Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся 24.11.2017 року до Приморського районного суду м. Одеси суду з позовом до [PERSON] в якому просить зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою, [PERSON], [INFO]. Визначити наступні способи участі позивача у вихованні доньки: особисте спілкування, необмежене спілкування з донькою [PERSON], [INFO] особисто кожні вихідні з можливістю залишення у батька, [PERSON] з ночівлею або виїздом на відпочинок за обставинами; необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з донькою або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком; в день його побачення з донькою, позивач має право особисто забирати доньку з дому, школи та інших місць перебування доньки. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 24 липня 2010 року було укладено шлюб. Від шлюбу з відповідачкою у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. З грудня 2013 року сторони разом не мешкають, спільного господарства не ведуть. Фактично шлюбні відносини з вказаного часу між сторонами припинилося, але розірвання шлюбу сторони не оформляли. Після фактичного припинення шлюбних відносин донька залишилася проживати разом із матір?ю. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, у позивача з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідування. Для позивача почали створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачки в прийнятті участі у вихованні дитини. Всі намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка перешкоджає йому та штучно створює такі обставини через які позивач не може нормально зустрічатися з донькою. Провадження по справі відкрито 04 грудня 2017 року. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 04 грудня 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнає вимоги частково, не заперечує проти участі батька у побаченні з дитиною, однак способами, які підходять відповідачеві. При цьому відповідач посилається на те, що з грудня 2013 року між сторонами було фактично припинено шлюбні відносини. Донька з цього часу проживає з матір'ю. За час окремого проживання починаючи з 2013 року позивач з власної ініціативи зустрічався з донькою двічі-тричі на рік, однак міг забути привітати доньку на свята та на день народження. До присудження аліментів у судовому порядку у червні 2017 року, у розмірі 900 грн. на місяць, які можуть покрити лише частково нормальне харчування дитини, позивач жодним чином не приймав участь як в утриманні доньки, так і в розвитку здібностей та забезпеченні її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Виходячи з інтересів дитини, відповідач пропонує наступні способи участі батька у вихованні доньки та їх особистого спілкування: необмежене спілкування батька [PERSON] з донькою [PERSON] особисто кожну четверту суботу або неділю (на вибір) місяця з обов'язковим попереднім погодженням з матір'ю [PERSON]; виходячи з інтересів дитини та того, що дитина є жіночої статті особисті побачення з батьком можливі без залишення в батька з ночівлею або виїздом на відпочинок з ночівлею; в день побачення з донькою батько має право особисто забирати доньку з дому, школи та інших місць з обов'язковим попередженням про це матір дитини; батько може здійснювати супровід дитини на різноманітні додаткові розвиваючі гуртки, до басейну та інше, з обов'язковим погодженням місця та часу з матір'ю дитини на момент відвідування таких занять; батько має право на додаткові зустрічі з дитиною у дні народження доньки, батька та найближчих родичів зі сторони батька та інші значимі дні для доньки (перше вересня, останній дзвоник та інше.) з обов'язковим попереднім погодженням з матір'ю дитини. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності, не заперечувала проти побачення батька з дитиною, проте лише на запропонованих нею умовах. Представник третьої особи, надав заяву про проведення судового засідання за її відсутності, при цьому вказала, що сторони станом на 11.12.2018 року не зверталися до відділу опуки та піклування Приморської РА ОМР з питанням щодо надання висновку про участь батька у вихованні дитини. Суд розглядає справу за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між сторонами 24 липня 2010 року було укладено шлюб, від якого [INFO] року у них народилася донька [PERSON]. Починаючи з грудня 2013 року між сторонами фактично припинено шлюбні відносини, вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Донька з цього часу проживає з матір'ю [PERSON]. Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч.2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.2, 3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1,2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що позивач не довів наявність у нього перешкод як батька дитини, які йому чинить мати дитини у його побаченнях з дитиною. Натомість судом встановлено згоду відповідача на побачення позивача зі своєю донькою. При цьому, судом встановлено, що позивач не звертався до органу опіки та піклування щодо визначення способів його побачень з дитиною, а тому фактично відсутній і факт порушення такого порядку з боку відповідача. Будь-яких доказів, які б надавали суду можливість врахувати ставлення батька до виконання ним своїх обов'язків, особисту прихильність дитини до батька та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я батька, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами, позивачем суду не надано. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] не обґрунтованими та відмовляє у їх задоволенні.

Outcome: dismissed