Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, просив: - розірвати шлюб, зареєстрований 17.12.2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області за актовим записом № 774, між ним та [PERSON]; - стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі, що становить ? частини з усіх її видів доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого Законом для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO]; - присудити стягнення аліментів від дня пред'явлення позову - з 01.12.2014 року. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім'ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.12.2011 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовим записом № 774, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, на примирення сторони не згодні, наполягають на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. З'ясовано, що неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає із позивачем та знаходиться на його утриманні і вихованні, згідно довідки КРЕП № 11 м. Кіровограда від 28.11.2014 року № 4783 (а.с. 5). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дитини після припинення шлюбних стосунків відсутня. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, які мають істотне значення . На підставі викладеного, суд з урахуванням вимог ст. 182 СК України вважає, що позов обґрунтований, а відтак підлягає задоволенню. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідач свій батьківський обов'язок належним чином не виконує, кошти на утримання дитини своєчасно не надає, тому з неї слід стягнути аліменти в примусовому порядку, як і просить позивач, проте з 02.12.2014 року, як-то передбачено ч. 1 ст. 191 СК України. Враховуючи, що ініціатором розірвання шлюбу є позивач, суд не розподіляє судові витрати. При вирішенні справи суд керується ст. ст. 105, 110, 112, 180, 182,184 СК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України , суд, -

Outcome: partial