Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою, де заінтересованою особою вказав: Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області та просив визнати [PERSON], [INFO] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном його: [PERSON], [INFO]. У призначений день, час і місце проведення судового засідання, особи, які беруть участь у справі: заявник та представник заінтересованої особи не з'явились, однак подали заяви про розгляд справи без їх участі. Тому, у зв'язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу приписів частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), розгляд справи здійснювався за їх відсутності, а фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Обґрунтовуючи необхідність задоволення своєї заяви, [PERSON] вказував на те, що його бабусі [PERSON] згідно даних медичної документації визначений діагноз: старече недоумство, у зв'язку з чим його бабуся самостійно не здатна усвідомлювати значення своїх дій та самостійно здійснювати за собою догляд. І тому, його бабусю слід визнати недієздатною, встановити над нею опіку, а опікуном призначити його: [PERSON]. Заінтересована особа внесла подання (текст якого був затверджений рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області 06 грудня 2016 року № 494), яким просила у випадку визнання [PERSON] недієздатною, призначити опікуном [PERSON]. А суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини: [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.6), [INFO] народила доньку - [PERSON] (а.с. 7). Яка у зв'язку із укладенням шлюбу 10 лютого 1979 року з [PERSON], змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с.8). [INFO] у місті Рубіжне Луганської області народився заявник - [PERSON], батьками якого з огляду на свідоцтво про його народження є - [PERSON] та [PERSON] (а.с.6 - копія свідоцтва про народження [NUMBER]). Мати заявника - [PERSON] померла [INFO] у віці 31 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 296 та видано свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.5). Рішенням Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради народних депутатів № 254 від 28 квітня 1993 року [PERSON] було затверджено опікуном неповнолітнього онука - [PERSON] (а.с. 9). А Рішенням Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради 02 липня 2002 року № 532, [PERSON] затверджено піклувальником [PERSON] (а.с.10). Згідно даних медичної картки та висновку лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду, [PERSON], визначено діагноз: старече недоумство (а.с.14). І через це, її онук: [PERSON], просить суд визнати її недієздатною та призначити опікуна (а.с.2). Відповідно до положень частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються права і свободи людини, гарантії цих прав і свобод. Як учасник цивільних відносин, людина, вважається фізичною особою. При цьому здатність мати цивільні права та обов'язки - цивільну правоздатність, будь-яка фізична особа отримує у момент свого народження (стаття 24, частина 1 і 2 статті 25 Цивільного кодексу України). Але здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх не виконання - цивільну дієздатність, має тільки така фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними (стаття 30 Цивільного кодексу України). Згідно положень статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. При цьому порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Так, в силу положень пункту 2 частини 1 статті 145 та частини 1 статті 239 названого кодексу, для встановлення психічного стану фізичної особи, в обов'язковому порядку, суд призначає судово-психіатричну експертизу. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 грудня 2016 року, у справі була призначена судово-психіатрична експертиза [PERSON] (а.с.31). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №236 від 13 грудня 2016 року, [PERSON] виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді синильної деменції неускладненої. І за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.40-41). Тому, суд не має обґрунтованих сумнівів у тому, що [PERSON] не здатна самостійно усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому її слід визнати недієздатною, але в силу положень частини 1 статті 40 ЦК України, тільки з моменту набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до положень частини 1 статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що Рубіжанська міська рада Луганської області в особі органу опіки та піклування внесла до суду подання про призначення опікуном [PERSON] її онука - [PERSON] (а.с.37,38). Тому, суд вважає за необхідне встановити над [PERSON] опіку та призначити її опікуном, онука: [PERSON]. Таким чином,

Outcome: approved