Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] \~звернувся в\~суд з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~жилим приміщенням,\~а саме:\~будинком [ADDRESS] .Позов обґрунтовує тим, що він є власником зазначеного будинку. Відповідач є онуком колишнього власника будинку та з моменту придбання позивачем будинку в ньому не проживає. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивачі не заперечують проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що в 2016 році він придбав будинок [ADDRESS] . Під час переоформлення документів на будинок його не повідомили, що там хтось зареєстрований. Він відразу зареєструвався у власному будинку. Коли він звернувся з заявою по отримання субсидії, йому повідомили, що в будинку, крім нього, зареєстрований відповідач. Відповідач є онуком колишнього власника та в будинку не проживає. Представник позивача адвокат Савченко Г.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позові та пояснив, що позивача під час оформлення документів щодо купівлі будинку не повідомили про те, що в ньому є зареєстровані особи. На даний час позивач не може реалізувати своє право на отримання субсидії, просить задовольнити позовні вимоги. Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , який ним було придбано на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 червня 2016 року Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої 09 листопада 2020 року Управлінням погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради, в зазначеному будинку зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З довідки УДМС України в Кіровоградській області вбачається, що відповідач у зазначеному будинку зареєстрований з 09 липня 2009 року, тобто до моменту придбання будинку позивачем. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 та від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16. Згідно з актами квартального комітету №8 від 01 жовтня 2019 року, 01 січня 2020 року, 08 квітня 2020 року, 01 липня 2020 року, складених за участю сусідів встановлено, що відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 2005 року. На момент перевірки в будинку відсутній, особистих речей немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що з червня 2020 року поживає по сусідству з позивачем, в будинку батьків. До того як почав там проживати часто бував, оскільки там проживають батьки. Позивач проживає в будинку сам близько 5 років. До того як позивач придбав будинок, його орендували різні люди, але відповідач там не проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що з дитинства проживає поряд з будинком позивача. Родина відповідача там проживала близько 20 років тому, потім вони переїхали за кордон, будинок здавали в оренду. Вона відповідача знає особисто, бачила його востаннє понад 10 років тому. Оскільки, судом встановлено, що відповідач не є членом родини позивача, не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, та позивач не надавав свою згоду на користування квартирою відповідачем, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком [ADDRESS] . На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав та просив не стягувати судовий збір з відповідача. На підставі ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved