Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення юридичного факту, а саме встановити факт його народження [INFO] в смт. Мотьма Сольвичегодського району Архангельської області РСФСР на спецпоселені, де відбувала покарання його матір [PERSON] з 1945 року по 20.08.1956 року, яка була реабілітована на підставі ст. 3 ЗУ від 17.04.1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні». В заяві вказує на те, що при зверненні до Ківерцівської районної ради із заявою про видачу посвідчення реабілітованого, йому було відмовлено через відсутність довідки з органів МВС України, а також через відсутність в архівній довідці відомостей про його народження на спецпоселенні. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Ківерцівської районної ради Волинської області Гудкова М.С. в судовому засіданні заяву [PERSON] визнала та пояснила, що заявнику було відмовлено у видачі посвідчення реабілітованого громадянина, оскільки в архівній довідці відсутні відомості про його особу, тому заявнику було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Заслухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що при зверненні [PERSON] до Ківерцівської районної ради із заявою про видачу посвідчення реабілітованого, йому було відмовлено через відсутність довідки з органів МВС України, а також через відсутність в архівній довідці відомостей про його народження на спецпоселенні /а.с. 7/. Як вбачається з архівної довідки № 6/5-Я, виданої Відділом режимно-секретного та документального забезпечення УМВС України у Волинській області 30.06.2014 року, [PERSON], [INFO], на підставі Постанови Особливої Наради при НКВС СРСР від 28.06.1945 року, як член сім'ї (сестра) учасника УПА [PERSON], [INFO], разом із матір'ю [PERSON], [INFO], заслана в Архангельську область на 5 років, починаючи з 24.01.1945 року. Також зазначено, що архівна справа містить документи про те, що 18.05.1951 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO]. 13.08.1956 року [PERSON] знята з обліку спецпоселення. На підставі ст. 3 ЗУ «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 17.04.1991 року [PERSON] було реабілітовано /а.с. 8/. Разом з тим, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 28, виданого Новиновською сільською радою Сольвичегодського району Архангельської області 23.02.1952 року, заявник [PERSON] народився [INFO] в смт. Мотьма Сольвичегодського району Архангельської області, РСФСР, і його батьками зазначені [PERSON] і [PERSON] /а.с. 6/. [INFO] у віці 74 роки померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Дернівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області 31.08.1998 рокуоку у віці 74 роки /а.с. 11/. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що заявник [PERSON] народився під час перебування його матері [PERSON] у засланні на спецпоселенні в смт. Мотьма Сольвичегодського району Архангельської області, РСФСР, тому суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити. На підставі ч. 5 ст. 11 ЦК України,

Outcome: approved