Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі відповідної довіреності від 18.05.2018 року та в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовом до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], який помер 17 червня 2011 року, у с. Вихвостів, Городнянського району, Чернігівської області, терміном на три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. З позовної заяви виходить, що 17 червня 2011 року у с. Вихвостів, Городнянського району, Чернігівської області у віці 73 років помер [PERSON], якому позивач надавав різну посильну допомогу. У січні 2018 року позивачу стало відомо від голови Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], що [PERSON] залишив на імя позивача заповіт, яким заповів останньому земельну ділянку, розташовану на території Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Після огляду будинку померлого позивач знайшов заповіт та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 033876. У квітні 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу [PERSON] за консультацією щодо оформлення спадщини. Під час звернення нотаріус повідомила позивача, що отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо, оскільки ним пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальних органів, так як не знав про існування заповіту на своє імя. У звязку з цим позивач вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений ним з поважної причини. А тому позивач змушений звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 06 серпня 2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав та просив позовні вимоги задовольнити. Вказав, що позивач не звернувся вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність заповіту на його імя. Померлий [PERSON] був співмешканцем матері позивача та вони разом жили. Представник відповідача Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 28.08.2018 року № 385 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, проти позовних вимог [PERSON] сільська рада не заперечує( а.с. 26 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, від третьої особи до суду не надійшло письмових пояснень щодо позову. Неявка в судове засідання третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 37 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, зясувавши позицію відповідача по суті заявлених позивачем позовних вимог, допитавши свідка, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі та підтверджені доказами, зібраними по справі. Так, з дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 164400 встановлено, що [PERSON] помер 17 червня 2011 року у віці 73 років у с. Вихвостів, Городнянського району, Чернігівської області ( а.с. 7 ). Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті 17.06.2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на все належне йому майно. Згідно заповіту від 13.05.2011 року, посвідченого секретарем виконкому Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 14, встановлено, що [PERSON] на випадок своє смерті заповів належну йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 033876 земельну ділянку, площею 2,97 га, розташовану на території Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], [INFO] ( а.с. 8 ). Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 21.08.2018 року № 53041949, виданої приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу [PERSON], встановлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи щодо майна померлого 17 червня 2011 року [PERSON] ( а.с. 28 ). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що він обіймає посаду сільського голови Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Зазначив, що десь у січні 2018 року він зустрічався з позивачем та при розмові повідомив останньому про наявність на його імя заповіту, складеного померлим [PERSON]. Також він питав у позивача чому той не оформлює спадщину, але [PERSON] сказав, що не знав про наявність заповіту. Після цього вже в будинку померлого позивач знайшов заповіт та державний акт на право власності на землю. З позовної заяви та досліджених судом матеріалів справи вбачається, що позивач не звернувся вчасно, а саме в строк встановлений законом, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через те, що не знав, що померлий залишив на його імя заповіт. У послідуючому позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини померлого [PERSON], але визначений законодавством 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини він пропустив. Згідно вимог частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, а також враховуючи той факт, що спадщина [PERSON] ніким не прийнята, у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер 17 червня 2011 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved