Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного м. Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі по тексту - відповідач, ПАТ «Укрінбанк») про зобов»язання вчинити дії щодо перерахування і списання коштів за договорами банківських рахунків за №10-1389037 та за №10-1389034. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 вересня 2015 року між [PERSON] та ПАТ «Укрінбанк» було укладено Заяву-договір про розміщення банківського вкладу №10-1389037, відповідно до умов якого позивач вніс, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 11 708,58 євро, з відсотковою ставкою 5,5%, строком з 28.09.2015 по 12.10.2015рр. Також, 28.09.2015 року між позивачем та відповідачем укладено Заяву-договір про розміщення банківського вкладу за №10-1389034відповідно до умов якого позивач вніс на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 12 177,68 доларів США, з відсотковою ставкою - 7 % річних, строком з 28.09.2015 по 12.10.2015рр. Так, відповідно до Договору дарування грошових коштів від 08 жовтня 2015 року [PERSON] подарував [PERSON], а останні прийняв у дар грошові кошти у розмірі 184 697,60 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на день укладання договору складає 7 708,58 євро та розміщенні на рахунку [NUMBER] в ПАТ «Укрінбанк». Крім того, [PERSON] згідно договору дарування від 08.102.015 року було подаровано [PERSON] грошові кошти у розмірі - 159 901,05 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на день укладання договору складає 7 517,68 доларів США та розміщенні на рахунку [NUMBER] в ПАТ «Укрінбанк». Після закінчення строку дії Заяв-Договорів позивач звернувся до відповідача з метою відкрити рахунків на імя [PERSON] та [PERSON], де просив списати подаровані кошти з власних рахунків на відкриті банком рахунки обдарованих осіб, але останній рахунки не відкрив, кошти по депозитним вкладам на них не списав, його звернення залишаються поза увагою. Вважає дії відповідача такими, що порушують положення заяв-договорів, норми чинного законодавства та права позивача. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись у своїх письмових запереченнях на вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зокрема, на те, що право вкладника нерозривно пов'язано з особою, а тому не може та не могло виступати предметом договору дарування та бути відчудженим на підставі цивільно-правової угоди. Третя особа могла набути таких прав виключно шляхом переоформлення набутих прав на свою користь, завдяки укладенню з Відповідачем відповідного договору банківського вкладу/банківського рахунку, та зарахування пропорційної набутої суми коштів на його рахунок. При цьому, зазначеній процедурі мала передувати ціла низка операцій, відомостей про дотримання та/або ініціювання яких позивач доказів не надає. Крім того, на підставі постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 р. № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 грудня 2015 р. № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Станом на 24.12.2015 року і по теперішній день в базі даних відповідача відсутня інформація стосовно [PERSON] та [PERSON], а тому останні не є вкладниками ПАТ «Укрінбанк». Третя особи можуть лише вважатись кредиторами відповідача на суму набутих прав вимоги, а такі вимоги задовольняються в порядку та черговості, передбаченої ст. 52 Закону, в звязку з чим просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Треті особи у судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, свого представника до суду не направили, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 28 вересня 2015 року між [PERSON] та ПАТ «Укрінбанк» було укладено Заяву-договір про розміщення банківського вкладу №10-1389037, відповідно до умов якого позивач вніс, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 11 708,58 євро, з відсотковою ставкою 5,5%, строком з 28.09.2015 по 12.10.2015рр. (а.с. 14). Також, 28.09.2015 року було укладено Заяву-договір про розміщення банківського вкладу за №10-1389034відповідно до умов якого позивач вніс на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 12 177,68 доларів США, з відсотковою ставкою - 7 % річних, строком з 28.09.2015 по 12.10.2015рр. (а.с 15). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. За змістом позовних вимог вбачається про те,що між сторонами виник спір з приводу необхідності, на думку позивача, перерахування коштів з його вкладних рахунків на рахунки у цьому ж банку обдарованих - третіх осіб у справі. Зокрема, як встановлено судом, 18 жовтня 2015 року [PERSON] подарував [PERSON], а останній прийняв у дар грошові кошти у розмірі 184 697,60 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на день укладання договору складає 7 708,58 євро та розміщенні на рахунку [NUMBER] в ПАТ «Укрінбанк» (заява-договір про розміщення банківського вкладу №10-1389037), що підтверджується Договором Дарування грошових коштів, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу (а.с. 12). Також, 18 жовтня 2015 року позивач подаровав [PERSON] грошові кошти у розмірі 159 901,05 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на день укладання договору складає 7 517,68 доларів США та розміщенні на рахунку [NUMBER] в ПАТ «Укрінбанк» (заява-договір про розміщення банківського вкладу №10-1389034), що також підтверджується Договором Дарування грошових коштів, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу (а.с. 13). Між тим, відповідачем депозитні або інші рахунки рахунки на ім»я [PERSON] та [PERSON] станом на даний час відкритті в установі Банку не були, оскільки останні до банку із заявами про відкриття рахунків не звертались. Доказів цьому не було надано і в судовому засіданні. Крім того, як вбачається з офіційної інформації, розміщеної на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 р. № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 24 грудня 2015 р. № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням у Публічне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 25 грудня 2015 р. до 24 березня 2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «УКРІНБАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Білій Ірині Володимирівні строком на три місяці з 25 грудня 2015 р. до 24 березня 2016 р. включно. Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Пунктом 16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону, врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Положеннями ч. 5 ст. 35 вказаного Закону, визначено, що під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону, визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.1 ст.27 Закону). Крім того, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на даний час в ПАТ «Укрінбанк» введено тимчасову адміністрацію, Законом передбачена спеціальна процедура повернення вкладів банківської установи, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначена правова позиція висвітлена Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року №6-2001цс15, яка у відповідності до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування усіма судами України. Розповсюдження вимог вказаного Закону на правовідносини між позивачем та Банком позбавляє останнього можливості проводити будь-які операції з коштами з вкладного рахунку Позивача. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно положення частин 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ст. 1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Таким чином, оскільки в розумінні законодавства треті особи не є вкладниками та з ними не були укладені відповідні договори вказаних банківських вкладів до введення тимчасової адміністрації в Банку, а також у зв'язку із тим, що укладені договори дарування не створюють обов»язків для банку щодо видачі або перерахування коштів, а між третіми особами та ПАТ «Укрінбанк» не існує жодних договірних відносин, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача. Крім того, жодних доказів необґрунтованого ухилення банку від укладання договорів банківського рахунку у розумінні ст.ст.58-60 ЦПК України суду надано не було.

Outcome: dismissed