Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах та за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому вказує, що з 21 лютого 2008 року [PERSON] перебуває у шлюбних стосунках з відповідачем по справі. Починаючи з травня 2011 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися та відповідач перебував на заробітках за межами Херсонської обалсті, а [PERSON] почала проживати з [PERSON] однією сімєю від якого в подальшому завагітніла та 24 травня 2012 року народила сина [PERSON], а 02 листопада 2016 року дочку [PERSON]. Однак, як вказує позивач, при реєстрації народжених дітей актовий запис про батька було вчинено на підставі ст.ст. 122, 133 СК України та відповідача було записано батьком дітей, так як діти народженні у подружжя, що перебуває у зареєстрованому шлюбі. Як вказує позивач біологічним батьком сина [PERSON], та дочки [PERSON] є інша особа. При цьому [PERSON] бажає щоб в актовому записі про народження дітей було вказано справжнє прізвище, імя та по-батькові батька дітей. Просить суд винести рішення, яким виключити актовий запис про його батьківство з актового запису №11 від 08.06.2012 року по відділу реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції про народження [PERSON], та з актового запису №25 від 21.01.2017 року по відділу реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції про народження [PERSON]. Крім того просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі, які складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в розмірі 640 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. В судовому засіданні представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] повністю пілтримав позовні вимоги. Додатково пояснив, що з травня 2011 року [PERSON] та відповідач спільно не проживають та сімейних стосунків не підтримують. Шлюб між сторонами не розривався у звязку з відсутністю відповідача за місцем проживання. В травні 2012 року [PERSON] народила сина, та оскільки перебувала в зареєстрованому шлюбі, то запис про батька дитини зроблено відповідно до ст. 122 СК України. В листопаді 2016 року [PERSON] народила дочку, батьком якої також є інша особа, однак запис про батька було зроблено на підставі ст. 122 СК України. Просив суд позов задовольнити та виключити запис про батька з актового запису про народження сина [PERSON] та дочки [PERSON]. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовними вимогами [PERSON] згоден повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Стаття 138 СК України передбачає можливість подання до суду матір'ю дитини позову про виключення запису щодо батьківства свого чоловіка з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Умовами подання такого позову є факт перебування матері у шлюбі з батьком дитини або народження дитини протягом 10 місяців після припинення шлюбу чи визнання його недійсним. Судом встановлено, що [PERSON] з 21 лютого 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії І-КГ №032391. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії 1-КГ №142361, 24 травня 2012 року народився [PERSON], про що 08.06.2012 року складено актовий запис №11 виконавчим комітетом Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. З свідоцтва про народження, серії 1-КГ №231106 вбачається, що 02 листопада 2016 року народилася [PERSON], про що 21.01.2017 року складено актовий запис про народження №25 Генічеським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Відповідно до вказаних свідоцтв про народження, батьком дитини записано [PERSON]. Разом з тим, судом в ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] з травня 2011 року припинила шлюбні відносини з [PERSON] та спільно з ним не проживала, шлюбні відносини не підтримувала. В період з травня 2011 року мала фактичні шлюбні відносини з іншою особою від якого народила сина [PERSON] та дочку [PERSON]. В період сумісного проживання [PERSON] з [PERSON], позивачка перебувала в шлюбі з [PERSON], у звязку з чим після народження дітей [PERSON], та [PERSON], батьком якої є [PERSON], відомості про батька в свідоцтві про народження дітей було здійснено відповідно до ст.. 122 СК України. При цьому як вказує позивач та встановлено в судовому засіданні при звернені до відділу реєстрації актів цивільного стану з заявою про внесення відповідних змін до актового запису про народження, позивачу було відмовлено, оскільки запис про батька в свідоцтві про народження дитини було здійснено на підставі свідоцтва про укладення шлюбу матері дитини, відповідно до ст. 122 СК України. В добровільному порядку [PERSON] вирішити дане питання не має можливості, у звязку з чим змушена звернутися до суду. З урахуванням матеріалів справи, доводів представника позивача, пояснення відповідача наданого до суду, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 136 СК України в разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Частина 2 ст. 138 СК передбачає, що вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Однак, суд вважає необхідним відступити від зазначеної позиції, через її сумнівність, оскільки у даному випадку надання матір'ю дитини беззаперечних доказів батьківства іншого чоловіка є пріоритетним факт біологічного батьківства оскільки, запис чоловіка матері батьком дитини зроблений на підставі юридичної презумпції, яка по своїй суті є лише припущенням і, відповідно, має меншу силу, ніж факт. Зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення між позивачем, який записаний батьком, та дитиною. З урахуванням викладеного вимоги [PERSON] про виключення запису про батька із актового запису про народження дітей підлягають задоволенню. Що стосується стягнення з [PERSON] судових витрат, повязаних з отриманням правової допомоги, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до\~ст. 84 ЦПК України,\~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВСС України від 17.10.2014\~№ 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу, при цьому не надано документів, що підтверджували б понесення позивачами таких витрат, як то квитанцію про сплату вказаної суми, чек до прибуткового ордеру та ін.. Крім того позивачами не надано розрахунку цих витрат, у звязку з чим суд позбавлений можливості перевірити чи відповідає вказаний розмір заявлених витрат фактичним витратам та на підставі чого позивач дійшов до такого розрахунку. З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення витрат на правову допомогу не може бути задоволена. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір за звернення до суду у розмірі 640 грн. за вимогу не майнового характеру, тому з урахуванням визнання позову відповідачем та вимог ст.. 88 ЦПК України, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial