Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], служби у справах дітей Городенківської РДА про оспорювання батьківства, просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 1238 від 07.07.2006 року відділу реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області про народження [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивував тим, що 05.07.2004 р. уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. 24.03.2009 р. рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області вказаний шлюб розірвано. [PERSON] померла 15 вересня 2016 року. Ще до розірвання шлюбу та смерті 10.06.2006 року [PERSON] народила сина [PERSON]. Народження сина зареєструвала 07.07.2006 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції, актовий запис № 1238. Батьком народженої дитини згідно ч.1 ст.122 СК України було записано позивача, який з цим не згоден. Ще з 28.06.2004 р. він виїхав на роботу за межі України, звідки повернувся 27.10.2008 р. У зазначений час позивач додому не приїздив, з покійною [PERSON] не бачився, вона також до нього не приїздила. Саме народження дитини стало однією із причин про розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON] Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2016 року по справі № 342/1074/16-ц позивач позбавлений батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Розпорядженням Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 395 від 22.12.2016 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, його опікуном призначено бабусю [PERSON] Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10.03.2017 року по справі № 342/34/17 задоволено позов служби у справах дітей Городенківської РДА, з позивача присуджено стягнення аліментів в користь опікуна [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], батьком якого він не є, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ці обставини змусили позивача звернутися до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позов з наведених в ньому підстав, просять позов задовольнити. Суду позивач пояснив, що з 28.04.2004 р. по 27.10.2008 р. він перебував за межами України в Іспанії. Даний факт підтверджується відмітками в його паспорті для виїзду за кордон серії АМ № 321697, виданого 27 січня 2000 року. З колишньою дружиною [PERSON] протягом всього періоду його перебування за кордоном не бачилися, інтимної близькості у них не було. [PERSON], народжений [PERSON] 10.06.2006 року, не є його сином, і не може ним бути. Згідно ухвал суду про призначення експертиз для вирішення питання чи є він батьком [PERSON], якого народила [PERSON], він зявлявся до експертної установи, однак відповідачка [PERSON] (бабуся) з дитиною не зявлялась, ухилялась від проведення експертизи. Представник позивача також просить врахувати те, що відповідачка ухилялась від проведення експертизи, не прибуваючи в експертну установу на виконання ухвал суду. Представник відповідача служби у справах дітей [PERSON] суду пояснила, що позивач був позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Оскільки мама дитини [PERSON] померла, розпорядженням Городенківської РДА [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, відповідачку [PERSON] призначено опікуном над онуком [PERSON] За позовом служби у справа дітей Городенківської РДА з [PERSON] за рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] на користь опікуна відповідачки [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявлялися повторно, відмовилися від одержання повісток про виклик до суду, про що свідчать відмітки в судових повстках, повернутих до суду. Відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 05.07.2004 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], [INFO], у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 42. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2009 року у справі № 2-328 2009 р., даний шлюб розірвано, рішення набрало законної сили. Із копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 042267, виданого 07 липня 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис № 1238 від 07.07.2006 р. [PERSON] померла 15 вересня 2016 р. у віці 44 роки, актовий запис № 84 від 20 вересня 2016 р., що доводиться копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 237012, виданого 20 вересня 2016 р. Городенківським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. 02 грудня 2016 р. рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі № 342/1074/16-ц (провадження № 2/342/776/2016), яке набрало законної сили 13 грудня 2016 р., [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Розпорядженням Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 395 від 22.12.2016 р. малолітньому [PERSON], [INFO], жителю м. Городенка надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено [PERSON], [INFO], опікуном над онуком [PERSON]. Відповідно до рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2017 р. по справі № 342/34/17 (провадження № 2/342/174/2017) з [PERSON], [INFO], в користь опікуна [PERSON], [INFO], стягуються аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Факт перебування позивача за межами України з 28.04.2004 р. по 27.10.2008 р. підтверджується відмітками в його паспорті для виїзду за кордон серії АМ № 321697, виданого 27 січня 2000 року. Дані про те, що [PERSON] приїздила до нього в Іспанію, - відсутні. З колишньою дружиною [PERSON] в даний період вони не бачилися, інтимної близькості у них не було. [PERSON], який народжений [PERSON] 10.06.2006 року, не є його сином, позивач записаний батьком даної дитини на підставі ч.1 ст.122 СК України. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач є її сином. Після одруження з [PERSON] в 2004 році син сам поїхав в Іспанію, де був близько чотирьох років, додому не приїздив. В 2006 р. [PERSON] народила сина [PERSON]. Про те, що [PERSON] була вагітна їм не було відомо, хоча спілкувалися з нею та її рідними. Відповідно ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Позивач записаний батьком дитини відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України, якою визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України (в редакції, чинній на момент пред'явлення позову), згідно з якою жоден доказ не має для суду насамперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. За правилами ч. 1 ст. 146 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення Ухвали), у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. У разі ухилення відповідача від проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справах про визнання батьківства, материнства суд має право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення такої експертизи. З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2017 року ухвалою суду у даній справі призначено судову генетичну експертизу з метою вирішення питань: - чи може позивач [PERSON] бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], чи походить генетично дитина [PERSON], [INFO], народжена [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], яка померла 15 вересня 2016 року, від батька [PERSON], [INFO]. Зобов`язано позивача [PERSON] та відповідачку [PERSON] разом з дитиною [PERSON] з?явитись у призначений експертом час до експертної установи для відібрання зразків для експертизи. Електронним повідомленням від 23 травня 2017 р. Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи повідомило суд, що відбір зразків крові [PERSON] та [PERSON] відбудеться 30 червня 2017 р. о 10.00 год. у приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. 30.05.2017 р. суд надіслав сторонам копію вищезгаданого повідомлення. Підекспертні особи на відбір зразків крові не з?явилися, у зв?язку з чим провести експертизу методом ДНК-аналізу згідно ухвали від 27 квітня 2017 р. не можливо, що доводиться повідомленням Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 11/1304 від 07.08.2017 р. Ухвалу суду Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи повернуло без виконання. Повторно судово-медичну генетичну експертизу у даній справі призначено ухвалою Городенківського районного суду від 25 вересня 2017 року та постановлено здійснити примусовий привід відповідачки [PERSON] для проходження судово-медичної генетичної експертизи. Виконання приводу доручено Городенківському ВП Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області. Електронним повідомленням від 26 жовтня 2017 р. Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи просило суд забезпечити явку [PERSON] та [PERSON] для відбору зразків крові, який відбудеться 24 листопада 2017 р. о 10.00 год. у приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. 30.10.2017 р. суд надіслав сторонам копію вищезгаданого електронного повідомлення, Городенківському ВП Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області - копію повідомлення та копію ухвали про призначення судово-медичної генетичної експертизи для її виконання в частині приводу відповідачки з дитиною. Позивач [PERSON] 30 червня 2017 р. та 24 листопада 2017 р. прибув до відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи для відбору зразків крові для подальшого проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації, що доводиться довідкою № 11/1875, виданою 24.11.2017 р. Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи. Здійснити привід [PERSON] згідно Ухвали суду, постановленої згідно ч.2 ст. 146 ЦПК (в редакції, чинній до внесення змін ЗУ від 03.10.2017 р.) не представилося можливим, оскільки остання вказала на тяжку хворобу чоловіка, у зв?язку з чим не могла залишити його самого, що доводиться рапортом ДОП Городенківського ВП Коломийського ВП ГУ НП лейтенанта поліції [PERSON] Із повідомленням Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 11/1943 від 05.12.2017 р. слідує, що проведення експертизи методом ДНК-аналізу згідно ухвали Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2015 р. неможливе, оскільки 24 листопада 2017 р. [PERSON] на відбір зразків крові доставлений не був. Ухвалу суду Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи повернуло без виконання. Викладене свідчить про те, що відповідачка [PERSON] фактично відмовилась від проведення судово-медичної генетичної експертизи. Відповідно до ст.109 ЦПК України - у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Таким чином, ухилення відповідачки [PERSON] від проведення судово-медичної генетичної експертизи дає суду підстави встановити факт відсутності кровного споріднення між позивачем [PERSON], записаним батьком дитини, народженої [PERSON], і дитиною [PERSON], оскільки саме для з?ясування даного факту призначалась вказана експертиза. На підставі ст.ст. 122, 136 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved