Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначив, що згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» від 03.06.2020 вихідний номер 231, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] в бюро не зареєстроване. Житловий будинок літ. « А-1» з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за вищевказаною адресою не є самочинними, згідно наказу № 404 від 09.08.2012 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства - будівлі, які побудовані до 5 серпня 1992 року не є самовільними. Колонка літ. « К», огорожа № 3- споруди, не є самовільними, згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва та архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2018 №186. Вищевказаний житловий будинок належав [PERSON] , вітчиму позивача, який перебував в зареєстрованому шлюбі з його матір`ю [PERSON] з 20 червня 1971 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим Верхньосалтівською сільською радою Вовчанського району Харківської області, актовий запис № 6. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 120. Його брат по матері [PERSON] , [INFO] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 05.02.2019 виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 14. [PERSON] ( [INFO] ) помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 22.02.2019 виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 20. Спадщину після смерті [PERSON] позивач у справі прийняв шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] (крім нього позивача) не має. Спадкове майно на яке він претендує складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] . Згідно звіту про оцінку майна, наданого ТОВ « Партнер в нерухомості» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності виданий ФДМУ № 264/19 від 04 квітня 2019, дійсний до 04.04.2019) ринкова вартість об`єкта оцінки: житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 91,4 кв.м., що розташовані по [ADDRESS] станом на 07.12.2020 становить 85000 гривень. Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» 28.02.2020 (інвентаризаційна справа № 2517), по [ADDRESS] розташований житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 54,60 кв.м., житловою площею 31,70 в.м., надвірні будівлі: літня кухня літ. «В», веранда літ. «в», сарай літ. «Д», вбиральня літ. «Е», погріб літ. «Г», погріб літ. «Ж», хвіртка №1, забор №2, ворота № 3, колонка № 4. Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Т.А. (62364, Харківська область, Дергачівський район, смт Пересічне, вул. Захисників, 5) надала йому відмову у вчиненні нотаріальної дії: оформлення спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] з тих підстав, що ним не доведено факт спільного проживання разом зі спадкодавцем, так як він не був з ним зареєстрований, не доведено факт родинних відносин із спадкодавцем, та не надано документів на підтвердження факту підтвердження виникнення права власності на житловий будинок на ім`я [PERSON] . У зв`язку з цим, вимушений звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. Для цього йому необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме що він-позивач у справі на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який був моїм вітчимом, проживав разом з ним постійно у спадковому будинку з 2014 року по даний час і є таким, що прийняв спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , який належав на праві власності [PERSON] . Акти депутата Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 01.09.2019 та від 20.10.2020, підписані сусідами, підтверджують факт того, що він - позивач у справі спільно проживав з 2013 року по [ADDRESS] разом з вітчимом [PERSON] , який помер [INFO] та братом [PERSON] , померлим [INFO] . Здійснив їхнє поховання. До теперішнього часу проживає в спадковому будинку [PERSON] , сплачує за нього комунальні платежі, виконує поточний ремонт, доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідач у справі в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив розгляд справи по суті проводити у відсутність представника селищної ради, що суд вважає за можливе. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України: Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» від 03.06.2020 вихідний номер 231, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] в бюро не зареєстроване. Житловий будинок літ. « А-1» з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за вищевказаною адресою не є самочинними, згідно наказу № 404 від 09.08.2012 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства - будівлі, які побудовані до 5 серпня 1992 року не є самовільними. Колонка літ. «К», огорожа № 3- споруди, не є самовільними, згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва та архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2018 № 186. Вищевказаний житловий будинок належав [PERSON] , вітчиму позивача, який перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (матір`ю позивача) з 20 червня 1971 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим Верхньосалтівською сільською радою Вовчанського району Харківської області, актовий запис № 6. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 120. [PERSON] , [INFO] брат позивача по матері. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 05.02.2019 виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 14. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 22.02.2019 виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 20. Спадщину після смерті [PERSON] позивач у справі прийняв шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] (крім позивача) не має. Спадкове майно на яке він претендує складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] . Згідно звіту про оцінку майна, наданого ТОВ « Партнер в нерухомості» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності виданий ФДМУ № 264/19 від 04 квітня 2019, дійсний до 04.04.2019) ринкова вартість об`єкта оцінки: житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 91,4 кв.м., що розташовані по [ADDRESS] станом на 07.12.2020 становить 85000 гривень. Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» 28.02.2020 (інвентаризаційна справа № 2517), по [ADDRESS] розташований житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 54,60 кв.м., житловою площею 31,70 в.м., надвірні будівлі: літня кухня літ. «В», веранда літ. «в», сарай літ. «Д», вбиральня літ. «Е», погріб літ. «Г», погріб літ. «Ж», хвіртка №1, забор №2, ворота № 3, колонка № 4. Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Т.А. ( 62364, Харківська область, Дергачівський район, смт Пересічне, вул. Захисників, 5) надала відмову у вчиненні нотаріальної дії: оформлення спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] з тих підстав, що позивачем не доведено факт спільного проживання разом зі спадкодавцем , так як він не був з ним зареєстрований, не доведено факт родинних відносин із спадкодавцем, та не надано документів на підтвердження факту підтвердження виникнення права власності на житловий будинок на ім`я [PERSON] . У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. Для цього просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що він-позивач у справі на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який був моїм вітчимом, проживав разом з ним постійно у спадковому будинку з 2014 року по даний час і є таким, що прийняв спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , який належав на праві власності [PERSON] . Акти депутата Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 01.09.2019 та від 20.10.2020, підписані сусідами, підтверджують факт того, що він - позивач у справі спільно проживав з 2013 року по [ADDRESS] разом з вітчимом [PERSON] , який помер [INFO] та братом [PERSON] , померлим [INFO] . Здійснив їхнє поховання. До теперішнього часу проживає в спадковому будинку [PERSON] , сплачує за нього комунальні платежі, виконує поточний ремонт, доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт, що вона з 2013 року не проживала зі своїм чоловіком [PERSON] , з яким були припинені шлюбно-сімейні відносини і [PERSON] проживав з вітчимом [PERSON] , який помер [INFO] та братом [PERSON] , померлим [INFO] , він з ними спільне господарство та здійснив їхнє поховання. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт спільного проживання позивача [PERSON] з вітчимом [PERSON] , який помер [INFO] та братом [PERSON] , померлим [INFO] в житловому будинку, який належав [PERSON] в [ADDRESS] . Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 484/747/17 дійшов категоричного висновку про те, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця (позивач) за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. (Постанова ВС першої судової палати КЦС у справі № 484/747/17, провадження № 61-44149св18 від 10 січня 2019 року). За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що [PERSON] не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, і тому на підтвердження обставин, встановлених частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем до позову. Суд вважає доведеним факт, що позивач у справі на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який був його вітчимом, проживав разом з ним постійно у спадковому будинку з 2014 року по даний час і є таким, що прийняв спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , який належав на праві власності [PERSON] . Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. (ст.294 ч.6 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Тому відразу розглядається позовна заява про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту пов`язане зі спором про право. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.16 ЦК України : Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується захист права: визнання права. Таким чином , аналізуючи вищевказане , беручи до уваги надані суду докази , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст. ст. 16, 1216-1218, 1220-1223,1264,1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved