Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] №50647171 від 14.01.2020 року заявнику відмовлено в державній реєстрації права приватної власності на квартиру, що розташована в [ADDRESS] , оскільки в свідоцтві про право власності виданого згідно рішення від 30.06.1994р. № 546 вказано власника [PERSON] , тоді як заяву подає [PERSON] . Просить встановити факт, що свідоцтво про право власності від 30.06.1994р. видане [PERSON] на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради народних депутатів від 30.06.1994р. №546 «Про приватизацію державного житлового фонду» на квартиру, що розташована в [ADDRESS] , належить [PERSON] , [INFO] . 26.02.2020року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання заявник не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесені рішення покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 30.06.1994року № 546 «Про приватизацію державного житлового фонду м. Вінниці» [PERSON] передано в приватну власність квартиру [ADDRESS] (а.с.11-13). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1994 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.19). Однак, відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , копії паспорта серія [NUMBER] та копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] ім`я заявника є [PERSON] (а.с.4-5, 7,8). При видачі свідоцтва про право власності на квартиру, було допущено помилку, яка перешкоджають заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру ім`я заявника записано, як « [PERSON] », що не збігається із записом його ім`я в паспорті громадянина України - [PERSON] ». Надані докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у правовідносинах щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа, відповідають вимогам ст. ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч.3 ЦПК України. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року № 5 «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved