Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що призвело до втрати взаєморозуміння. Як зазначає позивач, сторони разом не проживають з квітня 2019р., не підтримують подружні відносини, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалася, тому примирення не можливе, шлюб існує формально і його слід розірвати. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, місце та час судового засідання за зареєстрованою адресою проживання, що підтверджується підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Заява про відкладення розгляду справи та відзив на адресу суду не надходили. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів, котрі про розгляд справи сповіщені належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до положень ст.280-282 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 30.07.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №866, згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, виданому повторно 06.01.2021р. Соломянським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції в (м.Києв), серії [NUMBER] (а.с.10). Від шлюбу є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2669 (а.с.9). Причинами розпаду сім`ї стали різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим сторони не підтримують подружні відносини. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст.24СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи причину розірвання шлюбу та не бажання позивача примиритися, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому шлюб слід розірвати. За змістом частини другої статті 114, статті 115СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved