Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивачка) звернулася до суду з позовом до Бахмацької міської ради Чернігівської області (далі - Відповідач-1), [PERSON] (далі - Відповідачка - 2), [PERSON] (далі - Відповідачка - 3) про визнання права власності на 2/5 частини квартири, розташованої в [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що вищевказана квартира на праві спільної сумісної власності належить Позивачці, Відповідачам та померлим [PERSON] і [PERSON] . При цьому [PERSON] після смерті свого сина [PERSON] фактично успадкувала його частину квартири та за життя залишила на ім`я Позивачки заповіт на все своє майно. Позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак у зв`язку з відсутністю визначених часток співвласників нерухомості, нотаріус не має можливості встановити обсяг спадкового майна, на яке Позивачка має право та відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, що і змусило її звернутися до суду з даним позовом. Згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 08.07.2021 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.08.2021. 09.08.2021 підготовче провадження у справі було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті на 30.08.2021. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому Позивачка заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити; Відповідачі відзивів на позов у встановлені Судом строки не подали (а.с.45, 47-49, 63, 64). Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-18). [INFO] помер один із співвласників вказаної квартири - [PERSON] , який на момент смерті разом зі своєю матір`ю [PERSON] та племінницею - Позивачкою був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.11, 12, 13, 20, 21, 29). Виходячи із повідомлення приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Дорошенко Н.В. від 13.08.2021 №206/02-14 спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась (а.с.61). [INFO] померла [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована разом із позивачкою в [ADDRESS] (а.с.22, 23). За життя [PERSON] склала заповіт від 16.01.2017, згідно з яким все своє майно заповіла Позивачці (а.с.24). Згідно з повідомленнями приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Дорошенко Н.В. від 20.05.2021 №02-14/125 та від 13.08.2021 №206/02-14, спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита за заявою [PERSON] , якій було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.27, 61). Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з вимогами ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, власниками квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожен з яких має право на 1/5 вказаної нерухомості. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість. Таким чином, [PERSON] після смерті свого сина [PERSON] фактично прийняла спадщину у виді 1/5 частини квартири [ADDRESS] , таким чином її частина вказаної нерухомості стала становити 2/5, яку вона разом з іншим належним їй майном заповіла Позивачці. Разом з тим, Позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину у виді 2/5 частин вищевказаної квартири, у зв`язку з відсутністю визначених часток співвласників нерухомості. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. У відповідності до ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене, Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки Позивачка, будучи спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] належним чином прийняла спадщину у виді 2/5 частин квартири [ADDRESS] , однак має перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю визначених часток співвласників нерухомості. На підставі викладеного

Outcome: approved