Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], в якій, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 30 000,00доларів США в національній валюті України згідно офіційного курсу Національного банку України на день ухвалення рішення, стягнути з відповідача пеню у розмірі 17 396,71доларів США в національній валюті України згідно офіційного курсу Національного банку України на день ухвалення рішення, а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 23.05.2014року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого, він передав у власність відповідача 352 000,00грн., що на момент передачі грошових коштів дорівнювало 30 000,00доларів США. Кошти передані готівкою в доларах США. Позивач зазначає, що відповідно до п. 2.1 договору позику, позика надана на строк шість місяців і шість днів, тобто кінцевим терміном повернення вказаних коштів є 29 листопада 2014року, однак незважаючи на закінчення встановленого договором строку повернення отриманої позики, свої зобов'язання до теперішнього часу відповідач не виконав. Крім того, позивач вказує, що відповідно до п. 4.1.2. договору позики, він має право на стягнення суми з урахуванням пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов'язання за весь період прострочення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення умов укладеного договору позики, відповідачем не було повернуто борг у встановлений у договорі термін, [PERSON] звернувся до суду із відповідним позовом. У судове засідання 18.03.2016року позивач не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресно - довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 23.05.2013року між [PERSON] (позикодавець)та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики, відповідно до умов якого, позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Позикодавець передав на умовах цього договору у власність позичальникові грошові кошти в сумі 352 500,00грн., що на дату підписання цього договору дорівнює 30 000,00доларів США за курсом (1175,00грн. за 100,00доларів США). Позичальник зобов'язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до п.п. 2.1., 2.4.1. та 2.4.3. договору позики, позика надається на строк шість місяців і шість днів. Сума позики повертається однією сумою 352 500,00грн., що на дату повернення повинно дорівнювати 30 000,00доларів США. Кінцева дата повернення суми позики є 29 листопада 2014року. Відповідно до п. 4.1.2. договору позики, позикодавець має право на примусове стягнення суми позики з урахуванням пені з розрахунку подвійна облікова ставка НБУ за кожний день прострочення виконання зобов'язання за весь період прострочення або за виконавчим написом нотаріуса, у випадку порушення позичальником строку повернення більше ніж на 30 календарних днів. Даний факт підтверджується копією нотаріально посвідченого договору позики, який наявний в матеріалах справи. Оригінал вказаного договору було оглянуто судом у судовому засіданні 17.02.2016року. Однак до теперішнього часу відповідач своє зобов'язання щодо повернення грошей не виконав, що і зумовило звернення [PERSON] до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є розписка, яка посвідчує передання йому визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов'язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Офіційний курс НБУ станом на день ухвалення рішення, тобто станом на 18.03.2016року становить 2 670грн. за 100 доларів США. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики, відповідачем не було повернуто у строк, зазначений у розписці [PERSON] позику, а саме: грошові кошти у розмірі 30 000, 00 доларів США, що по курсу НБУ станом на день ухвалення рішення складає 801 000 грн. 00 коп., що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики у сумі 801 000 грн. 00 коп., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 17 396,71доларів США в національній валюті України згідно офіційного курсу Національного банку України на день ухвалення рішення, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦПК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.1.2. договору позики від 23.05.2013року, позикодавець має право на примусове стягнення суми позики з урахуванням пені з розрахунку подвійна облікова ставка НБУ за кожний день прострочення виконання зобов'язання за весь період прострочення або за виконавчим написом нотаріуса, у випадку порушення позичальником строку повернення більше ніж на 30 календарних днів. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги невиконання відповідачем обов'язків по договору позики щодо своєчасного повернення грошових коштів, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 17 396, 71 доларів США, що по курсу НБУ станом на день ухвалення рішення складає 464 492 грн. 16 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 090,00грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - [PERSON].

Outcome: approved