Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.12.2011 року [PERSON], проживаючий за адресою: [INFO], отримав від позивача грошові кошти у сумі 11500 грн. строком до 15.03.2012 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав розписку. Позивач неодноразово дзвонив відповідачу по телефону, що закінчується строк позики та намагався з ним зустрітись, щоб обговорити подальші дії. У встановлений договором строк повернення боргу [PERSON] борг позивачу не повернув та пояснив, що у нього на момент повернення боргу з'явилися фінансові труднощі і він не може повернути борг та просив зачекати. Позивач періодично звязувався з відповідачем, який постійно просив зачекати, а останній час став уникати зустрічі з позивачем. На телефонні дзвінки відповідач не відповідав. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він у відповідності з ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми. З урахуванням зазначених норм і рекомендацій Верховного Суду України № 62- 97р від 03.04.97 р. відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ сума боргу з урахуванням індексу інфляції, яку [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачу станом на 13.03.2015 року складає 23 831,72 грн., втому числі за березень-грудень 2012 року: (11500,00 х 1,003 (індекс інфляції за березень 2012 року) = 11534,50 грн., (11534,50 х 1,004 (індекс інфляції за квітень 2012 року) = 11580,64 грн., (11580,64 х 1,005 (індекс інфляції за травень 2012 року) = 11638,54 грн., (11638,54 х 1,006 (індекс інфляції за червень 2012 року) = 11708,37 грн., (11708,37 х 1,007 (індекс інфляції за липень 2012 року) = 11790,33 грн., (11790,33 х 1,008 (індекс інфляції за серпень 2012 року) = 11884,65 грн., (11884,65 х 1,009 (індекс інфляції за вересень 2012 року) = 11991,61 грн., (11991,61 х 1,010 (індекс інфляції за жовтень 2012 року) = 12111,53 грн., (12111,53 х 1,011 (індекс інфляції за листопад 2012 року) = 12244,75 грн., (12244,75 х 1,012 (індекс інфляції за грудень 2012 року) = 12391,69 грн. 3а 2013 рік : (12391,69 х 1,013 (індекс інфляції за січень 2013 року) = 12552,78 грн., (12552,78 х 1,014 (індекс інфляції за лютий 2013 року) = 12728,52 грн., (12728,52 х 1,015 (індекс інфляції за березень 2013 року) = 12919,44 грн., (12919,44 х 1,016 (індекс інфляції за квітень 2013 року) = 13126,16 грн. (12126,16 х 1,017 (індекс інфляції за травень 2013 року) = 13349,30 грн., (13349,30 х 1,018 (індекс інфляції за червень 2013 року) = 13589,59 грн., (13589,59 х 1,019 (індекс інфляції за липень 2013 року) = 13847,79 грн., (13847,79 х 1,020 (індекс інфляції за серпень 2013 року) = 14124,74 грн., (14124,74 х 1,021 (індекс інфляції за вересень 2013 року) = 14421,36 грн., (14421,36 х 1,022 (індекс інфляції за жовтень 2013 року) = 14738,63 грн., (14738,63 х 1,023 (індекс інфляції за листопад 2013 року) = 15077,62 грн., (15077 х 1,024 (індекс інфляції за грудень 2013 року) = 15439,48 грн. 3а 2014 рік: (15439,48 х 1,025 (індекс інфляції за січень 2014 року) = 15825,47 грн., (15825,47 х 1,026 (індекс інфляції за лютий 2014 року) = 16236,93 грн., (16236,93 х 1,027 (індекс інфляції за березень 2014 року) = 16675,33 грн., (16675,33 х 1,028 (індекс інфляції за квітень 2014 року) = 17142,24 грн., (17142,24 х 1,029 (індекс інфляції за травень 2014 року) = 17639,36 грн., (17639,36 х 1,030 (індекс інфляції за червень 2014 року) = 18168,54 грн., (18168,54 х 1,031 (індекс інфляції за липень 2014 року) = 18731,77 грн., (18731,77 х 1,032 (індекс інфляції за серпень 2014 року) = 19331,18 грн., (19331,18 х 1,033 (індекс інфляції за вересень 2014 року) = 19969,11 грн., (19969,11 х 1,034 (індекс інфляції за жовтень 2014 року) = 20648,06 грн., (20648,06 х 1,035 (індекс інфляції за листопад 2014 року) = 21370,74 грн., (21370,74 х 1,036 (індекс інфляції за грудень 2014 року) = 22140,09 грн. 3а січень-березень 2015 року: (22140,09 х 1,037 (індекс інфляції за січень 2015 року) = 22959,27 грн., (22959,27 х 1,038 (індекс інфляції за лютий 2015 року) = 23831,72 грн. Три відсотка річних від простроченої суми за 1471 днів прострочення боргу складає: 1390,40 грн. = (11500,00 грн. х 1257 днів х 3%) : 365. Тобто на момент подання позовної заяви загальний борг [PERSON] з врахуванням індексу інфляції та три відсотка річних складає 25\~222, 12 грн. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 25222,12 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, підтвердив факти, викладені в позовній заяві, та просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, підтвердив доводи, викладені в позовній заяві, та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був свідком того, що позивач передав відповідачу гроші для будівництва. Дійсно відповідач, в його присутності, отримав гроші в сумі 11500 грн. Відповідач перераховував отримані від позивача гроші в його присутності, в присутності позивача та в присутності [PERSON] та власноруч написав розписку про отримання зазначеної суми. Свої анкетні дані відповідач писав у їх присутності зі свого паспорта громадянина України. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був присутній при написанні розписки відповідачем. Особу відповідача було встановлено за паспортом громадянина України. Відповідач, в його присутності та в присутності [PERSON] та [PERSON] отримав гроші в сумі 11500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією розписки від 25.12.2011 року [PERSON] отримав від [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 11\~500 грн. для поповнення фінансових коштів на підприємстві «ПП Монтажстрой», грошові кошти зобовязався повернути до 15.03.2012 року. Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що відповідач свої зобовязання за договором позики перед позивачем не виконав і суму боргу у передбачений строк не повернув. За таких обставин, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON], згідно з розпискою від 25.12.2011 року, а тому вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики від 25.12.2011 року у сумі 11 500 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних за від простроченої суми та індексу інфляції за час прострочення виконання зобовязання, суд вважає, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач [PERSON] вважає, що оскільки відповідач [PERSON] прострочив виконання взятих перед ним зобовязань по поверненню суми позики, тому окрім суми боргу він має також сплатити відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України 3 % річних за від простроченої суми та індексу інфляції за час прострочення виконання зобовязання. Суд погоджується з даними вимогами позивача, оскільки вони ґрунтуються на законі та перевіривши правильність розрахунку 3 % річних за від простроченої суми та індексу інфляції за час прострочення виконання зобовязання, суд погоджується з розрахунком, наданим позивачем, а тому вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 3% річних за від простроченої суми та індексу інфляції за час прострочення виконання зобовязання підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення боргу в сумі 11\~500 грн. з урахуванням 3 % річних за від простроченої суми та індексу інфляції за час прострочення виконання зобовязання, що в загальній сумі становить 25\~222грн. 12 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 0.0.359346131.1 від 12.03.2015 року та № 0.0.359740622.1 від 13.03.2015 року про сплату судового збору у розмірі 252,22 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 252,22 грн.

Outcome: approved