Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей, в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 18.12.2012 на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) на користь їх матері - [PERSON] з ? до ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначає наступне. Згідно рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року по справі № 2003/1060/12 із нього на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2012 року і до повноліття дітей. До теперішнього часу він сумлінно виконував свій обов`язок та своєчасно сплачував встановлений судом відсоток від доходів, але протягом останнього часу у нього суттєво погіршилось матеріальне становище. На даний час він перебуває у другому шлюбі. Від цього шлюбу також має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні. Крім того, на його утриманні знаходиться дружина, [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та неповнолітній син дружини [PERSON], 2005 року народження, який також проживає разом з ними. Сам він не працює, допомоги по безробіттю не отримує, має дохід від нерегулярних підробітків. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позов задовольнити. У судове засідання позивач надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовну заяву підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER], виданого 09 січня 2004 року Самійлівською сільською радою Близнюківського району Харківської області та [NUMBER], виданого 18 березня 2008 року Самійлівською сільською радою Близнюківського району Харківської області, відповідно, які долучені до матеріалів справи. Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2012 року і до повноліття дітей. (а.с. 14) 08 серпня 2015 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Виконкомом Губинської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 17. (а.с. 15) З копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 17) Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Бабушкінським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області вбачається, що [INFO] народився [PERSON], матір'ю якого є [PERSON]. (а.с. 18) Згідно довідки Виконкому Губинської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 911 від 18 травня 2018 року, [PERSON], 1982 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім'ї - дружина [PERSON], 1986 року народження, син [PERSON], 2017 року народження та син [PERSON], 2005 року народження. (а.с.19) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Крім того, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яких вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Суд приймає до уваги що, у позивача змінився сімейний стан. На його утриманні на даний час знаходиться малолітня дитина, дружина, [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та неповнолітній син дружини [PERSON], 2005 року народження, а також те, що на даний час він офіційно не працевлаштований та не має постійного доходу. Зазначені обставини вказують на погіршення його майнового положення. Таким чином позивач довів суду істотні зміни його сімейного та матеріального положення, які дають підстави для зменшення розміру аліментів. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на зменшенні розміру аліментів є обґрунтованими, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до роз'яснень, наданих у абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved