Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з відповідачкою по справі вони уклали шлюб 17 січня 2019 року. Від даного шлюбу у них дітей не має. За останній період шлюбу у них з відповідачкою виникали постійні конфлікти, сварки та інші сімейні стосунки були припинені тривалий час. Тому, вважає, що шлюб розпався, так як не має подружнього життя, спільне господарство не ведуть, спільного сімейного бюджету не мають, між ним та [PERSON] не має почуття любові та поваги, без чого не може повноцінно існувати жоден шлюб і очевидним є стійкий розлад подружніх стосунків. Протягом останнього часу він намагався зберегти їхні шлюбні відносини, однак позитивних результатів це не дало. Останнім часом в сімейних стосунках нічого не змінювалося, хоча він прикладав для цього максимально зусиль. Отже, він дійшов висновку, що розірвання шлюбу - це єдиний вихід для них і є передумовою для того, щоб кожен міг окремо побудувати нове життя таким, яким є бачення на життя та створення нової сім`ї. За наведених обставин їхній з відповідачкою шлюб носить лише формальний характер, примирення з нею та збереження їхньої сім`ї є неможливим, бо сім`я фактично розпалася. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Майнових спорів між ними не має. Просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, представник надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 січня 2019 року і від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідачку.

Outcome: approved