Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], треті особи - [PERSON], Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач та третя особа - [PERSON] є власниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 31.01.2003 року. У вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі, які в зазначеній квартирі не мешкають з травня 2014 року, а мешкають у Російській Федерації і приїхати до м.Сєвєродонецька та добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажають. У зв'язку із викладеним позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Відповідач [PERSON] надала до суду нотаріально посвідчену згоду на зняття її та її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з реєстраційного обліку в квартирі за адресою: Україна, [ADDRESS]. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради в судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву в якій, посилаючись на ст. 158 ЦПК України, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги просив вирішити на розсуд суду, в інтересах неповнолітніх дітей. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією договору дарування квартири серії [NUMBER] від 31.01.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області, зареєстровано в реєстрі за № 137. Право власності зареєстровано в Сєвєродонецькому міському бюро технічної інвентаризації 12.05.2003 року. Згідно акту, затвердженого директором комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» [PERSON] від 21.03.2017 року, встановлено, що з 2014 року фактично за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають в спірній квартирі без поважних причин понад передбачені законодавством строки, втратили інтерес до житла, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved