Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті дружини [PERSON], мотивуючи тим, що отримати свідоцтво про право власності він не може, оскільки відсутній оригінал свідоцтва про право власності на квартиру. Ухвалою суду від 21 червня 2016 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів наведених в позовній заяві, просила позов задовольнити, оскільки інші спадкоємці за законом та заповітом відмовились від прийняття спадщини. Представник відповідача Івано-Франківської міської ради в судове засідання 26 липня 2016 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.06.1980 року до [INFO] року - дня смерті [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про смерть (а.с.3,5). Під час шлюбу позивач та [PERSON] набули у спільну сумісну власність квартиру № [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності (а.с.4). 29 квітня 2015 року позивач зареєстрував за собою право власності на 1/2 частку квартири, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її 1/2 частку квартири № [ADDRESS]. Цивільним законодавством України передбачено спадкування, а саме відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов'язки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. Померлою [PERSON] 24 грудня 2013 року складено заповіт на ім'я відповідачки [PERSON], згідно якого свою частку квартири № [ADDRESS] [PERSON] заповіла саме відповідачці [PERSON] (а.с.48 зв.). 23 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою в якій вказала, що вона не прийняла спадщину, звертатись до суду про продовження строку прийняття спадщини за заповітом не буде (а.с.48). Оскільки спадкоємець за заповітом не прийняв спадщину, то право на спадкування мають спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається із спадкової справи, спадкоємцями [PERSON] за законом першої черги є: позивач [PERSON] (чоловік), [PERSON] (мати), [PERSON] (батько). [PERSON] та [PERSON] 05 серпня 2015 року подали до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті своєї дочки [PERSON] (а.с.44 зв., 46). Позивач [PERSON] 30 березня 2015 року подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті своєї дружини [PERSON] (а.с.32). Отже, єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] є позивач. На підставі п. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В свою чергу, ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Крім того, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (п. 5 ст. 1268 ЦК України). Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов'язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 02.12.2015 року позивач звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.55 зв.). Але, державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва оскільки відсутні правовстановлюючі документи на 1/2 частку квартири (а.с.57). Разом із цим, у зв'язку з тим, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем, і на час відкриття спадщини фактично прийняв її, інших спадкоємців немає, то в даному випадку необхідно визнати за ним право власності на 1/2 частки квартири № [ADDRESS], оскільки іншого способу захисту прав позивача немає. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 10-11 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1220, 1223, 1261, 1268, 1270, 1296 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved