Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі договору про надання правової допомоги та в інтересах позивача, 6.08.2018 року, посилаючись на положення ст.ст.16, 257, 328, 355, 368-370, 372, 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст.ст.81, 125-126, 131 ЗК України, звернувся до суду з позовом в якому просить суд: - визначити належну [PERSON], [PERSON] та [PERSON] частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по ? частині кожному; - визнати за кожним з позивачів право власності на ? частину вищезазначеної земельної ділянки, а саме: ? частину як за колишнім власником на праві спільної сумісної власності та на ? частину в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року їх матері [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24.06.2015 року за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано право спільної сумісної власності та видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року померла мати позивачів [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана земельна ділянка, однак у зв'язку з тим, що вона належить на праві спільної сумісної власності позивачам по справі та спадкодавцю, без визначення їх часток, то позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковану частину цієї земельної ділянки в нотаріальній конторі і їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Ухвалою судді від 7 серпня 2018 року відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. У підготовче засідання позивачі не з'явились, завчасно, через канцелярію суду представник позивачів - адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. /а.с.55/ Представник відповідача - Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, від сільського голови надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнаються. /а.с.44/ Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник третьої особи - Чернігівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, у судове засідання не з'явився, від завідуючої нотаріальною конторою надійшла заява з проханням справу розглянути без участі їх представника. /а.с.49/ Представник третьої особи - Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомлені. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року у віці 79 років у с. Топчіївка Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.16/ Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.18, 19/ 12.07.1980 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і після укладання шлюбу отримала прізвище чоловіка «[PERSON]», підтвердженням чого є свідоцтво про укладення шлюбу серії «[NUMBER]. /а.с.54/ Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] свідчить, що [PERSON] 18.07.1992 року уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу отримала прізвище чоловіка «[PERSON]». /а.с.20/ За життя, 15.03.2010 року, [PERSON] зробила, посвідчене у виконавчому комітеті Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, розпорядження, за яким своїми спадкоємцями до всього належного їй майна призначила [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.51/ Довідка виконавчого комітету Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №160 від 17.05.2018 року свідчить, що [PERSON] станом на день смерті, [INFO] року, була зареєстрована та проживала у [ADDRESS], одна. /а.с.17/ Наведене свідчить, що позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом та за заповітом після смерті [PERSON], в силу приписів ст.ст.1223, 1261 ЦК України, положення яких діяли на момент відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої крім іншого входить земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS], яка на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 39634614 від 24.06.2015 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 39634792 від 24.06.2015 року, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7403865902016 від 21.12.2016 є приватною власністю і на праві спільної сумісної власності з розміром частки ?1 належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. /а.с.24-28/ Як вбачається з Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №31-25-0.212-1319/178-18 від 27.04.2018 року загальна нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], розташованої по [ADDRESS] становить 60063,86 грн. /а.с.33/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець померла після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з копії спадкової справи №680/2016 [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за заповітом після смерті [INFO] їх матері [PERSON], подавши 08.11.2016 року відповідні заяви до Чернігівської районної державної нотаріальної контори і отримали Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. /а.с.50-54/ Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1284/02-31 від 30.03.2018 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, оскільки цю земельну ділянку зареєстровано на праві спільної сумісної власності без визначення часток у спільній власності на земельну ділянку, а згідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», учасник спільної сумісної власності має право заповідати свою частку до її визначення та виділу, а після смерті учасника спільної сумісної власності свідоцтво про право на спадщину видається лише після виділу або визначення частки померлого у спільному майні. Виділ частки у спільному майні відбувається або на підставі договору, укладеному між усіма співвласниками, незалежно від того, чи є вони водночас спадкоємцями, або на підставі судового рішення. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. /а.с.23/ У відповідності до частини 1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно частин 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. У відповідності до статті 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Отже, у зв'язку з тим, що частки співвласників земельної ділянки не визначені, позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини у встановленому нотаріальному порядку, а тому їх порушене право підлягає судовому захисту відповідно до ст.15 ЦК України, шляхом визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по ? частині за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та визнання за кожним з позивачів права власності на ? частину спірної земельної ділянки а саме: ? частину як за колишнім власником на праві спільної сумісної власності та на ? частину в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року їх матері [PERSON]. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved