Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в із позовом в інтересах [PERSON] до Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що в м. Хоростків по вулиці Дружби, 8, Гусятинського району, розміщений житловий будинок, який належав її матері [PERSON], яка померла 11 квітня 2000 року і на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким заповідала їй даний житловий будинок. Вказав, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця за заповітом, прийняла спадщину, так як подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю [PERSON], їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у звязку із відсутністю належного правовстановлюючого документа на імя спадкодавця. А тому, просить визнати за [PERSON] право власності на вказане спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позивач в попереднє судове засідання не зявився, однак, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача в попереднє судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в попередньому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Хоростків по вулиці Дружби, 8 Гусятинського району Тернопільської області належав на праві власності [PERSON]. Даний факт також відображений в технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданому Гусятинським РК БТІ від 13 січня 2017 року. 29 липня 1993 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла житловий будинок, що знаходиться в м. Хоростків по вулиці Дружби, 8 Гусятинського району Тернопільської області [PERSON], що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Хоростківськох міської ради народних депутатів Гусятинського району Тернопільської області [PERSON] 29 липня 1993 року та зареєстрованого в реєстрі за №140, який на день смерті не змінений і не скасований. 11 квітня 2000 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №075045, видане Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільській області 13 квітня 2000 року. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, що знаходиться в м. Хоростків по вулиці Дружби, 8 Гусятинського району Тернопільської області. Згідно довідки №25/2-14 виданої виконкомом Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області 11 січня 2017 року, [PERSON] проживала в [INFO] та померла 11 квітня 2000 року, за вказаною адресою рахом із нею на день її смерті були зареєстровані: дочка [PERSON], онука [PERSON] та онук [PERSON]. Як вбачається з довідки інформаційного характеру, виданої приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу 12.01.2017 року за №1/02-14 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №2/2017 щодо майна [PERSON], померлої 11.04.2000 року. Нотаріусом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на спірний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно. Інших заяв про прийняття спадщини до нотаріуса не подавалося. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] була прийнята спадкоємцем [PERSON], застосуванню підлягають правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України 1963 року спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого. Згідно із вимогами ст. ст. 548, 549 ЦК, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління майном або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в м. Хоростків по вулиці Дружби, 8, Гусятинського району Тернопільської області, загальною площею 84,5 м2, житловою площею 68,6 м2, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 11 квітня 2000 року. На підставі наведеного, ст. 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 120, 548, 549, 553 ЦК УРСР від 1963 року та

Outcome: approved