Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON].(далі по тексту - відповідач), відповідно до вимог якого просить розірвати уклдений з відповідачем шлюб, який був зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1153 від 23.06.2012 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 23 червня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Разом з тим, кожен з подружжя має різні погляди на шлюб та сім'ю, внаслідок чого виникають суперечки. Позивач вказує, що станом на час звернення до суду з позовною заявою сумісне життя з відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться, вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні, при цьому зазначив, що позивач після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дошлюбне. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 червня 2012 року між сторонами було укладено шлюбякий був зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1153 від 23.06.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 14). За час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією сідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Ухвалою суду від 23 жовтня 2017 року провадження по справі зупинено для надання сторонам строку на примирення. Ухвалою суду від 21 грудня 2017 року провадження у справі відновлено. Після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося. Спільне бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд вважає, що причини, на підставі яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значенн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.113 СКУкраїни, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в сумі 640 грн.

Outcome: approved