Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивовано тим, що 15.02.1997 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.09.2012 року шлюб розірвано. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.06.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 6000грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Протягом тривалого часу позивач справно сплачував аліменти, оскільки мав стабільну заробітну плату. Під час виконання трудових обов'язків [PERSON] отримав виробничу травму та тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні, в зв'язку з чим втратив роботу. Після чого, позивач не мав змоги повністю сплачувати аліменти. В листопаді 2013 року позивач звернувся за допомогою до Калинівського районного центру зайнятості населення, яким позивачу було надано статус безробітного. 10.12.2013 року заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області було зменшено розмір аліментів на утримання дітей - дочки [PERSON], [INFO] і дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з дня набуття рішення законної сили, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 17.02.2014 року апеляційним судом Вінницької області винесено рішення, яким [PERSON] відмовлено в задоволенні позову. 13.01.2014 року позивач прийнятий на роботу в ТОВ «Техпромресурс» м. Москва Російської Федерації, на посаду енергетика та почав отримувати заробітну плату в розмірі 10000російських рублів на місяць. З 01.04.2014 року позивач оформлений на постійне місце роботи із заробітною платою в розмірі 20 000російських рублів, тобто сума заробітної плати позивача по курсу російського рубля до гривні становить 6 600грн. Просить зменшити розмір аліментів встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.06.2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 6000грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2012 року до досягнення дитиною повноліття на тверду грошову суму в розмірі 2 000грн., починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення старшою дитиною повноліття та припинити стягувати аліменти за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.06.2012 року, стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача. До початку розгляду справи по суті представник позивача надав суду заяву про зміну предмету позову, згідно якого просив, змінити розмір аліментів встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці за № 212/6894/2012 від 11.06.2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 6000грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27.04.2012 року до досягнення дітьми повноліття та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за обставин викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечила щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.09.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.06.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27.04.2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Згідно договору №01/04/к від 01.04.2014 року [PERSON] прийнятий на роботу з іспитовим строком з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року на посаду енергетика в ТОВ «Техпромресурс»в м. Москва Російської Федерації (а.с.17-18). Відповідно до довідки ТОВ «Техпромресурс» від 11.02.2014 року [PERSON] працює в ТОВ «Техпромресурс» з 13.01.2014 року на посаді енергетика із заробітною платою в розмірі 10 000 російських рублів (а.с.19). Згідно довідки про нараховану і отриману заробітну плату та інші види доходів від 09.09.2014 року № 38 [PERSON] працює з 18.02.2014 року на посаді художник - оформлювач в ЗК «Вінницька міська централізована бібліотечна система» та за період з березня 2014 року по серпень 2014 року отримала заробітну плату в розмірі 11 954,34грн. З довідки КЗ «Центр первинної медико - санітарної допомоги» №3 м. Вінниці від 12.09.2014 року № 836 [PERSON], [INFO] знаходиться під наглядом дерматолога з приводу - «Вугріва хвороба» та отримує лікування, [PERSON], [INFO] наглядається ортопедом з приводу плоско - вальгусних стоп. Згідно довідки - розрахунку відділу державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] становить 105 058грн. Відповідно до довідки заклад «Вінницька дитяча школа мистецтв «Вишенька» [PERSON] навчається в 2-му класі на музичному відділенні (клас флейти) з вересня 2013 року. Термін навчання 6 років. Згідно квитанції №67 від 09.09.2014 року [PERSON] внесла плату за навчання в «Вінницька дитяча школа мистецтв «Вишенька» за доньку [PERSON] в розмірі 270грн. З довідки Центру освітніх технологій Вінницької обласної організації від 12.09.2014 року № 5 вбачається, що [PERSON] здійснила благодійний внесок за вересень 2014 року на фонд уроків англійської мови ГО «ВОО «Центр освітніх технологій» у розмірі 200 гривень за [PERSON] Згідно довідки Дошкільного навчального закладу №46 від 09.09.2014 року №128 [PERSON] здійснює оплату за відвідування [PERSON] навчального закладу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу статей 58,59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач офіційно працює, отримує заробітну плату, його матеріальне становище не погіршилось, порівняно з часом винесення судом рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 6000гривень, тобто позивач не надав суду належних та допустимих доказів про зміну його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та інше. Враховуючи вище викладене, згідно ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України та

Outcome: dismissed