Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] заявив позов до [PERSON], за яким просив розділити земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], між співвласниками [PERSON] та [PERSON], без будь-яких фінансових взаєморозрахунків за різницю в ідеальних долях співвласників, виділивши в натурі по 1/2 частці земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме: [PERSON] виділити в натурі земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], з межами по точках: 8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-19-20-4-5-6-7-8, загальною площею 0,0240 га, згідно Плану поділу земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]) від 27 березня 2017 р., виготовленого Комунальним підприємством «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі»; [PERSON] виділити в натурі земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], з межами по точках: 1-2-3-20-19-18-17-16-15-14-13-12-11-10-9-8-1, загальною площею 0,0241 га, згідно Плану поділу земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]) від 27 березня 2017 р., виготовленого Комунальним підприємством «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі». Крім того просив визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0240 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; за [PERSON] право особистої приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0241 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 26.09.2000 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №75-2-02720, є власником ? частки земельної ділянки від загальної площі 0,0481 га, розташованої по [ADDRESS]. Відповідачці [PERSON] належить інша ? частка вищевказаної земельної ділянки на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 26.09.2000 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №75-2-02719. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права, шляхом виділення в натурі належної йому 1/2 частки спірної земельної ділянки. Провадження у справі відкрите відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва [PERSON] від 15.06.2017 року. У звязку з відстороненням судді [PERSON] від посади, справу прийнято до проовадження цього складу суду, про що 28.09.2017 року винесена відповідна ухвала. Ухвалою суду від 12 лютого 2018 р. проведено заміну вибувшого позивача (у звязку зі смертю) на правоонаступника [PERSON]. Представник позивача [PERSON], подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надала. Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд знаходить за можливе ухвалити заочне рішення на наявних матеріалах. Судом встановлено таке. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 26.09.2000 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №75-2-02720, ? частка земельної ділянки, площею 0,0481 га, по [ADDRESS], на підставі рішення Київської міської ради від 27.04.2000 року № 106-3/827 передана у приватну власність [PERSON]. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 26.09.2000 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №75-2-02719, ? частка земельної ділянки, площею 0,0481 га, по [ADDRESS], на підставі рішення Київської міської ради від 27.04.2000 року № 106-3/827 передана у приватну власність [PERSON]. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 травня 2012 року, з урахуванням ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 02 листопада 2012р.: виділено [PERSON] в натурі 49/100 ч. домоволодіння, які складаються з наступних приміщень квартири №2: тамбур 2,2 кв.м. під літ. 2-1, коридор 7,9 кв.м. під літ.2-2, кухня 10,0 кв.м. під літ. 2-3, с/вузол 6,8 кв.м. під літ 2-4, житлова 15,3 кв.м. під літ 2-5, житлова 12,8 кв.м. під літ.2-6, житлова 26,0 кв.м. під літ.2-7, сарай-гараж під літ. «Б», погріб під літ. «Б», вбиральня під літ. «В»; виділено [PERSON] в натурі 51/100 частин домоволодіння [ADDRESS], які складаються з наступних приміщень квартири №1: 1-1 тамбур площею 1,2 кв.м., 1-2 коридор площею 7.6 кв.м., 1-3 ванна площею 4,4 кв.м., 1-4 кухня площею 8,7 кв.м., 1-5 житлова кімната площею 15,3 кв.м., 1-6 житлова кімната площею 17,8 кв.м., 1-7 житлова кімната площею 13.8 кв.м., сарай під літерою «Г», погріб під літерою «Г». Припинено право спільної часткової власності між співвласниками [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право приватної власності на самостійний об'єкт нерухомого майна, що утворився в результаті виділу, та складається з наступних приміщень квартири №2: тамбур 2,2 кв.м. під літ. 2-1, коридор 7,9 кв.м. під літ.2-2, кухня 10,0 кв.м. під літ. 2-3, с/вузол 6,8 кв.м. під літ 2-4, житлова 15,3 кв.м. під літ 2-5, житлова 12,8 кв.м. під літ.2-6, житлова 26,0 кв.м. під літ.2-7, сарай-гараж під літ. «Б», погріб під літ. «Б», вбиральня під літ. «В», що знаходиться по [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на самостійний об'єкт нерухомого майна, що утворився в результаті виділу, а саме: квартиру [ADDRESS] з її складовими частинами, зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 16 липня 2013р., що підтверджується витягом №7818726 від 12 серпня 2013р. Як вбачається із плану поділу земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]) від 27 березня 2017 р., складеного Комунальним підприємством «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі», є можливим виділити у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0240 га, зазначеною на Плані під номером І, яка обмежується точками 8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-19-20-4-5-6-7-8. Згідно даного Плану є можливим виділити у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0241 га, зазначеною на Плані під номером ІІ, яка обмежується точками 1-2-3-20-19-18-17-16-15-14-13-12-11-10-9-8-1. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного Територіального управління юстиції у місті Києві 01 серпня 2017 р. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. 08 лютого 2018 р., зареєстрованого в реєстрі за №643, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], є його дружина [PERSON]. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з ? земельної ділянки площею 0,0481 га, цільове призначення якої - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, кадастровий номер [NUMBER], розташування якої: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. 08 лютого 2018 р., за реєстровим №642, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], є його дружина [PERSON]. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з квартири під номером 2, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1, 2, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ч. 1 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Частиною третьої цієї ж статті закріплено право учасника спільної часткової власності вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками. Згідно частини 4 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Право на виділ частки з майна в натурі підтверджує наявність у кожного із співвласників всієї повноти повноважень щодо володіння, користування та розпорядження часткою. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, відсутність заперечень відповідача, а також беручи до уваги План поділу земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]) від 27 березня 2017 р., складений Комунальним підприємством «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі», суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. За такого рішення, судові витрати у справі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved