Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] заявив позов до [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області, Реєстраційної служби Ямпільського РУЮ Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. До початку судового розгляду представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 06.02.2016 та уповноважена усіма правами сторони, зменшила позовні вимоги, просила суд задовольнити позов в частині вимог до [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. В своєму позові [PERSON] зазначає, що 30 травня 2015 року у м. Ямпіль Вінницької області помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається із земельних ділянок, площею 1,6718га. та 1,6334 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в с. Михайлівка Ямпільського району Вінницької області. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті його батька немає. Зазначив, що він є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті батька, оскільки завчасно подав до нотаріальної контори заяву. Однак, звернувшись до нотаріальної контори протягом встановленого строку із заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове нерухоме майно, оскільки право власності померлого на вказані земельні ділянки зареєстроване після його смерті. Вважаючи свої права невизнаними, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які до дня смерті належали його батьку [PERSON], у порядку спадкування за законом. Відповідач [PERSON] сільська рада Ямпільського району Вінницької області не заперечує проти задоволення позову, про що суду надано письмове повідомлення за вих..№02-09-58 від 12.04.2016 за підписом сільського голови, із клопотанням справу розглянути без участі представника сільської ради. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених письмових доказів - свідоцтва про смерть встановлено, що [PERSON] помер 30.05.2015 в м. Ямпіль Вінницької області. Із свідоцтва про народження, виданого 02.12.1986 встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Із копії Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 09.12.2011 встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,6334га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Із копії Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 09.12.2011 встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,6718га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Із копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 22.06.2015 та 23.06.2015 встановлено, що право власності на земельні ділянки, площею 1,6718га. та 1,6334га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали [PERSON] та розташовані в с. Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, зареєстровано 22.06.2015 та 23.06.2015 Реєстраційною службою Ямпільського РУЮ Вінницької області. Із копії витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обстеження на обєкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.02.2016 встановлено, що номера записів про інше речове право - 10136633 та 10136666. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріально дії вих.№ 196/02-31 від 06.02.2016 встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що право власності померлого [PERSON] на земельні ділянки зареєстроване після його смерті. Із копії Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 19.11.2015 встановлено, що Другою вінницькою державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справі щодо майна померлого [PERSON], який помер 30.05.2015. Із копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.12.2015 встановлено, що земельну ділянку площею 1,6334 зареєстровано у відділі Держкомзему в Ямпільському районі Вінницької області. Із копії звіту №0319 про експертну грошову оцінку земельної ділянки, площею 1,6718 га. Встановлено, що вартість землі становить 29204 гривні. Із копії звіту №0320 про експертну грошову оцінку земельної ділянки встановлено, що вартість земельної ділянки площею 1, 6334 становить 28533 гривні. Із копії спадкової справи №314/2015 до майна померлого 30.05.2015 [PERSON] встановлено, що 19.11.2015 [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 30.05.2015. 19.11.2015 [PERSON] та [PERSON] подали заяви до нотаріальної контори про відмову від спадщини після смерті [PERSON], який помер 30.05.2015. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON] Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна свого померлого батька [PERSON] [PERSON] відповідно до ст.ст. 1269 ЦК України вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті батька, оскільки звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини за законом. Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлого не претендує на спадщину після його смерті, позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, так як право власності померлого на спадкове нерухоме майно зареєстроване після його смерті, наявна постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Невизнане право позивача на спадщину підлягає судовому захисту шляхом визнання цього права. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Спірні правовідносини врегульовані ст.ст. 1261, 1269 ЦК України.

Outcome: approved