Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада, посилаючись на наступне. 06 жовтня 2016 року померла мати заявника [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на квартиру, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал МЖК «Мрія»[ADDRESS]. Спадкоємцем майна померлої за законом є заявник [PERSON]. Заявник постійно проживав зі своєю матірю з серпня 2016 року до дня її смерті та доглядав за нею, а отже прийняв спадщину після неї. В судовому засіданні представник заявника вимоги по заяві підтримав у повному обсязі з підстав, які викладені у заяві. Заявник в судовому засіданні пояснив, що останні пів року перед смертю його мати [PERSON] хворіла, погано себе почувала, у звязку із чим в серпні 2016 року він вирішив переїхати до неї в квартиру і почав допомагати їй в побуті та лікуванні. Він робив їй уколи інсуліну, придбавав ліки, продукти харчування. Зранку з квартири матері він йшов на роботу, ввечері повертався до квартири матері, ночував там. Так він жив з матірю до часу її смерті. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської ради Луганської області присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі та відсутність заперечень проти задоволення заяви. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що заявник є її знайомим приблизно з 1990 року. Мати заявника [PERSON] була її сусідкою по будинку за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал МЖК «Мрія», буд. 3, протягом багатьох років. З другої половини серпня 2016 року заявник [PERSON] переїхав до квартири матері [PERSON] та почав з нею проживати, про що їй достовірно відомо, адже вона іноді заходила до них в гості. До останнього дня життя [PERSON] її син доглядав за нею, ночував в квартирі, тощо. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона з 1995 року була сусідкою в багатоквартирному будинку матері заявника [PERSON] за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал МЖК «Мрія», буд. 3. Вони часто заходили в гості одна до одної. З серпня 2016 року заявник [PERSON] переїхав до квартири матері [PERSON] та почав з нею проживати, про що їй достовірно відомо, адже вона бачила, як він приносив продукти в квартиру, зранку виходив з квартири на роботу, а ввечорі повертався до квартири. До останнього дня життя [PERSON] її син доглядав за нею, ночував в квартирі, тощо. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона є дружиною заявника [PERSON] з 1981 року. Мати заявника [PERSON] після погіршення стану її здоровя в 2016 році відмовилася переїжджати до них в квартиру, у звязку із чим з серпня 2016 року заявник [PERSON] переїхав до квартири матері [PERSON] та почав з нею проживати, доглядати за нею. Заявник забрав до квартири матері свою подушку, частину одягу, снідав та вечеряв в квартирі матері, ночував там до дня смерті матері. Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із паспортом громадянина України серії ЕК № 002913, виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 13 жовтня 1995 року, [PERSON], [INFO], був зареєстрований з 14.03.1996 року по 27.06.2017 року в квартирі за адресою: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, МЖК «Мрія», буд. 5. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 491576, виданого 07 жовтня 2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла 06 жовтня 2016 року, про що складено відповідний актовий запис № 1675. Згідно із копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 18.05.2017 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON]. Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що заявник пропустив строк прийняття спадщини, встановлений ст.ст. 1268-1270 ЦК України. Згідно із копією заяви, засвідченої 10.10.2016 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] на користь сина померлої [PERSON]. З довідки № 3594 від 14.11.2016 року, виданою Комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» вбачається, що [PERSON] проживав за адресою: м.Сєвєродонецьк, МЖК «Мрія»[ADDRESS] без реєстрації з матірю [PERSON] по день її смерті 06.10.2016р. та вели сумісне господарство. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Суд зазначає, що факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON], з серпня 2016 року до часу її смерті 06 жовтня 2016 року в квартирі за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал МЖК «Мрія»[ADDRESS], достовірно підтверджується показаннями свідків, які є послідовними та не суперечать один одному, а також підтверджується довідкою № 3594 від 14.11.2016 року, виданою Комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька». При цьому, на думку суду, поняття «постійне проживання» не слід розуміти обмежено. Спадкоємець вважається таким, що постійно проживав разом із спадкодавцем, і в тому випадку, коли за певний час до настання смерті спадкодавця він почав проживати із спадкодавцем в одному приміщенні. З урахуванням конкретних обставин цієї справи, мети проживання спадкоємця із спадкодавцем, якою був догляд за спадкодавцем, суд вважає достатнім для визнання факту постійного проживання заявника із спадкодавцем період протягом двох місяців до дня смерті спадкодавця. Отже, [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини протягом двох місяців та прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сімєю зі спадкодавцем підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved