазначеної банківської карти до мобільного номеру [NUMBER] , що належить [PERSON] , щоб остання мала змогу тимчасово користуватись зазначеною карткою. В цей час у [PERSON] виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки [PERSON] . Маючи тимчасовий доступ до вказаного банківського рахунку, без відома [PERSON] за допомогою власного мобільного телефона [PERSON] здійснила реєстрацію у додатку «Приват24» вказавши при цьому власний номер мобільного телефону та пароль до банківської карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] . В подальшому [PERSON] реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів і мети, знаходячись за адресою: [ADDRESS] , через інтернет, під власним паролем, маючи єдиний злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів, заходила до додатку «Приват24» на банківський рахунок [PERSON] , через який, 15.03.2018, 16.04.2018, 17.04.2018 шляхом поповнення рахунку мобільного телефону, заволоділа грошовими коштами останнього у загальній сумі 2200 грн., з 06.04.2018 по 08.04.2018, з 16.04.2018 по 21.04.2018, з 23.04.2018 по 26.04.2018, 01.05.2018, 04.05.2018, 06.05.2018, 07.05.2018, 10.05.2018 та 11.05.2018 шляхом перерахування коштів з банківської картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] на інші рахунки та розрахування за розважальні послуги, заволоділа грошовими коштами останнього у загальній сумі 4800 грн. Внаслідок протиправних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] завдано матеріальних збитків на загальну суму 7000 грн. Згідно норм ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За правилами статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частино 6 статті 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, цей вирок обов`язковий для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. На підставі викладеного, враховуючи повне визнання відповідачем позову, а також те, що відповідача визнано винуватою у вчиненні злочину, яким позивачу заподіяно матеріальну шкоду в сумі 7000 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідачки на користь держави підлягає стягненню 768,40 грн. судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved