Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 19714,86 гривень, мотивуючи тим, що в період з 20 лютого 2005 року по 31 липня 2008 року він працював на державному підприємстві водних шляхів «Устьдунайводшлях» та був звільнений за згодою сторін з посади директора. В день звільнення відповідач повинен був виплатити кінцевий розрахунок. Згідно виписки з наказу № 58-к від 31 липня 2008 року йому були компенсовані 106 календарних дні невикористаної відпустки. В порушення ст.ст.47, 116 КЗпП України кінцевий розрахунок з ним не проведено до теперішнього часу, а тому просить стягнути заборгованість в сумі 19714, 86 гривень. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. Представник відповідача заявлені позовні вимоги визнала частково в сумі 10950,04 грн, вважає, що в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачеві були безпідставно нараховані оклад в сумі 4000 гривень, надбавка в сумі 2000 гривень, компенсація за відпустку в сумі 1303,80 гривень, тобто за вирахуванням відрахувань позивачеві було безпідставно нараховано 5990,95 гривень, окрім того позивачем не повернуто підприємству 2871 гривня, які були незаконно перераховані йому на рахунок, тобто всього позивачем завдано підприємству шкоду на загальну суму 8861, 95 грн, в стягненні яких на користь позивача просять відмовити. Вислухавши сторони, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 116 ч.1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] знаходився з ДП ВШ «Устьдунайводшлях» в трудових відносинах з 20 лютого 2005 року (наказ №29 від 06 лютого 2005 року). 31 липня 2008 року згідно з наказом № 957 від 31 липня 2008 року був звільнений з займаної посади за згодою сторін, що підтверджено копією трудової книжки. На момент звільнення сума невиплаченої заборгованості склала 19714,86 грн., що підтверджено розрахунковим листом ДП ВШ «Устьдунайводшлях» від 11 серпня 2008 року. Проте при звільненні відповідач остаточний розрахунок в терміни, передбачений ст. 116 КЗпП України з [PERSON] не провів, проти чого в судовому засіданні не заперечував представник відповідача. Враховуючи вищезазначене, оскільки відповідачем в порушення вимог ст.116 КЗпП України при звільненні [PERSON] не була проведена виплата всіх сум, що належали йому від підприємства, посилання представника відповідача на наявність завданої позивачем підприємству матеріальної шкоди не є підставою для невиплати нарахованої йому заробітної плати, до того ж ДП ВШ «Устьдунайводшлях» відповідний позов щодо стягнення з позивача безпідставно нарахованих грошових коштів та завданої шкоди не заявлявся, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з ДП ВШ «Устьдунайводшлях» на користь [PERSON] суму невиплаченої заборгованості в повному обсязі, а саме 19714,86 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved