Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. Свій позов мотивує тим, що 28.05.2013 року позичив [PERSON] кошти в розмірі 1200 доларів США з умовою їх повернення до 28.06.2013 року, про що останній написав відповідну розписку і зобовязався повернути борг. Вказує, що на даний час кошти не повернуті, на неодноразові звернення з цього приводу відповідач не реагує. А тому, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 1200 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день звернення до суду становить 29890,66 грн., а також 2675,42 грн. 3% річних, 26525,85 грн. інфляційних втрат, та 590,92 грн. сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та просив стягнути з відповідача на користь позивача 1200 доларів США у гривневому еквіваленті на день постановлення рішення. В решті позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому суд, зі згоди позивача, ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 28.05.2016 року [PERSON] отримав в борг від [PERSON] 1200 доларів США з умовою їх повернення до 28.06.2013 року, про що написав відповідну розписку (а.с. ). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. В судовому засіданні встановлено, що до дня звернення позивача в суд відповідач не повернув позивачу борг, чим порушив вимоги ст. 1049 Цивільного кодексу України та зобовязання по вищевказаному договору. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 УК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики в сумі 32218,15 грн., що еквівалентно 1200 доларів США на день постановлення рішення, а також 2675,42 грн. 3% річних, 26525,85 грн. інфляційних втрат, а всього разом 61419,42 грн. Крім цього, ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 590,92 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved