Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог [PERSON] про витребування землі із чужого незаконного володіння. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він 18.02.2015 року уклав з [PERSON] договір оренди земельної ділянки площею 1,8566 га строком на 49 років, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № [NUMBER] від 19.02.2015 року. 01.04.2015 року йому стало відомо, що відповідач без дозволу [PERSON] дану земельну ділянку засіяв пшеницею невідомої якості і репродукції, чим погіршив стан земельної ділянки та завдав йому значної майнової шкоди (упущена вигода). Оскільки він є орендарем даної земельної ділянки, просить витребувати її у відповідача та передати йому. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення повістки. Відповідач [PERSON] (прізвище згідно паспортних даних) в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що близько 10 років тому, по усній домовленості з [PERSON] вони обмінялись земельними паями, а останній передав її [PERSON] за спільною згодою. Обмінені земельні ділянки використовувались обома сторонами і претензій один до одного не було. Восени минулого року він засіяв належну [PERSON] земельну ділянку, а позивач засіяв та засадив його земельну ділянку. В червні 2015 року отримав від [PERSON] лист про звільнення належної [PERSON] земельної ділянки і дізнався про її передачу в оренду в лютому 2015 року [PERSON] Вважає, що оскільки земельна ділянка на момент укладення договору оренди між [PERSON] та [PERSON] не була вільною, про що було відомо обом сторонам, [PERSON] не попередив його про її передачу в оренду [PERSON], користування спірною земельною ділянкою не є самовільним. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 1,8566 га, яка розташована на території Зорянської сільської ради (за межами населених пунктів), Володимир-Волинського району, Волинської області. Згідно договору оренди від 18.02.2015 року, (орендодавець) [PERSON] передав дану земельну ділянку у строкове, платне користування (орендарю) [PERSON] строком на 49 років. Витягом з Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень підтверджується державна реєстрація даного договору оренди. Як свідчить п. 3 договору оренди земельної ділянки, що орендодавець на момент укладення даного договору свідчив про те, що земельна ділянка нікому іншому не передана, не подарована, не відчужена іншим способом, не передана в оренду чи безоплатне користування, не надана в іпотеку, не є предметом обтяження, в податковій заставі і під забороною не перебуває, права третіх осіб щодо земельної ділянки відсутні, земельна ділянка вільна від будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, про які в момент складання договору Орендодавець чи Орендар не міг не знати. Між тим, відповідач в судовому засіданні ствердив про тривале використання ним спірної земельної ділянки, про що достовірно було відомо як її власнику [PERSON] так і орендарю - [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ствердила, що по домовленості з [PERSON] близько 10 років вони використовують його земельну ділянку, передавши йому взамін її земельну ділянку, яку вона успадкувала після смерті своєї матері, і яка використовувалась по домовленості з ними [PERSON] Свідоцтвом про право на спадщину, державним актом на право власності на земельну ділянку підтверджено право власності на земельну ділянку [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив про домовленість щодо обміну земельними ділянками. Свідок [PERSON] підтвердив про домовленість між сторонами про обмін земельними ділянками. Також пояснив, що саме за проханням [PERSON] відбувся такий обмін, так як земельна ділянка відповідача межувала з його земельною ділянкою. Як відповідач [PERSON], так і зазначені свідки дали пояснення про те, що, як позивачу так і власнику земельної ділянки [PERSON] було достовірно відомо про засівання відповідачем спірної земельної ділянки осінню 2014 року пшеницею та відсутність будь-яких претензій позивача щодо звільнення земельної ділянки на той час. Відповідач ствердив, що про передачу [PERSON] земельної ділянки в оренду [PERSON] дізнався на початку літа 2015 року, коли вона була вже ним засіяна і при своєчасному його попередженні міг її звільнити шляхом переорювання, однак вважає, що позивач наміру її використовувати не мав, очікуючи, на його думку зібрати вирощений врожай. Заслухати пояснення позивача з приводу пред'явленого позову та доводи на спростування пояснень відповідача та свідків виявилось неможливим у зв'язку з подачею ним клопотання про розгляд справи без його участі та неявкою в судові засідання. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, визнавши обставини, заявлені в позові, у зв'язку з чим, спростувати пояснення відповідача щодо домовленості між ними по обміну земельними ділянками не представилось можливим. А тому суд встановлює обставини справи на підставі доказів, що обґрунтовують вимоги та доказів, встановлених в судовому засіданні, зокрема пояснень відповідача, свідків, якими підтверджено, що на момент передачі [PERSON] в оренду земельної ділянки площею 1,8566 га. [PERSON] вона не була вільною і знаходилась у користуванні відповідача за домовленістю між усіма сторонами. Разом з тим, відповідачем договір оренди від 18.02.2015 року не оскаржувався. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку а також право постійного користування та право оренди земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації цих прав. У зв'язку з укладенням договору оренди, суд вважає, що будь-які усні домовленості щодо користування спірною земельною ділянкою втратили свій зміст. Оскільки право позивача, як орендаря земельної ділянки порушені, вони підлягають відновленню шляхом витребування земельної ділянки у відповідача та її передачі позивачу. Беручи до уваги зазначене,

Outcome: approved