Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

\~ \~ \~ [PERSON] діючи через свого представника адвоката [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кудлаївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, третя особа - Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на імя його матері [PERSON], яка померла 01.01.2002 року, та визнання права на земельну частку (пай), що належала його матері за життя. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги мотивує тим, що він прийняв спадщину після смерті своєї матері, що підтверджується Свідоцтвом про спадщину за законом у спадковій справі №121/2017. За життя його мати набула право на земельну частку пай розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах, що посвідчувалося відповідним сертифікатом. Після смерті матері на імя останньої було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЧН № 046240 від 23 лютого 2004 року. Оскільки державний акт виданий у порушення вимог законодавства - після смерті [PERSON] це призвело до порушення його прав на спадкування майна. Відповідно позивач просить визнати зазначений вище державний акт недійсним, та визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), що належало його матері. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. \~ \~ \~ \~ Представник третьої особи Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача - Кудлаївської сільської ради у судове засідання не зявився, при цьому від Кудлаївської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, в якій зазначено, що позовні вимоги Кудлаївська сільська рада визнає. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та\~ вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у звязку з цим, суд враховує наступне. \~ \~ \~ \~Як встановлено, 01.01.2002 року в с. Кудлаївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 131170 від 02.01.2002 року (а.с.7). Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.11). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за №195, позивач [PERSON] прийняв спадщину своєї матері [PERSON], яка померла 01.01.2002 року, спадщина на яку видано свідоцтво складається з права на майновий пай у фонді КСГП «Авангард» с. Кудлаївка, спадкова справа №121/2017 (а.с.10). За життя [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0219494, відповідно до запису №197 від 22.10.1996 р. у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КГ «Авангард», що видавалось Новгород-Сіверською РДА №326 від 07.10.1996 р., підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області (а.с.14). Даним сертифікатом було посвідчено право [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель КГ «Авангард», розташованих на території Кудлаївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Отже, згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини, яку позивач [PERSON] отримав після своєї матері [PERSON], увійшло право на земельну частку (пай), набуте останньою за життя. Вже після смерті [PERSON] на її імя, на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації №410 від 25.12.2003 року, було видано держаний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Кудлаївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, площею 2,96 га серії ЧН № 046240 від 23.02.2004 року, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №161 (а.с. 8). Згідно повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області № 2053/01-16 від 04.12.2017 року видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку після померлої 01.01.2002 року [PERSON], неможливо, оскільки предявлений Державний акт на право приватної власності на землю, серії ЧН №046240, виданий Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією 23.02.2004 року на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської райдержадміністрації за №410 від 25.12.3003 року, на імя спадкодавця після його смерті (а.с.6). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. \~ \~ \~ Частиною 1 ст.125 Земельного кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.126 Земельного кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. \~ \~ \~ Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на імя [PERSON], після її смерті, державного акту про право приватної власності на землю було здійснено в порушення норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки. \~ \~ \~ \~Як вбачається, вказаний вище державний акт був виданий на імя [PERSON] як особи, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, у звязку з видачею на імя [PERSON] після її смерті державного акту на право приватної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував право вимоги останньої на відведення у приватну власність земельної ділянки, яке входило до складу спадщини [PERSON], став недійсним. Це в свою чергу призвело до порушення прав позивача щодо набуття у власність в порядку спадкування права на земельну частку (пай). За таких обставин суд вважає за необхідне захистити права позивача, визнавши недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя [PERSON]. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Оскільки позивач набув у порядку спадкування за законом після своєї матері право на земельну частку (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах, однак у звязку з недійсністю документу, який посвідчував дане право він не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку\~ про необхідність визнання за позивачем відповідного право. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved