Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] сільської ради третя особа без самостійних вимог: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Як на підставу заявлених вимог, позивач посилається на те, що 26.06.2006 року помер його дідусь [PERSON], який під час життя, 13.06.2006 року склав заповітне розпорядження, яке не змінено і не скасовано, на житловий будинок № 14 в с. Сасівка, вул. Бакусівська, Свалявського району, Закарпатської області на онука (позивача) [PERSON], який після смерті дідуся є спадкоємцем. При зверненні до державної нотаріальної контори для оформлення права власності на вищезазначений будинок в порядку спадкування, таке виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок та не було проведено первинну реєстрацію будинку. У звязку з цим, позивач просить суд визнати за [PERSON], [INFO] право власності на спадкове майно, на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Сасівка, вул.Бакусівська, буд. 14, Свалявського району, Закарпатської області. Позивач та його представник [PERSON] (на підставі довіреності від 20.09.2017 року) в судове засідання не зявилися, подавши до суду заяву (вх. № 7056 від 11.10.2017 року) про розгляд справи у відсутності, позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву (вх. № 7008 від 10.10.2017 року) про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти позовних вимог не заперечують. [PERSON] (третя особа без самостійних вимог) в судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву (вх. № 7057 від 11.10.2017 року) про розгляд справи у її відсутності, щодо заявлених вимог не заперечує, просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів та доходить слідуючого висновку. Згідно ст. 11 ЦПК України\~- суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог. Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснив, що: При розгляді справ за позовами про спадкування, спадкові відносини в Україні регулюються нормами ЦК України 2003 року, Законами України Про нотаріат, Про міжнародне приватне право, іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Судом встановлено та перевірено докази: копія технічного паспорту № 2087, виготовленого КУП Свалявське РБТІ від 06.07.2017 року з доданими зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд, схематичним планом земелної ділянки, оцінювальним актом, планом будинку та експлікацією приміщень до плану одноквартирного (садибного) житлового будинку, довідка-виписка з погосподарської книги, надана виконавчим [PERSON] сільської ради від 20.09.2017 року № 437/02-07, відповідно до яких житловий будинок за адресою: с. Сасівка, вул. Бакусівська, буд. 14, Свалявського району, Закарпатської області (стара адреса: с. Сасівка, буд. 127-А) побудований в 1983 році та [PERSON] був головою дворогосподарства; довідка № 1612 від 20.09.2017 року, видана виконкомом [PERSON] сільської ради, відповідно до якої поштова адреса житлового будинку з с.Сасівка, буд. 127-А на с. Сасівка, вул. Бакусівська, буд. 14 змінена у звязку з прийняттям рішення 2 сесії сільської ради 6 скликання від 12.10.2011 року; копія свідоцтва про смерть серії 1-ФМ № 021121, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, Свалявського району, Закарпатської області, запис № 36 від 27.06.2006 року, відповідно до якого [PERSON] помер 26.06.2006 року. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок збудовано з отриманням дозвільних документів на земельній ділянці, отриманій у законний спосіб. Зокрема, інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, визначено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] здійснив будівництво житлового будинку та отримав право на реєстрацію вищевказаного будинку (оформлення права власності), однак не здійснив таку реєстрацію. Спадкоємці отримали права, які на момент смерті мав спадкодавець. Судом перевірено докази, надані позивачем (у відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України): ?копія заповіту, складеного від 13 березня 2006 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу З/о, зареєстрованого в реєстрі за №437, відповідного до якого [PERSON] зроблено заповітне розпорядження на житловий будинок із земельною ділянкою за № 127-а в с. Сасівка (нова адреса: с. Сасівка, вул. Бакусівська,14) на онука [PERSON]; копія довідки від 20.09.2017 року за № 1611, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради, відповідно до якої на день смерті [PERSON] в буд. № 14, вул. Бакусівська, с. Сасівка, Свалявського району проживали та були зареєстровані [PERSON], [INFO] (дружина померлого та бабуся позивача), [PERSON], [INFO] (внук померлого та позивач), [PERSON], [INFO] (невістка померлого та мама позивача), [PERSON], [INFO] (син померлого та родич позивача); ?заява [PERSON] від 10.10.2017 року, нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрована за № 301 (серії НМЕ 367283), відповідно до якої [PERSON] (бабуся позивача) не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за адресою: с. Сасівка, вул. Бакусівська, буд. 14, Свалявського району за онуком [PERSON] (позивач). ?довідка КУП Свалявське РБТІ за № 201 від 06.07.2017 року, відповідно до якої інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: с. Сасівка, вул. Бакусівська, буд. 14, Свалявського району, Закарпатської області становить 61048 грн. Судом перевірено в судовому засіданні спадкова справа №254/2006 року, яка була заведена після сметрі [PERSON], який помер 26 червня 2006 року (направлена Свалявською державною нотаріальною конторо. 10.11.2017 року № 1197/01-16). ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємця). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що на момент смерті [PERSON] мав право на оформлення права власності на житловий будинок (здійснення реєстрації), то це право набув спадкоємець за заповітом [PERSON]. Відповідно до норм ст. 124 Коституції України - юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно (із змінами внесеними згідно із Законами № 1791-VIII від 20.12.2016 року; № 1983-VIII від 23.03.2017 року) - рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації прав. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, суд доходить висновку, що вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved