Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 15 листопада 2012 року помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка. Спадщину померлого прийняла його мати [PERSON] (відповідач), яка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а позивач на час відкриття спадщини була неповнолітньою. За таких обставин відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку. З огляду на викладене позивач просила визнати свідоцтво про право на спадщину частково недійсним та визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування. Сторони у судове засідання не зявилися. Позивач подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, підтримала позов (а.с. 29). Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала (а.с. 26). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 15 листопада 2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть від 20 вересня 2018 року серії 1-СР № 328665 (а.с. 6). Згідно з копією довідки [PERSON] селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області від 20 вересня 2018 року № 4835, виданої на підставі погосподарської книги № 2 (особовий рахунок № 151), [PERSON] до дня своє смерті проживав один і був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 8). Позивач є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 8 липня 2003 року серії 1-СР № 127771 (а.с. 7). [PERSON] державної нотаріальної контори від 14 грудня 2018 року вих. № 1793/01-16 (а.с. 23) у відповідь на запит суду (а.с. 18) на адресу суду надіслано копії заяв позивача та відповідача про прийняття спадщини (а.с. 24) . Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 грудня 2013 року ВТР 299222, виданого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], відповідач успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4593 га, розташовану на території [PERSON] селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 29 березня 2001 року серії ЧР 19-29-01-0057т (а.с. 27). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто 15 листопада 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. В абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 79 ЗК України земельна ділянка може бути обєктом права власності. За приписами ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Крім того, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, беручи до уваги порушення прав позивача на спадщину, суд дійшов висновку, що свідоцтво про право на спадщину, видане на ім'я відповідача, слід визнати недійсним в частині на яку має право позивач та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений ним судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved