Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Орлівщанської сільської ради, третя особа: Новомосковська районна державна нотаріальна контора, в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що договір купівлі-продажу житлового будинку з службовими будівлями [ADDRESS], укладений 20 вересня 1974 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений [PERSON], померлим [INFO], та визнати за ним право власності на житловий будинок - А, прибудову - а, тамбур аі, погріб - пг, сарай - Б, вбиральню - В, колодязь - К, ворота № 1, огорожу № 2, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS], що розташований на приватизованій земельній ділянці. Даний будинок належав померлому на підставі договору купівлі-продажу будинку від 20.09.1974 року. Єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті є позивач. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в правовстановлюючому документі - договорі купівлі-продажу будинку є розбіжності у написанні прізвища власника: в свідоцтві про смерть зазначено «[PERSON]», а в договорі «[PERSON]». Позивач зазначає, що у вищевказаному договорі купівлі-продажу прізвище батька помилково зазначено неправильно, а саме, як «[PERSON]», в той час, як він «[PERSON]». За таких обставин, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх невизнаних прав. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, надавши пояснення з приводу обставин викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у свою відсутність. Представники третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у свою відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.7), після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно договору купівлі-продажу від 20.09.1974 року, посвідченого секретарем Орлівщинської сільської ради за реєстр. № 107, [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с.9-10). Суду надано довідку № 1187 від 01.07.2013 року, видану виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради, з якої вбачається, що адреса житлового будинку [ADDRESS], змінювалася, і у зв'язку з уточненням та інвентаризацією житлових будинків змінено з № 2 на № 4 (а.с.14). Крім того, згідно довідки № 1208 від 03.07.2013 року, виданої виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради, за померлим [PERSON], 1938 року народження, знаходилася в користуванні земельна ділянка, розташована по [ADDRESS] площею 0,15 га, яка не приватизована (а.с.16). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом не встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт, а тому спадкування в даному випадку здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], є його син - позивач [PERSON] Інших спадкоємців судом не встановлено. На виконання вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори, однак державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в правовстановлюючому документі - договорі купівлі-продажу будинку є розбіжності у написанні прізвища власника: в свідоцтві про смерть зазначено «[PERSON]», а в договорі купівлі-продажу «[PERSON]» (а.с.6). Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. У відповідності до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставі, не заборонених законом. Суду надано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовлений станом на 27.04.2011 року, з якого вбачається, що власником цього будинку є [PERSON] (а.с.11-13). Крім того, згідно довідки № 1186 від 01.07.2013 року, виданої виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради, [PERSON], [INFO], дійсно постійно мешкав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] мешкав з сином [PERSON] (а.с.15). Таким чином, факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку зі службовими будівлями [ADDRESS], укладений 20.09.1974 року між [PERSON] та [PERSON], знайшов своє підтвердження в зібраних по справі доказах. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу житлового будинку з службовими будівлями [ADDRESS], укладений 20.09.1974 року між [PERSON] та [PERSON], - [PERSON], померлому [INFO], та визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок - А, прибудову - а, тамбур аі, погріб - пг, сарай - Б, вбиральню - В, колодязь - К, ворота № 1, огорожу № 2, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті його батька - [PERSON], померлого [INFO]. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved