Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] заявлено позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини. Ухвалою суду від 08 червня 2017 року позовну заяву в частині визначення місця проживання малолітньої дитини за заявою позивача залишено без розгляду. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 05 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 218. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились. Причиною розпаду сім`ї зазначає різні погляди на спільне життя, непорозуміння між подружжям, суперечності в питанні спільного життя, відсутність взаємоповаги та почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше шлюбне життя не можливе, оскільки це суперечить її інтересам. У судове засідання позивач не з'явилася. Надавши суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. У відповідності до свідоцтва про шлюб від 05 липня 2013 року серія І-КИ № 246262, 05 липня 2013 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Ізмоденова) [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено актовий запис № 218. Також судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Вказана обставина не заперечується сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 551 гривня 20 коп.

Outcome: approved