Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на транспортний засіб, мотивуючи вимоги тим , що 12.04.2011р. відповідач [PERSON] вирішив продати належний йому автомобіль марки «BMW 5251», 1991р.в., р.н. [NUMBER], № кузову WBAHD51040BG20826. Для цього відповідач [PERSON] видав нотаріально засвідчену довіреність на імя відповідача [PERSON]. 21.08.2011р. позивач [PERSON] придбав вищевказаний транспортний засіб у відповідача [PERSON] за обумовлену грошову суму у розмірі 64000грн.. Передавши відповідачу [PERSON] грошові кошти, позивач [PERSON] отримав сам транспортний засіб, ключі від нього та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. При цьому між сторонами була досягнута усна домовленість про видачу довіреності на право продажу транспортного засобу без оформлення договору купівлі-продажу транспортного засобу. Навесні 2014р. позивач [PERSON] вирішив залишити вищевказаний автомобіль для власного користування та переоформити його на своє імя, проте через проведення антитерористичної операції у м. Стаханов Луганської області, де мешкають відповідачі, позивач [PERSON] не має можливості зустрітись з відповідачами та здійснити переоформлення вищевказаного транспортного засобу. Тому, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить суд поновити йому строк позовної давності та визнати за ним право власності на транспортний засіб легковий автомобіль марки «BMW 5251», 1991р.в., р.н. [NUMBER], № кузову WBAHD51040BG20826. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 20.07.2016р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією субєкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між субєктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України. За частиною третьою статті 244 ЦК України, довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобовязується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через предявлення позову). Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС №618375, виданого 29.06.2004 МРЕВ м. Стаханов ДАІ ГУ МВС України, легковий транспортний засіб (седан) марки «BMW 5251», 1991р.в., р.н. [NUMBER], № кузову WBAHD51040BG20826 належить [PERSON]. Відповідно до копії довіреності, посвідченої 12.04.2011р. приватним нотаріусом Стахановського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр №661, [PERSON], 1960р.н., уповноважив [PERSON] бути його представником належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії АІС №618375 виданого МРЕВ м. Стаханова Луганської області 29.06.2004р., автомобіля марки «BMW 5251», 1991р.в., р.н. [NUMBER], № кузову WBAHD51040BG20826 з метою безоплатного перегону чи транспортування ТЗ по місцю потреби, керування даним ТЗ, зняття з обліку, постанови на облік, та в разі втрати, заміни, отримати дублікат реєстраційного документу в органах ДАІ, подавати від його імені документи, заяви, в тому числі про його сімейний стан, розписуватись за нього, підписати відповідний договір відчуження, отримувати виручені від продажу ТЗ належні йому гроші, проводити огляд ТЗ, змінювати номерні знаки… Довіреність зберігає чинність до 12.04.2014р.. Відповідно до копії довіреності, посвідченої 21.08.2011р. приватним нотаріусом Стахановського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], реєстр №483, [PERSON] представник [PERSON] уповноважив [PERSON] продати за ціну та на умовах за його власним розсудом належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії АІС №618375 виданого МРЕВ м. Стаханова Луганської області 29.06.2004р., автомобіля марки «BMW 5251», 1991р.в., р.н. [NUMBER], № кузову WBAHD51040BG20826. Довіреність дійсна до 12.04.2014р.. Таким чином, судом встановлено, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля між сторонами не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за відповідачем [PERSON], про що свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З огляду на зазначене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на автомобіль оскільки видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Outcome: dismissed