Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом посилаючись на те, що від спільного життя з [PERSON] в них народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу з відповідачкою знаходиться на його повному матеріальному утриманні і вихованні. Відповідачка ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому просить стягувати аліменти на його користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 700, 00 (сімсот грн 00 к.) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні (а.с. 22). Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, щодо задоволення такого заперечила, при цьому пояснила, що сплачувати аліменти на утримання сина неспроможна у звязку з важким матеріальним становищем унаслідок заборгованості за отриманими кредитами. Зазначила, що позивач перешкоджає їй спілкуватися з дитиною, однак між ними досягнуто усної згоди щодо спільно набутого майна і таке залишається позивачеві. Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 150 СК України - батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом вищевказаних норм та п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справа щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. За ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно чинного рішення Свалявського районного суду від 04.06.2014 року встановлено місце проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] (а.с. 12). Судом встановлено, що матірю дитини: [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с. 3-4). За таких обставин аліменти слід встановити у твердій грошовій сумі у розмірі 700, 00 (сімсот грн 00 к.) грн. щомісячно на і до досягнення дитиною повноліття. Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved