Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначається, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.08.2017, однак з 29.10.2018 між ними припинені фактичні шлюбні стосунки у звязку із непорозумінням. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення не згоден. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Також позивач після розірвання шлюбу просив залишити йому прізвище [PERSON]. У підготовче засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також вказала, що позовні вимоги визнає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України розглядав цивільну справу за наявними у справі матеріалами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи, як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Філімоновська) [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12 серпня 2017 року Кремінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 66, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 228277 (а.с. 5). Відповідно до\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що з 29.10.2018 між сторонами припинені фактичні шлюбні стосунки у звязку із непорозумінням. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення він не згоден. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Відповідачем суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В той же час, у наданій суду заяві відповідач визнає позовні вимоги і не заперечує проти розірвання шлюбу. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до\~ ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне задовольнити позов та розірвати шлюб між ними. Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В той же час, оскільки судом було встановлено, що позивач під час державної реєстрації вказаного шлюбу не змінював прізвища, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про залишення йому прізвища, а тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial