Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер дід позивача - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого у [ADDRESS]. Даний будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва [NUMBER] про право власності від 27.02.1976 року. Батько позивача - [PERSON] - син [PERSON] - помер [INFO]. 05.08.2014 року державний нотаріус Другої вінницької державної нотаріальної контори надала позивачу роз'яснення, згідно яких в зв'язку з відсутністю у спадкоємця - [PERSON] правовстановлюючих документів на будинок видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] неможливо. Отримати дублікат свідоцтва про право власності на будівлі від 27.02.1976року [NUMBER] позивач не має можливості, оскільки згідно листа ВК ВМР воно було втрачено. З розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до ВМР про визнання права власності в порядку спадкування позивач дізнався що оригінал свідоцтва знаходиться у [PERSON] Просить визнати в порядку спадкування за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. 26.02.2015року [PERSON] звернулась в суд з зустрічним позовом до [PERSON] про продовження строку на прийняття спадщини за законом. Позов мотивовано тим, що згідно свідоцтва про одруження 20.02.1960 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] Із договору про надання земельної ділянки в безстрокове користування під забудову індивідуального житлового будинку від 02.08.1970ркоу вбачається, що [PERSON] було надано під забудову одноповерхового житлового будинку, площею 40,3 кв.м. ,сараю, вбиральні земельну ділянку площею 600кв.м. Будинок був побудований та прийнятий в експлуатацію 22.01.1965року. 27.02.1976 року було видано [PERSON] ВК ВМР свідоцтво про право власності на будівлю. З викладеного вбачається, що будинок був збудований під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла [PERSON], після якої відкрилась спадщина на ? частку будинку. Спадкоємцями [PERSON] були чоловік - [PERSON], син [PERSON] та [PERSON] - донька померлої. Згідно домової книги на будинковолодіння на час смерті [PERSON] так і протягом 6 місяців в будинку був зареєстрований лише [PERSON], який вступив в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] прийняв спадщину однак свідоцтво про право власності після смерті [PERSON] не отримав, оскільки це право, а не обов'язок особи. [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] з 07.06.2002 року перебувала за межами України на території Італії, прибула на Україну лише в 2012 році після смерті батька і у зв'язку із цим подала заяву до Другої вінницької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що залишилась після його смерті, а саме ознайомившись із свідоцтвом про власність вважала, що будинок за адресою: [ADDRESS] належить весь батькові - [PERSON] У зв'язку з тим що на ас смерті матері [PERSON] та протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини, [PERSON] перебувала за кордоном, не мала фізичної можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, тому строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин, що підтверджується копією закордонного паспорта, де зазначено час виїзду за кордон та документами що свідчать про укладення [PERSON] контракту. Просить продовжити [PERSON] строк на прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті її матері [PERSON] 26.02.2015 року ухвалою суду прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до спільного розгляду з первісним позовом. В судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримала за обставин викладених в ньому, росила задовольнити. Зустрічний позов не визнала, заперечила щодо його задоволення. Представники відповідача в судовому засіданні свій позов підтримали, просили задовольнити, первісний позов не визнали, заперечили щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що первісний позов підлягає до задоволення, а зустрічний позов слід залишити без задоволення, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть виданого 04.10.2012 року - [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.64-65, 66). Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть [INFO] помер [PERSON] (а.с.6). На підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 27.02.1976 року [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] (а.с.9). Згідно свідоцтва про одруження 20.02.1960 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.48). Відповідно до свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] (а.с.49). Згідно постанови №2053/02-31 від 09.12.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори відмолено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], після померлого [INFO] його діда - [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ст. ст. 1216-1218, 1222-1224, 1233 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), д інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене та те, що [PERSON] є внуком померлого [PERSON] та прийняв спадщину, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за законом право власності на ? частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] за [PERSON]. Зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.67). 27.12.1987 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - «[PERSON]» (а.с.100). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 30.03.2009 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після розірвання шлюбу присвоїно прізвище дружині - «[PERSON]» (а.с.101). Згідно постанови державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №366/02-31 від 18.03.2015року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після померлої [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] пропустила строк на прийняття спадщини (а.с.133). З матеріалів зустрічної позовної заяви [PERSON] вбачається, що остання з 07.06.2002 року перебувала за межами України на території Італії, де було підписано контракт на роботу, що в Україну прибула лише в 2012 році після смерті батька [PERSON] 08.06.2004 року укладено контракт на довгострокове перебування із дозволом на підвідомчу роботу між підприємством Агрікола Алессіо Марія та [PERSON] до 08.06.2009 року (а.с.103, 104). Суд не бере до уваги даний контракт, оскільки [PERSON] померла [INFO], а строк для прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року становить 6 місяців, а згідно контракту [PERSON] працювала з 08.06.2004 року по 08.06.2009 року. Крім того, суд не вважає належним доказом ксерокопію закордонного паспорту [PERSON], оскільки вона не посвідчена належним чином та відповідно до відмітки про термін перебування [PERSON] за кордоном, а саме згідно терміну дії візи, [PERSON] мала право перебували з 01.06.2002 року по 30.06.2002року. Згідно відміток виїзду [PERSON] за кордон вбачається, що остання виїжджала за межі України 07.06.2002 року, 27.08.2010 року та 04.10.2014року, тобто [PERSON] мала можливість реалізувати своє право на прийняття спадщини. У відповідності до вимог Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, зазначений Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності цим Кодексом, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати до вищевказаних правовідносин положення ЦК України 1963 року. Згідно ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК України 1963 року, строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 550 ЦК України 1963 року, може бути продовжений судом, якщо суд визнає причини пропуску цього строку поважними. Пленум Верховного суду України в постанові № 4 від 24 червня 1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз'яснив судам, що передбачений ст. 549 ЦК України 1963 року шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що представником позивача по зустрічному позову не було надано належних доказів про поважність пропуску строку для прийняття спадщини, тому зустрічний позов не підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1827 гривень. На підставі викладено згідно ст. ст. 328, 392, 1216-1218, 1222-1224, 1233, 1258, 1261, 1266 ЦК України, ст. ст. 549, 550 ЦК України 1963 року,

Outcome: approved