Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Бурштинської міської ради Івано-Франківської областпро визнання права власності на на самочинне будівництво. В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0.0026 га для будівництва індивідуального автогаража, яка знаходиться в [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Бурштинської міської ради № 171 від 13 листопада 2000 року надано йому дозвіл на виготовлення технічної документації по фактичному стану. В 2000 році ним виготовлено робочий проект на будівництво індивідуального автогаража. Рішенням Бурштинської міської ради № 120 від 05.11.2009 року його зобов`язано виготовити технічну документацію на автогараж № 382 в урочище «Гнилище» в м. Буршитині. На даний час гараж повністю завершений, що підтверджується технічним паспортом, однак здати його в експлуатацію не може, оскільки документи на його будівництво виготовлялися по факту уже спорудженого гаража. Просить визнати за собою право власності на самочинно побудований гараж [ADDRESS] , загальною площею 43, 6 м.кв. Позивач та його представник адвокат Раврик І.Д. в судове засідання не з`явилися. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його передставник, позов підтримав повністю. Відповідач Бурштинська міська рада Івано-Франківської області в судове засідання представника не направила, міським головою подано до суду заяву, де просить розгляд справи проводити без участі представника міської ради, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши здобуті докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст.\~331\~ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ч. 3 ст.\~376\~ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно п. 12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина другастатті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Відповідно до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановленихст. 82 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності йому на праві приватної власності позивачу належить земельна ділянка площею 0.0026 га для будівництва індивідуального автогаража, яка знаходиться в [ADDRESS] . (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Бурштинської міської ради № 171 від 13 листопада 2000 року надано позивачу дозвіл на виготовлення технічної документації по фактичному стану на гараж [ADDRESS] (а.с. 11). Позивачем виготовлено технічний паспорт на гараж. Відповідно до технічного паспорту від 01.03.2019 року загальна площа гаражу становить 43,6 кв.м., інвентаризаційною вартістю 67\~834,94 грн. (а.с. 8-14). Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що відповідно дост. 376 ЦК України, суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво. Права інших осіб при здійсненні позивачем самочинного будівництва не порушені. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. На підставі ст.ст.328,331,375,376 ЦК України,

Outcome: approved