Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати за ним - позивачем- право власності на спортивне обладнання, яке [PERSON] передала 10 серпня 2010 року позивачу на відповідальне зберігання до 1 серпня 2013 року. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав у повному обсязі. [PERSON] до суду не з»явилась, про час та місце слухання справи сповіщена відповідно до вимог закону, причини неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] до суду не з»явився, про час та місце слухання справи сповіщався за місцем реєстрації. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вислухав представника позивача, вивчив матеріали справи і встановив наступне: 10 серпня 2010 року [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] уклали договір відповідального зберігання спортивного обладнання, за умовами якого [PERSON] передала, а [PERSON] і [PERSON] прийняли на відповідальне зберігання спортивний інвентар відповідно до акту прийому-передачі. [PERSON] і [PERSON] зобов»язались вжити усі необхідні дії для забезпечення зберігання майна в належному стані у приміщенні по [ADDRESS] Строк дії договору сторони визначили до 1 серпня 2013 року. Відповідно до п.8 договору [PERSON] зобов»язалась по закінченню строку дії договору протягом 20 днів забрати спортивний інвентар. Відповідачка умови договору не виконала, інвентар спортивний не забрала, надала письмове звернення на адресу [PERSON] і [PERSON] про відсутність у неї можливості забрати майно, зберігати та утримувати його в подальшому і запропонувала їм розпорядитися майном на свій розсуд. [PERSON] на ім»я [PERSON] надав розписку, у якій зазначив, що не претендує на спортивне обладнання, передане [PERSON] на зберігання. Позивач, посилаючись на ст.336 і ст.347 ЦК України, вважає, що набув права власності на спортивний інвентар і звернувся до суду з цим позовом. При наведених обставинах суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з таких правових підстав: Суд встановив, що сторони по справі 10.08.2010 року уклали договір зберігання, за умовами якого одна сторона (зберігач) зобов»язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажедавцеві у схоронності. Відповідно до вимог ст.948 ЦК поклажодавець зобов»язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання. У даному випадку після закінчення строку дії договору зберігання [PERSON] не виконала свої зобов»язання і не забрала спортивний інвентар. Суд вважає, що зберігач відповідно до вимог ст.344 ЦК України може набути право власності на спортивний інвентар за набувальною давністю. Ст.347 ЦК України закріплює право власника майна відмовитися від цього майна, заявивши про це або учинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. [PERSON] надала письмову заяву про відмову від спортивного інвентаря вартістю 136 410,4 грн. Відповідно до ст.336 ЦК особа, яка заволоділа рухомою річчю, від якої власник відмовився (ст.347 ЦК) , набуває права власності на цю річ з моменту заволодіння нею. Для виникнення права власності на дану річ не потрібно в подальшому винесення судового рішення. Крім того, ухвалюючи дане рішення, суд приймав до уваги відсутність письмових доказів наявності у [PERSON] права власності на спірне рухоме майно (надані для огляду в судовому засіданні технічні паспорти на спортивний інвентар не є належним документом, що підтверджує право власності на ці речі).

Outcome: dismissed