Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] заявила позов про стягнення з Приватного підприємства «Комерційне підприємство «УКРСІЧ» (ПП «КП «УКРСІЧ») 111947,38 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позов мотивовано обставинами та наслідками дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, належних сторонам у справі. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 04.05.2017р. Ухвалою суду від 03.07.2017р. до участі у справі в якості третіх осіб було залучено Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (ТДВ СК «Альфа-Гарант») та [PERSON] Ухвалою суду від 26.03.2018р. ТДВ СК «Альфа-Гарант»та [PERSON] притягнуті до справи в якості співвідповідачів та прийнято до розгляду уточнений позов, за яким позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 65906.60 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля, 8661,51 грн. на покриття витрат з лікування, що пов'язані з ДТП, 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також стягнути з [PERSON] 1000 грн. франшизи за договором страхування. У зв'язку з цим підготовче провадження у справі було продовжене. Протокольною ухвалою від 07.09.2018р. підготовче провадження у справі закінчене, справа призначена до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що по суті зводяться до викладеного в уточненій позовній заяві. Представник Пуш М.М. заперечив проти позову, і пояснив, що ПП «КП «УКРСІЧ», за обставин справи, не має відповідати за шкоду завдану позивачу. [PERSON] визнав, що ДТП відбулось з його вини, проте також просив в задоволенні позову відмовити, пославшись на те, що заподіяні позивачу збитки, були відшкодовані ним та страховиком ТДВ СК «Альфа-Гарант»в повному обсязі. Від представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» надійшов відзив на позов, за яким він просив в задоволенні позову відмовити, пославшись на те, що страховиком, за обставин страхової події (ДТП), виконано всі зобов'язання за договором страхування. В судове засідання представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» не з'явився. Судом встановлене таке. 28.11.2016 року в м. Києві на перехресті вулиць Дорогожицька та Сім'ї Хохлових сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], належного та під керуванням [PERSON] та належного [PERSON] автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в наслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, і водію [PERSON] були завдані тілесні ушкодження, у вигляді хлистової травми шийного відділу хребта. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2017 року винним в ДТП визнано водія [PERSON] [PERSON] пояснив, що дійсно працював водієм ПП «КП «УКРСІЧ», службові завдання виконував на автомобілі [NUMBER], що належить директору підприємства [PERSON], проте в день ДТП використовував автомобіль з дозволу власника, для задоволення особистих потреб. Дані обставини підтвердив представник ПП «КП «УКРСІЧ». Доказів, що ставили б під сумнів наведені пояснення, в судовому засіданні не здобуто, а тому суд приходить до висновку, що позов до ПП «КП «УКРСІЧ» заявлено безпідставно, у зв'язку з чим відповідні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Відповідальність власника автомобіля [NUMBER], за шкоду заподіяну третім особам, на час ДТП, була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» на умовах договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних тьранспортних засобів від 31.10.2016р. Поліс №АК/1951181. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю і здоров'ю за договором визначено в 200000 грн., за шкоду, заподіяну майну потерпілого - 100000 грн., розмір франшизи - 1000 грн. Страховик визнав ДТП страховим випадком. Потерпіла та страховик уклали угоду, на підставі якої потерпілій було сплачено страхове відшкодування, пов'язане із спричиненням шкоди здоров'ю в наслідок страхового випадку, в сумі 10000 грн. При цьому сторони угоди підтвердили, що дана сума відшкодування є остаточною і перегляду не підлягає, а тому вимоги позову про відшкодування витрат пов'язаних з лікуванням, слід відмовити за безпідставністю. За шкоду заподіяну пошкодженням автомобіля, страховик сплатив позивачу 27379,27 грн. страхового відшкодування, що відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу в сумі 33116,60 