Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі й на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна» с. Сданиця, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), що видаються райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Стадницькій сільській раді за № 87 від 08.07.1996 року, серія [NUMBER]. Однак оригінал даного правовстановлюючого документа відсутній. Позивач зазначає, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Інші спадкоємці першої черги за законом та спадкоємці за заповітом - відсутні. Спадщину він фактично прийняв, так як постійно проживав на момент смерті батька разом з ним за однією адресою. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку пай він не має можливості, оскільки відсутній факт прийняття спадщини, а також відсутній документ, який посвідчує право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай). В судове засідання учасники справи не з'явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивача [PERSON] згідно ордеру [PERSON] в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а представник відповідача - сільський голова с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області [PERSON] в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.08.2007 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі й на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна» с. Сданиця, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), що видаються райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Стадницькій сільській раді за № 87 від 08.07.1996 року, серія [NUMBER]. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач по справі [PERSON] є рідним сином [PERSON], а отже є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження серії І-АМ № 395873, виданого повторно 26.06.2018 року (а.с. 9). Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом немає, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 2047/01-16 від 05.10.2018 року, згідно якого відповідно до Спадкового реєстру спадкоємці померлого 08 серпня 2017 року [PERSON] до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно позивач [PERSON] не має можливості у зв'язку з тим, що у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON], а також відсутній документ, який посвідчує право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай), що підтверджується постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1510/02-31 від 21.07.2018 року (а.с. 30). Оригінал сертифікату було втрачено, що підтверджується ксерокопією друкованого оголошення про його втрату в газеті «Полідьська Зоря» від 26.07.2018 року за № 30 (8712) (а.с. 17). Той факт, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна» с. Стданиця, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), підтверджується наступним: листом Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 13.06.2018 року за № 0-2-0.20-112/105-18 про те, що громадянин [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), що видаються райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Стадницькій сільській раді за № 87 від 08.07.1996 року, серія [NUMBER] (а.с. 15); копією рішення від 28 грудня 2001 року 18 сесії 3 скликання Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю власникам сертифікатів» (а.с. 21); витягом зі списку членів КСП «Україна» с. Стадниця, Вінницького району, які мають право на земельну частку (пай), в якому під № 87 значиться [PERSON] (а.с. 22-23); викопіюванням з земельної частки (пай) за № 711 площею 2,19 га, яка належить [PERSON] (а.с. 24-26); довідками Стадницької сільської ради Вінницького району за № 455 від 03.07.2018 року, за № 456 від 03.07.2018 року (а.с. 18) та за № 166 і № 172 від 28.02.2018 року (а.с. 19, 20). Той факт, що позивач [PERSON] спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року фактично прийняв, так як постійно проживав на момент смерті батька разом з ним за однією адресою: [ADDRESS] підтверджується довідками Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області за № 454 та за № 453 від 03.07.2018 року (а.с. 27, 28) та актом, складеним в присутності сусідів та затвердженим Стадницькою сільською радою Вінницького району Вінницької області від 25.06.2018 року (а.с. 29). Ці дії згідно чинної на момент смерті батька ст. 1268 ЦК України свідчать про фактичне прийняття ним спадщини. Згідно пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Отже, встановлення факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини має для нього юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення його спадкових прав після смерті батька. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки судом є встановленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у нього немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved