Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. 26 грудня 2006 року у вказаному будинку був зареєстрований відповідач [PERSON] Протягом останніх десяти років відповідач не проживає у будинку, його речі та майно відсутні, оплату за комунальні та інші послуги він не вносить, а тому позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS]. Позивачі подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав. Тому, суд в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідками позивача, підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] ніколи не проживав і не проживає на даний час за адресою: [ADDRESS]. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20 травня 2010 року Виконкомом Тернопільської міської ради, [PERSON] належить 12/25 частка домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із записів в будинковій книзі для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS], 26 грудня 2006 року у вказаному будинку зареєстрований [PERSON]. Згідно довідки №5528 від 12 червня 2017 року, виданої Приватним малим підприємством, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним зареєстровані: [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - донька, [PERSON] - піднаймач. Як вбачається з актів обстеження житлового будинку [ADDRESS], складених 10 травня 2017 року та 12 червня 2017 року комісією у складі працівників ПМП «ВАЛ», [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак не проживає за вказаною адресою з 2006 року. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З проаналізованих в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що [PERSON] більше шести місяців без поважної причини відсутня по місцю проживання за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не здійснює оплату комунальних послуг за вже вказаною адресою, його особистих речей у приміщенні квартири немає. За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем доведений факт непроживання відповідача за адресою: [ADDRESS] понад шість місяців, без поважних причин, а тому має місце порушення останнім житлових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог та визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. В силу ст.88 ЦПК України із відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved