Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в Рівненський міський суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності, на підставі договору купівлі продажу. Відповідачі були зареєстровані [PERSON] за вищевказаною адресою на підставі усної домовленості на термін один рік. Однак, після закінчення обумовленого терміну відповідачі з реєстраційного обліку добровільно не знялися та наміру робити цього не мають. На даний момент та обставина, що крім відповідача в належній йому на праві приватної власності квартирі зареєстровані відповідачі, обмежує його право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, призводить до додаткових витрат по утриманню квартири. В звязку з тим, що відповідачі вже більше року в квартирі не зявляються та не несуть спільних витрат по утриманню квартири, в якій прописані, просить визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстраційного обліку. До початку судового засідання представник позивача подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з»явилася, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивачки, суд згідно ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до договору купівлі продажу від 12 січня 1990 року та ухвали Рівненського міського суду від 07 листопада 2006 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] Як вбачається з будинкової книги за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Факт не проживання [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS], підтверджується актами ЖКП «Сонячне» від 09.12.2014 року, 29.01.2015 року та 17.03.2015 року. Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. У відповідності до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України, право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернусь до суду із вимогою про заборону вчинення дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Таким чином, виходячи із вищенаведених обставин та доказів суд вважає, що відповідачі втратили право на користування [ADDRESS]. На підставі на підставі наведеного,

Outcome: approved