Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності від 24.03.2017 року та в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовною заявою до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за позивачем право власності в прядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Шевченка, № 66 в с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області, зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою загальною площею 48,9 кв.м., в тому числі житловою площею 15,1 кв.м., б-1 сарай, б-1 сарай, б1 -1 сарай, В-1 пригребиця, погріб, Г-1 вбиральня, 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа з прозорами, після смерті дружини позивача [PERSON], померлої 18 лютого 2011 року. Ухвалою судді від 21 квітня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, 25.04.2017 року надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути позов у його відсутність, заявлені ним в інтересах позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 43 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 04.05.2017 року за вих. № 112/06-01 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, позов [PERSON] сільська рада визнає ( а.с. 45 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 26.04.2017 року за вих. № 02-16/308 з проханням розглянути справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами, проти позовних вимог [PERSON]С .третя особа не заперечує ( а.с. 44 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 57 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 29.05.2017 року про розгляд справи без її участі, проти позову [PERSON] не заперечує ( а.с. 68 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, що 18 лютого 2011 року померла дружина позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно, в тому числі на 1/2 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Шевченка, № 66 у с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області. 23 серпня 2013 року позивач подав заяву до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Окрім позивача, спадкоємцем першої черги за законом є дочка спадкодавця [PERSON], яка у встановлений законом строк до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини матері не зверталась. 10 березня 2017 року нею була подана заява, що спадщину своєї матері вона не приймала, приймати не буде, в суд з цього приводу звертатись не буде, проти отримання позивачем спадщини її матері не заперечує. Відповідно до довідки виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області дружині позивача належала 1/2 частина житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Шевченка, № 66 у с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області, первинна реєстрація права власності на який не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. Станом на 15 квітня 1991 року суспільна група, до якої відноситься житловий будинок «колгоспний двір». Через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позивач не може оформити свої спадкові права на 1/2 частину цього житлового будинку. Зазначені обставини спонукали позивача звернутися до суду із відповідною позовною заявою. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Дослідженням свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 158317 встановлено, що [PERSON] померла 18 лютого 2011 року в с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 7 ). Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕЛ № 262861 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06 жовтня 1987 року, про що Тупичівською сільською радою Городнянського району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 19. Після укладення шлюбу прізвища подружжя : чоловік - [PERSON], дружина [PERSON] ( а.с. 6 ). Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом щодо майна померлої [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України являється її чоловік [PERSON] ( позивач по справі ). Після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за законом, 29.08.2013 року звернувся до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої. 29.03.2013 року була заведена спадкова справа № 165/2013 до майна [PERSON], яка померла 18.02.2011 року. Відомості про видачу спадкоємцю [PERSON] свідоцтв про право на спадщину у спадковій справі відсутні ( а.с. 63-67 ). У 1962 році на відведеній колгоспом під забудову земельній ділянці було побудовано будинок № 62 по вулиці Шевченка в с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області. Згідно довідки виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 24.03.2017 року за вих. № 289 встановлено, що під час проведення в 1991 року інвентаризації житлових будинків та перезакладання погосподарських книжок відбулася зміна в нумерації будинків, в результаті чого будинку № 62 по вулиці Шевченка в с. Тупичів було присвоєно № 66 ( а.с.14 ). Згідно оглянутих в судовому засіданні витягів з погосподарської книги Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 15-16, 60-61 ), а також згідно довідок Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 03.04.2017 року за вих. № 307 та від 19.05.2017 року за вих. № 122/06-01 ( а.с. 13, 59 ), встановлено, що домоволодіння за адресою : с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області, вул. Шевченка, буд. № 66 ( в минулому № 62 ) відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні та їм належав житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по 1/2 частині кожному. Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме : право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає. Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11.03.1985 р. № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалось за головою колгоспного двору. Суд також бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1962 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.\~ З довідки експерта [PERSON] встановлено, що процент готовності будинку № 66, розташованого по вул. Шевченка в селі Тупичів Городнянського району Чернігівської області, складає 100 %, будинок побудовано в 1962 році, технічна інвентаризація будинку з господарськими будівлями та спорудами проводиться вперше, будь-які правовстановлюючі документи на будинок відсутні, право власності не зареєстровано, загальна площа будинку становить 48,9 кв.м., житлова площа будинку становить 15,1 кв.м. Самочинного перепланування та переобладнання не виявлено ( а.с. 17 ). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку № 66 по вулиці Шевченка в селі Тупичів Городнянського району Чернігівської області відсутні ( а.с. 58 ). З довідок виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 24.03.2017 року за вих. № 290 та від 03.04.2017 року № 307 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 10 за 2011-2015 роки та за 1986-1990 роки, особовий рахунок № 1074, що станом на 01.07.1990 року в будинку, розташованому за адресою: село Тупичів Городнянського району Чернігівської області, вулиця Шевченка, буд. № 66 ( в минулому № 62 ) були постійно зареєстровані та проживали : [PERSON] з 1955 року і виписана в звязку зі смертю 18.02.2011 року та [PERSON] з 1976 року і по теперішній час ( а.с. 12-13 ). Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», голова колгоспного двору [PERSON] мала у власності 1/2 частину спірного домоволодіння. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого експертом, фізичною особою-підприємцем [PERSON] технічного паспорта на житловий будинок за адресою : Чернігівська область, Городнянський район, с. Тупичів, вул. Шевченка, буд. № 66, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою, загальною площею 48,9 кв.м., у т.ч. житловою площею 15,1 кв.м., Б-1 сарай, б-1 сарай, б1-1 сарай, В-1 пригребиця, погріб, Г-1 вбиральня, 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа з прозорами ( а.с. 18-19 ). Враховуючи, що за життя спадкодавець [PERSON] не зареєструвала своє право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов обєктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved