Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за час прострочення сплати аліментів та суми індексації. Позов мотивовано тим, в жовтні 2013 року апеляційний суд Вінницької області змінив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2013 року і збільшив розмір аліментів та стягнув з відповідача аліменти на утримання позивача на період навчання до досягнення ним 23 років в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2013 року до 28.02.2018 року. В листопаді 2013 року Замостянський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції відкрив виконавче провадження за виконавчим листом № 127/20682/13-ц від 29.10.2013р., стягнення аліментів звернено на заробітну плату відповідача, який працює у ПАБ «ВОПАС 10599», а також займається підприємницькою діяльністю. Відповідно до довідки за № 8818/10/11 від 16 квітня 2014 року відповідач займається підприємницькою діяльністю з 11 жовтня 2000 року і має значний нерегулярний мінливий дохід, а саме: у 2013 році його дохід від підприємницької діяльності склав 98 450 грн. Також, відповідач має земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, а тому частину доходу від ведення господарства отримує в натурі та від даного виду діяльності відповідач має дохід. Про достатній рівень доходу відповідач, який дозволяє йому сплачувати своєчасно та у повному розмірі аліменти, свідчить рівень його матеріального забезпечення та можливість нести витрати на нерухоме і рухоме майно, яким він володіє на праві приватної власності - трикімнатної квартири в м. Вінниці й автомобіля марки «Опель Омега», 1996 р.в., а також спроможність орендувати для потреб підприємницької діяльності територію для паркування площею 400 кв. по вул. Стеценка, 75а в м. Вінниці, щомісячна орендна плата якої з договором оренди території для паркування № 3 від 01.07.2013 року становить 6000 грн. Однак, Відповідач не бажає у повному розмірі сплачувати аліменти, ухиляється від цього, а тому станом на 01.11.2014 рік за вказаним виконавчим листом утворилась заборгованість в розмірі 12 156,25 грн. Оскільки станом на 01.11.2014 року борг за відповідачем за період вересня 2013 року - жовтень 2014 року становить 12156,25 грн., тому три проценти річних від простроченої суми складає 425,47 грн. (12156,25грн. *3%/12 міс. * 14 міс.). Станом на 27.01.2015 року розмір пені від суми несплачених аліментів становить 33470,35грн. Крім того сума індексації аліментів за період з жовтня 2013 року по січень 2015 року становить 1521,31грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 33470,35грн. - пеня, 1521,31грн. - індексація аліментів за період з жовтня 2013 року по січень 2015 року, 425,47гргн. - три проценти річних від простроченої суми за період з вересня 2013 року по жовтень 2014 року. В судове засідання позивач не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення апеляційного суду Вінницької області від 10.10.2013 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2013 року змінено. Збільшено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] на період навчання до досягнення [PERSON] 23 років в розмірі 1500грн. щомісячно починаючи з 01.09.2013 року до 28.02.2018 року (а.с.7). 04.11.2013 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №127/20682/13-ц виданого 29.10.2013року апеляційним судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] на період навчання до досягнення [PERSON] 23 років в розмірі 1500грн. щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2013 року до 28.02.2018 року (а.с.6). З довідки розрахунку заборгованості по виплаті аліментів вбачається, що [PERSON] має заборгованість, яка станом на 01.11.2014 року становить 12156,25гривень (а.с.8). Згідно ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правова позиція згідно з постановою Верховного Суду України № 6-81цс13 від 11 вересня 2013 року). Відповідно до приписів ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Частина 2 ст. 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Як вже згадувалось вище, розмір аліментів судовим рішенням визначено в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. Під час розгляду цивільної справи № 6-113цс13, ВСУ сформулював правову позицію від 06.11.2013р., якою роз'яснив, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідно до вимог ст. 4 цього Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Згідно п. 4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved