Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що між ним та відповідачкою було укладено шлюб 18.11.2011. З січня 2015 року між ними припинені фактичні шлюбні стосунки у звязку із різними поглядами на життя та втратою почуття любові. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачкою неможливе, на примирення не згоден. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати разом з відповідачкою. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу з відповідачкою та зазначив, що вважає примирення неможливим. Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги, не заперечувала проти розірвання шлюбу, і також зазначила, що примиритися з позивачем не бажає. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та Фень (дошлюбне прізвище Тертична) [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 18 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 126, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД № 140827 (а.с. 7). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). З позовної заяви судом встановлено, що з січня 2015 року між подружжям припинені фактичні шлюбні стосунки у звязку із різними поглядами на життя та втратою почуття любові. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачкою неможливе, на примирення не згоден. Відповідачкою до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В судовому засіданні відповідачка не заперечувала проти викладених у позові обставин і також наполягала на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу,можливість для примирення відсутня, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved