Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відділу охорони здоровя Комунального закладу «Тячівська районна поліклініка» Тячівської РДА Закарпатської області про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди. В своєму позові позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ відділу охорони здоров'я КЗ «Тячівська районна поліклініка» Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області №27 від 10 жовтня 2014 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення ч.1 ст.147 КЗпП України ортопеда-травматолога дитячого відділення КЗ «Тячівська районна поліклініка» Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області [PERSON] та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], прийнятий на посаду ортопеда-травматолога дитячого відділення КЗ «Тячівська районна поліклініка» на якій працює і на даний час. Перебуваючи на даній посаді, він прийняв на себе зобов'язання виконувати роботу оропеда-травматолога дитячого відділення з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, яку виконував на високому рівні, про що свідчить відсутність фактів притягнення його до дисциплінарної відповідальності та неодноразові відзнаки за добросовісне виконання трудових обов'язків. Наказом відділу охорони здоров'я КЗ «Тячівська районна поліклініка» Тячівської державної адміністрації Закарпатської області №27 від 10 жовтня 2014 року він був незаконно притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення ч.1 ст.147 КЗпП України, тобто за безпричинне невиконання трудових обов'язків, а саме за невихід на роботу ортопеда-травматолога дитячого відділення КЗ «Тячівська районна поліклініка», тобто відсутність на робочому місці без поважних причин на протязі всього робочого часу у період 08.10.2014 року. Він, ніяких порушень трудової дисципліни не вчиняв, а оголошення йому догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між ним та безпосереднім його керівництвом. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Отже, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст.147 КЗпП України. Згідно ст. ст. 139, 140, 142 КЗпП України та п.24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій, затверджених постановою Держкомпраці СРСР за погодженням з ВЦРПС від 20.07.1984 року, порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання чи працівника покладених на нього трудових обов'язків. Тобто, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, аби факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов'язків. Просить звернути увагу на наступні факти. Він, позивач [PERSON], є хворим на серце, має в наявності імплантант кардіовертер (дефібрилятор), внаслідок чого є інвалідом II групи. Так, у відповідності до консультації лікаря-кардіолога [PERSON] від 10 липня 2014 року при повторних рецидивах для корекції роботи імплантанта-кардіовертера йому рекомендується консультація в ІССХ ім..Амосова, який знаходиться в м.Києві. У відповідності до консультації лікаря-кардіолога [PERSON] від 08 жовтня 2014 року йому рекомендується стаціонарне лікування по місцю проживання. У відповідності до консультації лікаря-кардіолога [PERSON] від 09 грудня 2014 року у звязку з погіршенням стану здоров'я йому, [PERSON], необхідно пройти провести корекцію роботи імплантованого пристрою в ІССХ ім.Амосова, який знаходиться в м.Києві. З наведеного слідує, що йому, позивачу [PERSON], необхідно провести термінове і лікування, яке полягає в корекції роботи імплантованого пристрою в ІССХ ім..Амосова. Дійсно, 8 жовтня 2014 року він був відсутній на роботі у зв'язку з знаходженням на консультації в кардіодиспансері м.Ужгорода, у лікаря-кардіолога [PERSON], який рекомендував йому стаціонарне лікування по місцю проживання. Так, 7 жовтня 2014 року на адресу головного лікаря КЗ «Тячівська районна поліклініка» [PERSON], ним, позивачем [PERSON], була подана заява про надання йому відпустки без збереження заробітної плати станом на 8 жовтня 2014 року, яка була завізована в.о.завідуючої дитячого віділення поліклініки [PERSON], що не заперечувала проти його відпустуки. 9 жовтня 2014 року на адресу головного лікаря КЗ «Тячівська районна поліклініка» [PERSON] була надана пояснююча записка щодо його відсутності на робочому місці, де вказав, що був відсутній на роботі у зв'язку із станом здоров'я. І тільки на початку березня місяця 2015 року йому стало відомо про наявність наказу відділу охорони здоров'я КЗ «Тячівська районна поліклініка» Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області №27 від 10 жовтня 2014 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Згідно ст.149 КЗпП України, стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку в трьохденний строк, при цьому врахування мети накладення дисциплінарного стягнення є особливо важливим. З оскаржуваним наказом він не ознайомлений, такий наказ не був вручений йому під розписку, знає про нього зі слів колег, що змусило його звернутись з позовом до суду. Наведене, в свою чергу, свідчить про порушення порядку застосування дисциплінарного стягнення. Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що оголошення йому догани вчинено з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнення, а тому вважає, що його позовні вимоги повинні бути задоволеними. Він вважає, що незаконно притягнутий до дисциплінарної відповідальності, і порушення його прав та гарантій як працівника призвели до значних моральних страждань, а саме: - втрати впевненості у завтрашньому дні; - побоюваннях його незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, а в подальшому і незаконного звільнення з займаної посади з боку адміністрації; - втрати ділової та професійної репутації серед колег та хворих. Наведене призводить до необхідності прикладання ним додаткових зусиль по організації свого особистого життя та професійної діяльності, а тому він вважає, що відповідач повинен йому відшкодувати моральну шкоду в розмірі, який він визначає в сумі 50000 гривень. Право на відшкодування працівникові такої шкоди передбачене ст. 237-1 КЗпП України. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви не визнав, просить суд в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних міркувань. В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу відділу охорони здоровя КЗ «Тячівська районна поліклініка» Тячівської РДА №27 від 10.10.2014року про оголошення догани, у відповідності до ч.1, 1) ст.147 КЗпП України за безпричинне невиконання трудових обовязків, а саме за невихід на роботу ортопеда-травматолога дитячого відділення КЗ «Тячівська районна поліклініка» [PERSON], тобто відсутність на робочому місці без поважних причин на протязі всього робочого часу у період 08.10.2014 року оголошено догану. Згідно заяви [PERSON] від 7.10.2014 року погодженої в.о.завідучої дитячого відділення поліклініки, він просить надати йому відпустку без збереження заробітної плати 08.10.2014 року. Згідно пояснюючої записки від 09.10.2014 року [PERSON], він був відсутній 08.10.2014 року по стану здоровя та сімейними обставинами. Згідно Консультації кардіолога Закарпатського обласного кардіологічного диспансеру від 08.10.2014 року [PERSON] рекомендується стаціонарне лікування по місцю проживання. Згідно ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Представником відповідача суду не надано жодних доказів про те, що [PERSON] був ознайомлений з наказом від 10.10.2014 року про оголошення йому догани. Отже при притягненні до дисциплінарної відповідальності за порушення ч.1 ст.147 КЗпП України ортопеда-травматолога дитячого відділення КЗ «Тячівська районна поліклініка» Тячівської РДА, [PERSON] відповідачем було допущено порушення передбаченої законом процедури застосування дисциплінарного стягнення. В результаті незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]В, і порушення його прав та гарантій як працівника, призвели до значних моральних страждань, саме: втрати впевненості у завтрашньому дні; побоюваннях його незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, а в подальшому і незаконного звільнення з займаної посади з боку адміністрації; втрати ділової та професійної репутації серед колег та хворих. Наведене призводить до необхідності прикладання ним додаткових зусиль по організації свого особистого життя та професійної діяльності, а тому суд вважає, що слід стягнути з КЗ «Тячівська районна поліклініка» Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь [PERSON] 20000 грн. моральної шкоди Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що слід визнати незаконним та скасувати наказ відділу охорони здоровя КЗ «Тячівська районна поліклініка» Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області за №27 від 10 жовтня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення ч.1 ст.147 КЗпП України ортопеда-травматолога дитячого відділення КЗ «Тячівська районна поліклініка» Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області [PERSON]» та стягнути з КЗ «Тячівська районна поліклініка» Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь [PERSON] 20000 грн. моральної шкоди.

Outcome: partial