Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів за попереднім договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.06.2010 року між ним та відповідачами укладено попередній договір предметом, якого згідно п. 2 є купівля у останніх 1/3 частки житлового будинку № 6 та земельної ділянки для його обслуговування по провулку Черешневому в с. Маяки Луцького району Волинської області за вартістю в розмірі 190320,00 грн. (24000 доларів США), які було передано відповідачам ще до укладення даного договору. Вказує, що рішенням апеляційного суду Волинської області від 15.09.2015 року визнано недійсним вищевказаний договір. Враховуючи, що рішенням апеляційного суду Волинської області від 15.09.2015 року визнано недійсним попередній договір від 06.04.2010 року, позивач вважає, що в порядку ст. 216 ЦК України відповідачі зобовязані повернути йому сплачені ним на виконання умов даного договору кошти, у звязку з чим просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON] в його користь грошові кошти в розмірі 570170,00 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просили суд позов задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. 06.04.2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] укладено попередній договір предметом якого, згідно п. 2 є купівля позивачем у відповідачів 1/3 частки житлового будинку № 6 та земельної ділянки для його обслуговування по провулку Черешневому в с. Маяки Луцького району Волинської області. Вартість покупки становила 190 320 грн. (24 000 доларів США) про, що зазначено в п. 3 Попереднього договору та які були передані відповідачам ще до укладення цього договору (а.с. 7). Пунктом 1 попереднього договору передбачено, що сторони зобов'язуються в майбутньому до 06 квітня 2020 року повністю розрахуватися та укласти договори купівлі продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки для її обслуговування. Рішення апеляційного суду Волинської області від 15.09.2015 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним попереднього договору, визнано недійсним попередній договір від 06.04. 2010 року укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON],посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. У відповідності до пункту 5 вказаного договору для підготовки документів, необхідних для укладення основних договорів [PERSON] передав [PERSON], [PERSON] грошову суму в розмірі 182390,00 грн., що на день посвідчення договору по курсу НБУ становить 23000 доларів США. Враховуючи те, що валютою авансу згідно попереднього договору є гривня України, еквівалент якої визначений в іноземній валюті на момент укладення договору, підлягає стягненню з відповідачів сума у гривнях. Суд вважає безпідставними посилання позивача, що сума, яка підлягає до сплати відповідачами повинна визначатись за офіційним курсом долара США до гривні (станом на 25.01.2016 року 23000,00 доларів США становить 570170,00 грн.), оскільки саме сума у гривнях, а не в іншій валюті, була передана позивачем за попереднім договором. Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути в користь позивача грошові кошти за попереднім договором в розмірі 182390,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути в користь позивача 1823,90 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial