Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] заявлено позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 1992 році з відповідачем по справі, [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу мають двох дітей. Останні два роки вони не проживають разом. Позивач змушений був піти з дому. За час шлюбу вони побудували спільний житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. Однак, будівництво останнього повністю не закінчено, хоча він придатний для проживання.Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] має намір продати будинок, а тому він змушений звернутись до суду з позовом про поділ майна подружжя. Просить поділити між ним та [PERSON], житловий будинок , що розташований по [ADDRESS] в рівних частинах кожному. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги. Подану заяву обґрунтовує тим, що йому стало відомо, що спірний житловий будинок по [ADDRESS] та земельна ділянка під ним площею 1200, кв.м. належить іншій особі, а саме матері відповідача [PERSON] Так в період шлюбу з 1992 року позивач, перебуваючи в шлюбі з відповідачем [PERSON], народивши двоє дітей, побудували вказаний житловий будинок на придбаній за їх кошти земельній ділянці під будівництво. Позивач зазначає, що будь-яких правовстановлюючих документів на вищезазначене майно у нього не має. Просить визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники уточнені позовні вимоги підтримали, мотивуючи тим, що позивач купував будматеріали, виконував різні будівельні роботи в цьому йому допомагали його знайомі, фактично власнею працею та за власні кошти збудував даний будинок. Просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник [PERSON] позов не визнали, суду пояснили, що відповідач [PERSON] жодної земельної ділянки під будівництво будинку не купувала, як і не будували з позивачем житловий будинок. Зі своїми дітьми вона спочатку проживала у літній кухні, а зараз проживає у недобудованому житловому будинку своєї матері, відповідача [PERSON] 30.04.2002 року остання купила земельну ділянку у [PERSON], яка знаходиться по [ADDRESS]. Крім того, 25.05.2002 року вона купила земельну ділянку у [PERSON] за тією адресою. Пізніше, а саме 21.11.2002 року виконавчим комітетом Ковельської міської ради матері було видано дозвіл на будівництво житлового будинку та інших господарських будівель та споруд. Після чого на дані споруди був виготовлений будівельний паспорт. Відповідач [PERSON] зазначає, що фактично з позивачем з 2006 року не підтримує шлюбних стосунків, після того, довгі роки , з'являючись біля двору , де вона проживає з дітьми позивач [PERSON] вчиняв скандали . Бив її та дітей , а тому вона змушена була викликати міліцію. Однак, остання не вживала ніяких заходів щодо притягнення останнього до відповідальності. Останніх п'ять років до даного часу час відповідач [PERSON] перебуває у громадянському шлюбі з [PERSON] Будинок будувався за кошти батьків відповідача, вони купували будматеріали та виконували зі своїми знайомими будівельні роботи. Крім того, позивач пропустив строк позовної давності, оскільки шлюб був розірваний у 2003 році та протягом трьох після цього позивач не звертався до суду з позовом про поділ майна подружжя. Враховуючи викладене, а також що фактично власником житлового будинку є [PERSON], вважають заявлений позов безпідставним, а тому просять в задоволенні позову відмовити повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, підтвердили, що продавали земельні ділянки покупцю , яким була [PERSON]за чиї конкретно кошти купувались дані ділянки їм не відомо. Просять в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представників, відповідачів та їх представника, заслухавши покази свідків та з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку , що в задоволенні позову слід відмовити. За вимогами статей 3 і 15 ЦПК України право звернення кожної особи до суду обумовлено порушенням, невизнанням або оспорюванням її прав, свобод чи інтересів іншими особами, а приписами статей 10 і 60 ЦПК України на позивача покладений обов'язок за допомогою належних і допустимих доказів довести правову і фактичну підставу своїх вимог. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.Як передбачено ч.1ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1992 року, який було розірвано 14.03.2003 року рішенням Ковельського міського суду Волинської області. Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки АЕК №238405 від 30.04.2002 року посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Гурською В.С. [PERSON]купила в [PERSON] земельну ділянку площею 570 кв.м., розміщену на землях , що знаходяться у віданні Ковельської міської Ради нарождних депутатів, розташовану на території [ADDRESS] «а», передану для будівництва та обслуговування житлового будинку. З договору купівлі-продажу серії АЕК №238412 від 25.05.2016 року посідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Гурською В.С. [PERSON] купила в [PERSON] земельну ділянку площею 570 кв.м., розміщену на землях , що знаходяться у віданні Ковельської міської Ради народних депутатів, розташовану на території [ADDRESS], передану для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських споруд. Як вбачається з витягу з Рішення №562 від 21.11.2002 року «Про дозвіл на будівництво житлових будинків та господарських споруд, проведення добудов , внесення змін у внутрішнє планування будинку, [PERSON] надано дозвіл побудувати житловий будинок розміром 9,52 х 12,52 м житлова площа, після будівництва складатиме 72,80 кв.м., загальна площа -235,16 кв. Побудувати гараж розміром 4,0 х 7,0 м., літню кухню 3,0 х 4,0 м , хлів розміром 4,0 х 7,0 м. 13.12.2002 року відповідач [PERSON] виготовила будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, а саме житлового будинку, гаража, літньої кухні, хліва. Згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1140 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована по [ADDRESS]. Таким чином з наданих документів вбачається, що придбання земельних ділянок, виготовлення технічної документації, було зроблено відповідачем, [PERSON] В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] показали , що бачили як позивач виконував будівельні роботи по будівництву спірного будинку: клав брус, здійснював покрівлю будинку, завозив пісок та інші будматеріали, робив це 2005-2006 роках, за чиї кошти їм не відомо. Водночас свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що будівництво здійснювалось за кошти та допомогою батьків відповідача, [PERSON] З вищевказаних показів вбачається, що будівництво спірного будинку здійснювалось зусиллями, як позивача, так і батьків відповідача, [PERSON] Однак, згадані свідки вказали, що позивач здійснював ці роботи після розірвання шлюбу, інших доказів щодо того яка саме частина коштів була витрачена позивачем на будівництво спірного житлового будинку, суду не надано.0 Крім того, як встановлено в ході розгляду справи, спірний будинок до даного часу не зданий в експлуатацію, тобто являється незавершеним будівництвом, тому не може бути поділений. Частина 4 статті 59 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, отже позивач не підтвердив обґрунтованості заявленого позову, тому з урахуванням вище викладеного суд приходить до висновку що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя слід відмовити. Суд, також звертає увагу, що позовні вимоги позивачем заявлено із значним пропуском строку позовної давності, відповідачем подано заяву про пропущення строку позовної давності. При цьому, вагомих аргументів щодо поновлення строку позовної давності позивачем не надано.

Outcome: dismissed