Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 0,74 га, до складу якої входять дві земельні ділянки, у відповідності із Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 042734 від 19.02.2003 року, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що у зв`язку з тим, що у Державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця, в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно. Окрім цього, позивач просив суд витребувати у приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. копію спадкової справи № 134/2021. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2021 року вирішено розглянути справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, вказаною ухвалою суду вирішено питання про витребування копії спадкової справи. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Відповідачка - [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просила розгляд справи провести без її участі. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 042734 від 19.02.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 229, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 0,74 га, призначена для ведення товарного виробництва, розташована на території Гостівської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, до складу якої входять земельні ділянки площами 0,6700 га та 0,07 га (а.с. 4). Відповідно до копій витягів із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.10.2019 року проведено державну реєстрацію права власності на вищевказані земельні ділянки за [PERSON] з присвоєнням кадастрових номерів, зокрема на земельну ділянку площею 0,6675 га (кадастровий номер 2625681700:04:002:0930, що в урочищі «Заберезина» с. Гостів Івано-Франківського району Івано-Франківської області) та земельну ділянку площею 0,07 га (кадастровий номер 2625681700:06:003:0836, що в урочищі «Монажділ» с. Гостів Івано-Франківського району Івано-Франківської області) (а.с. 7-12). Згідно копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). [INFO] [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). [INFO] [PERSON] (батько) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , успадкувавши належну їй земельну ділянку, оскільки він вступив в управління спадковим майном, проводив похорон померлої, проживав разом з нею та вів з нею спільне господарство. [PERSON] (батько) не вступав в управління спадком майном після смерті дружини [PERSON] (мати), оскільки у 1999 році вибув в м. Калуш Івано-Франківської області до доньки [PERSON] (відповідачка). Вказані обставини підтверджуються довідкою Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 303 від 02.11.2021 року (а.с. 13). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 134/2021, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. 485/01-16 від 23.11.2021 року після смерті [PERSON] (а.с. 38-47), з якої вбачається, що [PERSON] (мати) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти або прийняли спадщину немає, що також підтверджується письмовою заявою [PERSON] (відповідачка) про визнання позову. В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю був виданий після смерті спадкодавця [PERSON] (мати), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 449/02-31 від 27.10.2021 року (а.с. 18). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 454,0 грн. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст. 131 ЗК України,

Outcome: approved