Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участю третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про зняття арешту з нерухомого майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17 грудня 1997 року належить ј частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 11. Квітня 2006 року у справі №2-1057-2006 було вирішено стягнути з нього на користь [PERSON] та [PERSON] 5621,00 грн. - матеріальної шкоди, 2000,00 грн. - компенсації моральної шкоди, а всього - 7621,00 грн. На підставі Ухвали Слов`янського міськрайонного суду від 29 березня 2006 року у справі №2-1057-2006 було накладене обтяження на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а саме: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3072724 від 06 квітня 2006 року, реєстратором: Перша слов`янська нотаріальна контора. Ухвала Слов`янського міськрайонного суду від 29 березня 2006 року у справі №2-1057-2006 була знищена, як така, що не має науково-історичної цінності та втратила практичне значення. Наведене підтверджується листом Слов`янського міськрайонного суду від 08 листопада 2019 року №01-47/161/2019. Виконавче провадження щодо стягнення з нього коштів на користь відповідачів не відкривалось, про що свідчить довідка Слов`янського ВДВС ГУ ТУЮ у Донецькій області від 29 жовтня 2018 року №14.19-21/2088. Матеріальна та моральна шкода була відшкодована [PERSON] та [PERSON] у повному обсязі, доказом чого є розписки за період з 11 квітня 2006 року по 02 березня 2006 року на загальну суму 7621,00 грн. Зважаючи на наведене, відпала необхідність в накладеному арешті на належну мені частку квартири. Оскільки арешт був накладений на підставі Ухвали Слов`янського міськрайонного суду від 29 березня 2006 року у справі №2-1057-2006, виконавче провадження не здійснювалось, то арешт може бути знятий виключно у судовому порядку. Просить суд\~ зняти тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3072724, зареєстровано 06 квітня 2006 року за №3072724, реєстратором: Перша слов`янська нотаріальна контора, 84100, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Центральна, 31; підстава обтяження: ухвала № 2-1057-2006 від 29 березня 2006 року , Слов`янський міськрайонний суд, суддя - Гусинський М.О.; об`єкт обтяження: квартира, 1/4 частка, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , [ADDRESS] ; заявник: суд. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлялися про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 26 червня 2019 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив (а.с. 39). Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направляється на адресу відповідачів, [PERSON] отримана (а.с.44). У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Треті особи: \~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомлялися про розгляд справи у спрощеному провадженні належним чином, однак не звернулися до суду з поясненнями щодо обставин справи. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , за участю третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про зняття арешту з нерухомого майна, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло належить квартира [ADDRESS] в рівних частках ( а.с. 17). З Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13 червня 2018 року, вбачається, що на підставі Ухвали Слов`янського міськрайонного суду від 29 березня 2006 року у справі №2-1057-2006 було накладене обтяження на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а саме: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3072724 від 06 квітня 2006 року реєстратором: Перша слов`янська нотаріальна контора (а.с. 19). Рішенням Слов`янського міськрайонного суду донецької області № 2-1057-2006 від 11 квітня 2006 року позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволені частково: Стягнуто з неповнолітнього [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] 5621,00 грн. завданої матеріальної шкоди та 2000, 00 грн. моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 18). Так з розписок, наданих [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що сім`я Буланових виплатила за рішенням суду від 11 квітня 2006 року, в рахунок матеріальної та моральної шкоди 7621,00 грн. у період з 11 квітня 2006 року по 02 березня 2007 року (а.с. 50-63). З відомостей, наданих Слов`янським міськрайонним Відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за №14.19-21/2088 від 29 жовтня 2018 року, вбачається, що на виконанні у Слов`янському міськрайонному Відділі державної виконавчої служби не перебували виконавчі провадження стосовно стягнення боргу на користь [PERSON] та [PERSON] , виконавчий лист до служби не надходив (а.с. 21). Зважаючи на наведене, відпала необхідність в накладеному арешті на належну [PERSON] ј частку квартири. З Листа Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 листопада 2019 року №01-47/161/2019 вбачається, що Ухвала Слов`янського міськрайонного суду від 29 березня 2006 року у справі №2-1057-2006 була знищена, як така, що не має науково-історичної цінності та втратила практичне значення (а.с. 21). Таким чином, оскільки арешт був накладений на підставі Ухвали Слов`янського міськрайонного суду від 29 березня 2006 року у справі №2-1057-2006, яка знищена, виконавче провадження не здійснювалось, то арешт може бути знятий виключно у судовому порядку. Відповідно до ч. 2\~ст. 30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається із роз`яснень, викладених у п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику і справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року, інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження (у редакції, чинній на момент розгляду справи, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved