Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] діючи в інтересах та за дорученням про надання безоплатної правової допомоги від 28.01.2019 року №21 [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просив суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON], [INFO] після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. На момент смерті батька вона проживала разом з ним та після його смерті залишилася проживати у належному померлому будинку, чим вступила у фактичне володіння спадковим майном, в тому числі й вищевказаним будинком і почала його використовувати за призначенням, отже фактично прийняла спадщину. На даний час звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом повідомлено про пропуск встановленого строку подання заяви про прийняття спадщини та відсутність документів, що підтверджували б постійне проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. Вважає, що у відповідності до законодавства, яке діяло на час смерті [PERSON], вона спадщину після смерті свого батька прийняла, оскільки відповідно до довідки Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області на час смерті проживала разом з ним, хоча не була зареєстрована за однією адресою з померлим. Просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON]. вимоги викладені у заяві підтримала повністю, додатково суду пояснила, що 1981 року помер її чоловік та її батьки переїхали проживати до неї в квартиру по [ADDRESS]. 1994 року вона повторно зареєструвала шлюб та почала проживати окремо від батьків. У 1995 році її матір [PERSON] захворіла та з метою догляду за матір'ю вона переїхала до будинку батьків по [ADDRESS]. Після смерті матері у 1996 році, залишилася проживати у будинку батьків та доглядала за батьком [PERSON] до дня його смерті [INFO]. Після смерті батька проживала у належному йому будинку безперервно з дня його смерті до теперішнього часу. Вважає, що спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Просить суд заяву задовольнити. Заінтересована особа - представник Асканія-Нова селищної рада Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради та визнання вимог заявника. Заслухавши пояснення заявниці, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як роз'яснено п. 2 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Судом установлено, що заявниця народилася [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.11.2017 року. Відповідно до вказаного свідоцтва про народження, від народження заявниця мала прізвище [PERSON]. Зі змісту свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] внаслідок реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 18.11.1994 року, [PERSON] внаслідок повторної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на будівлю, виданого виконавчим комітетом селищної Ради депутатів трудящих Асканія-Нова Новотроїцького району Херсонської області 28.06.1962 року, за [PERSON] на праві приватної власності зареєстровано домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS]. У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті залишилася спадщина, в тому числі житловий будинок по [ADDRESS], який належав йому їй на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлю, виданого виконавчим комітетом селищної Ради депутатів трудящих Асканія-Нова Новотроїцького району Херсонської області 28.06.1962 року. Згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та інший з подружжя. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини. У свою чергу Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. З довідки Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області від 22.11.2017 року за №1275/2 вбачається що на момент смерті [PERSON] разом з ним проживала [PERSON], [INFO], яка здійснювала його поховання. Відповідно до відомостей домової книги будинку [ADDRESS], [PERSON] зареєструвалася у вказаному будинку 15.09.1998 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству із заявницею. Після смерті чоловіка, її батьки [PERSON] та [PERSON] переїхали до неї в квартиру. Після того як матір заявниці захворіла, вона разом з батьками переїхала проживати до їхнього будинку. Після смерті батьків, заявниця залишилася проживати у їхньому будинку де проживає по даний час. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою [PERSON] Батьки заявниці проживали поряд з нею. Після смерті чоловіка заявниці, її батьки переїхали до її квартири де проживали доки матір заявниці не захворіла. Після того як [PERSON] захворіла, вони переїхали проживати до будинку батьків. Так як свідок працювала медичною сестрою, то приходила до них додому лікувати матір заявниці. Після смерті матері, [PERSON] проживала в будинку разом з батьком. Після його смерті 1997 року, залишилася проживати у його будинку та проживає там і на даний час. Вказані обставини з урахуванням правових норм, визначених в ст.. ст.. 548-549 ЦК УРСР, а також Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, свідчать про те, що [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном та є таким спадкоємцем що спадщину прийняв. З огляду на викладене суд вважає також, що вимога [PERSON] про встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] знайшла своє обґрунтування в ході розгляду справи. Як роз'яснено п. 2 ч. 16 постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подачі ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Як вбачається з пояснень заявника та матеріалів справи, після смерті свого батька [PERSON], [PERSON]. вступила у володіння спадковим майном, що залишилося після його та є таким спадкоємцем, що спадщину після його смерті прийняв. Таким чином суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються , якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved