Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. В позовній заяві зазначив, що його мати [PERSON] померла [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.04.2010 року, актовий запис № 3. Батько [PERSON] помер [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2012 року, актовий запис № 4. До спадкового майна [PERSON], входять належні йому земельні ділянки: земельна ділянка загальною площею 0.7774 га розташована на території [PERSON] сільської ради, право власності на яку підтверджено державним актом серії [NUMBER] від 23.03.1998 на ім'я [PERSON], яка на місцевості розділена на три земельні ділянки: 1 - площею 0,1774 га для обслуговування житлового будинку; 2 - 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства; 3 - 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства; земельна ділянка загальною площею 0, 85 га розташована на території [PERSON] сільської ради, право власності на яку підтверджено державним актом серії [NUMBER] від 25.05.1998 на ім'я [PERSON], яка на місцевості розділена на дві земельні ділянки: 1 - площею 0.6819 га (з яких 0.25 га - для обслуговування житлового будинку, а 0.4319 га - для ведення особистого підсобного господарства); 2-0.1691 га для ведення особистого підсобного господарства; земельна ділянка загальною площею 0,0819 га розташована на території [PERSON] сільської ради, право власності на яку підтверджено державним актом серії [NUMBER] від 25.05.1998 на ім'я [PERSON], для ведення особистого підсобного господарства. Звернувшись до приватного нотаріуса Р.Р. Яшана із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом відмовлено, оскільки для успадкування вище наведених земельних ділянок відділом Держземагенства у Городенківському районі був сформований витяг з Державного земельного кадастру. У кадастровому плані, що є невідємною частиною витягу, земельні ділянки площею 0.1691 га, 0.25 га та 0.0819 га об'єднані в одну земельну ділянку загальною площею 0.5010 га. Причиною такого об'єдання є розташування цих земельних ділянок на місцевості поряд. Єдиній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер - [NUMBER]. Через це, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку, що доводиться письмовою постановою. В зв'язку з цим він змушений звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явився. В заяві поданій до суду справу просить слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада подала до суду заяву, щоб розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Позовні вимоги визнають. В силу ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис №3. Копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис №4. Згідно ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.ст. 152, 158 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в судовому порядку, в тому числі і шляхом визнання прав на них. Згідно ст.317 Цивільного кодексу України, право власності - це врегульовані Законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Конституцією України встановлено, що за кожним закріплюється право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності ст. 41 Конституції України. Згідно ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Також - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ст. 319 ч. 1 ЦК України. [PERSON], [INFO], є спадкоємцем померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 02.03.1967 року серія [NUMBER]. Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0.7774 га розташована на території [PERSON] сільської ради, право власності на яку підтверджено державним актом серії [NUMBER] від 23.03.1998 на ім'я [PERSON], яка на місцевості розділена на три земельні ділянки: 1 - площею 0,1774 га для обслуговування житлового будинку; 2 - 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства; 3 - 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства; земельна ділянка загальною площею 0,85 га розташована на території [PERSON] сільської ради, право власності на яку підтверджено державним актом серії [NUMBER] від 25.05.1998 на ім'я [PERSON], яка на місцевості розділена на дві земельні ділянки: 1 - площею 0.6819 га (з яких 0.25 га - для обслуговування житлового будинку, а 0.4319 га - для ведення особистого підсобного господарства); 2 - 0.1691 га для ведення особистого підсобного господарства; земельна ділянка загальною площею 0,0819 га розташована на території [PERSON] сільської ради, право власності на яку підтверджено державним актом серії [NUMBER] від 25.05.1998 на ім'я [PERSON], для ведення особистого підсобного господарства. Проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку відмовлено, оскільки відділом Держземагенства у Городенківському районі був сформований витяг з Державного земельного кадастру. У кадастровому плані, що є невідємною частиною витягу, земельні ділянки площею 0.1691 га, 0.25 га та 0.0819 га об'єднані в одну земельну ділянку загальною площею 0.5010 га. Причиною такого об'єдання є розташування цих земельних ділянок на місцевості поряд. Єдиній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер - [NUMBER]. на підставі постанови від 09.06.2015 року виданої приватним нотаріусом Р.Р. Яшаном. Згідно до ст. 328 ч. 1 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В силу ст. 373 ч. 2 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Також право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону Згідно ст. 374 ч. 1 ЦК України, суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Земельним кодексом України передбачається набуття громадянами України права власності на земельні ділянки, зокрема й на підставі прийняття спадщини ст. 81 ч. 1 п. г ЗК України. Відповідач заперечень щодо визнання права власності за позивачем на земельні ділянки, не має. Інших осіб, які б заявляли свої вимоги по даному питанню, не встановлено. В зв'язку з цим суд вважає що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON], право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та ст. 81 ч. 1 п. г ЗК України, ст. 316 ч. 1, ст. 317 ч. 1, ст. 328 ч. 1, ст. ст. 373, 374, ст. 391 ч. 1, ст. 1216 ч. 1,. ст. 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved