Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище позовом до Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилався на те, що 22.05.2004 року померла жителька с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із права на земельну частку (пай) в колективній власності Романковецького колективного с/г підприємства Сокирянського району Чернівецької області, яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЧВ №0095572, а також житлового будинку, який розташований за адресою: провул.Тернівський,8 (колишній [PERSON]), с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй на момент смерті майно вона заповіла йому. Інші спадкоємці відсутні. 07.08.2015 року [PERSON] звернулась від його імені до приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилась після [PERSON], але йому було відмовлено у цьому по причині пропуску піврічного строку, на протязі якого він мав звернутись в нотаріальну контору щодо прийняття спадщини. Зазначений вище строк був пропущений ним з поважної причини. Він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини одразу після смерті спадкодавиці, оскільки помилково вважав, що можу прийняти спадщину шляхом фактичного розпорядження спадковим майном, так як користуватись будинком та землею він почав незадовго до смерті покійної, та продовжив це користування після 22.05.2004 року. В середині листопада 2004 року він звернувся в Романковецьку сільраду, вирішуючи свої побутові питання, де йому роз'яснили, що ддя прийняття спадщини, згідно цивільного законодавства, яке почало діяти з 2004 року, потрібно звернутись із заявою до нотаріуса. Потрапити в нотаріальну контору в рамках піврічного терміну з моменту смерті спадкодавиці йому не дозволило раптове захворювання, через яке він був змушений звертатись для отримання лікування в Сокирянську ЦРЛ. Характер захворювання не давав йому можливості пересуватись, він постійно відчував біль, який доводилось терпіти. Після покращення самопочуття, строк подачі заяви в нотаріальну контору вже був пропущений. В подальшому, через погіршення стану здоров'я він неодноразово звертався в Сокирянську лікарню для лікування. Погане самопочуття та відсутність коштів через постійну необхідність купівлі ліків не давали можливості звернутись до нотаріуса по питанню прийняття спадщини. Наслідком постійного погіршення самопочуття та здоров'я стало онкологічне захворювання, від якого він лікується і по даний час. Просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом [PERSON], яка проживала в [INFO] та померла там 22.05.2004 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обємі та з наведених у позові підстав просили їх задовольнити. Представник відповідача сільський голова [PERSON] в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, однак подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав вповному обємі та просив розглянути справу за його відсутності. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував проти позову та просив у його задоволенні відмовити, оскільки вважає, що він в подальшому може бути позбавлений житла. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2004 року померла [PERSON] (а.с.24). Згідно довідки Романковецької сільської ради №425 від 03.02.2011 року [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована з 1958 року і до дня своєї смерті в с.Романківці, пров.Тернавський,8 Сокирянського району Чернівецької області. Разом з нею проживав та був зареєстрований за вказаною адресою її онук [PERSON]. Інші особи на день смерті [PERSON] з останньою не проживали та не були зареєстровані за вказаною адресою (а.с.25). Після смерті [PERSON], у відповідності до вимог ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на належні останній на день смерті права та майно, а саме право на земельну частку (пай) в колективній власності Романковецького колективного с/г підприємства Сокирянського району Чернівецької області, яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0095572 та житловий будинок, який розташований за адресою: пров.Тернавський,8 (колишній [PERSON]), с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області (а.с.6-7,34). За життя [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено секретарем Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області 16.02.2001 року та зареєстровано в реєстрі за №14, згідно якого [PERSON] заповіла все своє майно позивачу [PERSON] (а.с.26). Згідно зазначеного вище заповіту та дослідженої в судовому засіданні спадкової справи встановлено, що спадкоємцями померлої [PERSON] є: за заповітом позивач [PERSON]; за законом третя особа [PERSON], який в установленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини не звертався. Відповідно до вимог ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом майна померлої [PERSON], через свого представника [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з порушенням строку, передбаченого ст.1270 ЦК України, у звязку з чим постановою приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] від 07.08.2015 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з пропущенням ним строку, встановленого для прийняття спадщини (а.с.33). Згідно вимог ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 2 ст.59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи в сукупності встановлені в судовому засіданні обставини, із урахуванням наведених вище вимог закону та розяснень постанови Пленуму, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску ним встановленого законом строку для прийняття спадщини. Доводи позивача [PERSON] щодо незадовільного стану здоровя та перебування у звязку з цим на лікуванні як на підставу обгрутованості позовних вимог, суд вважає непереконливими, оскільки виходячи із змісту прав позивача, передбачених Главою 17 Розділу IV Книги першої ЦК України, незадовільний стан здоровя та перебування на лікуванні не є поважними причинами пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини. З огляду на викладене, суд вважає, що у позивача [PERSON] протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини не існувало будь-яких об'єктивних чи істотних труднощів на вчинення дій, передбачених ст.1269 ЦК України. При цьому, з наведених підстав суд не приймає визнання представником відповідача позову, оскільки таке визнання позовних вимог суперечить закону та порушує права третьої особи [PERSON] як спадкоємця за законом. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed