Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.08.2008р. В шлюбі у сторін народилась донька, [PERSON] , [INFO] . На момент звернення до суду з вказаним позовом, сторони разом не проживають, спільна дитина сторін перебуває на утриманні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним. З врахуванням наведеного, позивач Від відповідача відзив не надходив. 08.12.2018 ухвалою Київського апеляційного суду Шевченківський районний суд м. Києва визначено для забезпечення розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. 17.12.2018 ухвалою суду по справі відкрито провадження, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомленням сторін, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи. 02.04.2019 від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої справу просила розглядати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Так, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно вимог ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Оскільки остання відома адреса відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території: [ADDRESS] , судом вживалися заходи щодо повідомлення останнього про дату, час та місце розгляду справи належним чином у відповідності до вище вказаних положень Закону, зокрема, через оголошення на офіційному веб-сайті суду (http://cort.gov.ua/). Відповідно до ч. 4 ст. 222 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно положень ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», з опублікуванням оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, відзиву проти позовної заяви не надав, а також того, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення з вказаним позовом до суду сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2008р. (Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] , актовий запис № 95). Від шлюбу сторони мають спільну дитину, доньку: - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 352). Відтак, судом встановлено, що відповідач, [PERSON] , є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про склад сім`ї від 01.11.2018 № 449 та копією паспорта позивача з відміткою про реєстрацію місця проживання. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (Паспорт серія та № [NUMBER] , виданий Красноперекопським МРВ ГУМВС України в АР Крим 28.12.2006р.). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який покладається рівною мірою на обох батьків. Відповідно до положень ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем. Позивач самостійно несе тягар по утриманню доньки. Відповідач на день винесення рішення по справі матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним, інших утриманців не має та може надавати матеріальну допомогу. При цьому, відповідач в судове засідання не з`явився, зазначені в позові обставини не спростував. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність і достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача на утримання підлягають до стягнення аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] в розмірі в розмірі ј заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача з вказаним позовом до суду - 10.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved