Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.08 2016 року помер його дід, [PERSON], який постійно проживав в м.Рівне. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: однокімнатна квартира в [ADDRESS], та земельні ділянки, які знаходяться в Рівненському районі, Рівненської області. На день своєї смерті [PERSON] склав заповіт, за яким однокімнатну квартиру в [ADDRESS] заповів йому, своєму онукові . На інше спадкове майно заповіту не має. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] . Гнатовича є відповідачі по справі, діти померлого : [PERSON], дочка [PERSON] , [PERSON] ,син [PERSON], які як спадкоємці першої черги, спадщину прийняли. За домовленістю відповідачі в кінці січня 2017 р. разом прийшли до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу, [PERSON], де подали заяви про прийняття спадщини. При прийняті їх заяв нотаріус [PERSON] перевірила реєстр заповітів і виявила заповіт [PERSON], який посвідчений 13 січня 1996 року державним нотаріусом Рівненської районної нотаріальної контори. На чиє імя посвідчено заповіт і яке майно входить в коло спадкового майна за заповітом в реєстрі заповітів не значиться. Про наявність такого заповіту дід нікого не повідомляв і ніхто із родини не мав першого екземпляру заповіту. На підставі запиту нотаріуса стало відомо, що [PERSON], склав заповіт на однокім\-натну квартиру на його імя. За час, що отримували відповідь з державного архіву, на чиє ім»я складено заповіт, закінчився шестимісячний строк для прийняття спадщини згідно вимог ст. 1270 ЦК України, тому він не встиг подати заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На час посвідчення заповіту дідом йому було лише три роки, про те що на його імя складений заповіт не було відомо ні йому , ні дітям [PERSON] Так як він пропустив строк для прийняття спадщини, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на квартиру за заповітом. Строк для прийняття спадщини закінчився 31 січня 2017 року . Вважає, що пропустив строк з поважних причин. Просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини строком на один місяць. В судовому засіданні позивач підтримав позов в межах доводів позовної заяви просив задовольнити позов визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини строком на один місяць після набрання рішенням законної сили. Додатково пояснив, що він має постійну роботу за межами м.Рівне, проживає в м.Києві, зазначені обставини також вплинули на швидкість вирішення питань, повязаних з прийняттям спадщини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала , та не заперечила проти його задоволення. Пояснила, що померлий [PERSON] був її батьком. Позивач приходиться йому онуком, який з заявою про прийняття спадщини не звертався оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, проте коли встановили спадкємця за заповітом минув строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали по справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] помер 01 серпня 2016 року, про що в книзі реєстрації смертей 01.08.2016р. зроблено відповідний актовий запис за № 1317, зареєстрований Рівненським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Рівненської області. [PERSON] заповів належну йому на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS] своєму онукові [PERSON] , заповіт посвідчений державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 15, що підтверджується дублікатом заповіту, виданого в.о. державного нотаріуса Рівненського обласного державного нотаріального архіву, [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4-10. Згідно витягу з ДРАЦСГпро шлюб вбачається, що 12.09.1992 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1298, зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Войтенко». З оглянутого судом свідоцтва про народження на імя [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], актовий запис № 611, зареєстрований відділом ЗАГС м.Рівне вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] Також судом встановлено, що [PERSON] згідно договору підряду № 1301 від 13.01.2017р., укладеного з ФОП [PERSON], здійснює підміну кухаря на торгових площах замовника на території Київської області, Обухівський р-н. За договором найму від 02.06.2016р., [PERSON] наймає квартиру [ADDRESS] до 01.06.2017р. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінивши зазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON] про наявність заповіту в силу малолітнього віку, та таємниці зазначеного правочину, не було відомо про його складання спадкодавцем [PERSON], до закінчення шестимісячного строк для прийняття спадщини виявив бажання прийняти спадщину, оскільки вживав заходів для отримання дублікату заповіту, проте в силу незалежних від нього обставин, чекання відповіді з державного архіву, перебування у трудових відносинах за межами Рівненської обл., не зміг подати таку заяву своєчасно, що є на думку суду поважною причиною. Таким чином, оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази, та виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до висновку, що позивач, як спадкоємець за заповітом пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому позов підлягає до задоволення, і це не порушує права, свободи інших осіб. При цьому суд прийшов до висновку, що позивачу необхідно надати один місяць для подачі заяви. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 1217, 1228, 1272 ЦК України,

Outcome: approved