Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до ПАТ «[PERSON] Аваль», Генічеського відділення «[PERSON] Аваль» з заявою про зобов'язання Генічеського відділення (№ 0414) AT «[PERSON] Аваль» розкрити та надати [PERSON] інформацію, що містить банківську таємницю відносно ТОВ «ЛІЗІНГОВА КОМПАНІЯ «ЛІЗІНГ-ІНВЕСТ-2» шляхом надання роздруку про рух грошових коштів (список операцій) по рахункам №№ 26005132669, 26006467797 за березень 2015 року, через яких посадових осіб Лізінгових компаній «Лізінг 1нвест-2(або 1,3,4,5» ці рахунки відкрито та через які контактні телефони. Та вказати у інформації дати, часу, виду операції, номеру та місця розташування банкомату, з якого здійснювалося зняття коштів за період з 10.03 до 15.04.2015 року, та інформацію з пристроїв відео спостереження та фіксації на відповідних банкоматах, з яких здійснювалося зняття коштів. В обґрунтування поданої до суду заяви [PERSON] посилається на те, що у грудні 2014 року, по пошті на домашню адресу він отримав пропозицію від ТОВ «Лізінгова компанія «ЛІЗІНГ-ІНВЕСТ-2» у особі ген директора [PERSON] на поставку обладнання для капельного зрошування з продавцем ТОВ «Уніфер», шляхом фінансового лізінгу - він, за безготівковою операцією, перераховую кошти ТОВ «ЛК ЛІЗІНГ-ІНВЕСТ-2» зі сплатою 2% за послуги, а ЛК перераховує ці кошти продавцю ТОВІ «Уніфер», який поставляю /після безготівкової оплати з боку ЛК/ капельну систему зрошування. Так само поштою з ТОВ «Лізінгова компанія «ЛІЗІНГ-ІНВЕСТ-2» він отримав складені компанією документи - договір № ПФЛ/01/03/15 з додатком, договір купівлі-продажу, які вже були підписані генеральним директором ЛК [PERSON], з пояснювальною запискою та банківськими розрахунками. Умови договорів його задовольняли та він підписав вказані договори і екземпляри ЛК повернув їм. 10.03.2015 року, як це передбачалося договором, він через Генічеське відділення (№ 0414) AT «[PERSON] Аваль» на рахунок ТОВ «ЛІЗІНГОВА КОМПАНІЯ «ЛІЗІНГ-ІНВЕСТ-2» № 26005132669 сплатив готівкові кошти у сумі 1350 грн. (2% за лізінгові послуги), а 30.03.2015 року, за такою самою операцією, він сплатив 56800 грн. (50% від суми договору). Кошти зараховано на р/р отримувача № 26006467797. За договором купівлі-продажу з ТОВ «Уніфер» товар він не отримав, тому звернувся до лізингової компанії, але а ні звязку, а ні за місцем знаходження цієї компанії вже не було. Наприкінці квітня цього року він звернувся до Генічеського відділення (№ 0414) AT «[PERSON] Аваль», де йому повідомили, що на рахунках ТОВ «ЛІЗІНГОВА КОМПАНІЯ «ЛІЗІНГ-ШВЕСТ-2» , на які було перераховані ним грошові кошти 10 та 30.03.2015 року, грошей не має та вони зняті з рахунків готівкою. А за договором операції з постачальником повинні були здійснюватися за безготівковими операціями, то він зрозумів, що його просто обдурили. 21.04.2015 року с заявою про злочин він звернувся до Генічеського РВ УМВС України у Херсонський області де 29.04.2015 року ним заяву внесено до ЄРДР КП № 12015230140000768 за правовою кваліфікацією: (КК України 2001) СТ. 190 4.1. - особу не встановлено. [PERSON]І.П. особи, що зняла готівкові кошти з р/р ТОВ «ЛІЗІНГОВА КОМПАНІЯ «ЛІЗШГ-ШВЕСТ-2» у сумі 58 150,00 грн. та назвати контактний телефон у Генічеському відділенні (№ 0414) AT «[PERSON] Аваль» йому категорично відмовили посилаючись на ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Але усно повідомили, що таких рахунків на імя представника ЛК [PERSON] саме юридичних осіб «ЛІЗІНГ ІНВЕСТ - 1, 2, 3, 4» існує декілька, та є контактний телефон довіреної особи [PERSON] на імя [PERSON]. Незважаючи на те, що за його заявою відкрито кримінальне провадження за фактом заволодіння його грошима з боку ЛК «Лізінг Інвест - 2» інформація про інші розрахункові рахунки у ПАТ «[PERSON] Аваль» дасть йому можливість знайти свої кошти самостійно, та встановити осіб, що можливо через банкомати, ці його кошти знімали / на банкоматах встановлено відеокамери/, або кошти знімалися через каси, або термінали. Представник заявника в судове засідання з'явився та підтримав заявлені вимоги. Зацікавлені особи про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, потворно не зявились в судове засідання і від них не надійшло повідомлення про причину неявки. Згідно з частиною 2\~статті 289 Цивільного процесуального кодексу України\~неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов'язковою. Так, судом встановлено, що у грудні 2014 року компанія «Лізінг Інвест 2» v/м. Херсон, отримала гроші в сумі 58\~150 тисяч гривень (а.с.8) в обмін на поставку капельної трубки (відповідно до замовлення а.с.9) яка [PERSON] не отримана, відповідно до витягу за вищезазначеним фактом порушено кримінальне провадження № 12015230140000768 (а.с.11). Відповідно до частини 1\~статті 1076 Цивільного кодексу України\~банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Відповідно до\~статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі\~\~обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам\~\~при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про стан рахунків клієнта. Відповідно до частини 1\~статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема за рішенням суду. Суд також звертає увагу на те, що\~\~чинне законодавство не містить будь-яких обмежень розкриття обсягу інформації, яка містить банківську таємницю, на письмовий запит власника інформації, а також на вимогу й рішення суду. Постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року\~№ 267\~затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю. Так, пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов'язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Відповідно до п.6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» від 30 вересня 2011 року № 10 заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи подаються до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу (стаття 287 ЦПК). З урахуванням положення\~статті 95 ЦК, статті 2 Закону такі заяви можуть бути також подані й за місцезнаходженням філії, представництва, іншого структурного підрозділу цього банку, які здійснюють банківську діяльність від імені банку та обслуговують юридичну або фізичну особу. Враховуючи, що філії, представництва чи інший структурний підрозділ банку не є юридичними особами, тому особою, яка бере участь у справі (заінтересованою особою), є банк. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що заява [PERSON] про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, підлягає задоволенню. У відповідності з пунктом 6 частини 1\~статті 367 ЦПК України\~\~суд допускає негайне виконання рішення у справі\~\~про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю. На підставі викладеного,

Outcome: approved