Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач [PERSON] ), треті особи: [PERSON] (далі по тексту - третя особа [PERSON] ), Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач зареєстрований у належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS] . [PERSON] на протязі тривалого часу не проживає в даній квартирі, за комунальні послуги не сплачує, поточний ремонт квартири не здійснює. Позивач вимушена сплачувати за нього комунальні послуги, а тому дії відповідача порушують права позивача як власника квартири. В своїх позовних вимогах просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Ухвалою суду від 28.10.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та розгляд справи просив проводити за його відсутності. Треті особи в судове засідання не з`явилися, однак від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 28.03.2000, копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до витягу наданого Реєстром територіальної громади м. Києва від 27.10.2020, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . Судом також встановлено, що відповідач у спірній квартирі з 2017 року не проживає, за утримання будинку та комунальні послуги не сплачує, поточний ремонт не здійснює. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved