Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Софіївського районного суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась із жилого будинку [ADDRESS], що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19, та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року. Спадщину після померлого [PERSON], яка складалась із 1/2 частини жилого будинку [ADDRESS] прийняла його дружина, а мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1013, спадкова справа № 194/99. На іншу 1/2 частину жилого будинку [ADDRESS] після померлого [PERSON], [PERSON] отримала свідоцтво про право власності як на частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1015, спадкова справа № 194/99. [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину жилого будинку [ADDRESS] та свідоцтво про право власності на 1/2 жилого будинку [ADDRESS], своє право власності на житловий будинок повністю не оформила, так як свідоцтво про право на спадщину відповідно ст. 227 Цивільного кодексу УРСР (1961 р.) та свідоцтво про право власності в Бюро технічної інвентаризації не зареєструвала, що підтверджується довідкою ОКП Софіївське БТ1 № 14 від 17.01.2014 року. Жилий будинок [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0.3658 гектарів, яка належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП Сф № 001764 виданому 22 лютого 2000 року Софіївського району Дніпропетровської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 372. За життя 15 вересня 1999 року [PERSON], склала заповіт який посвідчено державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 1017, яким зробила розпорядження: усе моє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, а також належний мені на праві особистої власності жилий будинок з надвірними забудовами, що знаходиться в смт. [ADDRESS], заповідаю: [PERSON]. 28 червня 2013 року мати позивача - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть [NUMBER] виданого відділом державної РАЦС реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 02 липня 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 19 лютого 2014 року, 29 250 гривень, що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19, зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року, який згідно свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1013, спадкова справа № 194/99, та свідоцтва про право власності на 1/2 жилого будинку від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1015, спадкова справа № 194/99 перейшов у власність [PERSON]. На день смерті [PERSON] з нею разом проживав та був зареєстрований позивач, її син [PERSON], що підтверджується довідкою № 362 від 17.02.2014 року, виданою Софіївською селищною радою Софіївського району, ксерокопією домової книги. [PERSON], як син померлої [PERSON], являюсь її спадкоємцем першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України, інших спадкоємцем за заповітом чи законом не має. 17 січня 2014 року з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] позивач звернувся в нотаріальну контору, але приватним нотаріусом [PERSON] йому відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу нормам та вимогам ст.ст. 182, ч. 4 ст. 334 Цивільного Кодексу України, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори 15 вересня 1999 року та свідоцтво про право власності видане державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори 15 вересня 1999 року не зареєстровані в державній реєстраційній службі на ім'я [PERSON]. Нотаріусом йому було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Для того, щоб [PERSON] міг володіти та користуватись спадковим майном, а саме житловим будинку [ADDRESS] йому потрібно набути таке право в порядку спадкування за законом, тому позивач просить визнати за ним, [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] [PERSON], на житловий будинок [ADDRESS] вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 19 лютого 2014 року, 29 250 гривень, що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19, та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року спадкоємицею 1/2 частини якого була [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 вересня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1013, спадкова справа № 194/99 . Позивача - [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач - Софіївська селищна рада, будучи увідомленими про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направили, про причини неявки суд не повідомили, з позовом згодні, позовні вимоги визнають у повному обсязі, просять справу розглянути без участі їх представника, про що надали до суду відповідну заяву. Третя особа - приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], будучи у встановленому чинним законодавством порядку увідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено: [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась із жилого будинку [ADDRESS], що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19, та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року . Спадщину після померлого [PERSON], яка складалась із 1/2 частини жилого будинку [ADDRESS] прийняла його дружина, а мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1013, спадкова справа № 194/99 (а.с. 13). На іншу 1/2 частину жилого будинку [ADDRESS] після померлого [PERSON], [PERSON] отримала свідоцтво про право власності як на частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1015, спадкова справа № 194/99 (а.с. 14). [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину жилого будинку [ADDRESS] та свідоцтво про право власності на 1/2 жилого будинку [ADDRESS], своє право власності на житловий будинок повністю не оформила, так як свідоцтво про право на спадщину відповідно ст. 227 Цивільного кодексу УРСР (1961 р.) та свідоцтво про право власності в Бюро технічної інвентаризації не зареєструвала, що підтверджується довідкою ОКП Софіївське БТ1 № 14 від 17.01.2014 року (а.с. 19). Жилий будинок [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0.3658 гектарів, яка належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП Сф № 001764 виданому 22 лютого 2000 року Софіївського району Дніпропетровської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 372 (а.с. 12). За життя 15 вересня 1999 року [PERSON], склала заповіт який посвідчено державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 1017, яким зробила розпорядження: усе моє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, а також належний мені на праві особистої власності жилий будинок з надвірними забудовами, що знаходиться в [ADDRESS], заповідаю: [PERSON] (а.с. 15). [INFO] мати позивача - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть [NUMBER] виданого відділом державної РАЦС реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 02 липня 2013 року (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 19 лютого 2014 року, 29 250 гривень, що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19, зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року, який згідно свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1013, спадкова справа № 194/99, та свідоцтва про право власності на 1/2 жилого будинку від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1015, спадкова справа № 194/99 перейшов у власність [PERSON]. На день смерті [PERSON] з нею разом проживав та був зареєстрований позивач, її син [PERSON], що підтверджується довідкою № 362 від 17.02.2014 року, виданою Софіївською селищною радою Софіївського району, ксерокопією домової книги (а.с. 18). [PERSON], як син померлої [PERSON], являюсь її спадкоємцем першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України, інших спадкоємцем за заповітом чи законом не має. 17 січня 2014 року з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] позивач звернувся в нотаріальну контору, але приватним нотаріусом [PERSON] йому відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу нормам та вимогам ст.ст. 182, ч. 4 ст. 334 Цивільного Кодексу України, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори 15 вересня 1999 року та свідоцтво про право власності видане державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори 15 вересня 1999 року не зареєстровані в державній реєстраційній службі на ім'я [PERSON] (а.с. 17). Нотаріусом йому було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Для того, щоб [PERSON] міг володіти та користуватись спадковим майном, а саме житловим будинку [ADDRESS] йому потрібно набути таке право в порядку спадкування за законом. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України позивач являється спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому у позивача є всі законні права на право на житловий будинок. За таких обставин і в силу вимог, які містяться в ст. 60 ЦПК України, позивач довів ту обставину, що має право успадкувати майно після смерті [PERSON]. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved