Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивачі мотивує тим, що 10.06.2014 р. померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається з земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1430 га, та ведення особистого селянського господарства, площею 0,1430 га, що розташовані по вул. Первомайська, 24, в с. Довга Пристань Первомайського району Миколаївської області. 04.12.1998 р. [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений секретарем Довгопристанської сільської ради Первомайського району Миколаївської області [PERSON] за реєстровим номером 71, за умовами якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в тому числі житловий будинок, що знаходиться в с. Довга Пристань Первомайського району по вул. Первомайській, 24, заповіла йому та [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини на його користь. Позивач у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавці [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Тому просить позов задовольнити. Позивачі в судове засідання не зявився; подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності їх представника; не заперечують проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надійшла заява, в якій вони зазначають, що рішення у даній справ не може вплинути на права і обовязки Головного управління. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. [PERSON] (запис вчинено російською мовою) народився 25.02.1959 р. в с. Довга Пристань Первомайського району Миколаївської області, батьком його є [PERSON] (запис вчинено російською мовою), матірю [PERSON] (запис вчинено російською мовою), свідоцтво про народження ЯШ № 611537 від 15.03.1959 р. [PERSON] померла 10.06.2014 р. в с. Довга Пристань Первомайського району Миколаївської області, свідоцтво про смерть серії І-ФП № 196994 від 19.06.2014 р. Відповідно до заповіту, посвідченого 04.12.1998 р. секретарем Довгопристанської сільської ради Первомайського району Миколаївської області [PERSON], [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, все те, на що вона за Законом буде мати право, в тому числі і житловий будинок, що знаходиться в с. Довга Пристань Первомайського району по вул. Первомайській, 24, заповідає в рівних долях: [PERSON] та [PERSON]. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку № 735941 [PERSON] на підставі рішення XXXVI сесії 5 скликання Довгопристанської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 03.12.2009 р. була видана земельна ділянка 0,1430 га, розташована по вул. Первомайській, 24 в с. Довга Пристань Первомайського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер 4825481201:06:018:0004. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку [PERSON] на підставі рішення XXXVI сесії 5 скликання Довгопристанської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 03.12.2009 р. була видана земельна ділянка 0,1430 га, розташована по вул. Первомайській, 24 в с. Довга Пристань Первомайського району Миколаївської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; кадастровий номер 4825481201:06:018:0003. Відповідно до виписки Первомайського МБТІ № 647/06-01-06 від 19.09.2017 р. житловий будинок, розташований за адресою: вул. Первомайська, 24, в с. Довга Пристань Первомайського району Миколаївської області, станом на 31.12.2012 р. належав [PERSON]. Постановою завідуючого Другої Первомайської Держнотконтори [PERSON] від 08.09.2017 р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що залишились після смерті [PERSON], яка померла 10.06.2014 р., у звязку із відсутністю документів, що підтверджують право власності на земельні ділянки. Згідно з Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 100105531 від 12.10.2017 р. та № 100109060 від 12.10.2017 р., відомості щодо земельних ділянок за кадастровим номером 4825481201:06:018:0004 та 4825481201:06:018:0003 відсутні. Відповідно до листа Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 1565/02-14 від 25.09.2017 р., після смерті [PERSON], яка померла 10.06.2014 р., була заведена спадкова справа № 327/2014 р. З заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. З заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась [PERSON]. З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся [PERSON]. Інших заяв до держнотконтори не надходило. Свідоцтво про право на спадщину видано на імя [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 4825481200:09:000:0046. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України\~встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з приписами\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спадкодавцю належало за життя вищезазначене майно; позивач є спадкоємцем за заповітом; позивач не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, а тому набув права на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved