Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, власником якого він був. Позивач вказує, що до складу спадкового майна входить індивідуальний гараж [ADDRESS]. Заповіт [PERSON] не посвідчувався, спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідач в справі, як дружина померлого. Позивач вказує, що після смерті [PERSON] він прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця постійно з ним проживав. З метою оформлення спадкових прав позивач звернувся до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Оскільки право власності на гараж не зареєстровано, позивач не має змоги оформити спадкових прав. Зазначає, що відповідач спадщину приймати не бажає. У зв'язку з наведеним просить визнати за ним право власності на гараж [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] в м. Ковелі Волинської області, батьками якого у свідоцтві про народження вказано [PERSON] та [PERSON]. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], даного 02.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського МРУЮ доводиться та обставина, що [PERSON] помер [INFO] у віці 65 років. З відповіді Ковельської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. В судовому засіданні встановлено, що до складу спадкового майна входить індивідуальний гараж [ADDRESS]. Реєстрація права власності на гараж не проводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Як вбачається з копії довідки ЖБК «Весна» № 29 від 12.04.2016 року, в квартирі [ADDRESS] проживав та був зареєстрований [PERSON], який знятий з реєстрації [INFO] у зв'язку зі смертю. Крім нього в квартирі проживали та були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON]. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину за законом в порядку встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкритті спадщини проживав разом зі спадкодавцем. Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Ковельського міського нотаріального округу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [PERSON] відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів (реєстрація права власності не проводилась). Як вбачається з копії технічного паспорту, гараж [ADDRESS] побудований у 1982 році, тобто за життя спадкодавця. Загальна площа гаража складає 24,2 квадратних метри. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва. Таким чином, відсутність реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права успадкувати це майно, оскільки в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п..4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, зводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. При зверненні позивача до нотаріального органу, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Статтею 1296 ч.3 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності суд встановив відсутність самовільних перепланувань та добудов, загальна площа гаража не змінилась. Осіб, які б мали право в силу ст. 1241 ЦК України на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутність осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України, шляхом визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування. Судові витрати слід віднести за рахунок позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved