Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить визнати за ним право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS]. З позовної заяви виходить, що 30 травня 2003 року між позивачем та відповідачем у відділі РАЦС Городнянського РУЮ, актовий запис № 30, було зареєстровано шлюб. Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 10.02.2015 року шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу сторонами відповідно до договору купівлі-продажу було придбано квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу зареєстровано на імя відповідача. Починаючи з 2018 року, відповідач порушує права позивача на користування майном спільної власності та перешкоджає користуванню квартирою, мотивуючи тим, що квартира належить їй. Зазначені обставини стали підставою необхідності звернення позивача до суду. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на ст. 60, 63, 68 Сімейного кодексу України позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою судді\~від 24\~травня 2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який представляє інтереси [PERSON] на підставі відповідної довіреності від 13.02.2018 року, заявлені позивачем позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини, викладені в позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог. Вказав, що є договір купівлі-продажу на спірну квартиру від 08.12.2003 року. З 30.05.2003 року по 10.02.2015 року сторони проживали у шлюбі. У цей період сторони придбали спірну квартиру. Припинення шлюбу між сторонами не припинило їх спільної сумісної власності на спірну квартиру. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 30 серпня 2018 року предявлений позов не визнала та заперечувала з приводу його задоволення. Під час судових дебатів у судовому засіданні 08 жовтня 2018 року відповідач предявлений позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення. Пояснила, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі з січня 2015 року, але він залишається зареєстрованим у цій квартирі. Зазначила, що саме вона сплачує всі комунальні послуги за квартиру. Довідки про склад сімї вона подає для призначення житлових субсидій і в цих довідках зазначено, що позивач не проживає у квартирі. У березні 2015 року позивач усно відмовився від квартири і сказав, що вони можуть жити, претензій до квартири він не має. Саме вона робить в квартирі поточні ремонти за власний рахунок, позивач з ремонтами не допомагає. На даний час у позивача інша сімя, спорів з приводу квартири раніше між ними не виникало. Позивач казав, що хоче свою частину подарувати доньці. Підтверджує, що спірна квартира була придбана у період спільного проживання сторін у шлюбі за кошти їх батьків, як давали гроші порівну. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши позицію відповідача по суті заявлених позовних вимог та заслухавши її пояснення по суті спору, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, з дослідженого в судовому засіданні договору купівлі-продажу квартири від 08.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2705, встановлено, що [PERSON] придбала квартиру № 2, що у будинку № 38 по вул. Перемоги у м. Городня, Чернігівської області, загальна площа квартири 54,3 кв.м. ( а.с. 4 ). Згідно рішення Городнянського суду Чернігівської області від 10.02.2015 року ( справа № 732/109/15, провадження №2/732/42/15 ) шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 30.05.2003 року у відділі РАЦС Городнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, розірвано. Рішення суду набрало законної сили 23.02.2015 року ( а.с. 5 ). З інформаційної довідки Городнянського РГ БТІ від 18.09.2018 року № 664 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру № 2, яка розташована за адресою : м. Городня, вул. Перемоги, буд. 38, Городнянського району, Чернігівської області, зареєстровано в книзі 46, номер запису 3424, за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2003 року р.№ 2705, посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу [PERSON], дата реєстрації в електронному реєстрі - 06 січня 2004 року ( витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер: 2512364), реєстраційний номер : 3763467. День проведення технічної інвентаризації 11.09.2018 року. Загальна площа квартира № 2 - 63,2 кв.м, житлова площа квартири 38,6 кв.м.. Самочинного будівництва та перепланувань не виявлено. Квартира № 2 розташована в одноповерховому двоквартирному житловому будинку, трьохкімнатна. Інвентаризаційна вартість квартири станом на 11.09.2018 року ( день проведення технічної інвентаризації ) становить 145550 грн. ( а.с. 34 ). З технічного паспорта на квартиру № 2 у двоквартирному будинку за № 38 по вул. Перемоги в м. Городня, Чернігівської області, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : «А-1» - житловий будинок з «а-1» - прибудовою, загальною площею 63,2 кв.м., в т.ч. житловою площею 38,6 кв.м., «а1 -1» веранда, «а2 -1» ( а.с. 31-33 ). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі ст. 22 КпШС України, що діяв на момент придбання спірної квартири, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку, а згідно ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Аналогічні положення містяться і в діючій на даний час ст. 60 СК України, яка передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку. При цьому ст. 68 СК України передбачає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно приписів ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що спірна квартира була придбана під час шлюбу сторін і відповідно належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, в рівних частинах. Виходячи з рівності часток майна дружини та чоловіка, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволення у повному обсязі та за ним підлягає визнанню право власності на належну йому на праві спільної сумісної власності 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved