Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., третьої особи відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Люботинської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком Позивач зазначає, що відповідачі вже більше трьох не проживають в його будинку та, утримуючи реєстрацію порушують його права. В зв'язку з викладеним позивач просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] та позбавити її права користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № [ADDRESS]. [PERSON] просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстрації місця проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON], та позбавити їх права користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS]. Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, про що йдеться в його заяві. Відповідачі про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення та публікації оголошення про виклик у суд на веб-порталі судової влади України, але відзив на позов до суду вони не подавали. А тому суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. Виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області до суду подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі представника відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, Зі згоди позивача та за наявності підстав, передбачених ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем по справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти, що підтверджуються наявними у справі доказами, та не оспорюються сторонами по справі, та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою м. Люботин, вул. Караванська,101 на підставі договору купівлі - продажу реєстровий № 2305 від 04 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ХРНО Гонтаренко С.Л. (а.с.7) Крім того, [PERSON] належить на підставі договору дарування, укладеного між ним та [PERSON] 15 квітня 2006 року, реєстровий № 2015 належить житловий будинок № [ADDRESS] (а.с.6). Відповідач [PERSON] мати позивача, зареєстрована на теперішній час в будинку № [ADDRESS], що підтверджується довідкою АДБ ГУДМС України в Харківській області та довідкою виконавчого комітету Люботинської міської ради (а.с.10,23) [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в належному позивачу житловому будинку [ADDRESS] з вересня 2013 року, але жодного дня там не мешкали(а.с.11, 24-26) Крім того, в будинку [ADDRESS] були ще зареєстровані [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла 14 січня 1981 року. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають в житлових будинках, належних позивачу, з березня 2016 року, належних їм особистих або будь-яких інших речей в будинку не має. Факт не проживання відповідачів понад один рік підтверджено актами обстеження, складеним квартальним комітетом від 12 січня 2018 року, підписаним заступником голови та членами квартального комітету (а.с.8-9). Місце перебування відповідачів позивачу невідоме. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оскільки відповідачі. не проживає в житловому будинку понад один рік безперервно без поважних причин, то суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані на законі і доказах, наданих суду. Статтею 41 Конституції України, ст.ст.316 - 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися свої майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном,на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.379 ЦК України об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, квартира. Права власника житлового будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України, ст.ст.316 - 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися свої майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном,на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння. Відповідно до ч.1ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України - члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Відповідно до вимог ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи та з наданих суду позивачами доказів вбачається, що відповідачі утримуючи реєстрацію за адресою житлових будинках, розташованих за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] які належать [PERSON] та порушують права останнього вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, які гарантовані йому, як власнику вимогами чинного законодавства. Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі по справі - не надали до суду доказів, які б свідчили про правомірність його не проживання безперервно без поважних причин понад один рік за адресою житлового будинку: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved