Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам, які було стягнуто на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 18194,00 грн та стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2015 року по серпень 2018 року в розмірі 5533,64 грн. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, зменшив їх та згідно уточненого позову від 12.03.2019 року просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу по сплаті аліментів на утримання дитини, які стягнуті згідно рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 06.05.2015 року по справі 213/699/15-ц, пр.2/213/516/15 - в сумі 12141,72 грн. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . 01.08.2014 року відповідач за власним бажанням покинула дитину, донька постійно проживає з позивачем. На підставі рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2015 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь позивача, на утримання доньки [PERSON] , в твердій грошовій сумі -400 грн. щомісяця, до повноліття дитини. Згідно рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.02.2018 року розмір стягнутих аліментів було змінено та стягнуто з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/ 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Згідно вказаного рішення суд зобов`язав Інгулецький відділ ДВС повернути виконавчий лист виданий на підставі рішення суду від 06.05.2015 року. Відповідач не в повному обсязі сплачувала аліменти та згідно довідки-розрахунку Інгулецького відділу ДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області від 26.02.2019 року має заборгованість станом на 05.03.2018 року в розмірі 12141,72 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості по сплаті аліментів та понесені судові витрати у справі. На підставі ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.11.2018 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху (а.с.25). Згідно ухвали суду від 22.11.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в загальному позовному провадженні (а.с.31). Сторони в судове в судове засідання не з`явились, про час і дату судового засідання повідомлені судом своєчасно та належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. На позовних вимогах наполягає, просить задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.129). Відповідач вдруге не з`явилась в судове засідання, про дату та час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином шляхом СМС повідомлення, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Відповідач про причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи - не направила. Від представника відповідача за довіреністю Скороход О . С. (а.с.62) до уточнення позивачем позовних вимог, а саме 15.01.2019 року надійшов відзив на позовну заяву, з якого слідує, що відповідач заперечує проти позову та просить в задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві зазначає, що відповідач не ухиляється від сплати аліментів. З розрахунком заборгованості наданим позивачем не погоджується, оскільки в ньому зазначені не всі суми сплачених нею аліментів. Крім того, вважає, що в разі наявності заборгованості зі сплати аліментів, вона стягується державним виконавцем в примусовому порядку на підставі виконавчого листа про стягнення аліментів, шляхом звернення стягнення на майно боржника. В разі наявності спору між стягувачем та боржником щодо визначення державним виконавцем суми боргу по аліментам, заінтересована особа могла б звернутися в суд з вимогами про визначення заборгованості зі сплати аліментів, оскільки існував би спір про право (а.с.58-61). Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Заяви про розгляд справи без їх участі - до суду не надала. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України, за відсутності сторін та представників сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2008 року (а.с.15), який розірвано згідно рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року (а.с.17). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.16). На підставі рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніппропетровської області від 06 травня 2015 року по справі №213/699/15-ц. пр.2/213/516/15 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі - 400 грн, щомісячно з 17.03.2015 року і до повноліття дитини (а.с.18). Станом на 01.08.2015 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складала 309,89 грн. (а.с.19). На підставі рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2018 року змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення суду від 06.05.2015 року по справі №213/699/15-ц. пр.2/213/516/15 та стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/ 4 частки з усіх видів заробітної плати (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.20-21). Також встановлено, що заочним рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року задоволені позовні вимоги [PERSON] та позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 24.10.2018 року (а.с.42-43). 13.07.2018 року [PERSON] складена позовна заява до [PERSON] про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно- квартиру [ADDRESS] (а.с.44-47). Однак, доказів про подачу даної позовної заяви до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, а також рішення суду по даному позову - суду не надано. 20 червня 2018 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір про визначення місця проживання дитини та участь у її вихованні, відповідно до якого сторони дійшли згоди, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] буде проживатти разом з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с.48). Згідно довідки-розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів станом на 05.03.2018 року за виконавчим листом №213/699/15-ц, виданого 06.05.2015 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки складає 12141,72 грн. (а.с.75). Розмір зазначеного розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо права отримувача аліментів на стягнення заборгованості по аліментам. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами ч.2 ст.141 СК України передбачено що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст. ст. 194-197 Сімейного кодексу України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом вказаних норм законодавства, розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернуто на майно боржника. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії, та стипендії боржника і в інших передбачених законом випадках. Пунктом 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2832/5 встановлено, що виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 15 вказаної інструкції - стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час провадиться в межах трирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання. Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження. Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права та свободи. Отже, виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами. Частиною 3 ст.194 СК Укравїни передбачено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Отже, стягнення заборгованості по аліментам за рішенням суду передбачено ч. 3 ст.194 СК України лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України). У даному випадку з [PERSON] відбувалось стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] - за рішенням суду. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження», у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам, станом на 05.03.2018 року в розмірі 12141 грн. 72 коп, згідно з розрахунком державного виконавця від 26.02.2019 року, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ані стягувачем, ані боржником у встановленому законом порядку, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Адже права стягувача аліментів захищені в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Державній виконавчій службі і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, зі сплати яких і виникла ця заборгованість. Щодо оспорювання розміру заборгованості по аліментам - такі вимоги у позові не заявлялися. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи зазначене, позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати аліментів не підлягають задоволенню. При врішенні питання щодо розподілу судових витрат,

Outcome: dismissed