Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позов мотивує тим, що він, [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від № 321 є власником житлового будинку № 1, що знаходиться в с. Холмець по вул. Шумна, Ужгородського району, в якому і по сьогоднішній день проживає та продовжує бути зареєстрованим. Зазначає, що разом з ним, в даному будинку зареєстрований його син, [PERSON] [INFO], який більше 10 років фактично не проживає в ньому. Підтвердженням цього є довідка про склад сім'ї, видана виконкомом Холмецької сільської ради. Вказує, що відповідач не приймає участі у спільному побуті, не несе інших витрат по утриманню будинку, а навпаки з'являється періодично і наносить йому тілесні ушкодження. Після розлучення з дружиною, відповідач став частіше навідуватися і робити умисну шкоду господарству, а саме 02.01.2016 року після обіду з незрозумілих йому причин почав вирубувати фруктові дерева, смородину та використовує майно на власний розсуд. Також, зазначає, що відповідач час від часу зявляється і ображає його, б'є, принижує. Йому неодноразово доводилось викликати міліцію, щоб засвідчити факти побиття. На підставі вищенаведеного, просить суд без надання іншого житлового приміщення зняти з реєстрації [PERSON] та визнати його таким, що втратив право на користування житловим будинком по вул. Шумній 1, у с. Холмець Ужгородського р-ну, а також зобов'язати сектор громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в його будинку. Позивач у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, оскільки останні три роки після розлучення з дружиною він постійно проживає разом з батьком, зазначаючи, що вказаний факт можуть підтвердити свідки. Також, відповідач подав через канцелярію суду письмові заперечення від 06 квітня 2016 року проти визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої заперечення обґрунтовує тим, що він зареєстрований та проживає за адресою [INFO] у будинку, який побудований його батьками під час спільного подружнього життя. Мати, [PERSON], померла 23.09.1996 року, і він фактично прийняв спадщину за нею - долю з житлового будинку, яка належала мамі на праві одного з подружжя. Позивач (його батько) у позовній заяві посилається на те, що він втратив право користування житлом оскільки більше 10 років фактично не проживає в ньому, однак, зазначає, що цей аргумент не відповідає дійсності. Вказує, що це підтверджує і спільна заява (свідчення) їхніх сусідів, яку додає до заперечення. Довідка видана Холмецькою сільською радою, на яку посилається його батько, була відкликана сільською радою, оскільки його батько навмисно надав неправдиву інформацію про нього (про його відсутність). Пояснює, що другий аргумент позивача, що нібито він не приймає участі у спільному побуті та не несе витрати по утриманню будинку теж не відповідає дійсності - комунальні платежі (газ, електроенергію) сплачує особисто з власних коштів (свого банківського рахунку). Копії банківських квитанцій додає. Щодо побиття та принижування, пояснює, що це все видумки позивача, щоб змусити його піти з дому. Стверджує, що він не має куди піти, це його дім, у якому він народився та виріс, і не хочу залишати батька самого оскільки розуміє, що він вже легко піддається негативному впливу посторонніх. Виходячи з вище викладеного, просить у позові [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з :реєстраційного обліку - повністю відмовити. Під час допиту свідок [PERSON], мешканка Ужгородського району, с. Холмець, вул. Шумна, 4, зазначила, що вона є родичем та сусідкою сторін у справі, підтвердила, що відповідач постійно проживає за адресою: [INFO] останні три роки після розлучення відповідача з дружиною. Відтак, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку № 1, що знаходиться в с. Холмець по вул. Шумна, Ужгородського району, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від № 321, а також довідкою № 24 від 18.01.2016 року, виданою виконкомом Холмецької сільської ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. За ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач, звернувся до суду з вимогою про визнання свого сина [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 1 по вул. Шумній у с. Холмець, Ужгородського району. Факт того, що [PERSON] є сином позивача [PERSON] не оспорюється, визнається сторонами та не підлягає доказуванню у відповідності до ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем на підтвердження його вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, надано довідку про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за № 503 від 19.12.2015 року, видану виконавчим комітетом Холмецької сільської ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області. Згідно з даною довідкою відповідач [PERSON] фактично не проживає за адресою: [INFO]. Однак, відповідач [PERSON] до своїх письмових заперечень проти позову додав довідку Холмецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 03/02-36 від 12.01.2016 року, зі змісту якої вбачається, що на адресу Управління праці та соціального захисту населення Ужгородського РДА направляється довідка про склад сімї гр. [PERSON], [INFO], мешканця [INFO] для призначення даній особі житлової субсидії. Попередню довідку (по формі), видану на імя гр. [PERSON] під № 503 від 09.12.2015 року, просять вважати недійсною у звязку з допущенням у ній помилки . Таким чином, довідка про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за № 503 від 19.12.2015 року, судом не береться до уваги як недопустимий доказ. З копії паспорта відповідача серії ВО 086057 вбачається, що гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] від 08 лютого 2001 року. Також, згідно з відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області від 15.03.2016 року за вих. № 47/5931, місце проживання [PERSON] за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Холмець, вул. Шумна, буд. 1 зареєстровано 08.02.2001 року. Окрім того, з витягу з будинкової книги, наданої позивачем вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO]. У судовому засіданні із пояснення відповідача та свідка [PERSON], яка є сусідкою позивача та відповідача, судом встановлено, що [PERSON] останні три роки після розлучення з дружиною проживає разом з батьком за адресою реєстрації: Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Холмець, вул. Шумна, буд. 1. Також, сусідами [PERSON] та [PERSON], а саме: гр. [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO], гр. [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO], гр. [PERSON] , [INFO], що проживає за адресою: [INFO] та гр. [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO], за їхніми підписами, було подано до суду заяву, посвідчену 01.04.2016 року сільським головою Холмецької сільської ради Ужгородського району, Закарпатської області [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 17, з якої вбачається, що сусіди підтверджують, що [PERSON] фактично проживає за адресою: [INFO] разом з батьком [PERSON] Зазначають, що твердження про те, що він уже 10 років покинув батьківський дім не відповідає дійсності. Також, вказують, що на їхнє бачення [PERSON] з усіх сил намагається викласти свого сина з батьківського будинку, постійно провокуючи з ним сварку та викликаючи на нього міліцію. [PERSON] знають як порядного та урівноваженого молодого чоловіка, ніколи не бачили його у стані алкогольного спяніння чи у конфліктній ситуації. Вдома теж допомагає по господарству, намагається привести до порядку ту антисанітарію, яку наводить батько у їхньому дворі. Те, що він спроможний нанести побої батьку не повірять ніколи. Із характеристики [PERSON] № 217 від 04.04.2016 року, наданої Холмецькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області вбачається, що [PERSON], [INFO], гр. України, мешканць с. с. Холмець, вул. Шумна, № 1, Ужгородського району, Закарпатської області. Розлучений, має одного сина. Освіта середня-спеціальна. Працює в ДП «Закарпатський облавтодор» філії «Ужгородське ДЕД» водієм навантажувачем. За час проживання в селі зарекомендував себе з позитивної сторони. Характером спокійний, ввічливий, трудолюбивий; добросовісний мешканець. Користується повагою мешканців. Скарги на сільську раду в його адресу не поступали. З характеристики на водія навантажувача філії «Ужгородське ДЕД» вбачається, що [PERSON] працює в філії «Ужгородське ДЕД» з вересня 2007 року. За період роботи зарекомендував себе х хорошої сторони, доброзичливий, дисциплінований працівник. Користується повагою в колективі. З довідки № 24 віж 01.04.2016 року, виданої філією «Ужгородське ДЕД»ДП «Закарпатський облавтодор» вбачається, що [PERSON] працює в філії «Ужгородське ДЕД» водієм навантажувачем з вересня 2007 року. Також, як вбачається з копії протоколу допиту потерпілого [PERSON] від 05.01.2016 року, доданої до матеріалів справи, після попередження [PERSON] про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України (Завідомо неправдиве показання), потерпілий позивач по справі [PERSON] у реченні другому пояснень зазначив, що останні два роки або півтора роки з ним проживає його син [PERSON], а саме після того як він розлучився з дружиною. Таким чином, позивач сам спростовує факт непроживання його сина [PERSON] з ним за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Холмець, вул. Шумна, буд. 1, на що він посилається як на підставу позбавлення відповідача права користування житлом на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, а саме відсутність члена сімї власника житла без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. При цьому, ст. 382 ЦК України визначає житло об'єктом права власності. Права власника житлового будинку визначені нормами ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Право члена сімї власника жилого будинку, який не є співвласником на користування цим будинком відповідно до ст. 156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку. Аналогічне положення закону передбачено і ст. 383 ЦК України. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Однак, як встановлено судом, у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, факт відсутності сина позивача відповідача по справі [PERSON] у житловому приміщенні за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Холмець, вул. Шумна, буд. 1. понад один рік, що є підставою для втрати ним права користування цим житлом, не доведено належними та допустимими доказами. Відтак, позов в частині визнання відповідача такими, що втратив право користування жилим приміщенням, не підлягає до задоволення. Що стосується вимоги позивача про зобовязання сектора громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в його будинку, то при відкритті провадження у даній справі, позивачу було відмовлено у залученні в якості третьої особи сектору громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, оскільки діяльність вказаної юридичної особи на момент звернення з позовом припинено. Таким чином, так як вимога про зобовязання зняття з реєстрації не може стосуватися невизначеного кола осіб, така не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 23 травня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 30 травня 2016 року.

Outcome: dismissed