Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду з позовом, до [PERSON] , ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що 25.07.2014 близько 02 години 40 хвилин в районі 20 км автодороги Харків - Щербаківка на території Дергачівського району Харківської області відбулося зіткнення автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] з автомобілем «Тойота Прадо», д.н.з. [NUMBER] під його керуванням. За фактом даної ДТП було порушене кримінальне провадження № 120142202800001085, в ході досудового слідства встановлена провина водія [PERSON] та йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, обвинувальний акт за його обвинуваченням направлений до Дергачівського районного суду Харківської області. Згідно обвинувальному акту [PERSON] порушивши вимоги п.п.10.1 і 10.4 Правил дорожнього руху України, не переконався в безпеці руху, здійснив маневр ліворуч, розвертаючись в напрямку смуги зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «Тойота Прадо», який рухався позаду в попутному напрямку прямо по лівій смузі, внаслідок чого пасажиру автомобіля «Опель» [PERSON] завдані середньої ступені тілесні ушкодження. В ході судового розгляду прокурор [PERSON] відмовився від підтримання державного обвинувачення у зв`язку з неможливістю довести спричинення даним злочином потерпілому [PERSON] середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, тобто у зв`язку з відсутністю однієї з складових об`єктивної сторони складу злочину, передбаченому ч.1 ст. 286 КК України (а саме - настання небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень). Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 29 листопада 2019 року вказане кримінальне провадження у відношенні [PERSON] було закрито у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення. За таких обставин він вимушений звертатися до суду за захистом своїх прав та в порядку цивільного судочинства доводити провину водія [PERSON] в даній дорожньо-транспортній пригоді. Винними діями [PERSON] , йому завдана матеріальна шкода від пошкодження його автомобіля «Тойота Прадо», д.н.з. [NUMBER] . Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи Харківського НДІСЕ № 9657 від 08.09.2014матеріальна шкода від пошкодження при ДТП 25.07.2014 його автомобіля складає 109 469 гривень 55 копійок. Внаслідок інфляційних процесів в Україні відбулося значне знецінення грошових коштів, тому він збільшує суму матеріальної шкоди з урахуванням індексу інфляції починаючи з жовтня 2014 року до грудня 2019 року. Розрахунок шкоди з урахуванням індексу інфляції: За три місяця 2014 року ( з жовтня по грудень 2014 року): 109 469,55 х 1,024 х 1,019 х 1, 030 = 117 653,46 грн. За 2015 рік : 117 653,46 х 1,433 = 168 597,40 грн., За 2016 рік : 168 597, 40 х 1,124 = 189 503,48 грн. За 2017 рік: 189 503,48 х 1,137 = 215 465, 46 грн., За 2018 рік: 215 465,46 х 1, 098 = 236 581,07 грн., За 2019 рік: 236 581,07 х 1, 043 = 246 754 гривень Таким чином, завдана йому матеріальна шкода з урахуванням індексу інфляції на грудень місяць2019 року складає 246 754 гривень. Завдану матеріальну шкоду повинні відшкодувати відповідач [PERSON] і страхова компанія «ТАС», яка відповідно до страхового полісу № АС/ 9808252 від 10.03.2014 застрахувала цивільну-правову відповідальність власника транспортного засобу - автомобіль «Опель», яким керував відповідач [PERSON] . Оскільки ліміт страхової суми - 50 000 гривень є недостатньою для повного відшкодування завданої шкоди, то відповідач [PERSON] зобов`язаний сплатити йому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що передбачено ст. 1194 ЦК України, тобто суму 196 754 гривень: 246 754 - 50 000 = 196 754 грн. Крім матеріальної шкоди йому завдана і моральна шкода. Відповідно до ст.23 ЦК України потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає: 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням його майна. Він не міг користуватися своїм автомобілем, як постійним транспортним засобом свого пересування, вимушений був тратити особистий час на ремонт автомобіля, пошук запасних частин пошкодженого автомобіля. Дана дорожня транспортна пригода порушила його життєві плани, змінила звичний спосіб життя, він був вимушений тратити свій робочий час на виклики до слідчих органів, на допити і проведення слідчих дій, звертатися до адвоката за юридичною допомогою для участі в кримінальному провадженні та за допомогою по данній, цивільній справі. Судова тяжба, яка затягується в тому числі і з вини відповідача [PERSON] вплинули на стан його здоров`я, привели до значного його погіршення, врешті решт він став інвалідом 2 групи, а тому оцінив завдану йому моральну шкоду у сумі 100 000 гривень Також ним були понесені грошові витрати на оплату послуг адвоката за надання правничої допомоги в розмірі 9500 гривень. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 14.01.2020 відкрито провадження у справі. 29.01.2020 від представника відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» -Українець В.Б. надійшов відзив, відповідно до якого він просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] . 23.02.2020 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Коваль О.Ю. надійшов відзив, згідно якого просив ухвалити рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Коваль О.Ю. та представник відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» -Українець В.Б. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали, вважаючи їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень ст. 76 ЦПК України, Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як встановлено статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Стаття 79 ЦПК України, визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Стаття 80 ЦПК України вказує на те, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як вбачається з матеріалів справи, 25.07.2014 близько 02 год. 40 хвилин в районі 20 км автодороги Харків - Щербаківка на території Дергачівського району Харківської області відбулося зіткнення автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] з автомобілем «Тойота Прадо», д.н.з. [NUMBER] під його керуванням. За фактом даної ДТП було порушене кримінальне провадження № 120142202800001085, в ході досудового слідства встановлена провина водія [PERSON] та йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, обвинувальний акт за його обвинуваченням направлений до Дергачівського районного суду Харківської області. Згідно обвинувальному акту [PERSON] порушивши вимоги п.п.10.1 і 10.4 Правил дорожнього руху України, не переконався в безпеці руху, здійснив маневр ліворуч, розвертаючись в напрямку смуги зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «Тойота Прадо», який рухався позаду в попутному напрямку прямо по лівій смузі, внаслідок чого пасажиру автомобіля «Опель» [PERSON] завдані середньої ступені тілесні ушкодження. В ході судового розгляду прокурор [PERSON] відмовився від підтримання державного обвинувачення у зв`язку з неможливістю довести спричинення даним злочином потерпілому [PERSON] середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, тобто у зв`язку з відсутністю однієї з складових об`єктивної сторони складу злочину, передбаченому ч.1 ст. 286 КК України (а саме - настання небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень). Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 29 листопада 2019 року вказане кримінальне провадження у відношенні [PERSON] було закрито у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення. Винними діями [PERSON] - [PERSON] завдана матеріальна шкода від пошкодження автомобіля «Тойота Прадо», д.н.з. [NUMBER] . Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи Харківського НДІСЕ № 9657 від 08.09.2014матеріальна шкода від пошкодження при ДТП 25.07.2014 автомобіля [PERSON] складає 109 469 гривень 55 копійок. Внаслідок інфляційних процесів в Україні відбулося значне знецінення грошових коштів, тому сума матеріальної шкоди з урахуванням індексу інфляції починаючи з жовтня 2014 року до грудня 2019 року складає 246 754 гривень, виходячи із розрахунку: За три місяця 2014 року ( з жовтня по грудень 2014 року) : 109 469,55 х 1,024 х 1,019 х 1, 030 = 117 653,46 грн. За 2015 рік : 117 653,46 х 1,433 = 168 597,40 грн., За 2016 рік : 168 597, 40 х 1,124 = 189 503,48 грн., За 2017 рік: 189 503,48 х 1,137 = 215 465, 46 грн., За 2018 рік: 215 465,46 х 1, 098 = 236 581,07 грн., За 2019 рік: 236 581,07 х 1, 043 = 246 754 гривень Відповідно до вимог ст.1194 ЦК України, враховуючи наявні в матеріалах кримінального провадження докази винуватості [PERSON] в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, суд вбачає підстави для задоволення позову [PERSON] , в частині стягнення з [PERSON] матеріальних збитків в межах заявлених позовних вимог в розмірі 196 754 гривень: 246 754 - 50 000 = 196 754 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , на момент ДТП була застрахована в AT «СГ «ТАС» (приватне) за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/ 9808252 від 10.03.2014. У даному випадку до цивільних правовідносин з відшкодування шкоди, завданої забезпеченим транспортним засобом в результаті ДТП, застосовується Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (зі змінами), який є спеціальним щодо даних правовідносин, його норми є пріоритетними у порівнянні з нормами інших нормативно-правових актів України у сфері регулювання цих правовідносин. Відповідно до п.2.1 ст.2 Закону: «Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону». Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса №9657 від 08.09.2014 року матеріальний збиток, завданий внаслідок ДТП власнику автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO, д.н.з.. [NUMBER] , склав 109469,55 гривень. 14.08.2014, [PERSON] , звернувся до Харківської Регіональної Дирекції AT «СГ «ТАС» (приватне) з повідомленням про ДТП та заявою про розрахунок вартості відновлювального ремонту. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно з пунктом №4 Полісу ОСЦПВВНТЗ AT «СГ «ТАС» №АС/9808252 від 10.03.2014 розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 50000 гривень 00 копійок. Водночас пунктом №5 Полісу ОСЦПВВНТЗ AT «СГ «ТАС» (приватне) №АС/9808252 від 10.03.2014 передбачено франшизу в розмірі 950,00 гривень. Згідно з п. 12.1 cт. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № І961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розрахунок розміру страхового відшкодування: 50000,00 гривень (страхова сума за Полісом AT «СГ «ТАС» (приватне) №AC/9808252 від 10.03.2014) - 950,00 гривень (франшиза за Полісом AT «СГ «ТАС» (приватне) №АС/9808252 від 10.03.2014) = 49050,00 гривень (обґрунтований розмір страхового відшкодування AT «СГ«ТАС» (приватне)). Таким чином, виходячи з розміру страхової суми 50000,00 гривень, передбаченої Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AT «СГ «ТАС» №АС/9808252 від 10.03.2014, за вирахуванням розміру франшизи 950,00 гривень обґрунтованим розміром страхового відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу, [PERSON] , внаслідок ДТП 25.07.2014, є сума страхового відшкодування, а саме в розмірі 49050,00 гривень (сорок дев`ять тисяч гривень 00 коп.), а не 50000,00 гривень. Тому позов [PERSON] в цій частині підлягає частковому задоволенню в розмірі 49050,00 гривень. Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відповідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства України моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в які й матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при ньому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Аналогічних висновків щодо покладення саме на позивача обов`язку доказування розміру завданої йому шкоди, дійшов Верховний суд України у своїй Постанові № 6-183цс14 від 03.12.2014. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір [PERSON] не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту та розміру заданої йому моральної шкоди. В такому випадку єдиним належним та допустимим доказом встановлення факту завдання моральної шкоди та її розміру можливе лише у випадку залучення спеціалістів в області спеціальних знань, шляхом призначення та проведення по справі судово-психологічної експертизи. Відповідні фахівці, при проведенні даного дослідження, можуть не тільки встановити факт наявності моральних страждань у конкретної особи, а й визначити їх грошовий еквівалент. Для проведення таких експертиз, розроблені спеціальні методики, затверджені Міністерством юстиції України. Тобто експерт, який проводить експертизу, у своїх висновках вкаже, які моральні страждання переніс потерпілий, а потім трансформує ці моральні переживання в конкретну грошову суму. Експертний висновок, виконаний фахівцями є єдиним аргументованим доказом у суді, при розгляді спору про заподіяння моральної шкоди. Судово-психологічна експертиза по справі не проводилася. Враховуючи вищезазначені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] моральної шкоди в розмірі 100000 гривень, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Крім того, приймаючи до уваги надані [PERSON] докази в частині понесених ним витрат на юридичну допомогу адвоката, суд задовольняє позов частково в розмірі 4000 гривень, тобто в межах наявного в матеріалах справи договору про надання правничої допомоги в цивільній справі. На підставі ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167, 1194 ЦК України, та

Outcome: partial