Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищезазначеним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права діда на спілкування та виховання внука. В обґрунтування заявлених вимог вказував, що він є дідом малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батьками його онука є його син [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] , які перебували у фактичних шлюбних відносин без реєстрації шлюбу майже десять років, і за час їхнього спільного проживання у них народився син [PERSON] . Його малолітній онук за письмовою згодою обох батьків, наданою відповідному органу 03 березня 2007 року, оселився та був зареєстрований за місцем проживання відповідача. Від дня народження онук став членом їхньої великої родини, певний час фактично проживав у їхній квартирі. Ріс у постійній любові та турботі не тільки батьків, а його та дружини, двох їхніх дочок та їх дітей. Він, як дід, його дружина та інші члени сім`ї активно спілкувалися з Аристархом, постійно проводили з ним весь вільний час за місцем їхнього проживання, в квартирі за місцем проживання сина і його дружини, на заміській дачі. Онук виростав жвавим, веселим і здоровим, радував усіх своїм особливим і привітним ставленням до кожного та дитячою щирістю. Він особисто приймав активну участь у вихованні Аристарха і одержував задоволення від спілкування з ним та від результатів його виховання. Онук постійно відповідав взаємністю і повагою, вбачав у ньому певний авторитет, що особливо радувало та окрилювало його. Таке щире спілкування між ними помічалося і цінувалося його знайомими та сусідами. Воно нікому не заважало та не порушувало нічиїх прав, а навпаки сприяло якнайкращому забезпеченню інтересів дитини і її благополуччю. На даний час за спільною домовленістю невістки і сина, онук проживає з відповідачем за адресою: [ADDRESS] . Його син ніколи не заперечував, щоб онук проживав за місцем його реєстрації саме з матір`ю, до якої він більш прихильний, яка, як жінка спроможна приділити йому більше уваги. Син ніколи на ставив питання про зміну місця проживання його дитини з ним, не звертався до жодного уповноваженого органу по питанню сприяння у цьому. З 2016 року сімейні відносини між відповідачем за цим позовом та його сином ускладнилися через дрібні непорозуміння та втручання в їх сім`ю інших осіб. З того часу відповідач, не в повній мірі усвідомлюючи свої дії, почала постійно нав`язувати дитині їхній образ та образ батька, як ворогів, фактично вчинюючи відносно онука психологічне домашнє насильство, лякаючи і утверджуючи у його дитячій свідомості думку про те, що його батько має намір викрасти його і позбавити життя. Онук неодноразово був очевидцем різних провокацій та нанесення тілесних ушкоджень сину, що вочевидь негативно впливає на його емоційну рівновагу на стадії формування особистості. На ґрунті цього відповідач почала перешкоджати йому спілкуватися з онуком Аристархом і виховувати його, створила такі умови, коли дитина, будучи заляканою дорослими за місцем проживання, взагалі позбавлена можливості бачитися з ним. Відповідач уникає телефонних розмов з приводу можливості спілкуватися з дитиною. При його неодноразовому відвідуванні з дружиною та дочками онука за місцем його проживання вхідні двері квартири ніколи не відчиняються, а гамір в середині квартири щоразу затихає. Всі його намагання врегулювати спір мирним шляхом не призвели до позитивних результатів. Його усні і письмові звернення з цього приводу до органів опіки і піклування були марними. Такі органи, імітуючи свою значимість та важливість, в дійсності не мають ніякого впливу на ситуацію, що склалася, відверто, очевидно і упереджено, як відповідач у справі № 541/2378/16-ц за позовом сина про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. На даний час він має зареєстроване місце проживання, перебуває у міцному шлюбі, шкідливих звичок не має, за місцем проживання характеризується позитивно, має всі необхідні умови для спілкування та виховання онука в своєму помешканні. Ухвалою судді Городівського О.А. від 17.08.2018 відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права діда на спілкування та виховання внука, третя особа виконавчий комітет Миргородської міської ради як орган опіки та піклування та призначено підготовче засідання. 27 листопада 2018 року автоматизованою системою документообігу суду справа передана на розгляд судді Куцин В.М. для продовження розгляду даної цивільної справи після припинення процедури врегулювання спору за участю судді Городівського О.А. Ухвалою судді від 28 листопада 2018 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні особистого немайнового права діда на спілкування з внуком та його виховання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області, як орган опіки та піклування, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні особистого немайнового права діда на спілкування з внуком та його виховання, третя особа виконавчий комітет Миргородської міської ради, як орган опіки та піклування, закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Вказував, що він має право і повинен спілкуватися та виховувати свого внука Аристарха, оскільки він не перебуває у неприязних стосунках з відповідачем, матір`ю дитини, він є людиною добропорядною, не притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності. З часу народження, він та вся його родина спілкувалися з внуком, приділяли йому увагу. Хлопчик розумів, що це його родина. З часу припинення подружніх стосунків сина з відповідачем, остання не дозволяє спілкуватися з дитиною. Аристарх перебуває під постійним наглядом дорослих, членів сім`ї відповідача, часто не відвідує заняття в школі. Батько дитини, який є його сином, не проживає разом з позивачем та дружиною, однак часто їх відвідує. Оскільки майже на протязі трьох останніх років він не мав можливості спілкуватися з онуком, з метою відновлення спілкування без шкоди для дитини, не заперечував, що зустрічі можуть відбуватися в громадських місцях та за участі матері дитини чи представника органу опіки та піклування. Відповідач [PERSON] , заявлені позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що з 2016 року вона не проживає з батьком дитини, сином позивача [PERSON] , оскільки останній змінивши віросповідання вчиняв постійно як на неї так і дитину психологічний тиск. Під час сварок, які виникали в сім`ї, відповідач в присутності дитини заподіював їй тілесні ушкодження . [PERSON] була змушена забрати дитину та втекти від [PERSON] до свого батька, який проживає в [ADDRESS] . Дитина перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. Внаслідок вищезазначених подій, дитині було встановлено діагноз: астено невротичний синдром. Син не бажає з спілкуватися з членами родини батька, в тому числі і з дідом який є позивачем. Вона ніколи жодних перешкод у спілкуванні з онуком не чинила, але примусити сина спілкуватися з [PERSON] не може. Представник третьої особи виконавчого комітету Миргородської міської ради, як органу опіки та піклування, Усатова Є.П., суду повідомила, що малолітній [PERSON] з 2016 року перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах. Працівниками служби у справах дітей, Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, а також працівниками відділу освіти неодноразово проводились бесіди з малолітнім [PERSON] . Дитина категорично відмовлялася від зустрічей з дідом. Однак з метою гармонійного розвитку дитини, дитина повинна спілкуватися з усіма родичами. Оскільки дитина тривалий час не спілкувалася з дідом, вважала доцільним на початку спілкування передбачити місце спілкування в місцях відпочинку та з участю матері дитини чи представника опіки та піклування. Заслухати думку малолітнього [PERSON] суд позбавлений можливості, оскільки в судове засідання, призначене на 05.06.2019 та 08.07.2019 року, відповідач [PERSON] не з`явилася та не забезпечила явку дитини, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , батька неповнолітнього [PERSON] [INFO] , матір`ю якого є відповідач по справі [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 4,5). Неповнолітній [PERSON] , відповідно до довідки №02-08/1270 від 16.05.2018 року відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради, що не заперечується сторонами, зареєстрований та проживає разом з відповідачем за адресою [ADDRESS] . Між батьками неповнолітнього [PERSON] виник конфлікт, внаслідок чого з 2016 року відповідач [PERSON] не проживає однією сім`єю з [PERSON] , батьком дитини, та проживають у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , яка є бабусею неповнолітнього [PERSON] (а. с.11). За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, відповідно до характеристики ОСББ «Хорол» (а.с.12). Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї позивача [PERSON] , складеного службою у справах дітей Миргородської міської ради від 30.07.2018 року та відеозапису умов проживання позивача [PERSON] за адресою [ADDRESS] , умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам, є окрема кімната з необхідними меблями. До складу сім`ї позивача входять [PERSON] - бабуся, [PERSON] - тітка неповнолітнього [PERSON] (а.с.14,15). 17 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до служби у справах дітей Миргородської міської ради про встановлення порядку спілкування з неповнолітнім внуком [PERSON] , оскільки відповідач йому в цьому перешкоджала. З приводу даного звернення орган опіки та піклування рішення не приймав та роз`яснив право позивача на звернення до суду (а.с. 7). Згідно психологічної характеристики неповнолітнього [PERSON] виявлено, що дитина відгукується з теплом тільки про маму, розмови про батька викликають хвилювання він боїться, що батько його вкраде. Рекомендовано любов, схвалення і підтримка батьків при спілкуванні з дитиною. Відповідно до статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 257 СК України\~баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до\~статті 263 СК України\~спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159 СК України. У\~статті 159 СК України\~зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване\~статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. З матеріалів справи вбачається, що позивач характеризується позитивно, помешкання, в якому він проживає, знаходяться в належному санітарно-гігієнічному стані, обладнане та придатне для перебування в ньому дітей. З пояснень позивача та матеріалів справи встановлено, що він та члени його сім`ї прагнуть приймати участь у вихованні онука та створювати для нього необхідні умови щодо розвитку його здібностей, підтримання нормального здоров`я та відпочинку. Судом встановлено, що між батьками дитини виник і продовжує існувати конфлікт, який мав місце у родині та свідком якого був і є Аристарх, однак відповідач не надала достовірних доказів на підтвердження того, що саме дії діда стали причиною хвороби дитини(а.с.102-103), а також завдання діями діда шкоди фізичному або психічному стану його внука [PERSON] Виданий 21.09.2018 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за заявою [PERSON] стосовно [PERSON] обмежувальний припис із заходами тимчасового обмеження, які полягають в обмеженні [PERSON] у спілкуванні з постраждалим сином малолітнім [PERSON] , [INFO] , термін дії якого закінчився 20.03.2019 року, не може впливати на можливість та право спілкування онука з позивачем (а.с.86-93). Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами наявний конфлікт, і спілкування онука з дідом в присутності матері, на думку суду, може негативно впливати на інтереси дитини, зокрема на його психоемоційний стан. Разом з тим, зважаючи на ту обставину, що дитина не спілкувалася з дідом протягом тривалого часу, їй необхідно адаптуватися, звикнути, та сформувати своє ставлення до нього. Тому суд вважає за доцільне визначити лише один день на тиждень для побачень [PERSON] та діда [PERSON] , а саме вихідний день, коли дитина має вільний час, оскільки не зайнята учбовим процесом, з обов`язковою присутністю представника органу опіки і піклування в зв`язку із сформованим страхом дитини перед родичами батька. З вищевказаних причин, на початковому етапі налагодження взаємовідносин, які склалися між онуком та дідом, суд вважає недоцільним спілкування [PERSON] з [PERSON] за місцем проживання останнього. Суд вважає, що відвідування місця проживання діда можливе лише за згодою дитини та матері. У\~майбутньому, з урахуванням інтересів дитини, встановлений судом спосіб участі діда у виховання та спілкуванні з онуком може бути змінений. Крім того суд враховує, що дитина, досягнувши 14 років, набуде значно ширший обсяг прав, передбачений нормами СК України, ЦК України, ЦПК України серед яких: право на звернення за захистом своїх прав безпосередньо до суду, вибір місця свого проживання, та інше. Виходячи з вищевикладених обставин, позивачу [PERSON] необхідно усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні малолітнього внука [PERSON] , до досягнення останнім 14 років, шляхом надання зустрічей в кожну другу суботу місяця з 11 год. до 14 год., за виключенням днів хвороби дитини, що підтверджується довідкою медичного (лікувального) закладу, з дотриманням графіку роботи навчальних закладів, в яких дитина буде отримувати освіту, на території, будь-яких дитячих культурно-розважальних комплексів, в місцях масового відпочинку: парках, скверах, пляжах, спортивно-ігрових майданчиках; місцях громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани, що знаходяться на території \~м. Миргорода Полтавської області, виключно в присутності представника органу опіки та піклування. Зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні та вихованні внука [PERSON] , [INFO] . На переконання суду, такий спосіб участі діда у вихованні малолітнього онука, не суперечить інтересам останнього. У\~майбутньому з урахуванням інтересів дитини встановлений судом спосіб участі діда у вихованні та спілкуванні з внуком може бути змінений. В зв`язку з частковим задоволення позову немайнового характеру відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial