Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до КАТП 1728, [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14 травня 2013 року [PERSON], керуючи транспортним засобом марки ГАЗ 5319 д.р.н. [NUMBER], допущено скоєння ДТП, а саме зіткнення з транспортним засобом марки ВАЗ 2108 д.р.н. [NUMBER], що належить йому. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду у справі №569/10144/13-п від 28 травня 2013 року [PERSON] визнали винним у порушенні правил дорожнього руху та притягнули до відповідальності за ст.124 КУпАП. У відповідності до висновку експерта ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» № 049П від 29.05.2013 року матеріальний збиток склав 10964,60 грн. Однак, фактична вартість відновлюваного ремонту склала 12903,09 грн. Відповідно до листа ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» визначено суму страхового відшкодування у розмірі 10322,25 грн. Крім того, ним було понесено витрати по самостійному придбанню запасних частин, що потребували зміни на суму 2116,00 грн. Просить стягнути з відповідачів на його користь матеріальний збиток у розмірі 4858,84грн., 4000,00 грн. моральної шкоди та судовий збір 243,60 грн. До початку розгляду справи по суті, представник КАТП 1728 подала до суду заперечення проти позову, у якому вказує, що загальна сума збитку, зазначена позивачем в розмірі 4858,84 грн. є економічно необґрунтована, так як включає в себе вартість ремонту, що покращує стан транспортного засобу в порівнянні зі станом транспортного засобу до ДТП. Вартість запчастин, які самостійно придбані в магазині «Інтерваз» ПП [PERSON] та їх кількість необхідна для проведення відновлюваного ремонту, не була узгоджена актом огляду страхової компанії для відновлюваного ремонту транспортного засобу після ДТП. Технічне обслуговування, зазначене в позовних вимогах не входить до відновлювального ремонту після ДТП. Тому, суму, зазначену позивачем, вважає завищеною та необґрунтованою. Щодо моральної шкоди, то вважає, що душевне хвилювання позивачу спричинено не КТП 1728, а саме водієм [PERSON], який керував транспортним засобом, що й підтверджується матеріалами адміністративної справи №569/10144/13-п. Отже, завдана позивачу моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала. В судовому засіданні позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог в частині матеріальної шкоди і просить стягнути з відповідача на його користь 3000 грн. матеріальної шкоди. Решту позовних вимог залишив без змін і просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю за мотивів, викладених у позовній заяві. Просив позов задоволити. Представник КАТП 1728 позовні вимоги про стягнення майнової шкоди в розмірі 3000 грн. визнала, позовні вимоги в частині стягнення з КАТП 1728 моральної шкоди не визнала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що він сплатив позивачу 1000 грн., що являється моральною шкодою згідно домовленості. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 14 травня 2013 року [PERSON], керуючи транспортним засобом марки ГАЗ 5319 д.р.н. [NUMBER], допущено скоєння ДТП, а саме зіткнення з транспортним засобом марки ВАЗ 2108 д.р.н. [NUMBER], що належить [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказане підтверджується копією Постанови Рівненського міського суду від 28 травня 2013 року, що в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили (а.с.5). Так, вказаною Постановою визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Звіту № 049П про оцінку автомобіля ВАЗ 2108 реєстраційний номер [NUMBER], виконаного приватним підприємством «Експерт-Сервіс-Альфа», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 10964,60 грн. Фактична вартість відновлюваного ремонту, що сплачена згідно рахунку-фактури№ЛВ-0000012 від 24.05.2013 року ФОП [PERSON], рахунку-фактури №ПП-000Т512 від 24.05.2013 року ПП [PERSON] на суму 12903,09 грн. Відповідно до листа ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 31 липня 2013 року вих. №5270 визначено суму страхового відшкодування у розмірі 10322,25 грн. Крім того [PERSON] понесено витрати по самостійному придбанню запасних частин, що потребували зміни на суму 2116,00 грн. в магазині «Інтерваз» ПП [PERSON], товарний чек 002489 від 14.08.2013 року, проведено перевірку геометрії кузова, акт виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу №377-471 від 27 вересня 2013 року на суму 162 грн. ФОП [PERSON] Виходячи із вище наведеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3000 грн. підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Під матеріальною шкодою розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, встановлює, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Обґрунтовуючи позов про відшкодування моральної шкоди позивач вказав, що у зв'язку із ДТП він зазнав сильного душевного хвилювання, що призвело до загострення хронічних хвороб, втрати звичних життєвих зв'язків, страху їздити в автомобілі, необхідності звертатися до лікарів, внаслідок чого ним було затрачено на лікування значну суму коштів. Однак під час самої ДТП він фізичної шкоди не зазнав, тому понесені ним збитки на лікування хоч і мають безпосереднє відношення до ДТП, однак не були відшкодовані страховою компанією. При цьому суд виходить з того, що відповідач сплатив позивачу моральну шкоду у сумі 1000 грн. , і сторони це не заперечують, а тому у відповідності до вимг ст. 23 ЦК України , суд вважає, що вказана сума є розумною та справедливою. Зважаючи на наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди є необґрунтовані та такі, що не можуть бути задоволені. Також згідно статті 88 ЦПК України - підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судових витрат, які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: partial