Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] , просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 8.04.1989 року у виконавчому комітеті Павлиської селищної ради, Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис № 13 між ним та відповідачкою. Позов мотивує тим, що 8.04.1989 року у виконавчому комітеті Павлиської селищної ради, Онуфріївського району Кіровоградської області зареєстрував шлюб з відповідачкою. На момент звернення до суду неповнолітніх або малолітніх дітей від шлюбу не мають. Шлюбні відносини припинені з липня 2019 року через те, що вони не підтримують з відповідачем подружні стосунки, в них немає спільних інтересів. Відповідач без будь- яких попереджень та пояснень не інформуючи його про це, без будь яких на те підстав залишила місце їхнього на той час спільного проживання. Вони живуть кожен своїм життям та він не має бажання бути разом із дружиною. Їхне подальше, спільне з відповідачем проживання однією сім`єю є неможливим, а тому вважає немає сенсу для примирення. Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 8.09.2020 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. 7.10.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого [PERSON] прохає задовольнити позовну заяву щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 8.04.1989 року у виконавчому комітеті Павлиської селищної ради, Онуфріївського району Кіровоградської області за актовим записом № 13 між нею та позивачем. Також зазначила, що з домоволодіння в якому вони разом проживали, вона була змушена піти, оскільки позивач відносно неї застосовував фізичну силу. Він не дозволяв їй звертатися в медичні заклади та робити операцію, відмовляв їй в наданні допомоги, з приводу чого між ними постійно виникали сварки. З приводу, твердження позивача, що шлюбні відносини між ними припинені в кінці липня 2019 року,не відповідають дійсності, оскільки вони періодично спілкувалися по телефону, переписки смс. Вони неодноразово сумісно обідали в дочки та кафе, обговорювали спільні справи, здійснювали безготівкові та готівкові розрахунки. Крім того, для вирішення спільних справ їздили з позивачем в органи БТІ, сільської ради, державного реєстратора, нотаріуса. Також за його власною ініціативою позивач возив її в лікарню, магазини, тощо. На даний час їй відомо, що позивач проживає з іншою жінкою, у зв`язку з чим примирення між ними є неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, Представник позивача адвокат Білокінь О.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача адвокат Маслій В.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав врахувати при винесенні рішення відзив на позовну заяву. Частиною 2 статті 247\~ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110,112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу\~України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 8.04.1989 року у виконавчому комітеті Павлиської селищної ради, Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя не підтримує шлюбних відносин. Спільне життя сторін не склалося в зв`язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, відсутності загальних інтересів. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. \~Спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами немає. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одногоз них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.28\~ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону, звичаю національної меншини, до якої вона належить. Зокрема, Законом України №2398-У1 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який набув чинності 27.07.2010р., внесено зміни до ст.235 ЦК України, а саме було доповнено частиною другою, згідно якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається. Статтею 295\~ЦК передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, це є правом відповідача після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.115\~Сімейного кодексу\~України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 840,80 грн..

Outcome: approved