Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулася до Тальнівського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. На підставу своїх вимог посилається на те, що 19.10.2010 вона уклала шлюб з Відповідачем, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції за актовим записом №99. 14.11.2016 рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області даний шлюб було розірвано. Разом з тим, Відповідач та Позивачка є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], 25.04.2011 народження. Позивачка посилається на те, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, але її матеріальне становище не дає змоги повністю забезпечити неповнолітню дитину. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому Позивачка просить стягнути з Відповідача, на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення цього позову і до повноліття дитини. Позивач, до початку судового засідання, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд слухати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до судових засідань неодноразово не зявлявся, хоча про час і місце розгляду справи був завчасно та неодноразово повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, тому суд вважає за доцільне, справу слухати за наявними у справі матеріалами з винесенням заочного рішення. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія І-СР №148888 виданого 27.03.2012, [PERSON] народився 25.04.2011, її батьком є [PERSON] (Відповідач), матірю [PERSON] (Позивач); місце проживання зареєстроване за адресою: [INFO]. Відповідно до паспорта НЕ 618574 виданого 26.02.2011, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [INFO]. Згідно з довідкою №468 від 28.04.2017 виданою виконавчим комітетом Тальнівської міської ради, до складу сімї [PERSON] входять: дочка [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі та передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що можливо стягнути з Відповідача на користь Позивача на утримання дитини [PERSON], 25.04.2011 народження, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно, починаючи з 22.05.2017 і до повноліття дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі ст. ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved