Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 06.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 48. Позивач у позовній заяві зазначив, що 06 серпня 2011 року він та відповідачка уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 48. Від шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Їх шлюб розпався тому, що вони не зійшлися характерами, від цього часто виникають сварки, скандали. Він та відповідачка мають різні погляди на життя. У звязку з цим, вони припинили між собою шлюбні відносини і вирішили розірвати шлюб. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою 06 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 48. Ухвалою судді від 11 червня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву від 12.06.2015 року з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, від заявлених вимог не відмовляється, наполягає на їх задоволенні ( а.с. 15 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву від 16.06.2015 року з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення, а також просить винести рішення по справі у попередньому судовому засіданні та залишити їй прізвище «Авдієнко» ( а.с. 16 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію позивача та відповідачки по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в ході судового засідання, сторони зареєстрували між собою шлюб 06 серпня 2011 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 06.08.2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 48. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 060781 ( а.с. 3 ). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 118165 встановлено, що [PERSON] народилась 02 лютого 2012 року в м. Чернігів та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 5 ). З довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області від 05.06.2015 року за № 3117 встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований і проживає за адресою : [INFO], та до складу його сім'ї входять : дружина [PERSON], донька [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що вони з відповідачкою не зійшлися характерами, від цього в сімї часто виникають сварки, скандали. Сторони мають різні погляди на життя. Позивач та відповідачка припинили між собою шлюбні стосунки та вирішили розірвати шлюб. Поновлювати стосунки позивач наміру не має. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, згоду відповідачки на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, в звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Частина 8 ст. 235 ЦПК України передбачає, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved