Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 16 травня 2016 року в розмірі 3100 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 01 червня 2017 року становить 81561,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 травня 2016 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, за яким він позичив останній 78895,00 грн, що за курсом НБУ на день позики становило 3100 доларів США. Відповідач, отримавши грошові кошти, зобовязалася їх повернути до 16 червня 2016 року, однак, ні до вказаної дати, ні станом на теперішній час, позичені грошові кошти йому не повернула. Представник позивача [PERSON] подала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 16 травня 2016 року у сумі 81410,84 грн, що за курсом НБУ на 25 вересня 2017 року становить 3100 доларів США. Розгляд справи просить провести у її відсутність та у відсутність позивача. У разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання була оповіщена належним чином. Заперечення проти позову не подала. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 16 травня 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений письмовий договір позики. Як зазначено у пункті 1 вказаного договору позики, позивач передав у власність, а відповідач прийняла суму у розмірі 78895,00 грн, що в еквіваленті за курсом НБУ 25,45 грн за 1 долар США на день оформлення даної заяви становить 3100 доларів США, із зобовязанням повернути таку ж саму суму до 16 червня 2016 року. Факт отримання [PERSON] грошових коштів у сумі 78895,00 грн за договором позики підтверджується її письмовою заявою, посвідченою 16 травня 2016 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованою в реєстрі за № 930. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини першої статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною другою статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як визначено статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Згідно вимог частин першої та другої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що ні до 16 червня 2016 року, ні станом на теперішній час, відповідач отриманих за договором позики грошових коштів позивачу не повернула, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Станом на 25 вересня 2017 року, враховуючи встановлений Національним банком України офіційний курс долара США до гривні (1 долар США = 26,261562 гривень), заборгованість по наданій відповідачу позиці, з урахуванням вимог частини другої статті 533 ЦК України, становить 81410 гривень 84 копійки (3100 доларів США х 26,261562 = 81410,84 грн). На пiдставi ст.11, ст.509, ст.526, ст.533, ст.1046, ст.1048, ст.1049, ст.1050 ЦК України,

Outcome: approved