Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовом про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] за місцем проживання позивача та залишити останнього на його утриманні покликаючись на те, що він є батьком [PERSON] [INFO], який постійно проживає разом з ним за адресою [ADDRESS]. Відповідач - [PERSON], яка є мамою малолітнього [PERSON] фактично не проживає з ними та лише відвідує сина у зручний для себе час. Відповідач має намір забрати дитину від батька. Позивач є матеріально забезпеченою людиною, не має іншої сімї, постійно слідкує за здоров'ям, розвитком сина, піклується про нього та фактично здійснює його виховання. Між позивачем та сином склався установлений спосіб життя. Враховуючи наведене просить позов задовольнити, залишити малолітнього [PERSON] [INFO] на його утриманні та визначити місце проживання сина разом з ним за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні викладені у фабулі позовної заяви, просили суд позов задоволити. Крім того позивач пояснив, що дитині забезпечені всі належні умови для життя та розвитку. Відповідач проти позовних вимог в повній мірі не заперечувала, та додатково пояснила, що дійсно фактично проживає за адресою [ADDRESS]. Крім того не заперечувала ту обставину, що саме батько матеріально забезпечує сина. Представник третьої особи Галицької районної адміністрації Львівської міської ради пояснив, що враховуючи інтереси дитини орган опіки та піклування прийшов до висновку, що слід визначити місце проживання сина сторін з батьком. Крім того було встановлено, що дитина перебуває на повному матеріальному утриманні батька, проживає з ним протягом останнього року, де забезпечений всіма належними умовами для розвитку. Мати фактично самоусунулась від виховання сина. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] від 18.02.2010 рок, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 18.02.2010 року було розірвано Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Із копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER], яке видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 31.08.2012 року вбачається, що малолітній [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї і прописки №2527 від 30.04.2015 року Позивач проживає та зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом з малолітнім [PERSON] та являється співвласником вказаної житлової квартири. Відповідно до наказу №1 від 01.04.2014 року позивач працює на посаді директора ТзОВ «КРОКО» з дня державної реєстрації товариства, а саме 01.04.2014 року та отримує заробітну плату згідно штатного розпису. Відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS] проте дійсно проживає в [ADDRESS]. В судовому засідання встановлено, що відповідачем вчиняються дії, які свідчать про спір між сторонами, щодо місця проживання їхнього сина. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтвердили, що [PERSON] неодноразово намагалась забрати малолітнього [PERSON] на постійне місце проживання до м. Трускавця. Крім того свідок [PERSON] зазначила , що у зв'язку з здійсненням професійних обов'язків відповідач постійно подорожує та надовго не затримується на одному місці. Згідно розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №154 від 08.05.2015 року «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] [INFO]» визначено місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком - гр. [PERSON], за адресою [ADDRESS] Відповідно до ч.2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1,2 ст. 161 СК України у разі якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має постійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Принцип ст. 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved