Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до колишньої дружини - [PERSON] та просить суд поділити спільно нажито ними майно під час шлюбу у вигляді житлового будинку № 21 по вул.. Кооперативна в с. Шабо Білгород-Дністровського району і визнати за ним право власності на ? частину вказаного будинку. В зареєстрованому шлюбі сторони перебували з 04.04.2003 року по 08.06.2012 року, а 21.02.2007 року ними було придбано за договором купівлі-продажу спірний будинок, я покупцем за договором виступала відповідачка [PERSON] Самостійно та добровільно сторони не врегулювали свої майнові відносини, оскільки досягнуті ними колись домовленості відповідачка не виконує. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі та прийняти заочне рішення. [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи сповіщалась належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник Шабівської сільської ради у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи на адресу сільської ради направлялось повідомлення. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку представленим доказам та встановивши характер і особливості правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача. Як вбачається з матеріалів справи, 04 квітня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.06.2012 року про розірвання того самого шлюбу. В період шлюбу, а саме 21.02.2007 року за договором купівлі-продажу (реєстровий № 874, посвідчений державним нотаріусом [PERSON]П.) відповідачка (дружина) придбала житловий будинок № 21 по вул.. Кооперативній в с.Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, житловою площею 56,5 кв.м., загальною площею 91,00 кв.м. Згідно з ст.. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст.61 СК). Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Відповідно до ст.. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частина 1 ст. 70 СК України: у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Таким чином, діючим законодавством чітко встановлений порядок та умови поділу майна, що було придбане подружжям під час шлюбу. Варто звернути увагу на те, що позивачем не порушується питання щодо користування кожним з подружжя своєю часткою майна, а лише просить суд визнати його речове право на ? частку будинку. Матеріалами справи повністю обґрунтовуються вимоги позивача, тому суд вважає за необхідне задовольнити їх.

Outcome: approved