Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ананьївського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив наступне: 5 листопада 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №4. Від даного шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Позивач прийняв рішення про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що декілька років у нього з дружиною погіршились взаємовідносини, останній рік їх стосунки вкрай загострились. Між ними повністю відсутнє взаємопорозуміння, в них різні погляди на життя та сімейні відносини, проявилася різність їх характерів. На протязі всього подружнього життя в сім'ї виникали конфлікти та непорозуміння. Також, позивач зазначає, що майнових суперечок між ним та відповідачкою не має. Питання щодо місця знаходження дитини ними вирішено. Дочка проживає з матір'ю. Позивачем також, вказано, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам дружини, тому при вказаних обставинах вони прийняли спільне рішення про його розірвання, дане рішення є остаточним, примирення між позивачем та його дружиною не можливе. Позивач - [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що просить цивільну справу про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, в зазначеній заяві позивач повідомляє, що при розгляді справи в Ананьївському районному суді Одеської області будь-яких претензій щодо головуючого судді та відводу судді він не має, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Проте, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу за позовом [PERSON] до неї про розірвання шлюбу розглядати за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Також, у вказаній заяві відповідач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Судове засідання у справі було призначене на 4 січня 2018 року на 14 годину 00 хвилин, однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, 5 листопада 2005 року між позивачем - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстровано Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №4 (а.с. 6). Від цього шлюбу у подружжя є спільна дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 22 березня 2006 року (а.с.7). На даний момент сімейні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинено, на протязі двох останніх років між ними погіршились взаємовідносини, останній рік їх стосунки вкрай загострились. Між ними повністю відсутнє взаємопорозуміння, в них різні погляди на життя та сімейні відносини, проявилася різність їх характерів. На протязі всього подружнього життя в сім'ї виникали конфлікти та непорозуміння. Внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на життя між сторонами зберегти шлюб неможливо. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення, оскільки, за твердженням позивача, проти якого не заперечує відповідач, примирення між ними неможливе та рішення про розірвання шлюбу є спільним. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене, та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. Крім того, як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved