Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та збитків завданих внаслідок невиконання договору побутового підряду та порушення прав споживача. Позов мотивовано тим, що 30.05.2016 року позивач уклав договір № 30/05 з фізичною особою підприємцем [PERSON] на виконання роботи по виготовленню сходів. За змістом і спрямованістю цей договір є договором побутового підряду. У відповідності до п.1.1. цього договору відповідач як підрядник зобовязався на власний ризик, власними та залученими силами і засобами, використовуючи матеріали, виконати у відповідності до умов договору повний комплекс робіт по виготовленню сходів позивачу як замовнику. Позивач зобовязався прийняти роботу та оплатити її вартість. Також з цим самим пунктом договору, вартість використаних матеріалів, комплектуючих засобів та доставки результату робіт (продукції) включено до ціни договору. Відповідно до п.2.3 договору результатом виконання роботи за цим договором є повністю зроблені та встановлені сходи. У відповідності до п.3.3. договору, відповідач був зобовязаний виконати роботи за цим договором з моменту вступу в силу цього договору та погодження замовлення. Невиконання робіт відповідно до графіку робіт є підставою для застосування до підрядника штрафних санкцій та стягнення неустойки. Одночасно, конкретні строки виконання робіт за договором визначені п.6.1. договору, згідно з яким підрядник зобовязується виконати роботу протягом 21 календарного дні, але не пізніше 25.06.2016 року. Згідно з п. 12.1. договору, він набирає чинності з моменту підписання та діє до 25.06.2017 року. Пунктом 4.1. договору визначено, що розрахунки за договором здійснюються сторонами наступним чином: передоплата 50%, доплата 50% після встановлення сходів. При цьому, наприкінці договору міститься розписка відповідача про те, що він отримав авансовий платіж за роботу у розмірі 50% від вартості договору № 30/05, а саме 7500грн. 30.05.2016 року. Враховуючи те, що відповідач не лише своєчасно не розпочав роботу, не виконав у встановлений договором строк і взагалі не виконує її, позивач вважає за потрібне відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків. Просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 7500 грн. авансу за договором підряду № 30/05, 25000грн. неустойки, 3000 грн. моральної шкоди та судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що не мав звязку з позивачем [PERSON] для повернення авансового платежу у розмірі 5600 грн. на виготовлення деревяних сходинок, одразу після отримання банківських реквізитів сплатить суму в розмірі 5600 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань, а саме з договору підряду, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.05.2016 року [PERSON] уклав договір № 30/05 з фізичною особою підприємцем [PERSON] на виконання роботи по виготовленню сходів (а.с.6-9). Однак у встановлений термін [PERSON] не розпочав роботу, не виконав у встановлений договором строк і взагалі не виконує її. На день розгляду справи, відповідач не виконав вимоги позивачки щодо повернення авансових коштів за договором. Відповідно до ст. 837, 840, 846, 849, ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 865, 866, ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. У відповідності до п.1.1. цього договору відповідач як підрядник зобовязався на власний ризик, власними та залученими силами і засобами, використовуючи матеріали, виконати у відповідності до умов договору повний комплекс робіт по виготовленню сходів позивачу як замовнику. Позивач зобовязався прийняти роботу та оплатити її вартість. Також з цим самим пунктом договору, вартість використаних матеріалів, комплектуючих засобів та доставки результату робіт (продукції) включено до ціни договору. Відповідно до п.2.3 договору результатом виконання роботи за цим договором є повністю зроблені та встановлені сходи. У відповідності до п.3.3. договору, відповідач був зобовязаний виконати роботи за цим договором з моменту вступу в силу цього договору та погодження замовлення. Невиконання робіт відповідно до графіку робіт є підставою для застосування до підрядника штрафних санкцій та стягнення неустойки. Одночасно, конкретні строки виконання робіт за договором визначені п.6.1. договору, згідно з яким підрядник зобовязується виконати роботу протягом 21 календарного дні, але не пізніше 25.06.2016 року. Згідно з п. 12.1. договору, він набирає чинності з моменту підписання та діє до 25.06.2017 року. Пунктом 4.1. договору визначено, що розрахунки за договором здійснюються сторонами наступним чином: передоплата 50%, доплата 50% після встановлення сходів. При цьому, наприкінці договору міститься розписка відповідача про те, що він отримав авансовий платіж за роботу у розмірі 50% від вартості договору № 30/05, а саме 7500грн. 30.05.2016 року (а.с.9-14). Відповідно до ст. 509, 526 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобовязання у встановлений строк, при цьому виконання зобов'язання втратило інтерес для позивача. У звязку із порушенням відповідачем умов договору, позивачу завдано збитків в розмірі 7500грн., які він сплатив відповідачу у вигляді авансового платежу, тому дана сума має бути стягнута з відповідача. Щодо розміру неустойки, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати роботу згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи, якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Однак, відповідно до п.9.4 договору на виконання роботи по виготовленню сходів № 30/05 від 30.05.2016 року, за порушення строків виконання робіт (графіку робіт)підрядник сплачує замовнику неустойку у розмірі 1% від загальної вартості робіт за цим договором. Отже, загальна вартість неустойки становить 12000 грн. (15000:100*1= 150 грн., 80*150=12000). Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Зі змісту даних норм Закону слідує, що зобовязання щодо відшкодування шкоди виникає за наявності вини особи, протиправними діями якої завдана шкода. Однією із умов, яка утворює правову підставу відшкодування шкоди, є факт завдання шкоди та причинний зв'язок між цивільним правопорушенням та шкодою. Відповідно до п.5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 711 ЦК України передбачено, що споживач має право на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя продукцією. Як розяснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, яка її заподіяла. За умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. В матеріалах справи не міститься жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності заподіяної позивачу моральної шкоди та не надано жодних доказів в обґрунтування її розміру, а також наявності прямого причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 1378,00 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 847, 865 867 ЦК України та

Outcome: partial