Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд 29 травня 2013 року з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна на загальну суму 60000 грн., в тому числі : мотоблоку «Дайшен-120», бензогенератору «Хонда», комплекту зимової резини , електроінструментів, холодильнику сухої заморозки «Самсунг», пральної машини-автомат «Самсунг», пилососу «Самсунг», меблів: комплекту для спальні, для кухні, м»яких меблів, електробойлеру та душової кабіни, рибацьких знарядь, електроконвекторів - 6 шт., телевізорів - 4 шт. Просить залишити йому вказане в позові майно, стягнути грошову компенсацію 15000 грн. його частини за продані відповідачем після розлучення автомобілі Таврія та ВАЗ -2106, а також 20000 грн. половини повернутого боргу. Позивач зазначив, що з 10 жовтня 1998 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано по суду 19 червня 2012 року. Рішенням суду за позовом відповідача було поділено лише житловий будинок, розташований в [ADDRESS], та автомобіль КІА- сerato. Між тим в період шлюбу ними було придбано ще два автомобілі, якими без його відома розпорядилась відповідач і привласнила від їх продажу гроші. Також в інтересах сім»ї в березні 2010 року він позичив у [PERSON] гроші в сумі 40000 грн. і для повернення боргу 26 червня 2012 року ним був проданий автомобіль КІА- сeratо, а в липні 2012 року він повернув всю суму боргу. Домовленості про поділ майна та повернення грошей між ними не існує, відповідач володіє всім зазначеним майном . В судовому засіданні 15 квітня 2014 року позивач [PERSON] позов підтримав і пояснив, що зазначені ним меблі та предмети побутової техніки вони придбали за час сумісного проживання. Вартість майна ним вказана за ціною, за якою воно придбалось. Меблі оцінює таким чином: комплект для спальні , який складається з двох ліжок, шафи, туалетного столику, пуфів,- 5000 грн., для кухні - 2000 грн., м»які для жилої кімнати (стінка, диван та два кресла)- 10000 грн. В квітні він був відсутній вдома у зв»язку з відпусткою, а при поверненні виявив, що замки з гаражу, який розташований у дворі житлового будинку, були зрізані, а з нього вивезене все майно, в тому числі мотоблок, бензогенератор, комплект зимової резини, електроінструменти, рибацькі знаряддя . У 1998 вони придбали автомобіль Таврія, два роки він ним керував, а потім подарував старшому сину відповідача. Автомобіль ВАЗ був придбаний по генеральній довіреності за 19 тис. грн. на ім.»я відповідача, ним керував молодший син, і через рік ним розпорядились. Він забрав із житлового будинку лише зварювальний апарат і свої особисті речі. Відповідач [PERSON] позов не визнала і пояснила , що всі зазначені позивачем меблі належать їй особисто , вони існували у неї ще до шлюбу, досталися після смерті мами , а м»які меблі віддала дочка. Всі вони знаходяться у будинку в [ADDRESS], в якому вона проживає. Холодильник вони купили з позивачем разом , також в будинку встановлена душова кабіна та електробойлер. Їй нічого не відомо про існування іншого майна , оскільки вона не мала доступу до гаражу , в якому позивач зберігав речі, і яке він вивозив за її відсутності. Вона не погоджується з оцінкою майно, яку зазначив позивач. Свідок з боку позивача [PERSON] пояснив, що він бував у будинку , де жили колишнє подружжя , перевозив туди майно, що вони купували: м»які меблі, пральну машину . Крім того, в гаражі бачив бензогенератор, мотоблок , комплект зимової резини. Свідок [PERSON] пояснив , що бував вдома у [PERSON], з яким працював, там бачив меблі м»які і в спальні , електропобутові прилади , а також мотоблок, бензогенератор , комплект зимової резини на автомобіль. Весною 2012 року він допомагав позивачу вивозити майно, при цьому були присутніми відповідач та її дочка. Тоді забирали каністри , палатки, зарядне обладнання , слесарний інструмент. Зі слів [PERSON] на той момент із гаражу все було забрано сином відповідача. Свідок [PERSON] , дочка відповідача, пояснила , що вона разом з мамою була присутня, коли [PERSON] забирав майно . Із гаража він виносив наповнені коробки, мішки , рибацькі знаряддя. Зазначила, що ключі від гаража були тільки у позивача. Підтвердила, що сторони купили стінку, меблі для кухні , душову кабіну і бойлер , телевізор , були встановлені 4 електроконвектори для обігріву будинку. . Свідок [PERSON] , невістка відповідача, пояснила , що позивач зберігав майно також у гаражі, ключ від якого був тільки в нього. Там знаходились бензогенератор, мотоблок. В той час, коли свекруха лежала в лікарні, вона навідувалась до її будинку і бачила сліди від коліс машини. В травні - червні місяці позивач приїхав на Газелі , з ним були водій і ще чоловік на ім.»я [PERSON]. Із гаража позивач виніс мішок з-під човна, вудочки і вигатив накритий пледом мотоблок, а також коробки і наповнені мішки. Свідок [PERSON] пояснила , що вона підтримувала стосунки з подружжям , була у них вдома. Сторони купили зальний гарнітур , ліжко у спальню , були телевізори, пральня машина . Їй відомо, що якісь меблі віддала дочка [PERSON] Що знаходилось в гаражі, їй не відомо, він завжди був закритий. Вислухавши пояснення сторін , допитав свідків, дослідивши матеріали справи , суд дійшов наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 1998 року і проживали сумісно в [ADDRESS] в жилому будинку , право власності кожного на 12 якого визнано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2013 року. Шлюб сторін розірвано на підставі рішення того ж суду від 19 червня 2012 року . Позивач в своїх вимогах просить поділити спільне майно і виділити йому мотоблок вартістю 8000 грн., бензогенератор -2500 грн., комплект зимової резини - 5000 грн. , електроінструменти- 2000 грн., холодильник -4000 грн. два телевізори 2500 грн., 6 шт. електроконвекторів - 5000 грн. , рибацькі знаряддя -2500 грн. , всього на 31000 грн. , і стягнути зазначену ним грошову компенсацію за автомобілі і половину поверненого боргу. Згідно ст.. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності . У відповідності до ст.. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 ч. 1 СК України передбачено, що майно, яке є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Поясненнями сторін та показаннями допитаних свідків підтверджується, що [PERSON] і [PERSON] в період шлюбу придбали майно, яке є наявним, та підлягає поділу. Це мотоблок « Дайшен-120», холодильник сухої заморозки « Самсунг» , пральна машина -автомат -« Самсунг», пилосос « Самсунг», меблі для жилої кімнати, спальні та кухні, електробойлер та душова , електроконвектори- 4 шт. При визначенні вартості майна суд виходить з оцінки, яку пропонував позивач [PERSON] , оскільки, незважаючи на те, що відповідач [PERSON]не погодилась з оцінкою позивача, вона доказів з цього питання не навела і не заявила клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи. Згідно ст.. 10 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Однак, не визнаючи факту сумісного придбання такого майна, як пилосос, пральна машина , меблі , відповідач [PERSON] не навела доказів належності їй цих предметів на праві приватної власності. Оскільки позивачем [PERSON] не наведено доказів придбання та місця знаходження речей : бензогенератору, комплекту зимової резини , електроінструментів , рибацьких знарядь та телевізорів у вказаній кількості, суд відмовляє у їх поділу. Також у зв»язку з недоведеністю придбання та подальшого використання суд відмовляє позивачу у стягненні половини грошових коштів вартості вказаних ним автомобілів. Суд також відмовляє у позові [PERSON] про стягнення з відповідача 20000 грн. за половину повернутого боргу, оскільки позика належним доказом в письмовій формі не підтверджена. Показання ж свідка [PERSON] з приводу надання позики [PERSON] є недопустимим доказом і до уваги судом не приймається. На підставі викладеного , ст.. ст.. 69-71 СК України,

Outcome: approved