overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в Дергачівський районний суд Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.09.2011 в Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, за актовим записом №36. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем по справі [PERSON] він перебуває в шлюбі з 02.09.2011, зареєстрованому в Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, за актовим записом №36. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Основною причиною розпаду сім'ї стали сварки, повязані з відсутністю взаємного порозуміння, із-за різних поглядів на життя, несумісність характерів, що призвело до сварок. З 2015 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив його задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутністю, без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу, розгляд справи просила проводити за її відсутності, без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02.09.2011 в Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, за актовим записом №36, згідно свідоцтва про одруження серії І-ВЛ №163879, виданого 02.09.2011. Характер взаємовідносин між сторонами свідчить про остаточний розпад сім'ї сторін, примирення між ними неможливе. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд зазначає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 112 СК України передбачені підстави для розірвання шлюбу, а саме: суд повинен впевнитися, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. В даному випадку суд приходить до висновку, що збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі ст. ст. 110, 112 ,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в Дергачівський районний суд Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.08.2007 Полівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №4. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем по справі [PERSON] він перебуває в шлюбі з 10.08.2007 зареєстрованого в Полівській сільській раді Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №4. Від шлюбу дітей не мають. Основною причиною розпаду сім'ї стали непорозуміння із-за різних поглядів на життя, несумісність характерів, що призвело до сварок. З серпня 2017 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив його задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутністю, без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча була повідомлена належним чином про місце і час розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10.08.2007 Полівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №4, згідно свідоцтва про одруження серії І-ВЛ №058420, виданого 10.08.2007. Характер взаємовідносин між сторонами свідчить про остаточний розпад сім'ї сторін, примирення між ними неможливе. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд зазначає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 112 СК України передбачені підстави для розірвання шлюбу, а саме: суд повинен впевнитися, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. В даному випадку суд приходить до висновку, що збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі ст. ст. 110, 112 ,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в Дергачівський районний суд Харківської області з позовом до Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, [PERSON] третя особа: Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1202 га., що розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обгрунтування позову позивач [PERSON]. посилається на те, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], йому на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,1202 га, розташована за адресою: [ADDRESS]. Зазначений акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010969300345 Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. 27 листопада 2009 року відповідно до договору дарування зареєстрованому в реєстрі за №4054 посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Цидибрагою С.О., він подарував [PERSON] вищезазначену земельну ділянку. Відповідно до Заповіту від 27 листопада 2009 року зареєстрованого в реєстрі за №4057 та посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Цидибрагою С.О., [PERSON] заповів йому земельну ділянку площею 0.1202га. розташовану за адресою [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрованим виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, за актовим записом № 324. Після його смерті, він протягом шестимісячного терміну звернувся з заявою про прийняття спадщини до першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, на підставі чого було відкрито спадкову справу № 1001/2013. На підставі статті 1298 ЦК України, після закінчення шестимісячного терміну, він звернувся до Першої Державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Проте відповідно до листа від 18.11.2015 року за вихідним № 3459/02-14, для вирішення питання можливості оформлення спадкових прав необхідно звернутися до суду, оскільки відсутні документи, що стверджують право власності та державну реєстрацію вищевказаного нерухомого майна на ім'я спадкодавця - [PERSON] Враховуючи відмову нотаріуса та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в Дніпровський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 47-48). Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-17). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на корить позивача підлягає судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. При укладенні шлюбу відповідач прізвище не змінювала. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища відповідача не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] в Могилів-Подільський міськрайонний суд із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що 20 жовтня 2005 року померла [PERSON], після якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,270 га, яка розташована в землях Бандишівської сільської ради. [PERSON] (дошлюбне прізвище Пиріжок) [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після [PERSON], яка померла 20.10.2005. Заявник під час підготовки документів для звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав виявила розбіжності, а саме в свідоцтві про її народження прізвище зазначено «Пиріжок», а в заповіті від 22.07.2005 «Пірожок». Тому заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту від 22.07.2005 посвідченого на імя «Пірожок» [PERSON] (дошлюбне прізвище Пиріжок) [PERSON]. Представник заявника в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши думку представника заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі змісту заяви, 20.10.2005 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 008152. Після її смерті залишилась спадкове майно у виді земельної ділянки площею 3,270 га, що розташована в землях Бандишівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності не земельну ділянку серії ВН № 115369 (а.с.8, 12). Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за заповітом залишилась заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище Пиріжок) [PERSON] з тим, в заповіті від 22.07.2005, посвідченого секретарем Бандишівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області прізвище спадкоємця було зазначено «Пірожок» (а.с.9). При підготовці документів для прийняття спадщини, заявник виявила розбіжності в документах, а саме у вказаному вище заповіті її дошлюбне прізвище зазначено «Пірожок», а в свідоцтві про народження вона зазначена як «Пиріжок», що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії ІІІ-АМ № 467360 (а.с.10). Тобто під час складання вказаного вище документу, а саме заповіту від 22.07.2005 було допущено помилку в написанні дошлюбного прізвища заявника, яку на даний час іншим шляхом виправити не можливо. Окрім того, в свідоцтві про шлюб, згідно якого заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла його прізвище «Крічфалушій», її дошлюбне прізвище зазначено «Пиріжок» (а.с.11). Відповідно до\~ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити та встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] в Могилів-Подільський міськрайонний суд із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що 20 жовтня 2005 року померла [PERSON], після якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,270 га, яка розташована в землях Бандишівської сільської ради. [PERSON] (дошлюбне прізвище Пиріжок) [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після [PERSON], яка померла 20.10.2005. Заявник під час підготовки документів для звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав виявила розбіжності, а саме в свідоцтві про її народження прізвище зазначено «Пиріжок», а в заповіті від 22.07.2005 «Пірожок». Тому заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту від 22.07.2005 посвідченого на імя «Пірожок» [PERSON] (дошлюбне прізвище Пиріжок) [PERSON]. Представник заявника в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши думку представника заявник, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі змісту заяви, 20.10.2005 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 008152. Після її смерті залишилась спадкове майно у виді земельної ділянки площею 3,270 га, що розташована в землях Бандишівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності не земельну ділянку серії ВН № 115369 (а.с.8, 12). Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за заповітом залишилась заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище Пиріжок) [PERSON] з тим, в заповіті від 22.07.2005, посвідченого секретарем Бандишівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області прізвище спадкоємця було зазначено «Пірожок» (а.с.9). При підготовці документів для прийняття спадщини, заявник виявила розбіжності в документах, а саме у вказаному вище заповіті її дошлюбне прізвище зазначено «Пірожок», а в свідоцтві про народження вона зазначена як «Пиріжок», що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії ІІІ-АМ № 467360 (а.с.10). Тобто під час складання вказаного вище документу, а саме заповіту від 22.07.2005 було допущено помилку в написанні дошлюбного прізвища заявника, яку на даний час іншим шляхом виправити не можливо. Окрім того, в свідоцтві про шлюб, згідно якого заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла його прізвище «Крічфалушій», її дошлюбне прізвище зазначено «Пиріжок» (а.с.11). Відповідно до\~ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити та встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] в суд із зазначеним позовом та просить визнати за останньою в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 76,9 м2, житловою 54,9 м2, який знаходиться по вул. Лежанівській, 48 в с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області, посилаючись на те, що 14.01.2002 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Лежанівській,48 в с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області. Відповідно до ст. 161 ЦК України вона є спадкоємцем за законом майна покійного, але належним чином не може оформити право власності на нерухоме майно, оскільки при зверненні її представника до державного нотаріуса Гусятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, а саме на вищевказаний житловий будинок [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане майно на імя спадкодавця [PERSON]. Тому, просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вищезгадане нерухоме майно. Представник позивача [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача подав суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без участі їх представника. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, позивач фактично прийняла спадщину, а тому є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 76,9 м2, житловою 54,9 м2, який знаходиться по вул. Лежанівській, 48 в с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вказує, квартира за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 18.11.2013 року належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 03.12.2010 року [PERSON] подарувала [PERSON] свою частку у даній квартирі, і в результаті укладення договору дарування останній став повноцінним власником квартири. Водночас, у будинку зареєстрована [PERSON], яка була вселене до квартири, як член сім'ї попереднього власника. Просить усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування своїм майном, а саме: квартирою, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] шляхом припинення права [PERSON] користування цією квартиторою. Представника позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча повідомляла ся належним чином через оголошення у газеті «Волинь-нова», від 30 жовтня 2014 року, № 121. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 18.11.1993 року, копією договору дарування (а.с.5-6). Як вбачається із копії будинкової книги, відповідач [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою із 12.11.2013 року (а.с.3-4). Із пояснень позивача викладених у позовній заяві, вбачається, що остання не проживає за вищевказаною адресою. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення, а тому [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved