Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Лисичанська міська рада, в якій зазначив, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з прибудовами, що розташований за адресою [ADDRESS] на підставі договору дарування від 28.09.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром №2-7458. Однак, вищевказаний правовстановлюючий документи був нею втрачений. Він письмово звернувся до Лисичанської державної нотаріальної контори за питанням отримання дублікату правовстановлюючого документу. На що отримав відповідь, що архів Лисичанської державної нотаріальної контори за 1969-2000 роки включно передано до Луганського обласного нотаріального архіву, який знаходиться за адресою м. Луганськ, вул.. Оборонна, 112а, що є на сьогодні непідконтрольної українській владі територією, а тому державна нотаріальна контора не має можливості видати дублікат договору дарування, посвідченого Лисичанською державною конторою від 28.09.1992 року за реєстром №2-7458. При його звернення до Лисичанського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» для отримання копії договору дарування - він отримав усну відповідь, що копію договору надають тільки на вимогу суду. На підставі викладеного просив суд, встановити факт належності [PERSON], [INFO], житлового будинку з прибудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування посвідченого Лисичанською державною нотаріальною конторою від 28.09.1992 року за реєстром №2-7458. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Лисичанської міської ради - Оліфіренко Ю.Ю. в судове засідання не з'явилась, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до п. 5, 6 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦКП України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року звернуто увагу судів на те, що відповідно до ст. 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документи, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Матеріалами справи встановлено, що згідно з домовою книгою для прописки громадян проживаючих за адресою [ADDRESS] прописаний [PERSON], [INFO]. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS] від 03.03.1983 року належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Лисичанською державною конторою від 28.09.1992 року за реєстром №2-7458. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №79299163 від 01.02.2017 р. за заданими параметрами запиту право власності на нерухомість за адресою [ADDRESS] відомості відсутні. Згідно з довідкою про належність нерухомого майна №594 від 04.08.2016 року наданого Лисичанським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» станом на 01.01.2013 р. право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі договору дарування виданого 28.09.1992 року та посвідченого нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром №2-7458. Згідно з відповіді Лисичанського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» на запит №28 від 25.01.2017 р. надано копію договору дарування від 28.09.1992 р. реєстр №2-7458 з архівної справи на будинок [ADDRESS]. Згідно з договору дарування від 28.09.1992р. посвідченого старшим державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Фесенко Р.А. за реєстром №2-7458 [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар житловий будинок у [ADDRESS], який міститься на земельній ділянці 560 кв.м. Відповідно до пункту 1.1 Глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Відповідно до ч. 6 та 7 ст.14 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус зобов'язаний забезпечити зберігання документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса протягом усього строку здійснення ним нотаріальної діяльності. У разі припинення приватної нотаріальної діяльності документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса передаються ним до відповідного державного нотаріального архіву в порядку, встановленому законодавством. В обласних центрах, містах Києві, Сімферополі та Севастополі, відповідно до статті 23 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5, засновуються державні нотаріальні архіви (далі - Архів), які є складовою частиною Національного архівного фонду і здійснюють тимчасове (до 75 років) зберігання нотаріальних документів. Відповідно до п. 3 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5 архів створюється і ліквідується Міністерством юстиції України. Відповідно до абзацу двадцять два пункту 10 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5 Архів відповідно до покладених на нього завдань видає дублікати документів, що зберігаються в архіві, за письмовою заявою фізичних та юридичних осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія. Відповідно до п. 5 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5, керівництво архівом, матеріально - технічне, кадрове забезпечення, а також забезпечення архіву необхідним приміщенням, охороною та обладнанням здійснює управління юстиції. Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2016р. наданою державним нотаріусом Лисичанського нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі дублікату договору дарування посвідченого Лисичанською державною нотаріальною конторою від 28.09.1992 року за реєстром №2-7458. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, беручи до уваги, що позивач втратив правовстановлюючі документи та позбавлений можливості отримати дублікати в позасудовому порядку, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Таким чином, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для встановлення факту належності [PERSON], [INFO], житлового будинку з прибудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування посвідченого Лисичанською державною нотаріальною конторою від 28.09.1992 року за реєстром №2-7458.

Outcome: approved