Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Марганецька міська рада Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що будинок [ADDRESS] , належить йому на праві власності. В будинку значиться зареєстрованою відповідач - [PERSON] , яка є його колишньою дружиною. Розпочинаючи квітня 2014 року відповідач не проживає в будинку, постійно проживає квартирі [ADDRESS] . 30 січня 2015 року рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Ніяких перешкод у проживанні відповідачем у будинку ним та членами його сім`ї не чиниться. Він не може на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, що є порушенням його права володіти, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, несе додаткові витрати по сплаті комунальних платежів. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючи відсутність заяви відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Будинок [ADDRESS] належить позивачу на праві власності, що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу, посвідченого 19 липня 1988 року державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Єрьоменко Р.П., зареєстровано в реєстрі № 2885; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 106946024 від 11.12.2017 року; довідкою ДОКП «Марганецьке БТІ», згідно якої, станом на 31.12.2021 року [PERSON] належить на праві приватної власності 1/1 частка житлового будинку [ADDRESS] /а.с. 5-7/. Згідно акту від 01 серпня 2021 року, складено в присутності сусідів позивача, затвердженого головою квартального комітету № 21 Марганецької міської ради, відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з квітня 2014 року /а.с. 10/. Згідно заочного рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 20145 року у справі № 180/3017/14-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 20.03.2015 року. Згідно рішення шлюб між сторонами було зареєстровано 16 вересня 1989 року /а.с. 11/. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач мала можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їй позивач або члени його сім`ї не чинили, майно та речі відповідача в будинку відсутні, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад одного року, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником будинку та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні більш ніж одного року, без поважних причин, втратила право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 908 гривень 00 копійок, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved