overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що він є власником будинку [ADDRESS] . У даному будинку зареєстрована відповідач, який з липня 2014 року не проживає за місцем реєстрації. Реєстрація відповідача у будинку створює йому перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні майном. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування, посвідченого 09.02.2006 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Цемахом В.А.. У вказаному будинку зареєстрований [PERSON] , що підтверджується довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, копією домової книги. Відповідач за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується актом про не проживання, відповідно до якого свідки [PERSON] , [PERSON] , підтвердили те, що з липня 2014 року відповідач не проживає за місцем реєстрації. НОРМИ ПРАВА Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України). Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина перша статті 383 ЦК України). На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. ОЦІНКА СУДУ Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житлі більше року, а його реєстрація створює перешкоди для власника будинку, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Таким чином, суд визнає [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Відповідно до ст.141 ЦПК України за бажанням позивача судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS]. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що він є власником будинку [ADDRESS]. У даному будинку зареєстрована відповідач, яка з 2010 року не проживає за місцем реєстрації. Реєстрація відповідача у будинку створює йому перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні майном. Від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань до суду не надіслала. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування, посвідченого 13.12.2004 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою І.Б.. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON] , що підтверджується копією домової книги. Відповідач за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується актом про не проживання, відповідно до якого свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтвердили те, що з 1994 року відповідач не проживає за місцем реєстрації. НОРМИ ПРАВА Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України). Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина перша статті 383 ЦК України). На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. ОЦІНКА СУДУ Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житлі більше 10 років, а її реєстрація створює перешкоди для власника будинку, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Таким чином, суд визнає [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . З відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути судові витрати на користь позивача, які складаються із судового збору в сумі 786,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №103 в буд.66/13 по вул.Європейській в м.Кременчуці Полтавської області. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги\~[PERSON]\~мотивував тим,\~що він\~є наймачем\~квартири №103 в буд.66/13 по вул.Європейській в м.Кременчуці Полтавської області. У даній квартирі зареєстрована [PERSON], яка з лютого 2011 року не проживає за місцем реєстрації. Реєстрація відповідача у квартирі створює перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні майном. Від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань до суду не надіслав. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ Третя особа надіслала суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, при ухваленні рішення просила врахувати інтереси [PERSON]. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири №103 в буд.66/13 по вул.Європейській в м.Кременчуці Полтавської області, що підтверджується копією типового договору найму житла від 14.01.1981, а також копією акту здачі-приймання квартири від 14.01.1981. У вказаній квартирі зареєстрована [PERSON], що підтверджується довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. Відповідач за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» від 20.11.2018 №291, відповідно до якого свідки [PERSON], [PERSON], підтвердили те, що з лютого 2011 року відповідач не проживає за місцем реєстрації. [PERSON] Частиною 1\~ст.\~29\~Цивільного кодексу\~України(далі\~ ЦК\~України)\~встановлено,\~що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. В ст.ст.71,72 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. ОЦІНКА СУДУ Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житлі більше 6 місяців, а його реєстрація створює перешкоди для наймача квартири, викликані необхідністю сплачувати вартість комунальних послуг з урахуванням реєстрації відповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Таким чином, суд визнає [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №103 в буд.66/13 по вул.Європейській в м.Кременчуці Полтавської області. З відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати на користь позивача, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. У даній квартирі зареєстрований його син - [PERSON], який з 2010 року не проживає за місцем реєстрації. Реєстрація відповідача в квартирі створює перешкоди, які полягають у тому, що він змушений сплачувати вартість комунальних послуг з урахуванням всіх зареєстрованих осіб. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань до суду не надіслав. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору найму житла №39 укладеного 09 жовтня 2018 року між КГЖЕП «Автозаводське» та [PERSON]. У вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. Відповідач за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» від 22.05.2018 №493, відповідно до якого свідки [PERSON], [PERSON], підтвердили те, що з 2010 року відповідач не проживає за місцем реєстрації. НОРМИ ПРАВА Частиною 1 ст. 29 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. В ст.ст.71,72 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. ОЦІНКА СУДУ Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житлі більше шести місяців, а його реєстрація створює перешкоди для наймача квартири, викликані необхідністю сплачувати вартість комунальних послуг з урахуванням реєстрації відповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Таким чином, суд визнає [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи бажання позивача, судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач, [PERSON], мотивував тим, що 04.07.2015 між ним та [PERSON] укладено шлюб. У даному шлюбі вони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини вони припинили у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Збереження шлюбу не можливе. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач, [PERSON], в своїй заяві зазначила, що позов визнає і просить його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]./дошлюбне прізвище - [PERSON]/ з 04.07.2015 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 504. У шлюбі сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Шлюбні відносини сторони припинили у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Відновити сімейні стосунки вони не бажають. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу сторін суд вважає за можливе залишити відповідачу прізвище -[PERSON], оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач, [PERSON], мотивував тим, що 20.05.2017 між ним та [PERSON] укладено шлюб. Спільних дітей вони не мають. Шлюбно-сімейні відносини вони припинили у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Збереження шлюбу не можливе. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач, [PERSON], в своїй заяві зазначила, що позов визнає і просить його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]./дошлюбне прізвище - [PERSON]/ з 20.05.2017 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 4. У шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини [PERSON] і [PERSON] припинили у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Відновити сімейні стосунки вони не бажають. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу сторін суд вважає за можливе залишити відповідачу прізвище -[PERSON], оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн. суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач, [PERSON], мотивував тим, що 22.08.1998 між ним та [PERSON]І укладено шлюб.\~Неповнолітніх дітей\~у шлюбі\~вони \~не мають. Шлюбно-сімейні відносини вони припинили у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, тривалий час проживають окремо, сімя розпалась. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в своїй заяві зазначила, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]І./дошлюбне прізвище Паленга/ з 22.08.1998 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №030253, виданим палацом шлюбів м.Кременчука виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів, актовий запис № 711. Шлюбні відносини сторони остаточно припинили по причині різних поглядів на життя, шлюб, права та обовязки подружжя і відновити сімейні стосунки не бажають. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу сторін суд вважає за можливе залишити відповідачу прізвище - [PERSON], оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн. суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач, [PERSON], мотивувала тим, що 14.06.1997 між ним та [PERSON] укладено шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу вони не мають. Шлюбно-сімейні відносини вони припинили у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, сім'я розпалась. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в своїй заяві зазначила, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]/дошлюбне прізвище - [PERSON]/ з 14.06.1997 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданим Деснянським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 03.04.2018. Шлюбні відносини сторони припинили по причині різних поглядів на життя, шлюб, права та обов'язки подружжя і відновити сімейні стосунки не бажають. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу сторін суд вважає за можливе залишити відповідачу прізвище - [PERSON], оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач,\~[PERSON], мотивувала тим, що 22.04.1983 між ним та [PERSON] укладено шлюб.\~Неповнолітніх дітей\~у шлюбі\~вони \~не мають. Шлюбно-сімейні відносини вони припинили у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, тривалий час проживають окремо, сімя розпалась. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в своїй заяві зазначила, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]О./ дошлюбне прізвище Куликова/ з 22.04.1983 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №408686, виданим палацом шлюбів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів, актовий запис № 247. Шлюбні відносини сторони остаточно припинили по причині різних поглядів на життя, шлюб, права та обовязки подружжя і відновити сімейні стосунки не бажають. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу сторін суд вважає за можливе залишити відповідачу прізвище - [PERSON], оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн. суд покладає на позивача.

Outcome: approved