Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів стягуваних з нього на утримання сина [PERSON], [INFO], до 950,0 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також про звільнення від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 37699,36 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він з 14.01.2008 року по 11.04.2014 року перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] У шлюбі у них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO]. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15.04.2014 року стягнуто з нього аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків (доходів), але не менше як 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стягнення розпочато з 02.04.2014 року і проводиться щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На час ухвалення рішення судом він працював на посаді вчителя трудового навчання Гринівецької ЗОШ І-ІІ ступенів, звідки 02.03.2015 року звільнений за угодою сторін. З цього часу офіційно не працює, має мінливий, нерегулярний дохід. У відповідності до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданого державним виконавцем Тлумацького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Зельмановичем М.М., його заборгованість по аліментах станом на 01.04.2018 року становить 41656 грн. 18 коп. Як вбачається з вищевказаного розрахунку у 2015 році йому визначено до сплати по 814,66 грн. щомісячно, у 2016 році - по 1022,66 грн., у 2017 оці - по 1589,66 грн., з січня 2018 року - по 1622,66 грн. щомісячно. У зв'язку з такою заборгованістю, 13.02.2018 року державним виконавцем винесені постанови, якими його обмежено у праві виїзду за межі країни та накладено інші обмеження. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків (доходів), які згідно ст. 195 СК України у 2018 році визначено в розмірі 1622,6 грн., і з ростом середньої заробітної плати постійно збільшується, оскільки змінився його матеріальний стан, як платника аліментів, так як його звільнено з роботи. До цього часу він сезонно виїжджав на заробітки в Російську Федерацію та Республіку Польща, однак зараз він не має можливості виїхати на роботу за кордон з метою погашення заборгованості по аліментах. Максимальна грошова сума аліментів, яку він спроможний сплачувати відповідачу, з урахуванням того, що їхній син періодично проживає у нього, становить 950 грн. Крім того, він проживає з сином від першого шлюбу [PERSON], який є непрацездатним, особою з інвалідністю ІІ групи, а також він як єдиний син зобов'язаний допомагати своїй матері [PERSON], 1945 року народження, яка також є непрацездатною особою, часто хворіє (батько [PERSON] помер у 2006 році). Зазначив, що син [PERSON] постійно проживав у нього до 01.01.2018 року, а з січня проживає у нього періодично. Відповідачка перебуває на обліку в УСЗН Тлумацької РДА та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям. Вказав, що після розлучення він примирився з відповідачем та вони проживали разом у його господарстві до початку лютого 2017 року. Крім сина [PERSON], з ними проживали також інші діти відповідача: [PERSON] та [PERSON] Увесь цей час вони спільно вели господарство, утримували трьох дітей, кошти на утримання в основному були його, заробляв приватними роботами по столярству, виїжджав на сезонні заробітки за кордон.Відповідач у той час перебувала у декретній відпустці і оримувала тільки державну допомогу при народженні дитини. Оскільки вони поновили сімейні відносини, вважає, що обов'язок сплачувати аліменти був відсутній, а відповідач щодо несплати аліментів нікуди не зверталася. На початку лютого 2017 року, посварившись, відповідач пішла проживати в с.\~Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області, при цьому син [PERSON] до 01.01.2018 року залишився проживати з ним та надалі періодично проживає також разом з ним. Враховуючи вищенаведене, вважає, що його частково може бути звільнено від сплати заборгованості по аліментах за час проживання сина [PERSON] з ним, тобто з березня 2015 року по грудень 2017 року включно, а саме в розмірі 37699,36 грн. (39788,20 (бог за 2014-2017 роки) - 2088,84 (борг за 2014 рік, який він визнає)). Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 15.05.2018 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву, а позивачу встановлено п'ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. За клопотанням позивача [PERSON] розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження призначено в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Станом на 07.09.2018 року, відповідач відзиву на позовну заяву суду не надала, а тому у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Вказали, що позивач не має на даний час можливості сплачувати аліменти, оскільки змінився його майновий стан, він не працює, не має можливості виїхати за кордон. На даний час позивач намагається влаштуватися на роботу в м. Івано-Франківську, де проходить стажування. Цього року він синові купив рюкзак, вишивану сорочку, кросівки, спортивний костюм, куртку. Аліменти з позивача стягувалися в період, коли він працював на роботі в школі. Позивач постійно купує сину подарунки, дитина кожного тижня ночує у нього, іноді декілька разів на тиждень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, просила в його задоволенні відмовити. Пояснила, що в період її спільного проживання з позивачем він їй коштів на утримання сина [PERSON] не давав. Позивач гроші витрачав на облаштування будинку (купив вікна), а також придбав машину. Син позивача від першого шлюбу [PERSON] поїхав в Італію та на даний час в селі не проживає. Діти постійно проживають разом з нею, син [PERSON] протягом 2015-2017 років жив у батька [PERSON], але разом з нею. Позивач аліменти з 2014 року не сплачує, тільки періодично дає кошти або подарунки дитині. