Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири № 2219 від 18.03.2008 р. належить квартира № 4 у будинку № 4 по пров.Молодіжному у м.Миколаївка. Право власності на квартиру було зареєстроване в установленому законом порядку. [PERSON], з метою реалізації свого права розпорядження зазначеною квартирою, звернулася до нотаріуса, щою дізнатися, які документи їй необхідно надати для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Їй повідомили, що для належного оформлення договору купівлі-продажу квартири, їй необхідно зареєструвати право власності на квартиру у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державним реєстратором Словянської міської ради було прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у звязку із тим, що документи подані не в повному обсязі, а саме не надано документа про повний розрахунок та виконання договору купівлі-продажу. Відповідно до умов договору купівлі-продажу розрахунок за квартиру здійснювався із розстроченям платежу. Про одержання частини відстроченого платежу продавці зобовязані написати покупцеві розписку. Розрахунок за квратиру був проведений у повному обсязі, проте продавцями не була написана заява про повний розрахунок і підписи на заяві не були посвідчені нотаріально. [PERSON] намагалась звязатися з продавцями для отримання такої заяви, проте це не надало позитивних результатів, внаслідок чого державним реєстратором було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Таким чином [PERSON] є власником квартири, її право власності зареєстроване, проте не визнається у звязку із тим, що неможливо внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Просив визнати за [PERSON] право власності на вищезазначену квартиру. В судове засідання позивач не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, за участю її представника адвоката [PERSON], в якій заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, зазначила, що проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності № 2120 від 10.08.2016 р., не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 26.10.2016 р., не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Донецьк, що позбавлює суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідачів було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр». Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідачі у судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачами недобросовісно здійснюються її процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідачів, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду позивача суд, вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи\~\~і дослідивши надані докази, суд у\~\~межах\~\~заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК\~\~України)\~\~встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири № 2219 від 18 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], [PERSON], яка діє від свого імені та від імені і в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], передала, а [PERSON] прийняла у приватну власність квартиру під номером 4 у будинку № 4 по пров.Молодіжний у м.Миколаївка. Продаж зазначеної квартири вчиняється за ціною 166650 грн., розрахунок між сторонами здійснюється з ростроченням платежу. До підписання цього договору сплачено повністю 141400 грн., сума 25250 грн. підлягає сплаті до 01.07.2008 р. /а.с.12-13/. Відповідно вимог\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положенням ч.4 ст.334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу 18 березня 2008 року) обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме право власності на нерухоме майно. Зазначений договір у передбаченому законом порядку 01 квітня 2008 року було зареєстровано у КП «БТІ» м.Словянськ за № 2268 в книзі 5 /а.с.15/. Таким чином, [PERSON] у передбаченому законом порядку (на момент укладення договору купівлі-продажу) набула право власності на квартиру під номером 4 у будинку № 4 по пров.Молодіжний у м.Миколаївка. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції станом на 01.01.2017 року) у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. 01 вересня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно прийнято рішення № 31183899 про зупинення розгляду заяви [PERSON] про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру № 4 у будинку № 4 по пров.Молодіжному у м.Миколаївка у звязку із ненаданням документу про повний розрахунок та виконання договору купівлі-продажу квартири /а.с.17/. Пунктом 2 договору купівлі-продажу квартири № 2219 від 18.03.2008 р. передбачено, що про одержання частини відстроченого платежу продавці зобовязані написати покупцеві розписку. Факт проведення повного розрахунку та виконання договору засвідчується заявою продавців, справжність підпису на якій буде засвідчено нотаріально /а.с.12-13/. 12 жовтня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно прийнято рішення № 31831988 про відмову у державній реєстрації права власності [PERSON] на квартиру № 4 у будинку № 4 по пров.Молодіжному у м.Миколаївка у звязку із неусуненням обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав /а.с.18/. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно по положень ст.ст. 58,59,60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У матеріалах справи міститься фотокопія розписки, власноручно написаної від їмені [PERSON], яка діє у власних інтересах та в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 25250 грн. в рахунок остаточного розрахунку за договором купівлі-продажу квартири від 18 березня 2008 року. Розписка датується 21 червня 2008 року /а.с.16/. Таким чином, позивачем надано суду достатні докази на підтвердження виконання договору купівлі-продажу квартири № 2219 від 18.03.2008 року, а саме проведення остаточного розрахунку із продавцями передання грошових коштів у сумі 25250 грн. Відповідно до положення ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки [PERSON] у передбаченому законом порядку набула право власності на зазначену квартиру, умови договору купівлі-продажу від 18.03.2008 р. щодо сплати відстроченого платежу нею виконані належним чином, але не дотримано вимоги нотаріального посвідчення підпису продаця, що унеможливлює здійснення державної реєстрації права власності у Державному реєстрі прав, внаслідок чого [PERSON] позбавлена можливості реалізувати своє право розпорядження належної їй на праві приватної власності квартири, і в іншому - позасудовому порядку, [PERSON]П не може відновити свої порушені права, тому права [PERSON] підлягають захисту у судовому порядку. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved