Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 29.04.2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 583. В шлюбі в них [INFO] року народився син [PERSON]. Сімейне життя у сторін не склалося через постійні непорозуміння з приводу втручання батьків відповідача у їх життя. Подружні відносини сторони припинили з січня 2014 року, на думку позивача їх шлюб розпався і існує лише формально, збереження шлюбу є недоцільним, в зв'язку з чим він звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач в своїй письмовій заяві зазначив, що позов підтримує, а відповідач в своїй письмовій заяві зазначила, що позов визнає. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 29.04.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 583, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.04.2012 року (а.с. 5). В шлюбі в сторін [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 03.09.2013 року (а.с. 6). Причинами розпаду сім'ї, згідно позовної заяви, є те, що в життя сторін постійно втручались батьки відповідача, з приводу чого у них постійно виникали непорозуміння. Подружні відносини сторін припинені з січня 2014 року, на думку позивача їх шлюб розпався і існує лише формально, збереження шлюбу є недоцільним. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі - відсутність взаєморозуміння між подружжям, припинення шлюбних відносин, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на виховання та розвиток їхнього неповнолітнього сина. Зазначене дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону. Крім того, оскільки [PERSON] не заявлено вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на його користь, суд вважає судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved