Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, за участю заінтересованої особи: Першої Харківської міської державної нотаріальної контори, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд: - встановити юридичний факт того, що договір купівлі-продажу від 01.10.1997 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Першої харківського району державної нотаріальної контори укладено щодо земельної ділянки, яка належить продавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого Покотилівською селищною Радою народних депутатів 20.06.1997 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290. Заява обґрунтована тим, що у зв`язку із технічною помилкою допущеною в договорі купівлі-продажу посвідченому 01 жовтня 1997 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим № 3-3425, щодо зазначення дати видачі державного акту на право приватної власності на землю як 21 червня 1997 року, замість 20 червня 1997 року, рішенням державного реєстратора від 16 липня 2020 року, заявникові було відмовлено у державній реєстрації його права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 6325158200:01:005:0117. Посилаючись на відсутність можливості внести виправлення до вищевказаного договору, оскільки нотаріус, який його посвідчував в Першій Харківський міській державній нотаріальній конторі наразі не працює, водночас відповідні виправлення до договору можуть вноситися виключно нотаріусом, який його посвідчив, тобто заявник позбавлений в інший спосіб, аніж як у судовому порядку, захистити своє право, наполягав на задоволенні вимог заяви. Заявник, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Представник заінтересованої особи Першої Харківської міської державної нотаріальної контори, у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій розгляд справи просив проводити у його відсутності, та зазначив, що покладається на висновки суду. Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом №\~731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від учасників справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного. Відповідно до п. І договору купівлі-продажу посвідченого 01.10.1997 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 3-3425, продавець [PERSON] , як продавець продала, а [PERSON] , як покупець купив, приватизовану земельну ділянку площею 0,056 гектарів, розташовану на території Покотилівської селищної Ради в садівничому товаристві «Нива» ділянка № [NUMBER] , передану для ведення садівництва. В пункті 2 вищевказаного договору зазначено, що ця земельна ділянка належить «продавцю» на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого Покотилівською селищною радою народних депутатів «21» червня 1997 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290 (а.с. 21-22). Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю, серія: ХР-25-00-58941, зазначено, що він виданий [PERSON] , у тому, що на підставі рішення виконкому Покотилівської селищної Ради народних депутатів від 10.06.1997 року № 160, їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,056 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Покотилівської селищної Ради, в садівничому товаристві «Нива» ділянка № [NUMBER] . Землю передано для ведення садівництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290, та видано 20 червня 2021 року головою Покотилівської селищної Ради народних депутатів (а.с. 6-7). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 19 березня 2020 року за № НВ-6312836302020, а саме відомостей про право власності/право постійного користування, міститься інформація про [PERSON] , як про власника земельної ділянки з кадастровим номером: 6325158200:01:005:0117. Документ, що посвідчує право зазначені: Рішення органу місцевого самоврядування Рішення Виконавчого комітету Покотилівської селищної ради 10.06.1997 р. Виконавчий комітет Покотилівської селищної ради 10.06.1997 160. Державний акт від 20.06.1997 ХР-25-00-58941 (а.с. 9-10). Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Харківської районної державної адміністрації Харківської області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, № 53164190 від 16 липня 2020 року, заявникові [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації приватного права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 6325158200:01:005:0117, оскільки до заяви, разом з іншими документами, ним був поданий договір купівлі-продажу посвідчений 01.10.1997 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим № 3-3425, відповідно до якого зазначено, що земельна ділянка належить продавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого Покотилівською селищною радою народних депутатів 21 червня 1997 року, однак, відповідно до загальних відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 6325158200:01:005:0117, ділянка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 20 червня 1997 року (а.с. 15). Згідно копій запитів на інформацію, датованих 20 квітня 2021 року, зазначено, що представником заявника [PERSON] , - [PERSON] були направлені запити до Голови Височанської громади Мороза О.В., та до Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області Павленка А.М., з приводу надання інформації про те, яка дата є датою видачі державного акту на право приватної власності на землю серія: ХР-25-00-58941. другий примірник якого зберігається у Покотилівській селищній раді. Відповіді на запити заявник просив надати на поштову та електронну адресу не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запитів (а.с. 16,17). Згідно листа, датованого 27 січня 2021 року, представником заявника [PERSON] , - [PERSON] був також направлений запит до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори, з приводу надання роз`яснень про порядок виправлення технічної помилки в договорі купівлі-продажу земельної ділянки, який був посвідчений 01 жовтня 1997 року, та про перелік документів, який необхідно подати до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори (а.с. 20). На підтвердження направлення означених запитів та листа, в матеріалах справи містяться фіскальні чеки та описи вкладення АТ «Укрпошта» (а.с. 18,19,20). Надаючи правову оцінку встановленим обставинам у справі, суд зазначає наступне. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою\~статті 263 ЦПК України,\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пункт 5 частини другої\~статті\~\~293 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2\~статті 315 ЦПК України,\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6\~ст. 273 ЦПК\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно узагальнення Верховного Суду України від 19.06.2013 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», були наведені роз`яснення, зокрема про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. За приписами\~ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Таким чином, порушення в судах справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, має місце якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, заява подається з доказами того, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів, та організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Звертаючись до суду із вищевказаною заявою, заявник зазначає про відсутність можливості внести виправлення до вищевказаного договору купівлі-продажу посвідченого 01 жовтня 1997 року нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 3-3425, щодо зазначення дати видачі державного акту на право приватної власності на землю, посилаючись на те, що нотаріус, який посвідчував вищевказаний правочин, в Першій Харківський міській державній нотаріальній конторі наразі не працює, водночас відповідні виправлення до договору можуть вноситися виключно нотаріусом, який його посвідчив. Однак, в порушення вищевказаних вимог, заявником не подано суду жодних доказів на підтвердження повідомлених ним обставин того, що установа, яка видала вищевказаний правовстановлюючий договір не може внести до нього відповідні виправлення. На підтвердження того, що до пред`явлення вищевказаної заяви заявник звертався до відповідних організацій/органів, ним представлені копії запитів його представника на інформацію, датовані 20 квітня 2021 року, до Голови Височанської громади Мороза О.В., та до Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області Павленка А.М., з приводу надання інформації про те, яка дата є датою видачі державного акту на право приватної власності на землю серія: ХР-25-00-58941, другий примірник якого зберігається у Покотилівській селищній раді, відповіді на які представник просив надати на поштову та електронну адресу не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запитів (а.с. 16,17). Також, до заяви додана копія листа, датованого 27 січня 2021 року, згідно із яким, представник заявника звертався також до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори, з приводу надання роз`яснень про порядок виправлення технічної помилки в договорі купівлі-продажу земельної ділянки, який був посвідчений 01 жовтня 1997 року, та про перелік документів, який необхідно подати до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори (а.с. 20). На підтвердження направлення означених запитів та листа, в матеріалах справи містяться фіскальні чеки та описи вкладення АТ «Укрпошта» (а.с. 18,19,20). Разом з тим, жодних відомостей щодо результатів розгляду Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою означеного листа представника заявника (відмови із зазначенням причин відмови), що свідчило б про те, що орган який видав документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, заявником суду не представлено. При цьому суд виходить з вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України за якою доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~У зв`язку із наведеним, враховуючи формулювання вимог заяви, їх обґрунтування та подані заявником письмові докази, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вищевказаної заяви.

Outcome: dismissed