Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 11000 доларів США та процентів за користування позикою в сумі 3001,34 доларів США, посилаючись на те, що в 13 жовтёня 2015 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 11000 доларів США., які зобовязувався повернути 30 листопада 2015 року, про що дав розписку, однак свого зобовязання не виконав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно п. 1) ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1047 ЦК України, встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України за договором позики на позичальникові лежить зобовязання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 13 жовтня 2015 року був укладений договір позики. Так, із розписки від 13 жовтня 215 року відомо, що [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 11000 доларів США, які зобовязувався повернути до 30 листопада 2015 року. При цьому договором не передбачалось одержання позичальником процентів від суми позики. На даний час відповідач ці кошти не повернув. Вказані обставини підтверджені поясненнями представника позивача, розпискою [PERSON] від 13 жовтня 2015 року, копією паспорта [PERSON] Із правової позиції постанови Верховного Суду України у справі № 6-36цс14 від 2 липня 2014 року вбачається, що у випадку, якщо договір позики не є безоплатним (безпроцентним) у розумінні частини другої статті 1048 ЦК України, позичальник зобовязаний сплатити винагороду (проценти за користування позикою) й у випадку, коли таким договором не передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики. Так, як умовами договору позики, згідно розписки від 13 жовтня 2015 року, не передбачено його безпроцентність, то з відповідача підлягає стягнення за період з 13 жовтня 2015 року по 3 травня 2017 року 3001,34 доларів США (проценти за користування предметом на рівні облікової ставки НБУ) відповідно до наступного розрахунку: Період розрахункуСтавка НБУ, %Кількість днів у періодіПроценти 13.10.2015 - 29.10.20152217112,71 30.10.2015 - 17.12.20152249324,88 18.12.2015 - 02.03.20162276503,89 03.03.2016 - 21.04.20162250331,51 22.04.2016 - 26.05.20161935200,41 27.05.2016 - 23.06.20161828151,89 24.06.2016 - 28.07.201616.535174,04 29.07.2016 - 15.09.201615.549228,89 16.09.2016 - 27.10.20161542189,86 28.10.2016 - 07.12.20161441172,99 08.12.2016 - 25.01.20171449206,74 26.01.2017 - 01.03.20171435147,67 02.03.2017 - 13.04.20171443181,42 14.04.2017 - 03.05.2017131974,44 Всього :3001.34 З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про те, що з [PERSON] необхідно стягнути в користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 11000 доларів США., що становить за курсом Національного Банку України (станом на 3 липня 2017 року 1 долар США становив 26,023 грн.) 286256 грн. 30 коп. заборгованість за договором позики, та 3001,34 доларів США., що становить за курсом Національного Банку України 78104 грн. 77 коп. заборгованість за користування позикою.

Outcome: approved