грн. без ПДВ, відповідно до звіту №55-D/26/5 від 22.02.2017р., що складений незалежним оцінювачем ТОВ «Промислова компанія «Селтим» за відрахуванням матеріального збитку завданого власнику КТЗ, щодо складових частин які частково або повністю мають втрату первісних технічних або технологічних якостей, зумовлених впливом навколишнього середовища, або умовами експлуатації, та які дублюють пошкодження отримані внаслідок ДТП, але не відносяться до таких, в сумі 4736,33 грн. без ПДВ, відповідно до звіту №46-D/29/0 від 22.02.2017р., що складений незалежним оцінювачем ТОВ «Промислова компанія «Селтим», та за відрахуванням обов'язкової франшизи в сумі 1000 грн. Проте, визнати такий розмір відшкодування обґрунтованим суд не може. Так, у наведених звітах оцінювачем занижено вартість КТЗ до ДТП, неправильно визначено коефіцієнт коригування середньої ринкової вартості ТЗ по пробігу, та процент додаткового збільшення (зменшення) вартості ТЗ. Крім того оцінювач вказує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля визначена за витратним підходом і методу калькуляції. Проте, калькуляція не містить посилання на підставі яких інформаційних джерел визначено вартість ремонтних робіт, чому вартість складових КТЗ визначена відповідно інформаційних джерел з мережі Інтернет, тощо, що в свою чергу не дозволяє суду перевірити правильність нарахувань витрат. Страховиком також не обґрунтовано, на якій правовій підставі до вартості завданої шкоди заподіяної позивачу не враховано матеріальний збиток, щодо складових частин які частково або повністю мають втрату первісних технічних або технологічних якостей, зумовлених впливом навколишнього середовища, або умовами експлуатації, та які дублюють пошкодження отримані внаслідок ДТП, але не відносяться до таких. При цьому, такий збиток, як це вбачається зі звіту, враховано оцінювачем при визначенні матеріальної шкоди шляхом врахування коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ, та відмови в нарахуванні втрати товарної вартості КТЗ. Тому, суд не приймає докази відповідача в обгрунтування розміру страхового відшкодування, і кладе в основу рішення звіт про визначення матеріального збитку, що виконаний 19.12.2016 року оцінювачем СПД [PERSON], на замовлення позивача, як такий, що заснований на обєктивних даних, науково обгрунтований, позбавлений наведених вище недоліків. До того ж представник позивача заявив, що даний звіт направлявся страховику, проте був проігнорований. За звітом, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Honda Accord, р.н. [NUMBER], складає 90185,87 грн., що відповідає вартості відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ. Витрати на евакуацію автомобіля з місця ДТП в сумі 450 грн., та витрати на оцінку шкоди в сумі 1300 грн. фактично компенсовані позивачу [PERSON], що підтверджується розпискою позивача про отримання коштів. Що стосується витрат позивача на придбання запчастин до автомобіля в сумі 1350 грн., то такі витрати враховані при визначенні вартості матеріального збитку. Отже, позивачу заподіяно матеріальний збиток в сумі 90185,87 грн. Дана сума не виходить за межі ліміту відповідальності страховика, а тому з ТДВ СК «Альфа-Гарант», за наведених обставин, підлягає стягненню на користь позивача на підставі ст.ст. 979, 1166, 1187, 1195, 1206 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування», ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 62806,60 грн. страхового відшкодування за відрахуванням вже сплаченої суми (90185,87 грн. - 27379,27 грн.), а франшиза в сумі 1000 грн. має бути стягнена з [PERSON] на підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України. Що стосується вимог про стягнення матеріальної шкоди, то суд погоджується, що така шкода позивачу дійсно заподіяна, проте вважає, що отримані позивачем від [PERSON] 5000 грн., є достатнім і необхідним для компенсації таких збитків. Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача про те, що заподіяна їй шкода має бути відшкодована відповідачами в солідарному порядку, як надумані. Отже, позов підлягає задоволенню частково, відповідно до висновків суду наведених вище. Питання про розподіл судових витрат суд вважає за можливе вирішити в окремому судовому засіданні. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: partial