Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом про стягнення з Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Закарпатської області на його користь 15\~000,00 гривень моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що на виконанні в Мукачівському МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області перебуває виконавче провадження ВП № 51541218\~з виконання виконавчого листа №303/1615/16-ц від 14.04.2016\~року виданого Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] 52\~409,82 гривень заборгованості на користь ПАТ «Комерційний інвестиційний банк». На даний час провадження в справі №303/1615/16-ц, ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 26.11.2018 року провадження в справі закрито, а отже державним виконавцем повинно було бути винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та про зняття арешту з майна. Позивач, як сторона виконавчого провадження (боржник), не погоджується з діями відповідача щодо не зняття арешту з майна та не винесенні постанови про закриття виконавчого провадження. Такі дії відповідача завдали позивачу моральних страждань, які полягають в тому, що позивач на протязі майже семи місяців не може вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю внаслідок чого поніс моральні страждання. Відповідно до ч.2-6\~ст. 19 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3\~ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.06.2019 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 01.07.2019 року представником відповідача подано відзив на позов, з якого вбачається, що позов не визнають в повному обсязі, а позовні вимоги вважають необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Свої заперечення обґрунтовують тим, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/303/1025/16 від 29.04.2016 року зареєстроване в системі АСВП № 51541218. В рамках виконавчого провадження 12.09.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. 10.12.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.5 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із скасуванням заочного рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «комерційний інвестиційний банк» заборгованість в розмірі 52\~409,82 гривень, дана постанова та оригінал виконавчого документу направлено в Мукачівський міськрайонний суд та сторонам виконавчого провадження для відому. 20.09.2018 року оригінал виконавчого провадження вилучено старшим слідчим СВ Мукачівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Буташ М.М. Вказане виконавче провадження вилучено як речовий доказ в рамках кримінального провадження. Крім того, станом на 01.07.2019 року відсутнє рішення суду про визнання дій чи бездіяльності державного виконавця неправомірними чи незаконними, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Суд дослідивши подані по справі доказові матеріали, констатує наступне.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). На підставі ст.ст.\~81,\~82 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Судом встановлено, що Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 27.08.2018 року заочне рішення №303/1615/16-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «комерційний інвестиційний банк» заборгованість в розмірі 52\~409,82 гривень скасовано (а.с.5). Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 25.01.2019 року провадження в справі №303/1615/16-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» заборгованість в розмірі 52\~409,82 гривень закрито. Положенням ч.1, 2\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Частиною 2\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки передбачає інші випадки, передбачені законом. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній\~особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази. Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 11 грудня 2018 року у справі № 607/10827/16-ц. З огляду на наведене, враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, таких як: судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, то суд не вбачає підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір\~у разі відмови в позові покладається - на позивача.

Outcome: dismissed