Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду із позовною заявою до [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 10 жовтня 2009 року помер його рідний дядько [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Родинні відносити між ними встановленні рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 14.08.2012р. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/6 частини житлового будинку № 10 по вул. Калинова (колишня вул. Калініна) м. Новодружеськ Луганська область Україна, яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.1969 р., посвідченого нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром № 528. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, подавши заяву до Лисичанської державної нотаріальної контори. Державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2016 р. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі того, що відсутній документ, який підтверджує право власності на спадкове майно, необхідне для вчинення нотаріальної дії, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.01.1969 р. посвідченого нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром № 528. Після смерті дядька він не знайшов документи на частку квартири. Отримати дублікати зазначеного документу не можливо. Як вбачається з відповіді Державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори, архів документів за 1969-2000 рр. в Лисичанській держаній нотаріальній конторі не зберігається. Дані документі знаходяться в обласному державному архіві в м. Луганськ. На підставі викладеного просив суд, визнати за [PERSON], [INFO], право власності на спадщину, яка складається з 1/6 частини житлового будинку № 10 по вул. Калинова (колишня вул. Калініна) в м. Новодружеськ Луганська область, Україна з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті дядька [PERSON], померлого 10.10.2009 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю та відсутністю позивача. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 13.09.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 1839 [PERSON] діє від імені [PERSON] зобовязується передати майно у власність [PERSON], яка зобовязується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Відчужується за даним договором 5/6 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою м. Новодружеськ, вул. Калинова (бувша вул. Калініна), буд. 10. Згідно з свідоцтва про смерть, серії І-ЕД № 219198, виданого 12.10.2009 року Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Луганської області, 10.10.2009 року помер [PERSON], про що зроблено актовий запис № 136. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно прав власності на нерухоме майно № 69429773 від 30.09.2016 р., житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Новодружеськ, вул. Калинова, буд. 10, розмір частки 5/6, належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 14.08.2012 р. встановлено факт, що [PERSON], [INFO], є рідним племінником [PERSON], який помер 10.10.2009 року. Згідно з довідкою про належність майна № 966 від 24.10.2016 р., наданого Лисичанським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 р. право власності на 1/6 частину житлового будинку № 10 по вул. Калинова (колишня вул. Калініна) м. Новодружеськ зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.1969 р., посвідчене нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром № 528. Згідно з постановою про відмову вчинення нотаріальної дії державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON] від 22.10.2016 року, відмовлено [PERSON] у видачі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Лисичанською ДНК 30.01.1969 р., реєстр № 528, оскільки архів документів Лисичанської ДНК за 1969-2000 рр. передано до Луганського обласного нотаріального архіву, який знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 112а. Згідно з [PERSON] ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у позивача [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, після смерті дядька [PERSON], у зв'язку з чим його право має бути захищене судом, шляхом визнання за [PERSON], [INFO], права власності на спадщину, яка складається з 1/6 частини житлового будинку №10 по вул. Калинова (колишня вул. Калініна) в м. Новодружеську Луганська область, Україна з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті дядька [PERSON], померлого 10.10.2009 року. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, окрім цього визнанні відповідачем, за таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

Outcome: approved