Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в Дергачівський районний суд Харківської області з позовом до [PERSON] в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням (житловим будинком), розташованим за адресою: Харківська область, [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що йому - [PERSON], в цілому, на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, [ADDRESS] на підставі рішення Дергачівського районного народного суду Харківської області від 11.05.1990. [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Той факт, що відповідач в вищевказаному будинку зареєстрована, але фактично не проживає з 2012 року, підтверджується актом депутата Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Іщенко А.П. Відповідач [PERSON], [INFO], ніякої участі в обслуговуванні будинку та сплаті всіх комунальних платежів не приймає, її особистих речей в будинку - немає, ніякої кореспонденції та листи за вказаною адресою на ім'я [PERSON] не надходять. Відповідач добровільно виїхала до іншого місця мешкання та не бажає прийти до відповідних органів для зняття з реєстрації, тому позивач вимушений звернутись до суду із заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити та справу розглядати за його відсутності у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила про слухання справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надала. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за її відсутністю в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], в цілому, на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, [ADDRESS] на підставі рішення Дергачівського районного народного суду Харківської області від 11.05.1990. Згідно даних Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про реєстрацію місця проживання [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] 29.03.2008. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Той факт, що відповідач в вищевказаному будинку зареєстрована, але фактично не проживає з 2012 року, підтверджується актом депутата Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Іщенко А.П. Відповідач не проживає за місцем реєстрації більше шести місяців, та сама не бажає прийти до відповідних органів для зняття з реєстрації, тому позивач вимушений звернутися до суду із заявою про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд, може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 317 ЦК України, кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд визнає [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням (житловим будинком), розташованим за адресою: Харківська область, [ADDRESS]. Відповідно що вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст.ст.317, 391, ЦК України,

Outcome: approved