overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 17.01.2013 року між ним та відповідачем був укладений договір позики на суму 67 812,15 гривень з умовами повернення до 31.01.2013 року, проте у зазначений строк суму позики не повернув. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 67 812,15 грн. та судовий збір, сплачений ним при подачі позову. У судовому засіданні представник позивача присутній не був, надав заяву, у котрій просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності з ч.6 ст.74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Як вбачається з договору позики, укладеного 17.01.2013 року, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв 67 812,15 гривень (а.с.4), про що свідчить розписка останнього. Відповідно до умов даного договору, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 31.01.2013 року. Не зважаючи на укладений договір, в обумовлений в договорі термін відповідач грошові кошти позивачу не передав. Про наявність невиконаного зобов'язання з боку відповідача свідчить оригінали розписки, яка зберігалася у позивача. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за договором позики. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 678 грн. 13 коп. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати, оскільки вони підтверджені документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що з 1947 року по [ADDRESS], що належав [PERSON] - тітці матері позивача, почала проживати мати позивача. Позивач проживав в даному будинку разом з матір`ю, батьком та сестрою з дня народження - [INFO] і проживає в даному будинку по сей день. [INFO] померла двоюрідна баба позивача [PERSON]. Осіб, яки б подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після її смерті немає. Батьки позивача померли [INFO] та [INFO], відповідно. Сестра позивача [PERSON] в 1972 році виїхала з будинку в м. Миколаїв, де проживає і зараз. Правовстановчі документи, які б вказували на власника даного будинку відсутні. З огляду на вищевикладене позивач просив суд визнати за ним право власності на вказаний будинок за набувальною давністю. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов повністю, просили задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини: Згідно наданих суду доказів, згідно листа-роз`яснення Білозерської держнотконтори правовстановчі документи на будинок по [ADDRESS] відсутні. Відповідно до ст. 344 ч. 1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Оскільки суду не надано відповідних доказів (правовстановчих документів тощо), що підтверджують право власності на спірне майно суд не в змозі встановити кому саме і в який період належав спірний будинок, а отак суд відмовляє у визнанні за позивачем права власності на вказане майно в порядку набувальної давності. Окрім того суд вважає, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту свого права з огляду на спадкове право.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що 11 червня 1994 року між ним та відповідачкою [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 13. За час перебування [PERSON] з [PERSON] у шлюбних відносинах, народився син - [PERSON], [INFO]. Однак, з грудня 2006 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] через постійні сварки припинено шлюбні стосунки, припинено ведення спільного господарства та вони проживають окремо. У зв'язку з чим, [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з грудня 2006 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, майнового спору немає, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши усі обставини в їх сукупності, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження неможливо, примирення неможливо, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що 13 червня 2013 року між ним та відповідачкою [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 716. Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] неповнолітніх дітей немає. Однак, з жовтня 2013 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] через постійні сварки припинено шлюбні стосунки, припинено ведення спільного господарства та вони проживають окремо. У зв'язку з чим, [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати. В судове засідання учасники процесу не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з жовтня 2013 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, майнового спору немає, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши усі обставини в їх сукупності, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження неможливо, примирення неможливо, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що 18 грудня 2010 року між ним та відповідачкою [PERSON] у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1214. За час перебування [PERSON] з [PERSON] у шлюбних відносинах, народилася донька - [PERSON], [INFO]. Однак, на теперішній час між [PERSON] та відповідачкою [PERSON]. через постійні сварки припинено шлюбні стосунки, припинено ведення спільного господарства та вони проживають окремо. У зв'язку з чим, [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON]. розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON]. розірвати, а також добавив, що він проживає окремо від [PERSON]. починаючи з жовтня 2014 року. Відповідачка [PERSON]. у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з жовтня 2014 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, майнового спору немає, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши усі обставини в їх сукупності, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження неможливо, примирення неможливо, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що 18 листопада 2000 року між ним та відповідачкою [PERSON] Августівською сільською радою Біляївського району Одеської області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 25. За час перебування [PERSON] з [PERSON] у шлюбних відносинах, народилися діти, а саме: донька - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO]. Однак, з 2011 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] через постійні сварки припинено шлюбні стосунки, припинено ведення спільного господарства та вони почали проживати окремо. У зв'язку з чим, [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 2011 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, майнового спору немає, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши усі обставини в їх сукупності, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження неможливо, примирення неможливо, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що 21 серпня 2004 року між ним та відповідачкою [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 985. Однак, на теперішній час між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] через постійні сварки припинено шлюбні стосунки, припинено ведення спільного господарства та вони почали проживати окремо. У зв'язку з чим, [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив суд шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, майнового спору немає, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши усі обставини в їх сукупності, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження неможливо, примирення неможливо, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що 21 травня 1993 року між ним та відповідачкою [PERSON] у Відділі актів запису громадянського стану виконавчого комітету Мончегорської міської ради народних депутатів Мурманської області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 189. За час перебування [PERSON] з [PERSON] у шлюбних відносинах, народилися діти, а саме: донька - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO]. Однак, з 2013 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] через постійні сварки припинено шлюбні стосунки, припинено ведення спільного господарства та вони почали проживати окремо. У зв'язку з чим, [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 2013 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, майнового спору немає, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши усі обставини в їх сукупності, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження неможливо, примирення неможливо, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що за час проживання разом з відповідачкою [PERSON] без реєстрації браку у них народився син - [PERSON], [INFO]. 18 серпня 2007 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 276. Однак, протягом останніх років між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] через постійні сварки припинено шлюбні стосунки, припинено ведення спільного господарства та вони проживають окремо. У зв'язку з чим, [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати. А також добавив, що він проживає окремо від [PERSON] починаючи з осені 2014 року. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з осені 2014 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, майнового спору немає, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши усі обставини в їх сукупності, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження неможливо, примирення неможливо, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визначити за ним право на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.07.1997 квартира за адресою [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності йому та [PERSON]. На даний час в квартирі проживають відповідач, він та його сім'я в складі дружини та двох неповнолітніх дітей. На протязі останніх півтора роки між ним та відповідачкою існує спір щодо даної квартири, а саме остання заперечує його право на частку у ній та вимагає його виселення із дружиною та дітьми, відмовляється від укладення договору щодо визначення розміру їхніх часток у даній квартирі та його нотаріального посвідчення. Позивач та його представник в підготовче засідання не з'явилися, надіслали до суду заяву, в якій позов підтримали, просять справу розглядати за їх відсутності. Відповідач в підготовче засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій позов визнала, просить справу розглядати за її відсутності. Судом об'єктивно встановлено, позивач та відповідач є співвласниками квартири за адресою [ADDRESS]. Позивач та відповідач не можуть дійти згоди та домовленості у питаннях, щодо здійснення права спільної сумісної власності на спірну квартиру. Відповідач ухиляється від укладення договору щодо визначення розміру часток сторін у даній квартирі та його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділив йому жилу кімнату 9, площею 10,2 кв.м., кладову 7, площею 0,9 кв.м., а відповідачу виділити жилу кімнату 5, площею 10,2 кв.м., комору 6, площею 0,9 кв.м., а інші приміщення, у тому числі кімнату 4, площею 17,7 кв.м. залишити в загальному користуванні співвласників квартири. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач з позовом згоден. З матеріалів справи вбачається, що виниклі між сторонами правовідносини регулюються главою 26 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], загальною площею 54,80 кв.м. і жилою 38,1 кв.м., що підтверджується довідкою БТІ, планом квартири. Згідно ч. 2 ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частина 3 цієї статті передбачає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Як встановив суд, квартира [ADDRESS], загальною площею 54,80 кв.м. і жилою 38,1 кв.м. складається з 3 жилих кімнат, площею 17,7 кв.м., 10,2 кв.м. і 10,2 кв.м. [PERSON] на його частку ( ? ) припадає 19,05 кв.м. жилої площі. Такої кімнати в квартирі не має. В квартирі є жила кімната площею 10,2 кв.м., що на 8,85 кв.м. менш той, що припадає на його частку. Позивач не заперечує щодо виділення йому у користування кімнати 9, площею 10,2 кв.м. і кладову 7, площею 0,9 кв.м, оскільки вона не є суміжною і не порушує права відповідача, а [PERSON] виділити у користування жилу кімнату 5, площею 10,2 кв.м. і комору 6, площею 0,9 кв.м., в загальному користуванні залишити кімнату 4, площею 17,7 кв. м., балкон, який примикає до цієї кімнати, площею 0,7 кв.м., кухню, туалет, коридор 1, площею 4,3 кв.м. та коридор 8, площею 0,9 кв.м., балкон, який примикає до кухні. Відповідач не заперечував проти такого порядку користування квартирою. Таким чином, суд визначає порядок користування квартирою та виділяє в користування сторін ті жилі приміщення, які просить позивач та не заперечує відповідач. При таких обставинах, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задоволений, судові витрати по справі - судовий збір в сумі 114 гривень 70 копійок, підлягають стягнуті з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 358 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього, на підставі судового наказу Генічеського районного суду Херсонської області від 12.03.2019 року, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі рішення суду від 10.07.2019 року шлюб між ним та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом від 12.03.2019 року з позивача стягненні аліменти на утримання обох дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку. В обґрунтування заяви про видачу судового наказу відповідач заначила, що сини проживають разом з нею й перебувають на її утриманні, але це не відповідає дійсності. Вказує, що з лютого 2019 року він мешкає та працює в м. Одеса, де й проживає разом з ним та перебуває на його утриманні син [PERSON] , тому він був вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення смс-повідомлення, відзив до суду не надала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі Судового наказу Генічеського районного суду по справі №653/1838/18 від 12.07.2018 року; визнати судовий наказ Генічеського районного суду № 653/1838/18 від 12.07.2018 року таким, що не підлягає виконанню та зобов`язати Генічеський РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчити виконавче провадження № 57161736 від 07.09.2018 року; стягнути з [PERSON] безпідставно отримані від [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у сумі 11966,27 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач є його дружиною, з якою він спільно не проживає вже три роки. Від шлюбу [INFO] відповідач народила доньку - [PERSON] , батьком якої був записаний позивач, оскільки на той час вони були у шлюбі, спільно проживали та в нього не було сумнівів, що це його дитина. 12.07.2018 року судовим наказом Генічеського районного суду по справі № 653/1838/18 з нього були стягнені аліменти на користь відповідача на утримання дитини - [PERSON] у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, на підставі чого виконавчою службою було відкрито виконавче провадження №57161736. Вказує, що на фоні зіпсованих відносин з відповідачем у позивача виникли сумніви у тому, що саме він є батьком [PERSON] , у зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про нього, як батька, який рішенням суду від 04.07.2019 року було задоволено та виключено запис про нього як батька дитини [PERSON] з актового запису про народження дитини № 168 від 03.07.2015 року. Рішення набрало законної сили 20.08.2019 року. Після вступу у законну силу вищевказаного рішення він запропонував [PERSON] звернутися до виконавчої служби з заявою про закінчення виконавчого провадження, оскільки вже є судове рішення, яким визнано, що він не є батьком її дитини і подальше стягнення з нього аліментів на її користь є безпідставним та незаконним, на що вона йому відмовила, внаслідок чого з його зарплатні кожний місяць продовжують утримувати 1/4 її частину. Таким чином, позивач вважає, що підстави для стягнення з нього аліментів відпали, в позасудовому вирішити дане питання є неможливим, тому він був вимушений звернутись до суду з метою захисту свого порушеного права. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом оголошення на веб-сайт судової влади, відзив до суду не надала.

Outcome: partial