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи та представника, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони з 14.01.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 31.03.2014 року було розірвано (а.с. 4). У шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «Батько» вказано [PERSON] (позивач) (а.с. 7). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківськолї області від 15.04.2014 року з [PERSON] (позивач) було стягнуто аліменти на користь [PERSON] (відповідач) на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/3 частини всіх його заробітків (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та судові витрати (а.с. 5-6). Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] (позивач) з 02.03.2015 року звільнений з посади вчителя трудового навчання Гринівецької ЗОШ І-ІІ ступенів (а.с. 10). Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої Тлумацькою міською радою ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області від 27.02.2018 року за № 137, [PERSON] (позивач) (ніде не працює) проживає разом з сином [PERSON], [INFO] (особа з інвалідністю ІІ-ої групи) (а.с. 8). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.11.2006 року місцем проживання на той момент малолітнього [PERSON], [INFO], визначено місце проживання його батька [PERSON] (позивач) (а.с. 14). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеного Тлумацькою міською радою ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 21 від 02.03.2018 року, [PERSON] проживає разом з сином [PERSON], [INFO], по [ADDRESS] та до початку лютого 2017 року в його господарстві проживала колишня дружина [PERSON] (відповідач) разом з донькою від першого шлюбу [PERSON], 2001 р.н., та донькою [PERSON], 2014 р.н. Син [PERSON], з моменту народження до 01.01.2018 року проживав в господарстві батька [PERSON] (позивач), у 2016-2017 навчальних роках відвідував групу з короткотривалим перебуванням у Гринівецькій ЗОШ І-ІІ ступенів та [PERSON] (позивач) переважно приводив і забирав сина з шкільних занять (а.с. 9). Суд не приймає до уваги копію довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААА № 904313 від 17.10.2011 року на підтвердження встановленої [PERSON], [INFO] (син позивача), інвалідності ІІ-ої групи, оскільки інвалідність встановлена на строк до листопада 2012 року (а.с. 15). Жодних доказів на підтвердження продовження строку встановленої інвалідності позивач суду не надав. Також суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він утримує свою мати [PERSON], яка є непрацездатною особою та хворіє, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених обставин, стосовно понесенню витрат на утримання та лікування матері, позивач суду не надав. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого державним виконавцем Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Зельмановичем М.М. станом на 01.04.2018 року [PERSON] (позивач) допустив виникнення заборгованості по сплаті аліментів за період з квітня 2014 до березня 2018 включно в сумі 41656,18 грн. (а.с. 11). 27.08.2018 року [PERSON] (позивач) сплатив на користь [PERSON] (відповідач) аліментів за січень, лютий та березень на загальну суму 3000,0 грн. (а.с. 39). Також відповідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого державним виконавцем Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Зельмановичем М.М. станом на серпень 2018 року [PERSON] (позивач) допустив виникнення заборгованості по сплаті аліментів в сукупному розмірі 49500,68 грн. (а.с. 38). Постановою про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, винесеною державним виконавцем Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 13.02.2018 року, [PERSON] (позивач) тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по аліментах (а.с. 12). Згідно з довідками Тлумацького РУСЗН №№ 1989, 1990, 1991, 1992, 1994 від 10.09.2018 року № 1993 від 07.09.2018 року [PERSON], жителька с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області знаходиться на обліку в Тлумацькому РУСЗН з січня 2014 року по грудень 2017 року отримує: щомісячну одноразову допомогу при народженні 1 дитини; допомогу на 1 дитину одиноким матерям (з урахуванням доходів); допомогу по догляду за 1-ю дитиною до досягнення нею 3-річного віку працюючим жінкам (по доходах); державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям; щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини; тимчасову допомогу на 1 дитину, яка залежить від розміру аліментів (а.с. 58-63). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Крім того, згідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З `ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що на теперішній час матеріальний стан платника аліментів змінився, він не працює, підприємницькою діяльністю не займається, однак є працездатною особою, тобто взмозі надавати принаймні мінімальне забезпечення своєму сину, тяжкою хворобою не хворіє, обставин, що мають істотне значення, які перешкоджають йому сплатити заборгованість по аліментах, судом не встановлено, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, змінивши розмір стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнувши аліменти у тверді грошовій сумі в розмірі по 1100,0 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а в решті частини позову, що стосується звільнення від сплати заборгованості по аліментах, слід відмовити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При такому вирішенні спору, враховуючи те, що представник позивача [PERSON]в судовому засіданні просив понесені позивачем судові витрати по справі віднести на рахунок позивача, суд вважає, що судові витрати по справі слід покласти на рахунок позивача [PERSON] На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192, 197 СК України та

Outcome: partial