Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . 22 січня 1997 року від імені спадкодавця було посвідчено заповіт, яким все своє майно заповіла сину [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просив суд визнати за ним право власності на зазначене спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направила, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Ще за життя, а саме 22 січня 1997 року, спадкодавець посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла сину [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5-7). Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2021 року встановлено факт, що заповіт складений 22 січня 1997 року [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений Цмінівською сільською радою 22 січня 1997 року, та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0201929, виданий на ім`я [PERSON] 19 березня 1997 року, належить [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Хряськ Маневицького району Волинської області (а.с. 18-19). Із витягу з погосподарської книги № 897 від 01 червня 2021 року та довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради Волинської області № 898 від 1 червня 2021 року вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкодавець до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала за вказаною адресою. Пережилого подружжя немає. 22 січня 1997 року від імені [PERSON] посвідчено заповіт на ім`я [PERSON] . Окрім [PERSON] спадкоємцем є [PERSON] , проте заявою, посвідченою нотаріально 16 жовтня 2013 року, відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 8, 9, 29). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 02 червня 2021 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 16). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 Цивільного кодексу України унормовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом строк. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 493/02-31 від 26 травня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Цмінівською сільською радою Маневицького району Волинської області 22 січня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 591/01-16 від 23 червня 2021 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 245 за 2013 рік. 9 жовтня 2013 року з заявою про прийняття спадщини за законом та заповітом звернувся [PERSON] 25 жовтня 2013 року з заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась [PERSON] 26 травня 2021 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернувся [PERSON] (а.с. 27-31). Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦПК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved