Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» (далі ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД») про стягнення заподіяних збитків у розмірі 407\~023 грн. та 3\~028\~251,12 грн. пені . В обґрунтування вимог позивач вказав, що 18 лютого 2012 року між ним та ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» укладено договір про виконання робіт (будівельного підряду) за яким відповідач зобов`язався розпочати будівництво 9-ти поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (будівельна адреса) у 2 кварталі 2012 року та закінчити із здачею в експлуатацію у 2 кварталі 2014 року. У зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов договору, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області вищезазначений договір розірвано. Крім того, в порядку вимог Закону України «Про захист прав споживачів», стягнено пеню в сумі 100 000 грн. Посилаючись на наведене та те, що договір фінансування дольової участі у будівництві житла розірвано у зв`язку з істотним порушенням умов договору відповідачем, позивач просить стягнути з відповідача на його користь, в порядку вимог ч. 5 ст. 653 ЦК, завдані збитки у розмірі 407 023 гривень, які були сплачені ним в рахунок вартості квартири та 3\~028\~251 грн. 12 коп. пені на підставі вимог ч. 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 11 грудня 2015 року по 16 серпня 2015 року. Справа розглядалася судами неодноразово. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2016 року позов задоволено частково, стягнуто на користь [PERSON] з ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» 407 023 грн. збитків, заподіяних істотним порушенням умов договору. У задоволенні решти вимог відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 16 травня 2016 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2016 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 16 травня 2016 року скасовано, справу передано но новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2017 року призначено цивільну справу до судового розгляду. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2018 року прийнято до провадження справу, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження 21 лютого 2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказує, що в позовній заяві не зазначено жодних доводів для стягнення збитків та не вказано арифметичні розрахунки, які обґрунтовують розмір цих збитків. 05 червня 2012 року інспекцією ДАБК у Тернопільській області зареєстровано повідомлення про початок виконання підготовчих робіт будівництва групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на землях Байковецької сільської ради Тернопільського району. ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» приступило до виконання будівельних робіт на об`єктів. Крім цього, п. 5.9 договору за №280/02/12-Ті від 18 лютого 2012 року передбачено обов`язок [PERSON] передати ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» документи, які підтверджують відступлене право вимоги, а саме договір укладений із ПП «ТФ «Будівельник» та квитанції, які підтверджують оплату коштів. Однак, [PERSON] звернувся з вимогою до ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» повернути йому оригінал договору та квитанцій про оплату коштів. Згідно акту прийому-передачі вказані документи позивачу повернуті. Таким чином, сам позивач порушив умови договору. Включення до розміру збитків розміру переуступленої права вимоги є безпідставним, оскільки станом на даний час у ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» відсутні документи, які засвідчують право вимоги від [PERSON] до ПП «ТФ «Будівельник». Зазначає, що посилання позивача на Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованим та безпідставним, оскільки у правовідносинах, які склались між сторонами, [PERSON] не виступає споживачем, а ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» не надає послуги для споживача. Крім цього, відповідач заперечує проти вимог позивача про стягнення пені, оскільки такі вимоги є предметом розгляду іншого судового спору. Більше того, у ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» відсутні невиконанні грошові зобов`язання перед [PERSON] . Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. 02 травня 2018 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подав відповідь на відзив. Вказав, що заперечення відповідача є не послідовними та взаємовиключними. Зокрема, стверджуючи про безпідставність заявлених позовних вимог в цілому відповідач, серед іншого, наголошує на тому, що заявлені позивачем вимоги не є збитками у розумінні вимог ст. 22 ЦК України, адже у діях відповідача не має вини, як необхідного елементу складу цивільного правопорушення. Водночас, відповідач наголошує на тому, що позивач забрав оригінал договору та платіжні документи, що були передані йому у межах виконання договору уступки права вимоги, а тому в силу вимог ст.538 ЦК України саме він порушив свої зобов`язання і на даний час у відповідача не має правових підстав для відшкодування збитків. Вважає, що постановою апеляційного суду Тернопільської області від 12.04.2018р. у справі №607/20776/14-ц встановлено, що з боку ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» мало місце істотне порушення умов договору від 18.02.12р., у зв`язку з чим розірвано договір та стягнуто пеню. Таким чином, вищезгаданим судовим рішенням було встановлено істотне порушення умов договору з боку відповідача. Вказує, що відповідачем не заперечується та фактично визнається те, що позивач у справі вчасно і сумлінно виконав умови договору від 18.02.12р.; відповідач на момент звернення позивача до суду і по даний час не проводив і не проводить будівельні роботи (крім виритого котловану та частини фундаменту) через відсутність відповідних коштів та у зв`язку із закінченням договору суборенди земельної ділянки на якій мало проводитись будівництво; відповідач, у межах розгляду справи про банкрутство ПП ТФ «Будівельник», включив до складу своїх кредиторських вимог до боржника суму в розмірі 220 323,00 грн., незважаючи на те, що відступлена сума, на виконання п.2.6 Договору від 18.02.12р., становила 274 852,94 грн.; від заявленої суми кредиторських вимог до ПП ТФ «Будівельник» відповідач не відмовлявся; відповідачем, як і позивачем стверджується про те, що в силу положень п.2.9 Договору від 18.02.12р. відступлення права вимоги вважається здійсненою з моменту підписання сторонами даного Договору. Розмір пені, яку позивач просить стягнути у даному позові нараховано за інший період ніж у справі №607/20776/14-ц. Посилаючись на наведене, просив відмовити у позові. 02 липня 2018 року представник ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» подала письмові заперечення, зазначила, що доводи представник позивача про те, що ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» не приступило до виконання будівельних робіт на об`єкті не відповідають дійсності. Товариством розпочато і частково виконано будівельні роботи, що підтверджує Акт контрольних обмірів та обстежень фактично виконаних робіт по об`єкту будівництва «Група багатоквартирних будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення па землях Байковецької сільської ради по вул. Корольова, 3Б, 3В, 3Г. Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення на землях Байковецької сільської ради по [ADDRESS] (І черга) від 10.11.2014 року. Відповідний Акт складений із певними неточностями, однак свідчить про те, що роботи на об`єкті будівництва виконувалися. Також, ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» зареєстровано об`єкт незавершеного будівництва за адресою [ADDRESS] , що теж свідчить про те, що ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» виконувало роботи на об`єкті будівництва. Крім цього, у відзиві на позов зазначено також інші докази, які свідчать про вчинення ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» всіх залежних від себе кроків для належного виконання умов договору. У відповіді на відзив представник позивача не заперечив проти того, що [PERSON] забрав документи, які підтверджують відступлення права вимоги до боржника ПП «ТФ «Будівельник», відтак позивачем порушено умови договору укладеного із ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД». У [PERSON] відсутні правові підстави вимагати від ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» стягнення коштів, які [PERSON] сплатив ПП «ТФ «Будівельник». Крім цього, на даний час на підставі рішення суду договірні відносини між [PERSON] і ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» припинені. Жодних зобов`язань, крім тих, які встановлені рішенням суду немає. Положення Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть застосовуватися, адже правовідносини між сторонами припинені. У ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» відсутні невиконанні грошові зобов`язання перед позивачем згідно умов договору. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. 02\~травня 2018\~року ТОВ\~«БУДОВА-ЗАХІД»\~подало зустрічний\~позовом до\~ [PERSON] \~про відшкодування збитків за порушення умов договору у розмірі 220 323 грн. На обґрунтування зустрічного позову товариство зазначило, що 18 лютого 2012 року між [PERSON] та ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» укладений договір\~№ 280/02/12-Ті, відповідно до пункту 2.5 якого сторони домовились про відступлення від [PERSON] до ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» права вимоги до боржника Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» (далі ПП «ТФ Будівельник»). Пунктом 5.9 договору передбачено обов`язок [PERSON] передати ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» документи, які підтверджують відступлене право вимоги, а саме договір, укладений 09 червня 2009 року із ПП «ТФ «Будівельник» та квитанції, які підтверджують оплату коштів на суму 220 323 грн. Проте докази відступлення права вимоги до боржника від [PERSON] до ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» товариство не отримало, а тому не може вимагати зазначені кошти від божника та реально їх отримати. Посилаючись на наведене, та те, що [PERSON] порушив умови договору, укладеного із ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД», просило стягнути з [PERSON] на відшкодування збитків за порушення умов договору 220 323 грн. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2018 року, занесеною до протоколу судового засідання, прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» до [PERSON] про стягнення кошті до спільного розгляду з первісним позовом. 05 листопада 2018 року представник [PERSON] подав відзив на зустрічну позовну заяву. Вважає вимоги зустрічної позовної заяви безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, постановою апеляційного суду Тернопільської області від 12 квітня 2018р. №607/20776/14-ц змінено рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 15р. лише в частині стягнення розміру пені та судового збору. Однак, апеляційний суд погодився з судом першої інстанції у тому, що лише з боку ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» мало місце істотне порушення умов договору від 18.02.2012 року наслідком чого стало його розірвання та стягнення пені. Згаданим судовим рішенням будь-яких порушень умов вищезгаданого договору з боку [PERSON] не встановлено. На підтвердження цієї обставини свідчать, крім іншого, і відсутність направлених рекомендованих листів ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» впродовж дії договору на адресу [PERSON] , в тому числі і по 12.04.2018 року включно, у яких ставилось би питання щодо розірвання згаданого договору. Отже, подаючи 02 травня 2018 року зустрічну позовну заяву ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» залишило поза увагою, що під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором, який на вказану дату вже було розірвано за рішенням суду. А тому, жодних дій щодо реалізації своїх прав, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, вчиняти не може. Безпідставними є твердження товариства щодо не можливості одержати від ПП «ТФ «Будівельник» суми коштів, які відступлені [PERSON] , через те, що [PERSON] нібито на порушення умов договору забрав оригінали документів, що підтверджували існування відповідних прав і обов`язків між ним та ПП «ТФ «Будівельник». Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 27.04.2012 року у справі про банкрутство ПП «ТФ «Будівельник» №10/5-5022/1319/101, затверджено остаточні кредиторські вимоги ТОВ «Будова-Захід» до боржника. Іншого способу пред`явлення вимог до боржника у процедурі банкрутства законом не передбачено, а тому необґрунтованим є посилання ТОВ «Будова-Захід» на неможливість надання боржникові доказів на відступлення права вимоги до боржника від [PERSON] , адже такі докази вже враховані господарським судом при затвердженні кредиторських вимог. Погашення кредиторських вимог відбувається в залежності від судових процедур у справі про банкрутство, однак в загальному - в порядку черговості. Таким чином, вважає, що позивачем за зустрічним позовом не наведено обґрунтування того, що згадану та заявлену суму кредиторських вимог у справі про банкрутство ПП «ТФ «Будівельник» хтось заперечує і вимагає її додаткового підтвердження поза межами судової справи чи в процесі її розгляду. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні зустрічного позову. 07 листопада 2018 року представник ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» подав відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. Вказав, що судовими рішеннями у справі за № 607/20776/14ц не досліджувались обставини щодо порушення [PERSON] умов договору, укладеного між ним та ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД». Актом прийому-передачі підтверджується факт повернення [PERSON] документів, на підставі яких відбулось відступлення права вимоги. Посилаючись на наведене та те, що у товариства відсутні вказані документи, вважає підставним та обґрунтованим зустрічний позов. 07 листопада 2018 року представник [PERSON] адвокат Іванців Ю.С. подав заяву про застосування строку позовної давності до вимог ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД», які викладені у зустрічному позові. Вказує, що повернення [PERSON] документів, які були передані останнім ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» в межах договору від 18 лютого 2012 року, відбулось 04 березня 2015 року. Зустрічна позовна заява подана представником ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» 02 травня 2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності, передбаченої ст. 257 ЦК України. У судовому засіданні представники позивача-відповідача адвокат Іванців Ю.С., [PERSON] первісний позов підтримали. Адвокат Іванців Ю.С. уточнив позовні вимоги в частині стягнення пені та просив стягнути пеню у розмірі 2\~357\~074,63 грн. за період з 11 грудня 2014 року по 30 червня 2015 року, виходячи із вартості невиконаного зобов`язання у розмірі 388\~956,21 грн. Щодо задоволення зустрічного позову заперечили. Представник відповідача-позивача адвокат Калужна С.Р. первісний позов не визнала, з підстав, викладених у відзиві та запереченнях. Просила зустрічний позов задовольнити. Судом встановлено, що за договором від 09 червня 2009 року, укладеним між [PERSON] та ПП «ТФ «Будівельник», [PERSON] взяв на себе зобов`язання здійснити дольове інвестування будівництва житлового будинку по [ADDRESS] , а організація взяла на себе зобов`язання збудувати та за закінченням будівництва передати [PERSON] частину новозбудованих приміщень. 18 лютого 2012 року між ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» та [PERSON] укладено договір за №280/02/12-Ті, згідно умов якого [PERSON] доручає, а ТОВ «Будова-Захід» здійснює (завершує) розпочате будівництво трьохкімнатної квартири [ADDRESS] (будівельна адреса). Згідно умов вказаного договору сторони, окрім іншого, домовились про наступне. Викуплена вартість 49,51 кв.м. квадратних метрів квартири становить 220 323 грн. і є незмінною до кінця будівництва. Не викуплені 40,17 кв.м. проектної загальної площі квартири у 9-ти поверховому житловому будинку за адресою: [ADDRESS] становлять 186 700 грн. На виконання умов договору [PERSON] вніс на рахунок ТОВ «Будова-Захід» кошти у сумі 189 475,20 грн., що підтверджується копіями квитанцій долучених до позову ( Т.1, а.с. 4-8) та визнавалось представником відповідача у судовому засіданні. Таким чином, позивач сплатив ПП «ТФ «Будівельник» за договором дольової участі в інвестування будівництва 220 323 грн, право вимоги яких відступив ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД», та безпосередньо відповідачу також сплатив за залишок 40,17 кв. м. проектної загальної площі квартири кошти в сумі\~\~189 475,20 грн. У пункті 1.3 сторони дійшли згоди про те, що початок будівництва - II квартал 2012 року. Планове закінчення будівництва та здача 9-ти поверхового житлового будинку в експлуатацію - II квартал 2014 року. Відповідно до пункту 2.5 договору позивач і відповідач домовились про відступлення [PERSON] ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» права вимоги (згідно зі\~статтями 512-519 ЦК України) за договором від 09 червня 2009 року, укладеним між [PERSON] та ПП «ТФ «Будівельник», за умовами якого [PERSON] взяв на себе зобов`язання здійснити дольове інвестування будівництва житлового будинку на [ADDRESS] (будівельна адреса), а підприємство - збудувати та по закінченні будівництва передати [PERSON] частину новозбудованих приміщень, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Пунктом 2.6 договору передбачено, що вартість права вимоги до ПП «ТФ «Будівельник», що передається [PERSON] за даним договором ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД», за домовленістю між ними становить 274 852,94 грн. Згідно з пунктом 5.9 договору, до підписання цього договору [PERSON] передав, а ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» прийняло документи, що підтверджують відступлене право вимоги ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» до ПП «ТФ «Будівельник» за основним договором, а саме: договір від 09 червня 2009 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру від 17 лютого 2010 року № 37 на суму 42100 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру від 27 жовтня 2010 року № 1588 на суму 29800 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру від 15 квітня 2010 року на суму 6200 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру від 09 березня 2010 року № 308 на суму 22500 грн.; зазначені підтверджуючі документи передані згідно з актом прийому-передачі. Згідно акту-приймання передачі від 04 березня 2015 року, на вимогу [PERSON] ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» передало [PERSON] договір та оригінали квитанції у кількості 5 шт. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2015 року розірвано укладений між сторонами спору договір від 18 лютого 2012 року,\~із ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» стягнуто на користь [PERSON] 300 тис. грн пені, нарахованої у зв`язку з невиконанням умов договору.\~Розірвання договору судом мотивовано тим, що договір\~фактично не виконується, оскільки вирито лише котлован для його будівництва, у той час як планове закінчення будівництва вказаного будинку та його здача в експлуатацію відповідачем заявлено у ІІ кварталі 2014 року. Наступний термін здачі будинку до експлуатації відповідачем не визначено. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 12 квітня 2018 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня\~\~2015 року в частині стягнення з ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» на користь [PERSON] пені, нарахованої у зв`язку із невиконанням умов договору, змінено і зменшено розмір пені до 100\~\~тис. грн. Рішення в частині розірвання договору не оскаржувалось. \~ \~ \~ \~Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2020 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2015 року та постанову апеляційного суду Тернопільської області від 12 квітня 2018 року в частині вирішення вимог [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» про стягнення пені скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішенням Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області\~від 27\~січня 2021\~року у справі\~за №607/20776/14ц,\~яке залишено\~без змін\~постановою Тернопільського\~апеляційного суду\~від 14\~травня 2021року, стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» в користь [PERSON] 200 000 грн. пені, нарахованої у зв`язку із невиконанням умов договору, за період із 01.07.2014 року по 10.12.2014 року.\~У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. При цьому, судом встановлено, що відповідачем виконано будівельні роботи з будівництва багатоквартирного будинку в обсязі 3%, що становить 1671821,52 грн., відповідно вартість будівельних робіт, які зобов`язано виконати ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» на виконання договорів з дольової участі з будівництва багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , становить 55 727 384 грн. (1671821,52х100%:3%). Враховуючи вартість оплаченої роботи розробнику проектно-кошторисної документації в співвідношенні до загальної площі будинку, потенційний власник 1 кв. метра площі у вказаному будинку оплатив його вартість в розмірі 65,3 грн. Оскільки позивач претендував на 89,68 кв.м., відповідно його частка в оплаті витрат відповідача-підрядника становить 5856,10 грн. (89,68 кв.м. х 65,3 грн.). Станом на день звернення до суду, відповідач поніс витрати з оплати виготовлення проектно-кошторисної документації в сумі 881 842,72 грн. та виконав будівельні роботи на 1671821,52 грн., що становить 3% від загальної вартості всього будівництва. Пеня нараховується на невчасно виконану роботу, тому із ціни договору слід виключити 5856,10 грн., які понесені відповідачем при оплаті вартості послуг з виготовлення проектно-кошторисної документації (407023 - 5856,10 = 401166,9 грн.) та 3% від ціни договору, що становить 12210,69 грн. (407023 х 3%). Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач має право на пеню, виходячи із вартості невиконаного зобов`язання в розмірі 388 956,21 грн. (407 023 - 5856,10 - 12 210, 69 = 388956,21). Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17 жовтня 2019 року внесено зміни до реєстру вимог кредиторів ПП «ТФ «Будівельник» у справі №10/Б-5022/1319/2011 щодо виключення частини кредиторських вимог ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» у розмірі 220\~323 грн. Провадження у справі №10/Б-5022/1319/2011 в частині кредиторських вимог у сумі 220\~323 грн., ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» відносно до боржника ПП «ТФ «Будівельник» закрито. Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що первісні позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, виходячи із наступного. Положеннями ч. 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. В силу вимог до ст.\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно з вимогами ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Положеннями ст.ст. 525, 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2015 року розірвано укладений між сторонами спору договір від 18 лютого 2012 року.\~Рішення суду в частині розірвання договору не оскаржувалось та набрало законної сили. Суд, розриваючи договір, встановив істотне порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору, оскільки позивач, сплативши кошти відповідачу, позбавився можливості отримати житло на яке розраховував, так як відповідач фактично не приступив до будівництва будинку, у визначений договором термін не здав його в експлуатацію та нового терміну здачі не визначив, виконавши при цьому мінімальний об`єм будівельних робіт (вирито котлован), що дає право позивачу вимагати розірвання укладеного між сторонами у справі договору № 280/02/12 Ті від 18 лютого 2012 року. Дані обставини, в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, доказування не потребують. За положеннями ч.1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 5 статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Цією нормою права передбачено відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Встановлено та підтверджено наявними у справі письмовими доказами, що позивач повністю виконав умови спірного договору щодо внесення коштів за об`єкт інвестування, а тому у зв`язку з розірванням спірного договору, позивачу, вказаними діями відповідача, завдано шкоди у розмірі сплачених ним коштів за договором за №280/02/12-Ті від 18 лютого 2012 року. Позивач сплатив ПП «ТФ «Будівельник» за договором дольової участі в інвестування будівництва 220 323 грн. та безпосередньо відповідачу сплатив за залишок 40,17 кв. м. проектної загальної площі квартири кошти в сумі\~\~189 475,20 грн. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17 жовтня 20198 року внесено зміни до реєстру вимог кредиторів ПП «ТФ «Будівельник» у справі №10/Б-5022/1319/2011 щодо виключення частини кредиторських вимог ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» у розмірі 220\~323 грн. Провадження у справі №10/Б-5022/1319/2011 в частині кредиторських вимог у сумі 220\~323 грн., ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» відносно до боржника ПП «ТФ «Будівельник» закрито. Вказаною ухвалою Господарського суду встановлено, що договір відступлення права вимоги, який укладався між [PERSON] та ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» розірваний, повернення чи відступлення права вимоги від ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» до [PERSON] не відбулося, а тому вимоги до боржника ПП «ТФ «Будівельник» щодо стягнення 220\~323 грн., які [PERSON] відступив ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» є недійсними. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що з ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» на користь позивача, у зв`язку із розірвання договору та істотним порушенням умов договору №280/02/12-Ті від 18 лютого 2012 року, підлягають стягненню 189\~475,20 грн., які сплачені позивачем безпосередньо відповідачу за вказаним договором, в рахунок оплати вартості квартири. Щодо вимог про стягнення пені слід зазначити наступне. Пунктом 3.1 договору №280/02/12 Ті від 18 лютого 2012 року обумовлено, що сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Статтею 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 5 ст.\~10\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. З урахуванням наведених вимог закону та того, що [PERSON] виконав умови договору, повністю вніс обумовлену в договорі суму, а ТОВ «Будова-Захід» допустило істотне порушення умов договору і не забезпечило отримання позивачем завершеної будівництвом квартири, на час розірвання договору готовність незавершеного будівництва становить 3%, при тому, що планове завершення будівництва встановлено - ІІ квартал 2014 року, суд вважає, що позивач вправі вимагати стягнення з відповідача пені у розмірі, встановленому частиною п`ятою\~статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у межах річного строку позовної давності (частина друга\~статті 258 ЦК України) та до дня розірвання договору. Відповідачем не надано жодних доказів про те, що належному виконанню зобов`язань за договором перешкоджали обставини непереборної сили. Посилання відповідача на те, що при здійсненні будівництва мали місце перешкоди з боку фізичних осіб, які укладали договори з відповідачем, зокрема окремі з них подавали вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки, на якій велося будівництво, а також втратив чинність договір суборенди цієї земельної ділянки, укладений із Байковецькою сільською радою, прийняття 03 липня 2015 року рішення про поділ вказаної земельної ділянки, яке в подальшому в судовому порядку визнано недійсним, суд не вважає обставинами непереборної сили. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2021 року, яке залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 14 травня 2021року встановлено, що позивач має право на пеню, виходячи із вартості невиконаного зобов`язання в розмірі 388 956,21 грн. (407 023 - 5856,10 - 12 210, 69 = 388 956,21). [PERSON] просить стягнути з відповідача пеню за період з 11 грудня 2014 року по 30 червня 2015 року, що становить 202 дні, який не охоплений судовим рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2021 року у справі за №607/20776/14ц. За таких обставин розмір пені за період із 11.12.2014 року по 30.06.2015 року складає 2 357\~074,63 грн. (Розрахунок: 388 956, 21 грн. х 0,03 х 202 дн. = 2 357\~074,63 грн.). Згідно з вимогами ч. 3 ст.\~551\~ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що розмір нарахованої позивачем пені значно перевищує розмір завданих позивачу збитків, а також беручи до уваги, що [PERSON] в користь відповідача-позивача фактично сплачено 189 475,20 грн., з урахуванням важкого фінансового стану відповідача, а також знецінення національної валюти, суд вважає, що розмір нарахованої позивачем пені слід зменшити до 80 000 гривень, відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України. Щодо вимог зустрічного позову слід зазначити наступне. Судом встановлено, що 18 лютого 2012 року між ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» та [PERSON] укладено договір за №280/02/12-Ті, згідно умов якого [PERSON] доручає, а ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» здійснює (завершує розпочате будівництво) трьохкімнатної квартири [ADDRESS] (будівельна адреса). Згідно з пунктом 5.9 договору, до підписання цього договору [PERSON] передав, а ТОВ «Будова-Захід» прийняло документи, що підтверджують відступлене право вимоги ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» до ПП «ТФ «Будівельник» за основним договором, а саме: договір від 09 червня 2009 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру від 17 лютого 2010 року № 37 на суму 42100 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру від 27 жовтня 2010 року № 1588 на суму 29800 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру від 15 квітня 2010 року на суму 6200 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру від 09 березня 2010 року № 308 на суму 22500 грн.; зазначені підтверджуючі документи передані згідно з актом прийому-передачі. Таким чином, позивач [PERSON] виконав умови договору та передав вказані документи на підтвердження відступлення права вимоги до боржника від [PERSON] до ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД». Встановлено, що саме Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД», свої зобов`язання не виконало, будинок не побудований, в той час коли договором встановлено завершення будівництва другий квартал 2014 року, у зв`язку з чим останнє позбавлене права пред`явлення вимог до ПП «ТФ «Будівельник». Твердження представника відповідача про те, що дії позивача щодо повернення документів, які підтверджують право вимоги порушують не лише умови договорів, але і норми ЦК України є безпідставними та будь -якого правового значення для вирішення справи не мають. Вказані дії позивача, щодо повернення договору та квитанцій у березні 2015 року, у той час коли планова здача будинку ІІ квартал 2014 року, жодним чином не впливали на обов`язок відповідача виконати покладені на нього зобов`язання згідно умов договору. Більше того, на час укладення оспорюваного договору позивач передав відповідачу вказані документи Крім цього, враховуючи підтверджену матеріалами справи обставину реєстрації за ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» права власності на незавершене будівництво готовністю 3 %, діями [PERSON] , пов`язаними з вимогою повернення йому документів, права Товариства в жодному випадку не можуть вважатися порушеними. З врахуванням наведеного, суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» до [PERSON] про стягнення коштів слід відмовити за безпідставністю. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» в користь [PERSON] 189\~475 грн. 20 коп. завданих збитків, заподіяних істотним порушенням умов договору та 80 000 грн. пені нарахованої у зв`язку із невиконанням умов договору. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно зі вимогами ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. \~Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» в користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2694,75 грн. (269 475,20 * 34\~352,74 : 3\~435\~274,12), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial