Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Управління державної міграційної служби України в Луганській області про усунення перешкод в користуванні квартирою 16, що знаходиться у будинку 67-В по вулиці Визволителів в місті Рубіжне шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. Про місце, день та час розгляду справи по суті, сторони повідомлялись належним чином. У судове засідання 17 липня 2015 року для розгляду справи по суті позивач і відповідач не зявились. Позивач через канцелярію Рубіжанського міського суду Луганської області подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів, а у випадку неявки відповідача вказав, що не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив, а правом на подачу заперечень та доказів, якими вони обґрунтовуються не скористався. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач, який був належним чином повідомлений про проведення судового засідання 01 липня 2015 року та 17 липня 2015 року, двічі не з`явився. Заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило, а причини неявки ним не повідомлені. За таких обставин, та на підставі згоди позивача розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини пятої статті 209 Цивільного процесуального кодексу України занесена до журналу судового засідання. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказував на те, що квартира № 16 у будинку 67-В, який розташований по вулиці Визволителів у місті Рубіжне Луганської області, придбана ним згідно договору купівлі-продажу від 02 червня 2015 року, у [PERSON] та [PERSON]. Вказана квартира належала відповідачам на праві спільної приватної власності. Після її продажу, [PERSON] самостійно здійснив зняття з реєстрації у вказаній квартирі, а [PERSON] залишився бути зареєстрованим, проте починаючи з травня 2014 року у квартирі за місцем реєстрації не проживає, в звязку з переїздом на нове місце проживання. Тому позивач вважає, що [PERSON] втратив право користування цією квартирою. А оскільки відповідач сам не здійснив зняття з реєстрації у цій квартирі, це заважає позивачу повною мірою використовувати його повноваження власника на вільне використання та розпорядження квартирою. На основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини: Другого червня 2015 року, [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купив, квартиру №16 у будинку №67-в, який розташовано по вулиці Визволителів у місті Рубіжне Луганської області (а.с.4-5). І 02 червня 2015 року, останній зареєстрував своє право приватної власності на куплену квартиру (а.с.6). На момент укладення договору купівлі-продажу квартири, [PERSON] мав право користування нею та зареєстроване місце проживання в ній (а.с.9). Починаючи з травня 2014 року, [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, що підтверджується актом обстеження квартири (а.с.8). Пятнадцятого червня 2015 року, [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до [PERSON], яким просить усунути перешкоди в користуванні квартирою, визнавши останнього таким, що втратив право користування квартирою №16, яка знаходиться в будинку № 67-В, що розташований по вулиці Визволителів в місті Рубіжне Луганської області. А також зняти його з реєстрації. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини, в межах яких виник спір щодо наявності у відповідача права користування квартирою, як між власником та колишнім власником житла. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до положень частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з частиною першою статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, саме власнику майна належать правомочності володіння, користування і розпорядження майном, що підтверджується і положеннями частини першої статті 317 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України), позбавити яких, власника можна тільки на умовах передбачених законом. Так, з огляду на положення пункту першого частини першої статті 346 ЦК України, право власності, а значить і право користування, як одна з його складових, припиняється у разі відчуження власником свого майна. Судом встановлено, що у звязку із продажем квартири №16, яка знаходиться в будинку № 67-в, що розташований по вулиці Визволителів в місті Рубіжне Луганської області позивачу, у [PERSON] припинилось право власності на вказану квартиру, а тому він втратив усі правомочності власника щодо цієї квартири, й у тому числі право користування. З огляду на це, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування проданою ним квартирою повністю. За таких обставин, а також з огляду на те, що відповідач продовжує бути зареєстрованим у квартирі №16, яка знаходиться в будинку № 67-в, що розташований по вулиці Визволителів в місті Рубіжне Луганської області (а.с.9), за відсутності права користування нею, суд констатує що така обставина дійсно створює перешкоди позивачу у користуванні своєю власністю, які слід усунути. Способом усунення таких перешкод буде визнання відповідача таким, що втратив право користування названою квартирою, про що власне і просить позивач. Тому, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Отже,

Outcome: approved