Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON],третя особа: ПАТ Комерційний Банк Приват Банк про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса. З позову вбачається, що 14.05.2008 року між ним та ПАТ КБ «Приват банк» було укладено кредитний договір № PIXRRX04660114 на суму 6863 грн для придбання товару на строк 24 місяці. За умовами кредитного договору кінцевим строком повернення кредитних коштів є 14 травня 2010 року. Протягом 2008 року і частково протягом 2009 року вказаний кредит погашався позивачем в Зіньківській філії ПАТ КБ Приватбанк, але квитанції про погашення кредиту не збереглися. 24.05.2016 року [PERSON] приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис за № 4319, бланк серія НВТ № 441495 щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 150718 грн. 68 коп. 17 жовтня 2016 року Зіньківським РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 52579931. Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказував на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»,\~постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999 р., а саме спірний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності вимоги, а також після спливу встановлених строків, а тому є таким, що не підлягає виконанню. У звязку з вищевикладеним позивач звернувся з позовом до суду в якому просив визнати виконавчий напис від 24.05.2016 року № 4319 вчинений [PERSON], приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення на кошти у сумі 150718 грн, таким, що не підлягає виконанню та стягнути судовий збір. В судове засідання учасники справи не зявились від позивача [PERSON] та його представника адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність позовні вимоги підтримали в повному обсязі. \~\~Відповідач [PERSON], приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу в судове засідання не зявилася, надала суду клопотання про те, що виконавчий напис вчинений у відповідності до вимог чинного законодавства, просила відмовити в задоволенні позову та розглянути справу у її відсутність (а.с.40-43). Представник співвідповідача ПАТ Комерційний Банк Приват Банк в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України. Суд, прийнявши до уваги заяву та письмове клопотання відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що 14 травня 2008 року між позивачем [PERSON] та ПАТ КБ «Приват банк» було укладено кредитний договір № PIXRRX04660114 на суму 6863 грн для придбання товару на строк 24 місяці. За умовами кредитного договору кінцевим строком повернення кредитних коштів є 14 травня 2010 року (а.с.13). 24.05.2016 року [PERSON] приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис за № 4319, бланк серія НВТ № 441495 щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 150718 грн 68 коп (а.с.10). 17 жовтня 2016 року Зіньківським РВДВС ГТУЮ у Полтавській області, на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 52579931 ( а.с.15). Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані укладеними між сторонами договорами,Законом України «Про нотаріат», ЦК України. Відповідно до норм ст. ст.11,525,629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Згідно\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Пунктом 4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 лютого 2012 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача ; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно із п. 3.5. глави 16 вищевказаного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У відповідності до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться від 29 червня 1999 р. № 1172 у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України ( в редакції чинній на момент укладення кредитного договору) не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 « Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», не скасовує і не помякшує цивільної відповідальності особи, а отже, не має зворотної дії в часі. З огляду на наведене, положення розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів не може застосовуватись до кредитного договору № PIXRRX04660114 укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват банк». Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від\~\~29 червня 1999 року № 1172\~«Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»\~(далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Разом з тим,\~ст.88 Закону України «Про нотаріат» містить\~імперативну норму про те, що виконавчий напис нотаріуса видається лише якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, у відносинах під юридичними особами\~не більше року, або ж законом встановлений більший строк давності для певної конкретної вимоги. За змістом наведеної норми закону при вирішенні питання про видачу виконавчого напису нотаріус зобовязаний перевірити чи предявлена вимога у межах встановленого законом строку давності. Згідно наявної в матеріалах справи виписки з рахунку боржника [PERSON] з 02.02.2009 року жодного платежу не вчинив (а.с.12). Кінцевий строк виконання зобовязань за кредитним договором\~14.05.2010 року. Отже, за змістом\~ст.261 ЦК України\~перебіг трирічного строку давності почався для Банку щонайменше з травня 2010 року, проте він звернувся із заявою про видачу виконавчого напису лише у травні 2016 року. У постанові ВСУ №6-1926цс14 від 04 листопада 2015 року сформульована така правова позиція: «За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша\~статті 259 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], ПАТ Комерційний Банк Приват Банк про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved