Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] , третя особа на стороні - орган опіки Великокопанівської сільської ради Олешківського району Херсонської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В позові зазначено, що в належному позивачеві на підставі договору купівлі - продажу житловому будинку зареєстровані колишня невістка позивача [PERSON] та її син (онук позивача) [PERSON] . З січня 2016 року відповідачі в належному позивачеві будинку не проживають, їх особисті речі в будинку відсутні. Позивачеві не відоме місцезнаходження відповідачів. Позивач подав до суду заяву, в якій просить задовольнити його позовні вимоги та розгляд справи провести за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань від них до суду не надходило, відзив до суду не подали. Від третьої особи надано про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. У зв`язку з неявкою відповідачів та не повідомленням ними про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Свідок [PERSON] суду показав, що колишня невістка позивача [PERSON] та її син (онук позивача) [PERSON] в його будинку дійсно не проживають більше року. Їх місцезнаходження невідомо. Свідок [PERSON] суду надав аналогічні показання. Заслухавши пояснення, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу, посвідченого заступником голови Великокопанівської сільської Ради народних депутатів від 29.11.1990 року та зареєстрованого в реєстрі за № 138. За інформацією про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача від 13.05.2019 року, отриманою за запитом суду, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані, але не проживають: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За висновком органу опіки та піклування Великокопанівської сільської ради від 31.07.2019 року № 916, орган опіки та піклування Великокопанівської сільської ради встановив, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований малолітній [PERSON] , [INFO] , разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] . На даний час батьки дитини розлучені і хлопчик разом з матір`ю не проживає за вказаною адресою. Орган опіки та піклування Великокопанівської сільської ради вважає за недоцільне визнання малолітнього [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач із сином зареєстровані в належному позивачу будинку як члени сім`ї власника, а тому відповідач та його залітній син, відповідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, мали право користування житловим приміщенням, належним позивачу, разом з тим, останні втратили право користування житловим приміщенням, оскільки позивачем доведено, що відповідач із сином були відсутні за місцем своєї реєстрації понад один рік без поважних на те причин. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин порушені права позивача як власника підлягають захисту шляхом визнання відповідача та її малолітнього сина такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Під час розгляду справи органом опіки та піклування надано висновок від 31.07.2019 року № 916. Орган опіки та піклування Великокопанівської сільської ради встановив, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований малолітній [PERSON] , [INFO] , разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] . На даний час батьки дитини розлучені і хлопчик разом з матір`ю не проживає за вказаною адресою. Орган опіки та піклування Великокопанівської сільської ради вважає за недоцільне визнання малолітнього [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Зазначений висновок суд до уваги не приймає внаслідок його необґрунтованості з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. В даному випадку органом опіки та піклування встановлено, але не прийнято до уваги, що батьки малолітнього відсутні за місцем реєстрації, фактично змінили своє місце проживання та місце проживання дитини, а тому визнання втрати права користування житловим приміщенням малолітнього, за таких обставин, не суперечитиме його інтересам. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved