Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що 21 вересня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON], актовий запис реєстрації № 654. Від спільного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні інтереси та відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Подружні відносини між сторонами припинені наприкінці 2015 року. З цього часу сторони мешкають в одній квартирі, але спільне господарство не ведуть, між ними втрачено всі фізичні та духовні зв'язки. Сторони домовилися, що після розірвання шлюбу їх спільна дитина буде мешкати разом з відповідачем. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечить його інтересам та інтересам дружини. На примирення позивач не згоден і тому наполягає, що шлюб необхідно розірвати. Питання щодо розподілу спільного майна буде вирішуватись в іншому судовому процесі. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав письмову заяву та просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судового засідання не з'явилась, також надала письмову заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 вересня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 654 (а.с.3) Від спільного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER], видане 12 липня 2011 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с.4). Спільне життя між подружжям не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та різні інтереси. Подружні відносини між ними відсутні вже декілька років, з кінця 2015 року. З цього часу спільне господарство сторони не ведуть, хоча мешкають в одній квартирі, між ними втрачено всі зв'язки. Шлюб їх носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. Спору про поділ майна на цей час немає.

Outcome: approved