Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку (пай) площею 1,85 га в умовних кадастрових одиницях для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться на території Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи позов тим, що [INFO] , померла її мати, [PERSON] , яка постійно проживала, була зареєстрована у с. Ковалівка Немирівського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] спадкоємцями померлої у відповідності ст.1261 Цивільного кодексу України був її чоловік [PERSON] та діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 31 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до Немирівської нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини померлої дружини [PERSON] 19 грудня 2019 року [PERSON] та [PERSON] також звернулися до Немирівської нотаріальної контори із заявами проте, що встановлений законом строк для прийняття спадщини вони пропустили і не будуть ставити питання про його продовження через судові органи та звертатися в суд за оспорюванням своїх спадкових прав, у тому числі за фактом встановлення факту прийняття спадщини та на спадщину не претендували і не претендують. Просять вважати їх такими, що спадщину не прийняли. До складу спадщини померлої [INFO] [PERSON] у відповідності ст.1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали її на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме, майнові права на земельну ділянку (пай) площею 1,85 га в умовно кадастрових одиницях для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться на території Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області. Факт належності земельної ділянки померлій [PERSON] підтверджується рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 15 травня 2009 року у цивільній справі № 2-484/09 р. Згідно із рішенням Немирівського районного суду [PERSON] було визнано право приватної власності на земельну частку (пай) та зобов`язано Ковалівську сільську раду Немирівського району виділити її земельну частку (пай) із земель державної власності в натурі на місцевості та Немирівську районну державну адміністрацію видати державний акт на право приватної власті на цю ділянку. 29 квітня 2014 року, у шестимісячний строк, позивачка звернулася у Немирівську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), розташовану на території Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, належну померлій [INFO] [PERSON] . 24 січня 2020 року Кнап Л.П. , державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку (пай), розташовану на території Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, належну померлій [INFO] [PERSON] та роз`яснено, що відмова у вчиненні нотаріальної дії оскаржується до суду. В зв`язку з такими обставинами позивачка змушена за вирішенням вказаного питання звернутись до суду. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Представник сільської ради до зали судового засідання повторно не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу слухати у відсутність представника сільської ради, позов визнає. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, вивчивши матеріали справи, а саме: копію паспорта позивача (а.с. 7-8), копію свідоцтва про народження (а.с. 10), копію свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 11), постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії (а.с. 12), копію рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 15.05.2009 у справі 2-484/09 (а.с. 13), копію свідоцтва про смерть (а.с. 14), заявами про відмову від прийняття спадщини (а.с. 15-17) та враховуючи заяву відповідача про визнання позову, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Статтею 2 цього ж Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В силу ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою шляхом визнання прав. Ст. 158 Цього ж Кодексу, передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до пунктів 15, 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, передбачена передача земельних часток (паїв) у спадщину громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладених у п. 3.1, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного та

Outcome: approved