Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Плужненського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа 1-111 ступенів, гімназія ім. Р.Й. Бортника» про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обгрунтування позову посилається на те, що він працював у відповідача з 14 жовтня 1998 року, а на посаді електрика з 02 лютого 2009 року. 15 квітня 2015 року його було ознайомлено із наказом про звільнення з роботи, однак позивач своє звільнення вважає незаконним, а тому просить поновити його на роботі на посаді електрика з 15 квітня 2015 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також стягнути моральну шкоду в сумі 1 грн. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник відповідача директор школи [PERSON] заперечив проти позову, зазначив, що він діяв у відповідності до наказу відділу освіти Ізяславської РДА. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] працював у Плужненському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа 1-111 ступенів, гімназія ім. Р.Й. Бортника» на посаді електрика з 02 лютого 2009 року. Відповідно до наказу відділу освіти, молоді та спорту Ізяславської районної державної адміністрації № 28-н від 29 січня 2015 року, витяг з якого представлений суду, було зобовязано керівників загальноосвітніх навчальних закладів перевести з 15 квітня 2015 року з постійних працівників на сезонні електриків (операторів) електроопалення, в тому числі і Плужненського НВК. На виконання зазначеного наказу директор НВК [PERSON] 03 лютого 2015 року видав наказ про попередження [PERSON], електрика школи, про перевід його працювати на період опалювального сезону. В подальшому 03 квітня 2015 року директором Плужненського НВК «ЗОШ 1-111 ступенів-гімназія» був виданий наказ, згідно якого [PERSON], оператора електроопалення НВК, переведено з постійного працівника на сезонного з 15 квітня 2015 року. Як вбачається із книги наказів по Плужненському НВК, із даним наказом [PERSON] ознайомлений не був. 15 квітня 2015 року директором НВК [PERSON] був виданий наказ про звільнення [PERSON], електрика (оператора електроопалення), з посади у звязку із закінченням паливного сезону з 15 квітня 2015 року. На вимогу суду відповідачем наданий штатний розпис адміністративно-господарських працівників Плужненського НВК на 2014-2014 рік. Як ствердив у судовому засіданні директор НВК [PERSON] будь-яких змін у штатний розпис в 2015 році не вносилися. Відповідно до ст. 32 Кодексу законів про працю України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Як вбачається із обставин, встановлених судом, у Плужненській ЗОШ з ініціативи адміністрації безстроковий трудовий договір [PERSON] був змінений на строковий без згоди працівника. [PERSON], будучи електриком, був ознайомлений із посадовою інструкцією електрика Плужненського НВК, відповідачем у судовому засіданні не доведено, що посада електрика та оператора електроопалення є ідентичними. Із матеріалів справи слідує, що у Плужненському НВК відбулися зміни в організації виробництва та праці, однак належним чином це не було оформлено. Крім того, у наказі про звільнення [PERSON] з посади не зазначена стаття Кодексу законів про працю України, на підставі якої проведено розірвання трудового договору. Оскільки суд дійшов висновку про звільнення [PERSON] із порушенням трудового законодавства, його слід поновити на роботі та стягнути із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу : - розмір середньомісячного заробітку за два останні місяці перед звільненням [PERSON] становив 1223 грн.; - кількість робочих днів за цей період 41; - середньоденна заробітна плата 59 грн. 65 коп.; - кількість робочих днів за час вимушеного прогулу 88. Розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу становитиме 5249 грн. 50 коп. Згідно ст. 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що відповідачем були допущені порушення трудових прав позивача, при цьому враховує характер правопорушення, ступінь вини роботодавця, глибину моральних страждань [PERSON], а тому задовольняє дану вимогу в межах заявленого позову. На підставі ст.ст. 32, 40 п. 1, 235, 237-1 Кодексу законів про працю України, ст. 41 Закону України „Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності,

Outcome: approved