Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимого [PERSON] мотивував тим, що 02.10.2013 року між ним та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір позики у формі розписи, відповідно до якого він передав, а позичальники прийняли гроші в сумі 10000 дол.США та 3650 Євро, строком до 02.10.2014 року. Загальна сума позики становить 363447 грн.. У визначений строк позичальники борг не повернули та на усні звернення не реагують. Посилаючись на вказані обставини, просив суд стягнути з [PERSON] і [PERSON] солідарно на його користь заборгованість за договором позики від 02.03.2013 року в сумі 363447 грн.. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляли. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до таких висновків. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України зазначено, що За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що 02.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується розпискою, підписаною [PERSON]. Відповідно до умов договору позики [PERSON] отримала у [PERSON] у борг кошти в сумі 10000 дол.США та 3650 Євро строком на п'ять місяців та зобов'язалась повернути 02.03.2014 року. Також за умовами договору, укладеного 02.10.2013 року, [PERSON] зобов'язався нести солідарну з [PERSON] відповідальність щодо повернення коштів [PERSON], про що зазначив у розписці від 02.10.2013 року.. Загальна сума боргу станом на 17.10.2016р.(день звернення до суду з позовом) становить 363447 грн.. Станом на день розгляду справи [PERSON] і [PERSON] борг за договором позики від 02.10.2013 [PERSON] не повернули. Доказів, які б спростували позовні вимоги [PERSON] відповідачі суду не надали. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами. Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором позики від 02.10.2013 року в розмірі 363447 грн., що станом на 17.10.2016р. еквівалентно 10000 дол.США та 3650 Євро. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1817,24 грн. з кожного та з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420 грн.

Outcome: approved