Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому вказав, що він придбав будівлю старого магазину, розташованого в [ADDRESS], згідно акту приймання-передачі, копія якого додається до заяви. Однак, право власності на даний магазин не було належним чином зареєстровано ні у виконкомі, ні в БТІ. Звернувшись до реєстраційної служби з наміром здійснити реєстрацію права власності на даний магазин, йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що в документах на купівлю-продаж вказано невірний номер магазину. Оскільки позивачем було виконано всі умови за договором, було сплачено належну суму за вказаний магазин, а також відбулася передача вказаного нерухомого майна і повний розрахунок за нього, то фактично він - [PERSON] набув права власності на вказане майно з моменту його передачі. Згідно рішення виконавчого комітету Слободишенської сільської ради №20 від 12 квітня 2017 року, магазину, який придбав [PERSON], було присвоєно номер «6», тобто даний будинок розташований в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на будівлю магазину. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, натомість подав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Іллінецької райспоживспілки в судове засідання не з'явився, натомість голова правління подав до суду заяву зі своїм визнанням позову, просить розглянути справу за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів Правовідносини, що є предметом спору між сторонами по справі регулюються цивільним законодавством України щодо договірних правовідносин. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу товару одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, договір купівлі-продажу підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Сторони вказаної вимоги чинного законодавства не дотримались. Тому укладений сторонами договір купівлі-продажу будівлі старого магазину, розташованого в [ADDRESS], не відповідає вимогам чинного законодавства. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані та досліджені по справі у їх сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, оскільки вони в жодній мірі не доведені належними допустимими доказами позивача. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд вважає, що понесені судові витрати необхідно покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed