Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 28 квітня 2017 року між ним та відповідачем укладено шлюб, про що Івано-Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області складено відповідний актовий запис за № 612. [INFO] в них народилася дочка - [PERSON] . За останній час відносини між сторонами погіршилися, вони не можуть дійти згоди у вирішенні елементарних сімейно-побутових справ. Відповідач постійно вчиняє сварки, що змусило позивача переїхати жити до батьків в с. Кунисівці. Як наслідок, вони віддаляються один від одного та втрачають взаємоповагу, взаєморозуміння. На даний час сторони спілкуються рідко, виключно із питань щодо їх малолітньої дочки, яка проживає з матір`ю в с. Копаченці. Після розірвання шлюбу позивач й надалі бажає спілкуватися з дитиною, приймати участь в її вихованні, а також матеріально утримувати [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 28 квітня 2017 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис за № 612, що стверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , виданим 01.08.2020 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , актовий запис за № 1177 від 16.05.2019, що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] , виданого 01 серпня 2020 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved