Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить визнати за ним право власності на 1/6 частку житлового будинку №12 по вулиці Шкільна в місті Жовті Води Дніпропетровської області та прилеглу до вказаного будинку земельну ділянку розміром 0,0725 га. Позивач свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 25 березня 2014 року померла його рідна тітка [PERSON]. За життя, а саме 11 березня 2014 року, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори, яким заповіла йому все належне їй на праві власності майно. Після смерті [PERSON], він звернувся у встановленому законом порядку до Жовтоводської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, про що отримав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 31 березня 2014 року. Під час звернення із визначеною заявою, окрім наявності заповіту, йому стало відомо, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 листопада 2002 року посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори, визначено частку спадкового майна в розмірі 2/3 частки належну [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 01 квітня 2002 року, яке складається з 1/2 частки житлового будинку №12 по вулиці Шкільна в місті Жовті Води та прилеглої до будинку приватизованої земельної ділянки розміром 0,0725 га. Окрім того, визначене свідоцтво має приписку, якою визначено, що на 1/6 частку спадкового майна свідоцтва не видано. Однак, йому нічого не відомо щодо інших ймовірних спадкоємців на майно належне подружжю [PERSON], які доводяться йому дядьком та тіткою. З часу смерті дядька [PERSON], тобто з 01 квітня 2002 року, він разом із дружиною постійно проживали із тіткою [PERSON], відкрито і безперешкодно користувався будинком №12 по вулиці Шкільна в місті Жовті Води Дніпропетровської області та прилеглою до нього земельною ділянкою. За весь цей час, особи, які б мали претензії на 1/6 частку спадкового майна після смерті [PERSON], до них не звертались. Таким чином, відповідно до вказаного вище заповіту, він являється спадкоємцем 2/3 частки вського нерухомого майна залишеного після смерті [PERSON] Однак, 1/6 частка спадкового майна, на яку свідоцтво про право власності на спадкове майно не видано, є відкритою. Крім того, позивач вказує на те, що приватизована земельна ділянка розміром 0,0725 га, що прилягає до будинку №12 в місті Жовті Води Дніпропетровської області, згідно державного акту про право приватної власності на землю, в даний час, залишається зареєстрованою на імя [PERSON], померлого 01 квітня 2002 року, оскільки не перереєстрована, у встановленому законом порядку. Однак, вказана земельна ділянка фактично належала [PERSON] на праві власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] За викладених обставин, позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/6 частку будинку №12 по вулиці Шкільна в місті Жовті Води Дніпропетровської області та прилеглої до даного будинку земельної ділянки розміром 0,0725 га. Позивач [PERSON], як і його представник адвокат [PERSON], що діє на підставі договору №22/10-ЦС від 08 жовтня 2014 року, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилися. При цьому, представником позивача надано заяву, щодо розгляду справи без їх з позивачем участі. У наданій заяві позовні вимоги просить задовільнити у повному обсязі. Представник Жовтоводської міської ради [PERSON], що діє на підставі довіреності від 05.01.2015 року №4/4-01-16, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився надавши заяву з проханням розглядати справу без його участі. В поданій заяві не заперечує проти задоволення позовних вимог. Завідувач Жовтоводської державної нотаріальної контори [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився. В наданій заяві просив провести розгляд справи у його відсутність. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. 25 березня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 березня 2014 року за актовим записом №222 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.9). За життя, а саме 11 березня 2014 року, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори, яким зробила розпорядження щодо належного їй на праві власності майна та заповіла його своєму племіннику [PERSON] (а.с.12). [PERSON], яка є дружиною [PERSON], померлого 01 квітня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 квітня 2011 року за актовим записом №239 виданого відділом реєстрації актів громадського стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, належало право власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно, право власності на яке в зазначеній частці посвідчується свідоцтвом виданим державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3820, складається з: житлового будинку №12 по вулиці Шкільна в місті Жовті Води Дніпропетровської області, житловою площею 26,7 кв.м., з господарчими будівлями: гараж Б, туалет Г, сарай В, погріб Вп/д, колодязь К, огорожа №1-3, водопровід І, замощення П, на приватизованій земельній ділянці площею 725 кв.м. (а.с.11). Крім того, [PERSON], як дружина, успадкувала 2/3 частки із вказаного вище майна належного на праві власності [PERSON], після смерті останього, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори 07 листопада 2002 року та зареєстрованого в реєстрі за №3821 (а.с.10). Згідно вказаного вище свідоцтва на 1/6 частини зазначеного спадкового майна свідоцтво не видано. Також судом встановлено, що приватизована земельна ділянка розміром 0,0725 га по вулиці Шкільна,12 в м. Жовті Води, у встановленому законом порядку не була перереєстрована на імя нині померлої [PERSON] та згідно державного акту на право приватної власності на землю, в даний час, залишається зареєстрованою на імя раніше померлого [PERSON] (а.с.16). Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року зазначено, що відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК України). Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року - за положеннями статей 335\~і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Судом встановлено, що з часу смерті [PERSON], 01 квітня 2002 року, і до часу смерті [PERSON], 25 березня 2014 року, остання відкрито і безперешкодно користувалась житловим будинком №12 по вулиці Шкільна в місті Жовті Води Дніпропетровської області, та прилеглою до нього приватизованою земельною ділянкою площею 0,0725 га, з господарськими спорудами. Після смерті [PERSON] вищевказане майно фактично перейшло в користування її племінника [PERSON] Таким чином, строк безперервного володінням нерухомим майном спадкодавцем, а після спадкоємцем, перевищує десять років. Факти, що викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені ним письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб та ніким не оспорюється. У зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved