Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Офіс-Центр ЛТД», [PERSON] , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Рік-Стар» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування поширеної недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди та просив: 1) визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] у газеті «Горожанин информ» (№32 (320) від 06.08.2015 року, стор. 12) та на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» www.gorozhanin.com.ua (дата та час розміщення: 06.08.2015 о 15 год. 37 хв.) у статті «Мошенник с замашками прокурора», а саме: \~«За блестящими речами гражданина [PERSON] скрылась правда о том, что прокурором он никогда не был и, смею надеяться, никогда не станет. Громкое звание «прокурор» Куценко носит исключительно на общественных началах…»; \~«Звание помощника генерального прокурора на общественных началах для Куценко выхлопотал его патрон, народный депутат Украины Сергей Соболев»; \~«Что касается интервью самозваного «прокурора», то большая часть его бравурных обещаний состояла в поливании грязью руководства и депутатов Запорожского района. И это при том, что [PERSON] и сам уже несколько сроков является депутатом этого района…»; \~«Владислав Куценко … хорошо нажился на его жителях, используя служебное положение»; \~«Все ужасы и преступления, о которых Куценко рассказал журналисту областного издания, уже давно стали материалами уголовного производства, а главным фигурантом этих дел непосредственно является лично Куценко и несколько его подельников»; \~«Хищение бюджетных средств, аферы с земельными участками все это сходило с рук Куценко и его приспешникам только благодаря покровительству политического бездельника с депутатским значком Сергея Соболева и погрязшего в вымогательствах прокурора области Александра Шацкого»; \~«Ведь именно по решению Шацкого восемь томов уголовных дел в отношении депутата Куценко продолжают пылиться в сейфах следователей»; \~«…Владиславе Куценко, который даже побоялся получить повестку в военкомат. В этот день, как он утверждал на странице одной из газет, он якобы лежал в больнице, а на деле элементарно пьянствовал в одном из запорожских ресторанов в веселой компании…»; 2) визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] у газеті «Горожанин информ» (№27 (315) від 09.07.2015 року, стор. 2) та на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» www.gorozhanin.com.ua (дата та час розміщення: 09.07.2015 о 17 год. 05 хв.) у статті «Коррупционный скандал в прокуратуре», а саме: \~« [PERSON] … Их сомнительные дела с использованием должностного положения и связей с народным депутатом вызвали массу недовольства среди жителей района, а по некоторым фактам откровенно преступных деяний было возбуждено несколько уголовных дел. Чтобы избежать ответственности, а заодно заработать определенный политический капитал, эти двое начали активно позиционировать себя в качестве борцов за демократию и жертв политических репрессий… Учитывая, что скрыть уголовное прошлое можно только при помощи коррупции в правоохранительных органах, [PERSON] активно искали выходы на влиятельных чиновниках в этих организациях»; \~«Сразу же после прихода в прокурорский кабинет Александр Шацкий прекратил все уголовные дела в отношении помощников [PERSON] и [PERSON] , пояснив это отсутствием состава преступления в их действиях. Аргументы жителей района, что Куценко и [PERSON] , используя свое служебное положение, стали владельцами более 250 гектаров элитных участков земли и завладели миллионными суммами бюджетных средств, в расчет прокурором не брались»; \~«Одному из фигурантов дела, связанного с [PERSON] , который настаивал на своих показаниях, раскрывающих преступные схемы, было сразу же предъявлено вымышленное обвинение и вынесен приговор. В случае, если бы этот человек продолжал настаивать на привлечении к ответственности [PERSON] и его подельников, то с большой долей вероятности он бы оказался в местах лишения свободы»; \~« [PERSON] сразу же пошли в гору дела и у [PERSON] . Вначале его пролоббировали на никчемную, но красиво звучащую должность помощника министра юстиции Украины, но через несколько месяцев он подпал под антикоррупционный закон и должности лишился»; 3) визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] у газеті «Горожанин информ» («Специальный выпуск. Запорожский район» № 54 (342), стор. 1-4) у статтях «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Черный рот Генпрокуратуры», «Силы света против бесов из тьмы», «История одной травли», а саме: \~«Владислав Куценко … хорошо известны своими сомнительными делами, связанными с использованием должностного положения…\~ по некоторым фактам их преступных деяний даже было возбуждено несколько уголовных дел»; \~« [PERSON] , используя свое служебное положение, стали владельцами более 450 гектаров земли»; \~«Вначале его протолкнули на никчемною, но красиво звучащую должность помощника министра юстиции Украины, но через несколько месяцев он попал под антикоррупционный закон и должности лишился»; \~«Используя свое положение, он упорно и систематически преследует всех, кто открыто выступает против его сомнительной деятельности»; \~«Черный рот Генпрокуратури», «Земельный рейдер, ябеда и… ярый антипорошенковец! И все это «прокурор», депутат Запорожского райсовета, помощник нардепа Сергея Соболева, а теперь «говорящая голова ГПУ» [PERSON] . Когда его искала повестка в военкомат, он якобы лежал в больнице, а на самом деле веселился в ресторане с подельниками по земельному дерибану и барышнями, на которых записывались десятки украденной у селян земли. Вот кто сегодня, грозно насупив бровки и брызгая слюной, обвиняет похищенного силовиками Геннадия Корбана то в похищении людей, то в летающих книгах… от имени Генпрокуратуры несет откровенную ахинею»; \~«… что «тырил» лично депутат Запорожского райсовета Владислав Куценко. Итак, досудебное расследование № 42013080230000008 от 22.02.2013. Что, [PERSON] , вздрогнули? Вот оно яйцо, в котором иголочка, которая неприятно впивается в ваш государственный зад и создает неуют ... Правда, предыдущая работа в Минюсте и нынешняя в Генпрокуратуре позволили спрятать концы в воду, но ведь уголовные производства не горят, а их в отношении вас целых четыре: №№\~12013080230000999, 12013080230001084, 12013080230001085 и 12013080230001086. В этих производствах речь идет о том, что в период с 21.09.2011 по 31.06.2013 депутаты [PERSON] и [PERSON] с помощниками получили почти миллион гривен за влияние на принятие решений главами Балабинского, Владимировского, Григорьевского и Малокатериновского сельсоветов. А еще там речь о незаконном получении земельных паев в разных сельсоветах, а еще о землеотводах участков и передаче в частную собственность для ведения сельскохозяйственной деятельности… Ну, например, 15.09.2009 года распоряжением главы Разумовского сельсовета № 1635 утвержден проект землеустройства и [PERSON] и его помощником\~ Скичко переданы в собственность земельные участки. Выносились протесты прокурора. Были суды и незаконные распоряжения отменялись, НО! Государственные акты оставались и многие-многие земельные участки так и остались в собственности [PERSON] , его сестры. Подельников и помощников. Вот такой латифундист сформировался при самом что ни есть преступном режиме [PERSON] (вот вам-то чего на него жаловаться г-н [PERSON] ? Он не мешал вам обогащаться…)… И почему же вы подсуетились с «больничкой» как раз на то время, когда Родина хотела вас позвать защищать землю»; \~«Одной из схем, приписываемых Куценко и [PERSON] , стала инвентаризация земельных участков населенных пунктов поселков и сел. Задача здесь была не научная и не картографическая (как сообщают источники, нужных замеров никто не проводил), а самая что ни на есть финансовая. Суммой, которую получили от инвентаризации села Степное организаторы схемы, называют 289 тыс. грн. Еще 130 тысяч, по данным наших источников, принесла инвентаризация земель села Малокатериновка. В схемах предприимчивых политиков имеются и другие населенные пункты: Новоалександровка, Владимировка, Балабино, Беленькое и Солнечное, где Куценко провел полную инвентаризацию земельных участков. Общая сумма «заработка» при этом составила порядка 2,5 млн. грн. «Всего за несколько лет Куценко и [PERSON] добились практически полного контроля над землей в Запорожском регионе и переписали на себя и своих родственников ни много, ни мало - 260 га земли в Разумовке, Долинском, балке Канцеровке и Балабино», - сообщает наш источник в Запорожском районе. Свою роль здесь играла и схема с пайщиками в селах Глазуновка, Бабурка и Балабино. При оформлении участков на пайщиков, специально обученные чиновники оставляли лазейку в документации, которая потом позволяла вполне законными методами отсудить у людей их паи. «Потом Куценко и Колесников делили участки между собой», сообщил источник»; \~«Ябеда и мошенник под крылом нардепа [PERSON] … « [PERSON] обратился к депутатам от имени местного жителя одного из населенных пунктов Запорожского района. Оперируя неким письмом от жителя, он заявил, что нынешний поставщик привозит некачественные продукты. Более того, продает их по значительно завышенным ценам, рассказывает один из депутатов райсовета, «Чтобы «искоренить банду, которая действует на территории района уже 20 лет», манипулируя тем, что эти продукты употребляют дети в детских садах и школах, Куценко предложил расторгнуть контракт с предпринимателем». Потом пришло еще одно письмо, а вслед за ним еще и еще. В результате, недовольными поставщиком продуктов оказались жители 10 населенных пунктов в районе - Балабино, Кушугума, Малокатериновки, Григорьевки, Новоалександровки, Степного, [PERSON] , Беленького, Лысогорки и [PERSON] результате район таки расторг договор с поставщиком продуктов и поручил эту функцию внезапно появившимся фирмам ФОП «Бован» и «Ріко-Стар». Как оказалось позднее, обе фирмы контролируются господами Куценко и Колесниковым. В год, учитывая значительные завышения стоимости продуктов, фирмы получали около 4 миллионов гривен чистого дохода. Имел ли с этого что-то сам нардеп Соболев, именем которого достигались договоренности? Вопрос остается открытым»; \~«то землю отжимал, то манную кашку втридорога впаривал… лохонулся [PERSON] »; \~«новому суперстару местного политического небосклона [PERSON] , взлетевшему до столичных высот и лоббирующему свои интересы через ранее нажитые связи в судах и с учетом своего нового положения в Киеве, тому подтверждение активные переговоры [PERSON] во время судебного заседания»; \~«О том, что одиозный «прокурор» [PERSON] , ныне подвизающийся в качестве «говорящей головы» при Генеральной прокуратуре Украины, парень не промах, в [PERSON] области знают многие. И дело здесь не только в крупных махинациях с землей, из-за которых на него заводились уголовные дела, ну и в том, что гражданин [PERSON] необычайно мстителен ну, или последователен в случае, когда для достижения поставленных целей необходимо оказать давление на того или иного человека. Для этого у него есть наглость, беспощадность, высокие покровители в частности, выходец из Запорожья народный депутат Сергей Соболев и бланки запросов этого законника, ведь Куценко до своего загадочного взлета, из широко известного в узких кругах коррупционера до звезды новостийных сюжетов, был у Соболева в помощниках»; \~«Оба запроса, в кулуарах инициированные помощником народного депутата С.В.\~ [PERSON] , стали основанием для возбуждения уголовного производства № 2013080230000646 от 02.05.2013 г.» \~«обогретый прокурорским и депутатским покровительством, избежавший мобилизации в армию и осмелевший на фоне развернувшегося преследования патриотических сил»; 4) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] спростувати поширену ними недостовірну інформацію, протягом строку 10 календарних днів після набрання рішенням законної сили у той самий спосіб, у який вона була розповсюджена, надрукувавши у газеті «Горожанин информ» тиражем не меншим ніж тираж номерів №27 (315) від 09.07.2015 року, №32 (320) від 06.08.2015 року і «Специальный выпуск. Запорожский район» № 54 (342) та розмістивши на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» повідомлення, що інформація, яка стосується [PERSON] , викладена у статті «Мошенник с замашками прокурора», розміщеній у газеті «Горожанин информ» (№32 (320) від 06.08.2015 року, стор. 12) і на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» www.gorozhanin.com.ua (дата та час розміщення: 06.08.2015 о 15 год. 37 хв.), у статті «Коррупционный скандал в прокуратуре», розміщеній у газеті «Горожанин информ (№27 (315) від 09.07.2015 року, стор. 2) і на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» www.gorozhanin.com.ua (дата та час розміщення: 09.07.2015 о 17 год. 05 хв.), та у статтях «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Черный рот Генпрокуратуры», «Силы света против бесов из тьмы», «История одной травли», розміщених у газеті «Горожанин информ» («Специальный выпуск. Запорожский район» № 54 (342), стор. 1-4) є недостовірною та принижує честь, гідність і\~ ділову репутацію [PERSON] ; 5) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] вилучити з інтернет-сайту газети «Горожанин информ» www.gorozhanin.com.ua матеріали під назвою «Мошенник с замашками прокурора» і «Коррупционный скандал в прокуратуре»; 6) зобов`язати [PERSON] публічно вибачитися перед [PERSON] за вживання у статті «Мошенник с замашками прокурора», розміщеній у газеті «Горожанин информ» (№32 (320) від 06.08.2015 року, стор. 12) і на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» www.gorozhanin.com.ua (дата та час розміщення: 06.08.2015 о 15 год. 37 хв.), у статті «Коррупционный скандал в прокуратуре», розміщеній у газеті «Горожанин информ (№27 (315) від 09.07.2015 року, стор. 2) і на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» www.gorozhanin.com.ua (дата та час розміщення: 09.07.2015 о 17 год. 05 хв.), та у статтях «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Черный рот Генпрокуратуры», «Силы света против бесов из тьмы», «История одной травли», розміщених у газеті «Горожанин информ» («Специальный выпуск. Запорожский район» № 54 (342), стор. 1-4) оціночних характеристик у брутальній та образливій формі, які принижують честь і гідність [PERSON] ; 7)\~стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 100\~000,00 грн.; 8) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] сплачений за подання позовної заяви судовий збір. Позов мотивований тим, що 06.08.2015 року у газеті «Горожанин информ» (засновник та видавець газети ТОВ «Офіс-Центр ЛТД», шеф-редактор газети Андрій Бартиш) було опубліковано статтю «Мошенник с замашками прокурора» (№32 (320) від 06.08.2015 року, стор. 12, автор статті [PERSON] ). Дану статтю також було розміщено на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» (www.gorozhanin.com.ua), дата та час розміщення: 06.08.2015 о 15 год. 37 хв. 09.07.2015 року у газеті «Горожанин информ» (засновник та видавець газети ТОВ «Офіс-Центр ЛТД», шеф-редактор газети Андрій Бартиш) було опубліковано статтю «Коррупционный скандал в прокуратуре» (№27 (315) від 09.07.2015 року, стор. 2, автор статті [PERSON] ). Дану статтю також було розміщено на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» (www.gorozhanin.com.ua), дата та час розміщення: 09.07.2015 о 17 год. 05 хв. 11.11.2015 р. було опубліковано «Специальный выпуск. Запорожский район» газети «Горожанин информ» (засновник та видавець газети ТОВ «Офіс-Центр ЛТД», шеф-редактор газети Андрій Бартиш) № 54 (342), у якому опубліковані статті «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре» (стор. 1), «Черный рот Генпрокуратуры» (стор. 2), «Силы света против бесов из тьмы» (стор. 3), «История одной травли» (стор. 4). Статті «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Силы света против бесов из тьмы», «История одной травли» не мають зазначення автору і по суті є редакційними статтями. Автором статті «Черный рот Генпрокуратуры» вказаний [PERSON] . Позивач вказує, що у вищезазначених публікаціях викладені обставини, які є недостовірними, носять наклепницький характер та порочать його честь, гідність і ділову репутацію, а отже порушують особисті немайнові права. Так, у публікації «Мошенник с замашками прокурора» автор статті [PERSON] виклав наступні недостовірні факти: 1) «За блестящими речами гражданина [PERSON] скрылась правда о том, что прокурором он никогда не был и, смею надеяться, никогда не станет. Громкое звание «прокурор» Куценко носит исключительно на общественных началах…»; «Звание помощника генерального прокурора на общественных началах для Куценко выхлопотал его патрон, народный депутат Украины Сергей Соболев»; «самозваного «прокурора». Позивач зазначає, що твердження автора статті [PERSON] , що він ніколи не був прокурором, нібито є прокурором на громадських засадах, шахрайським шляхом видає себе за прокурора не відповідають дійсності. Так, наказом Генерального прокурора України від 18.06.2015 року №1040-ц його було призначено помічником Генерального прокурора України. Помічники Генерального прокурора відповідно до приписів Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (із змінами та доповненнями) підпадали під поняття «прокурор». 18.06.2015 р. ним було прийнято Присягу працівника прокуратури, що підтверджується підписом під Присягою від 18.06.2015 р. Той факт, що він станом на момент виходу статті «Мошенник с замашками прокурора» працював на посаді помічника Генерального прокурора України, підтверджується також довідкою Генеральної прокуратури України від 10.08.2015 р. №\~11/1-578-15. 21 серпня 2015 року було винесено наказ Генеральної прокуратури України № 1317-ц, за яким у зв`язку зі зміною структури та штатного розпису Генеральної прокуратури України його призначено на посаду прокурора відділу організаційно-аналітичного забезпечення діяльності керівництва Департаменту забезпечення діяльності керівництва Генеральної прокуратури України й звільнено з посади помічника Генерального прокурора України Генеральної прокуратури України. На вказаній посаді він працює по теперішній час. 2) «Что касается интервью самозваного «прокурора», то большая часть его бравурных обещаний состояла в поливании грязью руководства и депутатов Запорожского района. И это при том, что [PERSON] и сам уже несколько сроков является депутатом этого района…». Позивач вказує, що 04.11.2010 р. його було обрано депутатом Запорізької районної ради 6 скликання. До цього обрання депутатом жодної місцевої ради він не був. Отже, твердження, що він протягом декількох строків був депутатом Запорізької районної ради є недостовірним; 3) « [PERSON] … хорошо нажился на его жителях, используя служебное положение». «Все ужасы и преступления, о которых Куценко рассказал журналисту областного издания, уже давно стали материалами уголовного производства, а главным фигурантом этих дел непосредственно является лично Куценко и несколько его подельников»; «Хищение бюджетных средств, аферы с земельными участками - все это сходило с рук Куценко и его приспешникам только благодаря покровительству политического бездельника с депутатским значком Сергея Соболева и погрязшего в вымогательствах прокурора области Александра Шацкого»; «Ведь именно по решению Шацкого восемь томов уголовных дел в отношении депутата Куценко продолжают пылиться в сейфах следователей». Позивач вважає, що вищевказані відомості є недостовірними. У статті [PERSON] не наведено жодних доказів того, що ним були вчинені будь-які кримінальні правопорушення, або посилань на джерела, які дозволили йому припустити, що він звинувачувався у вчиненні якихось злочинів. Жодних кримінальних проваджень відносно нього ніколи не було відкрито, інформація про «вісім томів кримінальної справи» відносно нього є вигадкою автора статті. До кримінальної відповідальності за вчинення будь-яких, у тому числі службових злочинів він ніколи не притягався, жодних вироків, якими б встановлювався факт вчинення ним будь-яких злочинів, не існує; 4) «… [PERSON] , который даже побоялся получить повестку в военкомат. В этот день, как он утверждал на странице одной из газет, он якобы лежал в больнице, а на деле элементарно пьянствовал в одном из запорожских ресторанов в веселой компании…». Позивач вказує, що у статті «Мошенник с замашками прокурора» її автор не наводить жодних доказів на підтвердження того, що він викликався до військового комісаріату, що на його ім`я було виписано повістку, не вказує конкретної дати, коли працівники військового комісаріату нібито намагалися вручити йому повістку. Твердження [PERSON] також спростовується відповіддю на депутатський запит від 27 квітня 2015 року № 978. У публікації «Мошенник с замашками прокурора» автор статті [PERSON] вживає висловлювання, які мають образливий характер, та принижують його честь і гідність: 1) Назва статті «Мошенник с замашками прокурора». З тексту статті вбачається, що слово «мошенник» [PERSON] вживає безпосередньо по відношенню до нього. В подальшому автор статті роз`яснює, що він нібито є шахраєм, оскільки не маючи відношення до органів прокуратури видає себе за «прокурора», «помічника прокурора», та нібито є «самозваним «прокурором». Звинувачення його у шахрайстві вважає бездоказовими, такі висловлювання ображають його та принижують його ділову репутацію як помічника Генерального прокурора України та прокурора Генеральної прокуратури України. 2) «Громкое звание «прокурор» Куценко носит исключительно на общественных началах как иные сбежавшие из страны казнокрады считают себя министрами «правительства» в изгнании, а другие, не получившие должной поддержки народа на выборах, «трудятся» в теневом Кабмине». [PERSON] вказує недостовірну інформацію відносно того, що він начебто є прокурором «на общественных началах» та порівнює його із казнокрадами, що ображає його гідність; 3) «…главным фигурантом этих дел непосредственно является лично [PERSON] и несколько его подельников»; [PERSON] вживає термін «подельники» [PERSON] . Термін «подельник» застосовується до співучасників у вчиненні злочину, зокрема у ч. 5 ст. 27 Кримінального кодексу України, а отже зазначаючи, що у [PERSON] є «подельники», [PERSON] вказує, що він є злочинцем; 4) «… пройдохи типа [PERSON] и [PERSON] любыми методами будут зарабатывать голоса тех, кто не особенно разбирается в местных политиках. А популизм и откровенная ложь будут их главным оружием. « [PERSON] … на деле элементарно пьянствовал в одном из запорожских ресторанов» «…недопрокурор … В народе же таких людей, как правило, называют неблагодарной свиньей, но и это, пожалуй, слишком лестная характеристика для [PERSON] » «… врать Куценко умеет и делает это профессионально». Такі висловлювання, вжиті [PERSON] щодо нього, є відвертою образою, мають на меті принизити його, та порушують його честь і гідність. У публікації « [PERSON] скандал в прокуратуре» автор статті [PERSON] виклав недостовірні факти, які мають на меті принизити його честь, гідність та ділову репутацію: 1) «Во время митингов в [PERSON] познакомился с помощниками народного депутата [PERSON] и [PERSON] . Эти два молодца хорошо известны в Запорожской районе, где они являются депутатами районного совета. Их сомнительные дела с использованием должностного положения и связей с народным депутатом вызвали массу недовольства среди жителей района, а по некоторым фактам откровенно преступных деяний было возбуждено несколько уголовных дел. Чтобы избежать ответственности, а заодно заработать определенный политический капитал, эти двое начали активно позиционировать себя в качестве борцов за демократию и жертв политических репрессий… Учитывая, что скрыть уголовное прошлое можно только при помощи коррупции в правоохранительных органах, [PERSON] активно искали выходы на влиятельных чиновниках в этих организациях». «Сразу же после прихода в прокурорский кабинет Александр Шацкий прекратил все уголовные дела в отношении помощников [PERSON] и [PERSON] , пояснив это отсутствием состава преступления в их действиях. Аргументы жителей района, что Куценко и [PERSON] , используя свое служебное положение, стали владельцами более 250 гекторов элитных участков земли и завладели миллионными суммами бюджетных средств, в расчет прокурором не брались» «Одному из фигурантов дела, связанного с [PERSON] , который настаивал на своих показаниях, раскрывающих преступные схемы, было сразу же предъявлено вымышленное обвинение и вынесен приговор. В случае, если бы этот человек продолжал настаивать на привлечении к ответственности [PERSON] и его подельников, то с большой долей вероятности он бы оказался в местах лишения свободы». Позивач зазначає, що всі посилання [PERSON] на нібито вчинення ним злочинів бездоказові та є власною вигадкою автора публікації. Крім того, з 04.07.2012 року по 18.06.2015 р. він обіймав посаду помічника-консультанта народного депутата України [PERSON] на громадських засадах, що підтверджується довідкою Апарату Верховної ради України. Звинувачення його у тому, що він нібито з використанням зв`язків з народним депутатом організував злочинну діяльність, наносять шкоду його іміджу та діловій репутації; 2) « [PERSON] сразу же пошли в гору дела и у [PERSON] . Вначале его пролоббировали на никчемную, но красиво звучащую должность помощника министра юстиции Украины, но через несколько месяцев он подпал под антикоррупционный закон и должности лишился». Позивач вказує, що з 13.06.2014 року по 02.02.2015 року він працював на посаді помічника Міністра юстиції України. Посилання [PERSON] , що ця посада є «нікчемною», ганьбить його гідність та ділову репутацію. Твердження, що його було звільнено з посади помічника Міністра юстиції України, через те що він «потрапив під антикорупційний закон» є недостовірним, та спростовується довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» від 16.06.2015 р. Звільнився він з посади помічника Міністра юстиції порядком переведення до Апарату Верховної Ради України на посаду помічника-консультанта народного депутата України [PERSON] , де продовжив працювати на державній службі. «Специальный выпуск. Запорожский район» газети «Горожанин информ» від 11.11.2015 р. № 54 (342) містить недостовірні відомості, які мають наклепницький і образливий характер, та дискредитують його як прокурора Генеральної прокуратури України, громадського активіста і державного діяча. Вищевказаний спеціальний випуск газети «Горожанин информ» складається з чотирьох сторінок, на яких опубліковано п`ять статей чотири з яких («Еще один коррупционный скандал в прокуратуре» (стор. 1), «Черный рот Генпрокуратуры» (стор. 2), «Силы света против бесов из тьмы» (стор. 3), «История одной травли» (стор. 4) містять негативну і недостовірну інформацію щодо нього. 1) У статтях «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре» відповідачами вживаються на його адресу висловлювання, які принижують честь і гідність, зокрема: «хорошо известны своими сомнительными делами», «уголовное прошлое», «неблаговидные факты его недавней биографии», « [PERSON] и его подельников», «звездного «юношу», велеречиво обличающего Геннадия Корбана», «коррупционеров», «оборотней» (стор. 1). Назва статті «Черный рот Генпрокуратуры» (стор. 2) має явно образливий характер і враховуючи, те що на сторінці газети розміщена його фотографія та у статті неодноразово вказуються його ім`я та прізвище, очевидним є те, що цей вираз вжито у статті на його адресу. У статті відповідач негативно його характеризує та звинувачує у незаконній діяльності: «Земельный рейдер, ябеда и ярый антипорошенковец», «говорящая голова ГПУ», « [PERSON] … с подельниками по земельному дерибану», «грозно насупив бровки и брызгая слюной», «Что, [PERSON] , вздрогнули? Вот оно яйцо, в котором иголочка, которая неприятно впивается в ваш государственный зад и создает неуют», «Вот такой латифундист сформировался при самом что ни есть преступном режиме [PERSON] », «Ябеда и мошенник под крылом нардепа [PERSON] », «лохонулся [PERSON] », «то землю отжимал, то манную кашку втридорога впаривал». Образливі вислови щодо нього вживаються також у статті «Силы света против бесов из тьмы» (стор. 3): «матерого патриота и «прокурора» Владислава Куценко» при цьому, вживаючи слово «прокурор» у лапках, Відповідачами ставиться під сумнів його статус прокурора, а також у статті «История одной травли» (стор. 4): «одиозный «прокурор» [PERSON] , ныне подвизающийся в качестве «говорящей головы» при Генеральной прокуратуре Украины», та негативні характеристики: «Куценко необычайно мстителен», «у него ести наглость, беспощадность, высокие покровители», «обогретый прокурорським и депутатським покровительством, избежавший мобилизации в армию и осмелевший на фоне развернувшегося преследования патриотических сил». Вжиті відповідачами вислови спрямовані на те, щоб принизити його, та зашкодити репутації, при цьому всі звинувачення є бездоказовими; 2) У «Спеціальному випуску» газети «Горожанин информ» відповідачами розповсюджуються недостовірні відомості, нібито ним були вчинені кримінальні правопорушення та щодо нього відкриті кримінальні провадження: «по некоторым фактам их преступных деяний даже было возбуждено несколько уголовных дел»; «Куценко и [PERSON] , используя свое служебное положение, стали владельцами более 450 гектаров земли»; «привлечении к уголовной ответственности [PERSON] и его подельников» (стор. 1); «Земельный рейдер», « [PERSON] … с подельниками по земельному дерибану»; «что «тырил» лично депутат [PERSON] »; «уголовные производства не горят, а их в отношении вас целых четыре: №№ 12013080230000999, 12013080230001084, 12013080230001085 и 12013080230001086. В этих производствах речь идет о том, что в период с 21.09.2011 по 31.06.2013 депутаты [PERSON] и [PERSON] с помощниками получили почти миллион гривен за «влияние на принятие решений главами Балабинского, Владимировского, Григорьевского и Малокатериновского сельсоветов»; «фигуранта множества уголовных дел о расхищении земли и злоупотреблении властью» (стор. 2); «А еще там речь о незаконном получении земельных паев в разных сельсоветах, а еще о землеотводах участков и передаче в частную собственность для ведения сельскохозяйственной деятельности… Ну, например, 15.09.2009 года распоряжением главы Разумовского сельсовета № 1635 утвержден проект землеустройства и [PERSON] и его помощником\~ Скичко переданы в собственность земельные участки» (стор. 2). До цього відповідачі стверджували, нібито він, користуючись своїм депутатським становищем, сприяв незаконному виділенню землі, проте станом на 15.09.2009 р. він не був депутатом, що також є свідченням недостовірності тверджень відповідачів. «широко известного в узких кругах коррупционера» При цьому, будь-які докази, яки дали б підстави припустити правдивість вищезазначених звинувачень відсутні, а викладені у статтях обставини є наклепом. Також у статті «Черный рот Генпрокуратури» розміщено інформацію з інтернет-сайту «Цензор.нет» за лютий 2013 року, за якою він звинувачується у непрофесіоналізмі та протиправних діяннях, та яка є ніяким чином не перевіреною та неправдивою. 3) У вищевказаних статтях негативно характеризуються його ділові якості та містяться посилання на зловживання ним своїм службовим становищем. «Используя свое положение, он упорно и систематически преследует всех, кто открыто выступает против его сомнительной деятельности» (стор. 1) «от имени Генпрокуратуры несет откровенную ахинею», «предыдущая работа в Минюсте и нынешняя в Генпрокуратуре позволили попрятать концы в воду» (стор. 2) У статті «Силы света против бесов из тьмы» відповідачі посилаються на те, що він, користуючись службовим становищем, здійснює незаконний вплив на судову гілку влади: «новому суперстару местного политического небосклона [PERSON] , взлетевшему до столичных высот и лоббирующему свои интересы через ранее нажитые связи в судах и с учетом своего нового положения в Киеве, тому подтверждение активные переговоры [PERSON] во время судебного заседания» (стор. 3). Дане твердження вважає бездоказовим і таким, що не відповідає дійсності. У статті «История одной травли» (стор. 4) відповідачі посилаються на зловживання ним службовим становищем під час перебування на посаді помічника народного депутата України [PERSON] , що є вимислом [PERSON] : «Оба запроса, в кулуарах инициированные помощником народного депутата С.В. Соболева [PERSON] , стали основаним для возбуждения уголовного производства № 2013080230000646 от 02.05.2013 г.». [PERSON] робить припущення, що він є винним у підробці документів, зокрема, депутатських запитів від народного депутата України [PERSON] : «в 2013 году запросы от его имени могли писать и подписывать его помощники, в том числе и [PERSON] ». Вищевказані відомості вважає недостовірними. Викладені у «Спеціальному випуску» звинувачення негативно впливають на його ділову репутацію та направлені на дискредитацію його в очах суспільства; 4) «Вначале его протолкнули на никчемною, но красиво звучащую должность помощника министра юстиции Украины, но через несколько месяцев он попал под антикоррупционный закон и должности лишился» (стор. 1).\~ Посилання [PERSON] , що посада помічника Міністра юстиції України є «нікчемною», ганьбить його гідність та ділову репутацію. Твердження, що його було звільнено з цієї посади, через те що він «потрапив під антикорупційний закон» спростовується довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» від 16.06.2015 р.; 5) «Когда его искала повестка в военкомат, он якобы лежал в больнице, а на самом деле веселился в ресторане с подельниками по земельному дерибану и барышнями, на которых записывались десятки украденной у селян земли». «И почему же вы подсуетились с «больничкой» как раз на то время, когда Родина хотела вас позвать защищать землю» (стор. 2). Твердження про ухилення його від отримання повістки до військкомату спростовуються відповіддю на депутатський запит від 27 квітня 2015 року № 978. Позивач посилається на те, що поширення недостовірної інформації щодо нього відповідачами носить систематичний характер. Інформація, наведена у статтях «Мошенник с замашками прокурора», «Коррупционный скандал в прокуратуре», «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Черный рот Генпрокуратуры», «Силы света против бесов из тьмы», «История одной травли» безпосередньо стосується нього, має негативний характер, виражена у формі тверджень про факти, які не перевірені, не відповідають дійсності, та шкодить його діловій репутації як прокурора Генеральної прокуратури України, помічника Генерального прокурора України, колишнього депутата Запорізької районної ради та помічника-консультанта народного депутата України. Статті побудовані у формі обвинувачень щодо його особистих та ділових якостей, неетичної поведінки, порушення принципів моралі та вчинення протиправних діянь. Автор статей стверджує у категоричній формі, що він не додержується законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Розповсюджена інформація є недостовірною, негативною і неправдивою, та такою, що дискредитує його в очах суспільства. Викладені у статтях твердження є голослівними, не мають під собою будь-яких доказів та вжиті автором статей з метою нанесення шкоди його публічному і політичному статусу та діловій репутації як відомого у Запорізькій області громадського діяча, у минулому депутата Запорізької районної ради Запорізької області та кандидата у народні депутати України на позачергових виборах народних депутатів України 26 жовтня 2014 року в одномандатному виборчому окрузі № 82, який за даними ЦВК, за результатами підрахунку голосів виборців посів 2 місце, отримавши підтримку в 22,39% голосів. На думку позивача розміщена відповідачами інформація негативно впливає на його імідж серед мешканців Запорізької області, які голосували за нього на позачергових виборах народних депутатів України 2014 року і місцевих виборах до Запорізької районної ради Запорізької області 2010 року, підриває його авторитет та принижує честь і гідність. Недостовірна інформація, що безпосередньо стосується нього статті «Мошенник с замашками прокурора», «Коррупционный скандал в прокуратуре», були опубліковані у засобах масової інформації газеті «Горожанин информ» та на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» (www.gorozhanin.com.ua), статті «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Черный рот Генпрокуратуры», «Силы света против бесов из тьмы» і «История одной травли» опубліковані у газеті «Горожанин информ». Враховуючи те, що він з 21.08.2015 р. по сьогоднішній день працює на посаді прокурора Генеральної прокуратури України; з 18.06.2015 р. по 20.08.2015 р. працював помічником Генерального прокурора України; з 13.06.2014 року по 02.02.2015 року працював на посаді помічника Міністра юстиції України; з 04.07.2012 року по 18.06.2015 року був помічником-консультантом народного депутата України [PERSON] на громадських засадах; з 2010 року по 2015 роки був депутатом Запорізької районної ради Запорізької області 6 скликання; у 2014 році був кандидатом у народні депутати України на позачергових виборах народних депутатів України 26 жовтня 2014 року в одномандатному виборчому окрузі №82, а також те, що у статтях «Мошенник с замашками прокурора», «Коррупционный скандал в прокуратуре», «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Черный рот Генпрокуратуры», «Силы света против бесов из тьмы» і «История одной травли» їх автор згадує ці обставини та неодноразово зазначає його ім`я та прізвище [PERSON] , це дає підстави вважати, що у поширеній інформації його особа чітко ідентифікована. Зазначена у статтях інформація має негативний і образливий характер, не має під собою жодного підтвердження та порушує його особисті немайнові права, зокрема його честь та гідність, а також ділову репутацію як прокурора Генеральної прокуратури України, помічника Генерального прокурора України, депутата Запорізької районної ради Запорізької області, політичного діяча. Також вважає, що оціночні характеристики, використані щодо нього у статтях «Мошенник с замашками прокурора» і «Коррупционный скандал в прокуратуре», зокрема: «мошенник», «самозваный прокурор», «недопрокурор», «фигурант уголовных дел», «пройдоха», та у статтях «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Черный рот Генпрокуратуры», «Силы света против бесов из тьмы», «История одной травли»: «Черный рот Генпрокуратуры», «оборотень», «хорошо известный своими сомнительными делами», маючий «уголовное прошлое» і\~ «неблаговидные факты биографии», «земельный рейдер», «ябеда», «говорящая голова ГПУ», «латифундист», «мошенник», «одиозный «прокурор»»,\~ «широко известный в узких кругах коррупционер» вживаються у брутальній та принизливій формі та направлені на приниження його честі і гідності, дискредитації його в очах суспільства, що завдало йому значної моральної шкоди. Вказані статті набули широкого резонансу на території Запорізької області та ставлять під сумнів його імідж як прокурора, політичного діяча та у минулому депутата Запорізької районної ради. Після виходу в друк цих статей він був змушений виправдовуватися перед своїми виборцями, пояснюючи, що він не вчиняв ніяких злочинів, ніколи не притягався до кримінальної відповідальності та, будучи депутатом Запорізької районної ради, діяв в інтересах територіальної громади. Розміщені відповідачами відомості, що нібито він є шахраєм, незаконно видає себе за прокурора, нібито він був звільнений з попередньої посади помічника Міністра юстиції України через те, що «потрапив під антикорупційний закон», нібито він є злочинцем, причетним до незаконного виділення земельних ділянок та заволодів мільйонними сумами бюджетних коштів, негативно позначились на його діловій репутації як прокурора Генеральної прокуратури України, помічника Генерального прокурора України, публічної особи та відомого на території Запорізької області політика. Після опублікування вищезазначених статей він постійно знаходиться у стані морального пригнічення і дискомфорту, спростування викладених у них недостовірних відомостей вимагає від нього затрат додаткового часу та сил. Викладені вище обставини дають підстави стверджувати, що відповідачі умисно поширили завідомо недостовірну інформацію щодо нього, яка мала на меті його цілеспрямовану дискредитацію та компрометацію, приниження честі, гідності та ділової репутації, що є підставою покласти обов`язок на відповідачів відшкодувати спричинену йому моральну шкоду. Враховуючи ступінь спричинених моральних страждань, наявність вини відповідачів у поширенні недостовірної інформації, тривалість вимушених змін, що настали внаслідок цього у його житті, ступінь його душевних хвилювань, зусиль, які необхідно докласти для відновлення становища, понесену моральну шкоду позивач оцінив у 100000,00 грн. В подальшому, заявою він 13.05.2016 р. позивач уточнив позовні вимоги, викладені у пунктах 1-3 прохальної частини позову та просив: 1) визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] у газеті «Горожанин информ» (№32 (320) від 06.08.2015 року, стор. 12) та на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» www.gorozhanin.com.ua (дата та час розміщення: 06.08.2015 о 15 год. 37 хв.) у статті «Мошенник с замашками прокурора», а саме: \~що [PERSON] ніколи не був прокурором та звання прокурор носить виключно на громадських засадах, є самозваним «прокурором», недопрокурором; \~звання помічника генерального прокурора на громадських засадах для [PERSON] виклопотав його патрон, народний депутат України [PERSON] ; \~що [PERSON] декілька строків є депутатом Запорізького району і добре нажився на його жителях, використовуючи службове становище; \~«Всі жахи і злочини, про які [PERSON] розповів журналісту обласного видання, вже давно стали матеріалами кримінального провадження, а головним фігурантом цих справ безпосередньо є особисто [PERSON] і кілька його подільників»; \~«Розкрадання бюджетних коштів, афери із земельними ділянками все це сходило з рук [PERSON] і його поплічникам тільки завдяки заступництву політичного нероби з депутатським значком [PERSON] та загрузлого у вимаганнях прокурора області Олександра Шацького»; \~«Адже саме за рішенням Шацького вісім томів кримінальних справ відносно депутата Куценко продовжують припадати пилом у сейфах слідчих»; \~що [PERSON] «побоявся отримати повістку до військкомату. У цей день, як він стверджував на сторінці однієї з газет, він нібито лежав у лікарні, а на ділі просто пиячив в одному із запорізьких ресторанів у веселій компанії»; \~«В народі таких людей, як правило, називають невдячною свинею, але і це, мабуть, занадто улеслива характеристика для [PERSON] »; 2) визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] у газеті «Горожанин информ (№27 (315) від 09.07.2015\~р., стор. 2) та на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» www.gorozhanin.com.ua (дата та час розміщення: 09.07.2015 о 17 год. 05 хв.) у статті «Коррупционный скандал в прокуратуре», а саме інформацію: \~про вчинення [PERSON] з використанням службового становища злочинних діянь та порушення за фактами цих діянь кримінальних справ; \~про існування у [PERSON] кримінального минулого; \~що [PERSON] припинив кримінальні справи відносно позивача; \~про те, що [PERSON] , використовуючи своє службове становище, став власником елітних ділянок землі і заволодів мільйонними сумами бюджетних коштів; \~що «одному з фігурантів справи, пов`язаної з [PERSON] , який наполягав на своїх показаннях, які розкривають злочинні схеми, було відразу ж пред`явлено вигадане звинувачення і винесено вирок»; \~« [PERSON] відразу ж пішли в гору справи і у [PERSON] . Спочатку його пролобіювали на нікчемну, але красиво звучащу посаду помічника Міністра юстиції України, але через кілька місяців він підпав під антикорупційний закон і посади позбувся»; 3) визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] у газеті «Горожанин информ» («Специальный выпуск. Запорожский район» № 54 (342) від 11.11.2015 р., стор. 1-4) у статтях «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Черный рот Генпрокуратуры», «Силы света против бесов из тьмы», «История одной травли», а саме: \~що [PERSON] добре відомий своїми сумнівними справами, пов`язаними з використанням посадового становища та за деякими фактами його злочинних діянь навіть було порушено кілька кримінальних справ; \~що [PERSON] , використовуючи своє службове становище, став власником елітних ділянок землі і заволодів мільйонними сумами бюджетних коштів; \~«Спочатку його проштовхнули на нікчемну, але красиво звучну посаду помічника Міністра юстиції України, але через кілька місяців він потрапив під антикорупційний закон і посади позбувся»; \~«Використовуючи своє становище, він наполегливо і систематично переслідує всіх, хто відкрито виступає проти його сумнівної діяльності»; \~«Чорний рот Генпрокуратури», «Земельний рейдер, ябеда і ... затятий антіпорошенковец! І все це «прокурор», депутат Запорізької райради, помічник нардепа [PERSON] , а тепер - «говоряча голова ГПУ» [PERSON] . Коли його шукала повістка до військкомату, він нібито лежав у лікарні, а насправді веселився в ресторані з подільниками по земельному дерибану і панянками, на яких записувалися десятки вкраденої у селян землі. Ось хто сьогодні, грізно насупивши брівки і бризкаючи слиною, звинувачує викраденого силовиками [PERSON] то у викраденні людей, то в літаючих книгах»; \~що [PERSON] від імені Генпрокуратури несе відверту ахінею; \~«попередня робота в Мін`юсті і нинішня в Генпрокуратурі дозволили сховати кінці в воду, але ж кримінальні провадження не горять, а їх відносно вас цілих чотири: №№\~12013080230000999, 12013080230001084, 12013080230001085 і 12013080230001086»; \~«15.09.2009 року розпорядженням глави Розумовського сільради № 1635 затверджений проект землеустрою і [PERSON] з його помічником Скічко передані у власність земельні ділянки. Виносилися протести прокурора. Були суди і незаконні розпорядження скасовувалися, АЛЕ! Державні акти залишалися і багато-багато земельних ділянок так і залишилося у власності [PERSON] , його сестри, подільників і помічників. Ось такий латифундист сформувався при самому що не є злочинному режимі [PERSON] (ось вам-то чого на нього скаржитися, пан [PERSON] ? Він не заважав вам збагачуватися ...)»; \~«І чому ж ви підсуєтилися з «лікарнею» якраз на той час, коли Батьківщина хотіла вас покликати захищати землю»; \~що [PERSON] організував злочинну схему щодо інвентаризації земельних ділянок населених пунктів. «Сумою, яку отримали від інвентаризації села Степове організатори схеми, називають 289 тис. грн. Ще 130 тисяч, за даними наших джерел, принесла інвентаризація земель села Малокатеринівка. У схемах підприємливих політиків є і інші населені пункти: Новоолександрівка, Володимирівка, Балабине, Біленьке і Сонячне, де [PERSON] провів повну інвентаризацію земельних ділянок. Загальна сума «заробітку» при цьому склала близько 2,5 млн. грн.»; \~що [PERSON] за кілька років домігся практично повного контролю над землею в Запорізькому регіоні і переписував на себе і своїх родичів землю в Розумівці, Долинському, балці Канцерівка, селах Глазуновка, Бабурка і Балабине; \~що [PERSON] є ябедою і шахраєм під крилом нардепа [PERSON] ; \~що [PERSON] контролюються фірми ФОП «Бован» і «Ріко-Стар», що фірми позивача поставляли продукти у дошкільні заклади Запорізького району за завищеною ціною, внаслідок чого фірми отримували близько 4 мільйонів гривень чистого доходу; \~«Як же, вибачте, лохонувся [PERSON] то землю віджимав, то діткам манну кашку втридорога впарював»; \~що [PERSON] лобіює свої інтереси через раніше нажиті зв`язки в судах і з урахуванням свого нового становища в Києві; \~«Про те, що одіозний «прокурор» [PERSON] , нині підвизаючий у якості «говорячої голови» при Генеральній прокуратурі України, хлопець не промах, в Запорізькому районі Запорізької області знають багато хто. І справа тут не тільки у великих махінаціях з землею, через які стосовно нього порушувалися кримінальні справи, ну і в тому, що громадянин Куценко надзвичайно мстивий ну, або послідовний у разі, коли для досягнення поставлених цілей необхідно чинити тиск на ту чи іншу людину. Для цього у нього є нахабство, нещадність, високі покровителі зокрема, виходець із Запоріжжя народний депутат [PERSON] і бланки запитів цього законника, адже [PERSON] до свого загадкового зльоту, з широко відомого у вузьких колах корупціонера до зірки новинних сюжетів, був у Соболєва в помічниках»; \~«Обидва запити, в кулуарах ініційовані помічником народного депутата [PERSON] \~ [PERSON] , стали підставою для порушення кримінальної виробництва № 2013080230000646 від 02.05.2013 р.»; \~«Обігрітий прокурорським і депутатським заступництвом, якого оминули мобілізації в армію і осмілілий на тлі розгорнутої переслідування патріотичних сил». Заявою від 13.06.2016 р. позивач уточнив п. 4 позовних вимог та просив зобов`язати ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] спростувати поширену ними недостовірну інформацію, протягом строку 10 календарних днів після набрання рішенням законної сили, опублікувавши за рахунок ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] у виданні газета «Горожанін інформ» тиражем не меншим ніж тираж номерів №27 (315) від 09.07.2015 року, №32 (320) від 06.08.2015 року і «Специальный выпуск. Запорожский район» № 54 (342) від 11.11.2015 р. та розмістивши на інтернет-сайті видання газета «Горожанін інформ» повідомлення, що інформація, яка стосується [PERSON] , викладена у статті «Мошенник с замашками прокурора», розміщеній у газеті «Горожанин информ» (№32 (320) від 06.08.2015 року, стор. 12) і на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» www.gorozhanin.com.ua (дата та час розміщення: 06.08.2015 о 15 год. 37 хв.), у статті «Коррупционный скандал в прокуратуре», розміщеній у газеті «Горожанин информ (№27 (315) від 09.07.2015 року, стор. 2) і на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» www.gorozhanin.com.ua (дата та час розміщення: 09.07.2015 о 17 год. 05 хв.), та у статтях «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Черный рот Генпрокуратуры», «Силы света против бесов из тьмы», «История одной травли», розміщених у газеті «Горожанин информ» («Специальный выпуск. Запорожский район» № 54 (342) від 11.11.2015 р., стор. 1-4) є недостовірною та принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] . Необхідність уточнення позовних вимог в цій частині мотивована тим, що 18.03.2016 р., тобто після пред`явлення даного позову, було змінено засновника видання з ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» на ТОВ «Рік-Стар» та автором спірних публікацій [PERSON] умисно було перереєстровано видання, яке поширило інформацію стосовно позивача з метою, щоб уникнути відповідальності за поширення недостовірної інформації та ускладнити її спростування. Крім того, після подання даного позову та початку судового розгляду було здійснено перереєстрацію газети «Горожанин информ», внаслідок чого на момент публікації оспорюваних статей існувало видання газета «Горожанин информ», а станом на сьогоднішній день газета «Горожанін інформ». Оскільки ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» станом на сьогоднішній день не є видавцем газети «Горожанін інформ» і спростування недостовірної інформації неможливо здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, а тому воно повинно проводитись у спосіб, найбільш наближений до способу поширення шляхом публікації спростування недостовірної інформації у газеті «Горожанін інформ» за рахунок відповідачів. Представником відповідача [PERSON] [PERSON] подані письмові заперечення на позов (а.с. 126-133), мотивовані наступним: \~з позову не зрозуміло в якому статусі перебуває [PERSON] з точки зору позивача; \~ТОВ «Офіс-Центр ЛТД», як видавець виконував лише матеріально-технічні функції та не несе відповідальності за змістовне навантаження публікації. Тобто ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» не є належним відповідачем щодо заявлених позовних вимог, оскільки не впливає на зміст матеріалів; \~позовні вимоги №№ 1-6 стосуються не лише газети «Горожанін інформ», а й сайту www.gorozhanin.com.ua, проте позивачем не зазначення яке саме відношення до сайту мають відповідачі; \~підстави та предмет позову не співвідносяться з позовними вимогами. Частково позовні вимоги викладені у п. 3 не обґрунтовано у викладі обставин позовної заяви. В позові не наведено, що саме і чому позивач вважає таким, що паплюжить його гідність та ділову репутацію. По суті тексту статей та вимог щодо спростування послався на те, що автор статей використовував оціночні судження, гіперболізовані алегорії, заперечував образливий характер тексту. В подальшому [PERSON] подані заперечення проти уточненого позову, мотивовані порушенням позивачем приписів ч. 2 ст. 31 ЦПК України та неавтентичністю перекладу, зробленого позивачем. Представником ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» Лайтаренком О.В. подані письмові заперечення на уточнений позов, мотивовані тим, що відсутня обов`язкова обставина юридичного складу правопорушення що поширена інформація стосується позивача. Повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. В судове засідання з`явилась представник позивача [PERSON] , яка позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у первинному позові та уточненнях до нього. В судове засідання 11.02.2016 р., 29.02.2016 р., 09.03.2016 р., 25.03.2016 р., 14.04.2016\~р., 13.05.2016 р., 03.06.2016 р., 13.06.2016 р., 07.07.2016 р.,18.07.2016 р., 16.08.2016 р. з`явився відповідач [PERSON] , який заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, зазначив, що у нього не було мети образити позивача. Хотіли, щоб правоохоронні органи провели перевірки. Всі кримінальні справи на момент написання статей не були закриті. «Самозванным прокурором» назвав [PERSON] , оскільки він не мав досвіду роботи та з огляду на наявність кримінальних справ. Інтернет сайт не належить газеті. Статті розміщені у газеті «Горожанин информ (№27 (315) від 09.07.2015 року не його. В подальшому участі у розгляді справи не брав. В судове засідання з`явився представник [PERSON] [PERSON] , заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні тим, що містяться у письмових запереченнях на позов. В судове засідання з`явилась представник [PERSON] [PERSON] , яка також заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі. В судове засідання з`явився представник ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» Лайтаренко О.В., який заперечував проти задоволення позову, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у письмових запереченнях на позов. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник ТОВ «Рік-Стар» до суду не з`явився, пояснень по суті позову не надав. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він протягом тривалого часу працює в Запорізькому районі, [PERSON] знає з 2007 року. Він вивчав матеріали, зібрані депутатською комісією та підтверджує факти, викладені у статтях. Коли до нього звернувся [PERSON] , то він як голова громадської організації зробив запит до управління юстиції, отримав відповідь, що [PERSON] є керівником ревізійної комісії однієї з політичних партій, хоча вже працював в органах прокуратури. Про це йому стало відомо в жовтні-листопаді 2015 року. Дані про земельні ділянки, які перебувають у власності [PERSON] та його близьких родичів перевірялись через Держкомзем. Перед публікацією до нього звернувся [PERSON] . Другого липня він був в Генеральній прокуратурі і про те, що [PERSON] радник на громадських засадах йому сказав працівник Генеральної прокуратури Валерій Карпунцов. З приводу кримінальних справ він робив запити до управління оперативної інформації, де і отримав відповідь. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що коли в 2012 році проводились вибори, то [PERSON] вів себе некоректно. Після виборів вона запропонувала вивести його з комісії по законності. Головою комісії обрали її. В подальшому їй стало відомо, що [PERSON] з іншим депутатом отримав немало землі. Про те, що порушена кримінальна справа була інформація на сайті. Після цього до них звернувся громадянин зі скаргою на [PERSON] , оскільки на сусідній земельній ділянці останній провів газ. [PERSON] з цього приводу подавав депутатський запит, однак пізніше виявилось, що [PERSON] ці запити не підписував. Після цього на сесії було винесено це питання. В ході роботи комісії виявилось, що запити від [PERSON] з різними підписами. Запити від [PERSON] приносив [PERSON] . Матеріали були направлені [PERSON] , до Верховної Ради України, Генеральному прокурору, але відповіді не отримали, тому вирішили написати статтю. [PERSON] публікував статті за результатами роботи комісії. Окремі статті були відповіддю самому [PERSON] на статті, що депутатським корпусом керує кримінальний авторитет «Гриша». Коли пройшла інформація, що [PERSON] працює помічником прокурора, вони зробили запити, оскільки знали, що для цього потрібен стаж роботи. Подали запит до загального відділу райради, але там даних про роботу [PERSON] в [PERSON] не було. Як використовував [PERSON] свої повноваження голови комісії не знає, в її бутність як голови комісії по законності земельними питання не займались. Вислухавши учасників судового провадження, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Статтею 12 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати, в тому числі, безпідставного посягання на його честь і репутацію. При цьому, кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст.ст. 3, 28). Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України). Відповідно до ч. 1 ст. 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: честь, гідність і ділова репутація. Статтею 297 ЦК України закріплено право фізичної особи на повагу до її гідності та честі. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Шостого серпня 2015 року у № 32 (320) газети «Горожанин Информ» опубліковано статтю під назвою «Мошенник з замашками прокурора», автором якої є [PERSON] . Ця ж стаття опублікована на інтернет-сайті www.gorozhanin.com.ua 06.08.2015 р. Дев`ятого липня 2015 року у № 27 (315) газети «Горожанин Информ» опубліковано статтю під назвою «Коррупционный скандал в прокуратуре». Ця ж стаття під авторством [PERSON] опублікована на інтернет-сайті www.gorozhanin.com.ua 09.07.2015 р. Одинадцятого листопада 2015 року у № 54 (342) газети «Горожанин-Информ» опубліковано статті під назвами «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре» без зазначення автора, «Черный рот Генпрокуратуры» під авторством [PERSON] , «Силы света против бесов из тьмы», «История одной травли» без зазначення автора. З огляду на пояснення [PERSON] у судовому засіданні, статті «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Силы света против бесов из тьмы», «История одной травли» фактично є редакційними. Факт оприлюднення вказаної інформації в зазначеному засобі масової інформації та сайті не заперечується сторонами, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Суд не може не врахувати роз`яснення, що містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» щодо того, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Приймаючи дане рішення, суд враховує положення ч. 1 ст. 34 Конституції України та ч. 1 ст. 10 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якими закріплено право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, [PERSON] і Гійзельс, [PERSON] , Прагер і Обершлік) свобода вираження поглядів, гарантована п. 1 ст. 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання п. 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе. Свобода преси надає громадськості один з найкращих засобів отримання інформації та формування ідей та ставлення до політичних лідерів. Більш загально, свобода політичних дебатів перебуває в самому серці побудови демократичного суспільства, що наскрізь пронизує Конвенцію. (Lingens v. Austria, рішення від 8 липня 1986, Series A no. 103, n. 42). Більше того, повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права, гарантованого статтею 19 (Lingens, cited above, p. 28, п. 46). Отже, коли робляться твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко, як і в цій справі, віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав. (Jerusalem v.Austria, no. 26958/95, n. 43, ECHR 2001-11). У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Тома проти Люксембурга» від 29.03.2001 року, зокрема зазначено, що преса відіграє важливу роль у демократичному суспільстві. Хоча вона не повинна переходити певні межі, зокрема по відношенню до репутації та прав інших, проте її обов`язком є передавати інформацію та ідеї з усіх питань, що становлять інтерес для громадськості, у такий спосіб, що є сумісним з її обов`язками та відповідальністю. Не лише преса має завдання передавати таку інформацію та ідеї: громадськість також має право отримувати їх. Якби було інакше, преса не змогла б відігравати свою надзвичайно важливу роль «громадського сторожового пса». Стаття 10 захищає не лише суть ідей та інформації, що їх було виражено, а й форму, в якій їх було передано. Журналістська свобода поширюється також і на певну міру перебільшення чи навіть провокування. Статтею 277 ЦК України визначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Статтею 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність. Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов`язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дослідивши інформацію, наведену у статтях в межах позовних вимог та з урахуванням вищезазначених нормативних приписів, суд приходить до висновку, що поширена інформація про [PERSON] , як публічну особу, частково є недостовірною, негативною, такою, що принижує його честь, гідність, ділову репутацію. Зокрема, не відповідають дійсності поширені наступні відомості. У публікації «Мошенник с замашками прокурора» автор статті [PERSON] виклав наступні недостовірні факти: \~у фразі «За блестящими речами гражданина [PERSON] скрылась правда о том, что прокурором он никогда не был и, смею надеяться, никогда не станет. Громкое звание «прокурор» Куценко носит исключительно на общественных началах…», що [PERSON] ніколи не був прокурором та звання прокурор носить виключно на громадських засадах. Так, згідно наказу № 1040-ц від 18.06.2015 р. [PERSON] 18.06.2015 р. призначено помічником Генерального прокурора України Апарату Генерального прокурора України Генеральної прокуратури України в порядку переведення з апарату Верховної ради України. 18.06.2015 р. він склав присягу працівника прокуратури, копія якої долучена до матеріалів справи. Довідкою Генеральної прокуратури України № 11/1-578-15 від 10.08.015 р. підтверджується, що [PERSON] з 18.06.2015 р. працює на посаді помічника Генерального прокурора України. Як видно з наказу № 1317-ц від 21.08.2015 р. [PERSON] у зв`язку зі зміною структури та штатного розпису Генеральної прокуратури України призначено на посаду прокурора відділу організаційно-аналітичного забезпечення діяльності Генерального прокурора України управління організаційно-аналітичного забезпечення діяльності керівництва Департаменту забезпечення діяльності керівництва Генеральної прокуратури України. Довідкою Генеральної прокуратури України № 11/1-630-15 від 01.09.015 р. підтверджується, що [PERSON] працює на посаді прокурора відділу організаційно-аналітичного забезпечення діяльності Генерального прокурора України управління організаційно-аналітичного забезпечення діяльності керівництва Департаменту забезпечення діяльності керівництва Генеральної прокуратури України. Отже, у розумінні Закону України «Про прокуратуру», [PERSON] був прокурором з 18.06.2015 р. і є ним до теперішнього часу; \~у фразі «… [PERSON] , который даже побоялся получить повестку в военкомат. В этот день, как он утверждал на странице одной из газет, он якобы лежал в больнице, а на деле элементарно пьянствовал в одном из запорожских ресторанов в веселой компании…», що [PERSON] побоявся отримати повістку та в цей день пиячив в одному з запорізьких ресторанів у веселій компанії. Листом № 978 від 27.04.2015 р., адресованим Запорізьким об`єднаним військовим комісаріатом депутату Запорізької районної ради [PERSON] , було повідомлено, що інформація, викладена на інтернет-сайті www.061.ua під назвою: «В Запорожском районе депутатам выписали повестки», а також аналогічна інформація, розміщена на інших інтернет-сайтах, відповідно до якої представники [INFO] начебто мали намір вручити 16.04.2015 р. на сесії Запорізької районної ради повістки в рамках мобілізації окремим депутатам Запорізької районної ради, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також помічнику-консультанту депутата місцевої ради [PERSON] не відповідає дійсності. Крім того, інформація, що вказані депутати районної ради переховуються від викликів до військового комісаріату також не відповідає дійсності. 02.02.2015 р. [PERSON] , на виконання вимог законодавства самостійно прибув до Запорізького ОБВК для здійснення уточнення військово-облікових даних. Жодних претензій до вказаних осіб з боку Запорізького ОМВК немає. Листом № 557 у відповідь на запит адвоката Лишенка С.С. Запорізький об`єднаний військовий комісаріат повідомив, що повістка з вимогою прибути до Запорізького ОМВК лейтенанта запасу [PERSON] для проходження медичної комісії з 22.06-26.06.2015 р. направлялася до Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області. В результаті проведеного оповіщення повістку повернули у зв`язку з відсутністю адресата. Оповіщення лейтенанта запасу [PERSON] з вимогою прибути для проходження медичної комісії з 13.07-17.07.2015 р. до Запорізького ОМВК здійснювалося безпосередньо силами ЗОМВК. У ході проведення оповіщення було встановлено, що вищевказаний громадянин за місцем реєстрації не проживає. Відповідно до ч. 10 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» лейтенант запасу [PERSON] про місце свого перебування та зміну місця роботи Запорізький ОМВК не повідомив. З огляду на вищевказане, направлення/вручення мобілізаційного розпорядження, а також направлення/вручення повістки з вимогою прибути до Запорізького ОМВК та/або у визначений військовим комісаром пункт збору за мобілізацією для проходження військової служби у Збройних Силах України, не було можливим. Разом з тим, жодних доказів того, що [PERSON] умисно ухилявся від отримання судової повістки, а тим більше пиячив у цей час в одному з запорізьких ресторанів у веселій компанії, відповідачі суду не надали. При цьому суд враховує, що позивач працює з 18.06.2016 р. в Генеральній прокуратурі України. З листа [INFO] № 557 вбачається, що [PERSON] зарахований на спеціальний військовий облік у Запорізькому ОМВК. При цьому, згідно ч. 5 ст. 35 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» персональний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей щодо призовників і військовозобов`язаних за місцем їх роботи або навчання та покладається на керівників підприємств, установ, організацій і навчальних закладів незалежно від підпорядкування і форм власності. За таких обставин, уповноважені органи Міністерства оборони за потреби не були позбавлені можливості вручити повістку [PERSON] у тому числі за місцем роботи. Отже, суд констатує, що дана інформація відносно [PERSON] носить негативний характер та є недостовірною. У публікації\~ « [PERSON] скандал в прокуратуре» автор статті [PERSON] виклав наступні недостовірні факти: \~у фразі «…Их сомнительные дела с использованием должностного положения и связей с народным депутатом вызвали массу недовольства среди жителей района, а по некоторым фактам откровенно преступных деяний было возбуждено несколько уголовных дел. Чтобы избежать ответственности, а заодно заработать определенный политический капитал, эти двое начали активно позиционировать себя в качестве борцов за демократию и жертв политических репрессий», що по деяким фактам злочинних діянь [PERSON] було порушено декілька кримінальних справ. Так, долучені відповідачем копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань містять фабули, де містяться посилання на певні дії [PERSON] , не є належними доказами того, що кримінальні провадження розпочаті щодо нього, оскільки жодних відомостей про те, що [PERSON] мав певний статус сторони захисту у даних кримінальних провадженнях (підозрюваний, обвинувачений), в матеріалах справи немає; \~у фразі «Одному из фигурантов дела, связанного с [PERSON] , который настаивал на своих показаниях, раскрывающих преступные схемы, было сразу же предъявлено вымышленное обвинение и вынесен приговор», що одному з фігурантів справи, пов`язаної з [PERSON] , який наполягав на своїх показаннях, які розкривають злочинні схеми, було одразу ж пред`явлено вигадане обвинувачення і винесено вирок. Наразі жодних вироків відповідачами до матеріалів справи не долучено, особа, відносно якої такий вирок виносився, не названа, що дозволяє суду зробити висновок про його відсутність; \~у фразі « [PERSON] сразу же пошли в гору дела и у [PERSON] . Вначале его пролоббировали на никчемную, но красиво звучащую должность помощника Министра юстиции Украины, но через несколько месяцев он подпал под антикоррупционный закон и должности лишился», що [PERSON] підпав під антикорупційний закон і позбувся посади помічника Міністра юстиції України. Наказом № 1047/к від 13.06.2014 р. [PERSON] призначено з 13.06.2014 р. на посаду помічника Міністра юстиції. \~ \~ \~ \~В подальшому, наказом № 180/к від 02.02.2015 р. [PERSON] звільнено з посади помічника Міністра юстиції за переведенням для подальшої роботи помічником-консультантом народного депутата України [PERSON] . \~ \~ \~ \~Розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України № 1355 від 10.02.2015\~р. [PERSON] зараховано з 03 лютого 2015 року на посаду помічника-консультанта народного депутата України [PERSON] на час його депутатських повноважень з поширенням дії Закону України «Про державну службу» порядком переведення з Міністерства юстиції України. Розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України № 6645 від 17.06.2015\~р. [PERSON] звільнено з посади помічника-консультанта народного депутата України [PERSON] порядком переведення його для подальшої роботи в Генеральній прокуратурі України. \~ \~ \~ \~Згідно довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» від 16.06.2015 р., за результатами проведеної перевірки встановлено, що до [PERSON] не застосовуються заборони, визначені ч.ч. 3, 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади». Отже, відомостей про те, що [PERSON] підпадав під «антикорупційний закон» матеріали справи не містять. У статтях «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Черный рот Генпрокуратуры», «Силы света против бесов из тьмы», «История одной травли», є недостовірною поширена ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» наступна інформація: \~у фразі «…За время митингов в Запорожье, на майдане, зимой 2014 года стали часто маячить два районних депутата, а заодно и помощники народного депутата [PERSON] и [PERSON] . В Запорожском районе эти два молодца и по сей день хорошо известны своими сомнительными делами, связанными с использованием должностного положення. Оба не раз вызывали негодование жителей района, а по некоторым фактам откровенно преступных деяний даже было возбуждено несколько уголовных дел», що по деяким фактам злочинних діянь [PERSON] було порушено декілька кримінальних справ; Знову ж таки, долучені відповідачем копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань містять фабули, де містяться посилання на певні дії [PERSON] , не є належними доказами того, що кримінальні провадження розпочаті щодо нього, оскільки жодних відомостей про те, що [PERSON] мав певний статус сторони захисту у даних кримінальних провадженнях (підозрюваний, обвинувачений), в матеріалах справи немає; у фразі « [PERSON] сразу же пошли в гору дела и у [PERSON] . Вначале его протолкнули на никчемною, но красиво звучащую должность помощника Министра юстиции Украины, но через несколько месяцев он попал под антикоррупционный закон и должности лишился», що [PERSON] підпав під антикорупційний закон і позбувся посади помічника Міністра юстиції України». Наказом № 1047/к від 13.06.2014 р. [PERSON] призначено з 13.06.2014 р. на посаду помічника Міністра юстиції. \~ \~ \~ \~В подальшому, наказом № 180/к від 02.02.2015 р. [PERSON] звільнено з посади помічника Міністра юстиції за переведенням для подальшої роботи помічником-консультантом народного депутата України [PERSON] . \~ \~ \~ \~Розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України № 1355 від 10.02.2015\~р. [PERSON] зараховано з 03 лютого 2015 року на посаду помічника-консультанта народного депутата України [PERSON] на час його депутатських повноважень з поширенням дії Закону України «Про державну службу» порядком переведення з Міністерства юстиції України. Розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України № 6645 від 17.06.2015\~р. [PERSON] звільнено з посади помічника-консультанта народного депутата України [PERSON] порядком переведення його для подальшої роботи в Генеральній прокуратурі України. \~ \~ \~ \~Згідно довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» від 16.06.2015 р., за результатами проведеної перевірки встановлено, що до [PERSON] не застосовуються заборони, визначені ч.ч. 3, 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади». Отже, доказів того, що [PERSON] підпав під дію «антикорупційного закону», матеріали справи не містять; у фразі «Черный рот Генпрокуратури», «Земельный рейдер, ябеда и… ярый антипорошенковец! И все это «прокурор», депутат Запорожского райсовета, помощник нардепа [PERSON] , а теперь «говорящая голова ГПУ» [PERSON] . Когда его искала повестка в военкомат, он якобы лежал в больнице, а на самом деле веселился в ресторане с подельниками по земельному дерибану и барышнями, на которых записывались десятки украденной у селян земли. Вот кто сегодня, грозно насупив бровки и брызгая слюной, обвиняет похищенного силовиками [PERSON] то в похищении людей, то в летающих книгах… от имени Генпрокуратуры несет откровенную ахинею», що [PERSON] коли його шукала повістка в військомат він веселився в ресторані з подільниками по земельному дерибану і панянками, на яких записувались десятки вкраденої у селян землі. Жодних доказів того, що [PERSON] умисно ухилявся від отримання судової повістки, а тим більше у цей час веселився в ресторані з подільниками по земельному дерибану і панянками, на яких записувались десятки вкраденої у селян землі відповідачі суду не надали. Відповідне обґрунтування щодо ухилення від отримання повістки [PERSON] міститься вище; у фразі «… что «тырил» лично депутат Запорожского райсовета Владислав Куценко. Итак, досудебное расследование № 42013080230000008 от 22.02.2013. Что, [PERSON] , вздрогнули? Вот оно яйцо, в котором иголочка, которая неприятно впивается в ваш государственный зад и создает неуют ... Правда, предыдущая работа в Минюсте и нынешняя в Генпрокуратуре позволили спрятать концы в воду, но ведь уголовные производства не горят, а их в отношении вас целых четыре: №№ 12013080230000999, 12013080230001084, 12013080230001085 и 12013080230001086. В этих производствах речь идет о том, что в период с 21.09.2011 по 31.06.2013 депутаты [PERSON] и [PERSON] с помощниками получили почти миллион гривен за «влияние на принятие решений главами Балабинского, Владимировского, Григорьевского и Малокатериновского сельсоветов. А еще там речь о незаконном получении земельных паев в разных сельсоветах, а еще о землеотводах участков и передаче в частную собственность для ведения сельскохозяйственной деятельности… Ну, например, 15.09.2009 года распоряжением главы Разумовского сельсовета № 1635 утвержден проект землеустройства и [PERSON] с его помощником\~ Скичко переданы в собственность земельные участки. Выносились протесты прокурора. Были суды и незаконные распоряжения отменялись, НО! Государственные акты оставались и многие-многие земельные участки так и остались в собственности [PERSON] , его сестры. Подельников и помощников», що відносно [PERSON] є чотири кримінальні провадження №№\~12013080230000999, 12013080230001084, 12013080230001085 і 12013080230001086, а також те, що 15.09.2009 року розпорядженням глави Розумівської сільради № 1635 затверджений проект землеустрою і [PERSON] з його помічником Скічко передані у власність земельні ділянки». Так, як відзначав суд раніше, долучені відповідачем копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань містять фабули, де містяться посилання на певні дії [PERSON] , не є належними доказами того, що кримінальні провадження розпочаті щодо нього, оскільки жодних відомостей про те, що [PERSON] мав певний статус сторони захисту у даних кримінальних провадженнях (підозрюваний, обвинувачений), в матеріалах справи немає. Не подано відповідачами також й доказів того, що 15.09.2009 року розпорядженням глави Розумівської сільради № 1635 затверджений проект землеустрою і [PERSON] з його помічником Скічко передані у власність земельні ділянки. Усі вищеперелічені фрази, в яких на думку суду міститься певна, чітко визначена судом недостовірна інформація про позивача, його діяльність у формі тверджень, є негативною та принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача й підлягає спростуванню. Щодо іншої оспорюваної інформації, поданої у вищезазначених статтях, суд приходить до наступних висновків. У публікації «Мошенник с замашками прокурора»: \~застосування словосполучення «самозванный «прокурор» є оціночним судженням автора, але має негативний характер; \~інформація, що «Звание помощника генерального прокурора на общественных началах для Куценко выхлопотал его патрон, народный депутат Украины Сергей Соболев» стосується дій іншої особи [PERSON] , який не є учасником даного судового провадження, не допитувався у судовому засіданні, а мовний прийом з застосування слова «выхлопотал» надає даному вислову оціночний характер з огляду на його словникове значення; \~інформація «Что касается интервью самозваного «прокурора», то большая часть его бравурных обещаний состояла в поливании грязью руководства и депутатов Запорожского района. И это при том, что [PERSON] и сам уже несколько сроков является депутатом этого района…» в частині, що [PERSON] протягом декількох строків був депутатом Запорізької районної ради є недостовірною, однак у зв`язку з відсутністю негативної спрямованості саме цієї інформації, її поширення не можна вважати цивільним правопорушенням; \~інформація « [PERSON] … хорошо нажился на его жителях, используя служебное положение» в оспорюваній частині є оціночним судженням, з огляду на словникове значення слова «нажился» та застосований мовний прийом; \~інформація «Все ужасы и преступления, о которых Куценко рассказал журналисту областного издания, уже давно стали материалами уголовного производства, а главным фигурантом этих дел непосредственно является лично Куценко и несколько его подельников»; «Хищение бюджетных средств, аферы с земельными участками - все это сходило с рук Куценко и его приспешникам только благодаря покровительству политического бездельника с депутатским значком Сергея Соболева и погрязшего в вымогательствах прокурора области Александра Шацкого»; в оспорюваній частині також є оціночними судженнями, оскільки перевірити таку інформацію неможливо. Застосування непроцесуального терміну «фігурант» хоча і пов`язує [PERSON] з певними матеріалами кримінального провадження, однак носить загальний характер, не конкретизує його статус у даних провадженнях, не є твердженням про те, що [PERSON] є суб`єктом конкретного злочину; \~інформація «Ведь именно по решению Шацкого восемь томов уголовных дел в отношении депутата Куценко продолжают пылиться в сейфах следователей» також є оціночним судженням, з огляду на словникове значення слова «пылиться» та застосований мовний прийом; У публікації «Мошенник с замашками прокурора»: \~слово «мошенник» у назві статті «Мошенник с замашками прокурора» є оціночним, має негативний для позивача характер; \~застосування порівняння [PERSON] у фразі «Громкое звание «прокурор» Куценко носит исключительно на общественных началах как иные сбежавшие из страны казнокрады считают себя министрами «правительства» в изгнании, а другие, не получившие должной поддержки народа на выборах, «трудятся» в теневом Кабмине» із казнокрадами, суд також вважає оціночним судженням, має негативний для позивача характер; \~застосування терміну «подельники» у фразі «…главным фигурантом этих дел непосредственно является лично Куценко и несколько его подельников» зогляду на словникове його значення (соратник, подельщик, компаньон, сотоварищ, соучастник) не прямо не можна вважати негативною інформацією, яка утворює склад цивільного правопорушення, хоча його застосування спрямоване на створення негативного іміджу позивача; \~інформація «… пройдохи типа [PERSON] и [PERSON] любыми методами будут зарабатывать голоса тех, кто не особенно разбирается в местных политиках. А популизм и откровенная ложь будут их главным оружием є оціночним судженням, має негативний для позивача характер; \~інформація « [PERSON] … на деле элементарно пьянствовал в одном из запорожских ресторанов» «…недопрокурор … В народе же таких людей, как правило, называют неблагодарной свиньей, но и это, пожалуй, слишком лестная характеристика для [PERSON] » «… врать Куценко умеет и делает это профессионально» є оціночними судженнями. Разом з тим, вони мають брутальний, образливий характер та порушують честь і гідність [PERSON] . У публікації «Коррупционный скандал в прокуратуре»: \~інформація «Сразу же после прихода в прокурорский кабинет Александр Шацкий прекратил все уголовные дела в отношении помощников [PERSON] и [PERSON] , пояснив это отсутствием состава преступления в их действиях. Аргументы жителей района, что Куценко и [PERSON] , используя свое служебное положение, стали владельцами более 250 гекторов элитных участков земли и завладели миллионными суммами бюджетных средств, в расчет прокурором не брались» в оспорюваній частині має оціночний характер, не є конкретною, носить загальний характер з однієї сторони, а з іншої головний зміст даної інформації полягає у висвітленні дій [PERSON] , який не є учасником даного судового провадження, не допитувався у судовому засіданні. У статті «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре»: \~інформація «хорошо известны своими сомнительными делами», «уголовное прошлое», «неблаговидные факты его недавней биографии», « [PERSON] и его подельников», «звездного «юношу», велеречиво обличающего [PERSON] », «коррупционеров», «оборотней» є оціночними судженнями, які мають для позивача негативний характер; У статті «Черный рот Генпрокуратуры»: \~назва статті «Черный рот Генпрокуратуры» носить негативних характер у зв`язку з застосуванням відповідного мовного прийому; \~інформація «Земельный рейдер, ябеда и ярый антипорошенковец», «говорящая голова ГПУ», «Владислав Куценко… с подельниками по земельному дерибану», «грозно насупив бровки и брызгая слюной», «Что, [PERSON] , вздрогнули? Вот оно яйцо, в котором иголочка, которая неприятно впивается в ваш государственный зад и создает неуют», «Вот такой латифундист сформировался при самом что ни есть преступном режиме [PERSON] », «Ябеда и мошенник под крылом нардепа [PERSON] », «лохонулся [PERSON] », «то землю отжимал, то манную кашку втридорога впаривал», «новому суперстару местного политического небосклона [PERSON] , взлетевшему до столичних высот и лоббирующему свои интересы через ранее нажитые святи в судах с учетом свого нового положення в Киеве, тому подтверджение активные переговоры [PERSON] во время судебного заседания» в оспорюваній частині є оціночними судженнями, які носять негативний, брутальний, образливий характер; \~інформація «Одной из схем, приписываемых Куценко и [PERSON] , стала инвентаризация земельных участков населенных пунктов - поселков и сел. Задача здесь была не научная и не картографическая (как сообщают источники, нужных замеров никто не проводил), а самая что ни на есть финансовая. Суммой, которую получили от инвентаризации села Степное организаторы схемы, называют 289 тыс. грн. Еще 130 тысяч, по данным наших источников, принесла инвентаризация земель села Малокатериновка. В схемах предприимчивых политиков имеются и другие населенные пункты: Новоалександровка, Владимировка, Балабино, Беленькое и Солнечное, где Куценко провел полную инвентаризацию земельных участков. Общая сумма «заработка» при этом составила порядка 2,5 млн. грн. Всего за несколько лет Куценко и [PERSON] добились практически полного контроля над землей в Запорожском регионе и переписали на себя и своих родственников ни много, ни мало - 260 га земли в Разумовке, Долинском, балке Канцеровке и Балабино», - сообщает наш источник в Запорожском районе. Свою роль здесь играла и схема с пайщиками в селах Глазуновка, Бабурка и Балабино. При оформлении участков на пайщиков, специально обученные чиновники оставляли лазейку в документации, которая потом позволяла вполне законными методами отсудить у людей их паи. «Потом Куценко и Колесников делили участки между собой», - сообщил источник» також в оспорюваній частині має оціночний характер; \~інформація «Ябеда и мошенник под крылом нардепа [PERSON] … « [PERSON] обратился к депутатам от имени местного жителя одного из населенных пунктов Запорожского района. Оперируя неким письмом от жителя, он заявил, что нынешний поставщик привозит некачественные продукты. Более того, продает их по значительно завышенным ценам, - рассказывает один из депутатов райсовета, - «Чтобы «искоренить банду, которая действует на территории района уже 20 лет», манипулируя тем, что эти продукты употребляют дети в детских садах и школах, [PERSON] предложил расторгнуть контракт с предпринимателем. Потом пришло еще одно письмо, а вслед за ним еще и еще. В результате, недовольными поставщиком продуктов оказались жители 10 населенных пунктов в районе Балабино, Кушугума, Малокатериновки, Григорьевки, [PERSON] , Степного, [PERSON] , [PERSON] , Лысогорки и [PERSON] результате район таки расторг договор с поставщиком продуктов и поручил эту функцию внезапно появившимся фирмам ФОП «Бован» и «Ріко-Стар». Как оказалось позднее, обе фирмы контролируются господами Куценко и Колесниковым. В год, учитывая значительные завышения стоимости продуктов, фирмы получали около 4 миллионов гривен чистого дохода. Имел ли с этого что-то сам нардеп Соболев, именем которого достигались договоренности? Вопрос остается открытым» в оспорюваній частині є оціночними судженнями автора. \~інформація, що [PERSON] «от имени Генпрокуратуры несет откровенную ахинею» є оціночним судженням; У статті «Силы света против бесов из тьмы»: \~вислів «матерого патриота и «прокурора» є оціночним судженням; У статті «История одной травли»: \~інформація «О том, что одиозный «прокурор» Владислав Куценко, ныне подвизающий в качестве «говорящей головы» при Генеральной прокуратуре Украины, парень не промах, в [PERSON] области знают многие. И дело здесь не тольк в крупных махинациях з землей, из-за которых на него заводились уголовные дела, но еще и в том, что гражданин [PERSON] необычайно мстителен ну, или последователен в случае, когда для достижения поставленных целей необходимо оказать давление на того или иного человека. Для этого у него есть наглость, беспощадность, высокие покровители в частности, выходец из Запорожья народный депутат Сергей Соболев и бланки запросов этого законника, ведь Куценко до своего загадочного взлета, изшироко известного в узких кругах коррупционера до звезды новостийных сюжетов, был у Соболева помощником», вислови: «Куценко необычайно мстителен», «у него ести наглость, беспощадность, высокие покровители», «обогретый прокурорським и депутатським покровительством, избежавший мобилизации в армию и осмелевший на фоне развернувшегося преследования патриотических сил» є оціночними судженнями, однак мають негативний для позивача характер; \~інформація «Оба запроса, в кулуарах инициированные помощником народного депутата С.В. Соболева [PERSON] , стали основаним для возбуждения уголовного производства № 2013080230000646 от 02.05.2013 г.» хоча і не знайшла доказового підтвердження під час судового розгляду, але не носить негативного характеру та не утворює складу цивільного правопорушення; \~вислів «И почему же вы подсуетились с «больничкой» как раз на то время, когда Родина хотела вас позвать защищать землю» є оціночним судженням з огляду на зміст мовного обороту та питальний зміст. Суд відзначає, що у ході судового розгляду позивачем не було доведено належними та допустимими доказами, що автором статей у газеті «Горожанин информ» («Специальный выпуск. Запорожский район» № 54 (342), стор. 1-4) є [PERSON] , який не вказаний як автор статей, заперечував даний факт, а тому суд виходить з того, що недостовірну інформацію в цих статтях поширило саме ТОВ «Офіс-Центр ЛТД», яке і має її спростувати. Досліджуючи показання свідків [PERSON] та [PERSON] , суд констатує, що вони не спростовують поданих вище висновків суду, також зводяться до суб`єктивної оцінки особи [PERSON] , його дій, якостей, а самі вони не були очевидцями конкретних дій [PERSON] . Обов`язок щодо спростування недостовірної інформації, поширеної у газеті «Горожанин информ (№27 (315) від 09.07.2015 року, стор. 2, 4) у статті «Коррупционный скандал в прокуратуре» та у газеті «Горожанин информ (№27 (315) від 09.07.2015 року, стор. 2, 4) у статті «Коррупционный скандал в прокуратуре» слід покласти на ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] . Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 р. якщо суд ухвалює рішення про право на спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Уточнюючи позовні вимоги щодо способу спростування недостовірної інформації, позивач виходив з того, що у ході судового розгляду суттєво змінились обставини, які вплинули на можливість здійснення спростування у разі задоволення позову. Обраний позивачем в уточненому позові спосіб спростування суд вважає обґрунтований з огляду на таке. Згідно Повного витягу з Державного реєстру друкованих засобів масової інформації, інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності № 14420 від 10.06.2016 р., наданого Запорізькою філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 18.03.2016 р., тобто вже після початку судового розгляду у даній цивільній справі, здійснено перереєстрацію друкованого засобу масової інформації газета «Горожанин информ». Так, замість ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» засновником газети стало ТОВ «РІК-СТАР». Крім того, змінилась назва видання українською мовою: замість колишньої назви «Горожанин информ» є нова назва «Горожанін інформ». З витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 09.06.2016 р. судом встановлено, що керівником обох підприємств є [PERSON] відповідач у справі. Засновниками обох товариств також є [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин, враховуючи факт зміни назви видання та засновника, а також приймаючи до уваги, що видання, яке поширило недостовірну інформацію продовжує існувати, керівником нової юридичної особи як засновника є таж сама особа, що і колишнього засновника [PERSON] , склад засновників ТОВ «РІК-СТАР» є таким самим як і ТОВ «Офіс-Центр ЛТД», зокрема й [PERSON] , спростування має бути здійснено у газеті «Горожанін-інформ» за рахунок ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» та [PERSON] . Щодо інформації поширеній в мережі Інтернет, суд виходить з наступного. У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. На переконання суду, позивачем не надано доказів поширення саме відповідачами інформації в мережі Інтернет, оскільки додана до позовної заяви роздруківка статей не є належним та допустимим доказом зазначеної обставини. Як зазначали в судовому засіданні представники відповідачів, відповідачі не є власниками веб-сайту, на якому розміщено інформаційні матеріали, не розміщали їх на цьому сайті, доказів зворотного позивачем чи його представником не надано. Оскільки позивачем та його представником не надано доказів порушення саме відповідачами немайнових прав позивача щодо розміщення публікацій в мережі Інтернет, вимоги позивача в цій частині суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Враховуючи, що судом не встановлено об`єктивний даних про те, що відповідачі є власниками сайту [INFO] та мають технологічну можливість вилучити з інтернет-сайту матеріали під назвою «Мошенник с замашками прокурора» і «Коррупционный скандал в прокуратуре», дана вимога також підлягає відхиленню. Вимога про зобов`язання [PERSON] публічно вибачитися перед [PERSON] за вживання у статті «Мошенник с замашками прокурора», розміщеній у газеті «Горожанин информ» (№32 (320) від 06.08.2015 року, стор. 12) і на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» www.gorozhanin.com.ua (дата та час розміщення: 06.08.2015 о 15 год. 37 хв.), у статті «Коррупционный скандал в прокуратуре», розміщеній у газеті «Горожанин информ (№27 (315) від 09.07.2015 року, стор. 2) і на інтернет-сайті газети «Горожанин информ» www.gorozhanin.com.ua (дата та час розміщення: 09.07.2015 о 17 год. 05 хв.), та у статтях «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Черный рот Генпрокуратуры», «Силы света против бесов из тьмы», «История одной травли», розміщених у газеті «Горожанин информ» («Специальный выпуск. Запорожский район» № 54 (342), стор. 1-4) оціночних характеристик у брутальній та образливій формі, які принижують честь і гідність [PERSON] також підлягає відхиленню. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 26 постанови Пленуму Верховного суду України Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те,\~ що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Суд не вправі зобов`язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб\~ судового\~ захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК. У відповідності з диспозицією ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 р. якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону\~ України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, в тому числі, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, котру зазнав позивач через розповсюдження про нього недостовірної, негативної та такої, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформації, суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне задовольнити частково часткового, стягнувши солідарно з відповідачів 1000,00 грн., оскільки заявлений до стягнення розмір моральної шкоди не є співрозмірним із завданою шкодою. При цьому суд виходить з того, що в судовому засіданні встановлено часткову недостовірність оспорюваної інформації, наявність в цій частині складу цивільного правопорушення, а також те, що оціночні характеристики, використані щодо позивача у статтях «Мошенник с замашками прокурора» і «Коррупционный скандал в прокуратуре», зокрема: «мошенник», «самозваный прокурор», «недопрокурор», «фигурант уголовных дел», «пройдоха», та у статтях «Еще один коррупционный скандал в прокуратуре», «Черный рот Генпрокуратуры», «Силы света против бесов из тьмы», «История одной травли»: «Черный рот Генпрокуратуры», «оборотень», «хорошо известный своими сомнительными делами», маючий «уголовное прошлое», «земельный рейдер», «ябеда», «говорящая голова ГПУ», «латифундист», «мошенник», «одиозный «прокурор»», «широко известный в узких кругах коррупционер» та інші, визначені у мотивувальній частині рішення як такі, дійсно вживаються у брутальній та принизливій формі та направлені на приниження честі і гідності позивача. Відповідний аналіз змісту інформації, визначення її змісту, міститься в мотивувальній частині даного судового рішення. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України, з кожного з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 981 грн. 90 коп. пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial