Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до відповідачів та просить стягнути за рахунок Державного бюджету Державної казначейської служби України на його користь, завдану йому СВ Южненський МВ ГУМВС України в Одеській області та Прокуратурою м. Южне Одеської області, матеріальну шкоду в розмірі 24179,80 гривень та моральну шкоду в розмірі 3000000 гривень. (а.с. 59 61) При цьому посилається на те, що 12.02.2013 року СВ Южненський МВ ГУМВС України в Одеській області було відкрите кримінальне провадження № 1213170200000098 по заяві [PERSON], за розбійний напад в ювелірному магазині «Віктор і Я», відповідальність за який передбачено ч.3 ст. 187 КК України. 18.02.2013 року СВ Южненський МВ ГУМВС України в Одеській області затримав його за підозрою в скоєнні зазначеного розбійного нападу, а 19.02.2013 року до нього був застосований запобіжний захід - тримання під вартою. За результатами розгляду справи по суті, 03.11.2014 року Суворовський районний суд м. Одеси виніс вирок, який залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 19.03.2015 року, яким його по звинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, визнано невинним, за недоведеністю вчинення даного кримінального правопорушення виправдано, застосований до нього запобіжний захід у вигляді триманні під вартою - скасовано. У звязку з притягненням його до кримінальної відповідальності, він провів під вартою 1 рік 8 місяців 15 днів, через що не мав ніякої можливості заробляти грошові кошти на утримання себе та своєї сім'ї і відповідно втратив свій \~ \~ \~ \~заробіток. Він намагався знайти роботу, однак був затриманий та не встиг здійснити свій намір. Враховуючи мінімальну заробітну плату по Україні, за 2013 2014 рр. розмір завданої йому матеріальної шкоди, в результаті незаконного затримання та притягнення до кримінальної відповідальності, а також незаконного застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, складає - 24179,80 гривень. Окрім того, зазначений тривалий термін перебування під вартою, за злочин, який він не вчиняв, став причиною виникнення моральних страждань, які, враховуючи характер заподіяного правопорушення, довготу викликаних та перенесених страждань, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, призвели до порушення сімейних звязків і стосунків з іншими людьми, неможливості відновлення його немайнових втрат, глибокого душевного неспокою, підвищення нервозності, погіршення сну в результаті пережитого, порушення звичайного способу та ритму життя, не можливості знайти нову роботу та й інших негативних впливів. Він був звинувачений у скоєнні розбою, в результаті чого багато його знайомих розірвали стосунки з ним та його родиною. Тривале утримання під вартою також призвело до погіршення стану його здоровя. Завдану йому моральну шкоду оцінює в 3000000 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю. Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Від відповідача [PERSON] управління Державної казначейської служби України в Одеській області до суду надійшли письмові заперечення на позов. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.02.2013 року СВ Южненський МВ ГУМВС України в Одеській області було відкрите кримінальне провадження № 1213170200000098 по заяві [PERSON], за розбійний напад в ювелірному магазині «Віктор і Я», відповідальність за який передбачено ч.3 ст. 187 КК України. 18.02.2013 року СВ Южненський МВ ГУМВС України в Одеській області затримав [PERSON] за підозрою в скоєнні зазначеного розбійного нападу, а 19.02.2013 року до нього був застосований запобіжний захід - тримання під вартою. Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 03.11.2014 року [PERSON] було визнано невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і за недоведеністю вчинення даного кримінального правопорушення виправдано. Застосований до нього запобіжний захід у вигляді триманні під вартою - скасовано. (а.с. 5 18) Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 19.03.2015 року апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Южне Одеської області [PERSON] залишено без задоволення та виправдувальний вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 03.11.2014 року залишено без змін. (а.с. 19 27) Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку постановлення виправдувального вироку суду. Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 03.11.2014 року, який залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 19.03.2015 року, [PERSON] було визнано невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і за недоведеністю вчинення даного кримінального правопорушення виправдано, що надає право останньому на відшкодування шкоди. Ч. 1 ст. 1176 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. У звязку з притягненням позивача до кримінальної відповідальності, він провів під вартою 1 (один) рік 8 (вісім) місяців 15 (п'ятнадцять) днів, через що не мав можливості заробляти грошові кошти на своє та своєї родини утримання. Мінімальна заробітна плата по Україні, відповідно до Закону України «Про державний бюджет» на відповідний рік, за період тримання позивача під вартою складала: 01.01.2013 р. по 30.11.2013 р. - 1147 грн., 01.12.2013 р. по 31.12.2013 р. - 1218 грн., 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. - 1218 грн. Таким чином, розмір завданої позивачу матеріальної шкоди, в результаті незаконного затримання та притягнення до кримінальної відповідальності, а також незаконного застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, складає - 24179,80 гривень, яку слід стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода. Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Аналогічні роз'яснення містяться в п.14 Постанови Пленуму Верхового суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4, згідно яких: розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування [PERSON] моральної шкоди, суд виходить із засад виваженості, розумності і справедливості, характеру правопорушення, яке відбулось по відношенню до позивача, тривалий термін перебування позивача під вартою, за злочин, який він не вчиняв, що були грубо порушені життєво-важливі звязки та звичний ритм життя позивача. Отже, суд вважає, що позивачу повинна бути відшкодована нанесена йому моральна шкода, розмір якої, з урахуванням конкретних обставин справи, суд встановлює у розмірі 130000 гривень, яку слід стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України на користь [PERSON]

Outcome: partial