Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Як доказ заявлених вимог вказує, що починаючи з 22.05.2002 року зареєстрований та проживає разом із своєю родиною в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] зі згоди власника [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Посилаючись на те, що він понад 10 років відкрито, добросовісно, безперервно володіє та користується житловим будинком з надвірними господарськими будівлями та присадибною земельною ділянкою, що знаходяться в [ADDRESS], тому просить визнати за ним право власності на вищевказане будинковолодіння, яке належить [PERSON], в порядку набувальної давності. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.06.2014 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в ньому, просив його задовольнити. Представник відповідача Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання заявленого позову та проведення розгляду справи без їх участі. Третя особа [PERSON], висловлюючи свою думку в судовому засіданні, проти задоволення позову не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши представлені докази, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що відповідно до довідки Цуманської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 197 від 17.12.2013 року (а.с. 6), копії будинкової книги (а.с.8-11), копії паспорта серії [NUMBER] (а.с.3), [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] з 22.05.2002 року. Відповідно до договору на користування електричною енергією ВАТ «Волиньобленерго» від 23.04.2009 року та договору № 10264 про надання населенню послуг з газопостачання від 15.02.2010 року, [PERSON] є користувачем електричної енергії та природного газу за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-21). Разом з тим, як вбачається свідоцтва про право власності серії АБ № 156653 від 27.06.2001 року, виданого на підставі рішення Цуманської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 43 від 27.06.2001 року, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], належить [PERSON] (а.с.7). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Цуманською селищною радою Ківерцівського району Волинської області. Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], буду спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, в судому засіданні не заперечила щодо визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Таким чином, позивач [PERSON] заволодів майном [PERSON] добросовісно і продовжує володіти ним відкрито і безперервно, починаючи з травня 2002 року, тобто понад 10 років. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України правила статті 344 Цивільного Кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Тобто, до нерухомого майна, яке з січня 2001 року потенційно стало об'єктом права власності володільця за набувальною давністю, відносять те майно, власник якого припинив користування ним. Оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 328, 344 п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України,

Outcome: approved