Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до прокуратури Міжгірського району Закарпатської області, Державної казначейської служби України, Прокуратури Закарпатської області, треті особи - Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, в розмірі 100 000 грн., вимоги в основному мотивує тим, що 31.07.2009р. слідчим прокуратури Міжгірського району Закарпатської області було порушено кримінальну справу № 9204509 за ознаками ч.1 ст.366 КК України, а 31.08.2009р. його притягнуто як обвинуваченого та обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд. 31.08.2014р. постановою слідчого Міжгірського РВ УМВС України в Закарпатській області кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Внаслідок незаконного притягнення його до кримінальної справи як обвинуваченого, йому завдано значних моральних страждань та переживань, що відобразились на його самопочутті, стосунках з оточуючими та рідними, здоров'ї, кар'єрі, йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює у 100 000 грн. В суді [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали з мотивів, викладених у ньому, крім того, позивач пояснив, що незаконно будучи під слідством у період з 31.08.2009р. по 02.04.2012р. та з 30.05.2012р. по 31.08.2014р., він піддавався психологічному впливу з боку працівників прокуратури, його постійно викликали на допити, ставки віч-на-віч, після порушення кримінальної справи втратив авторитет, довіру та повагу, як наслідок змушений був звільнитись з ТзОВ «ДДСА-Україна», через підписку про невиїзд не міг вільно пересуватись, а відтак працювати та належно забезпечувати достатній рівень життя своєї сім'ї, з покликаннями на норми ЦК України, роз'яснення, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Закону України «Про Державний Бюджет України на 2014 рік», просять позов задоволити та стягнути в користь позивача 100 000 грн моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності. Представник прокуратури Міжгірського району Закарпатської області Мехеда Н.В. в суді та прокурор Міжгірського району Закарпатської області в своїх письмових запереченнях (а.с. 39 - 43) та заступник прокурора прокуратури Закарпатської області в своїх письмових запереченнях (а.с. 81 - 85) просять в позові [PERSON] відмовити за безпідставністю, мотивуючи в основному тим, що при розслідуванні кримінальної справи на позивача, незаконність дій працівників прокуратури судом не встановлена, моральна шкода у розмірі 100,000 грн., яку просить стягнути позивач, належним чином не підтверджена, його душевні та моральні страждання нічим не підтверджені. Представник Державної казначейської служби України і Головного управління ДКС України у Львівській області Ожибко П.І. в суді та письмовомих запереченнях (а.с. 46 - 48, 75 - 78) позов заперечив, пояснив, що Державна казначейська служба України не порушувала права і законні інтереси останнього, оскільки в жодних відносинах із позивачем не перебувала та жодних зобов'язань перед ним не має. Вважає, що позивачем значно завищено розмір морального відшкодування, оскільки факту заподіяння йому моральної шкоди в розмірі, вказаному в позовній заяві не підтверджено. Представник третьої особи ГУДКСУ в Закарпатській області Юрик Р.І. в суді проти позову заперечив, вважає такий безпідставним, просить в його задоволенні відмовити. Заслухавши сторони, представників, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить переконання про часткове задоволення позову. За положенням ст. 3 ч.1, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Відповідно до положень ст.1, ст. 2, ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Статтею 13 вищевказаного закону передбачено, що розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Із пояснень в суді позивача, матеріалів справи вбачається, що 31.07.2009р. слідчим прокуратури Міжгірського району Закарпатської області винесено постанову про порушення кримінальної справи стосовно [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України (а.с. 9), 31.08.2009р. - винесено постанову про притягнення [PERSON], як обвинуваченого та пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України (а.с. 10). З долученої до матеріалів справи постанови Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.11.2011р. (а.с. 11) видно, що вищевказану кримінальну справу повернуто на додаткове розслідування, а 02.04.2012р. - винесено постанову про закриття кримінальної справи (а.с. 12), яку постановою прокурора Міжгірського району від 30.05.2012р. скасовано та відновлено досудове слідство (а.с. 15) та 02.08.2013р. дане провадження внесене до ЄРДР (а.с. 14), постановою від 31.08.2014р. кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с. 20). За наведеного, [PERSON] був притягнутий до кримінальної відповідальності, перебував під судом і слідством з 31.08.2009 року по 02.04.2012 року та з 30.05.2012 року по 31.08.2014 року, а в подальшому кримінальне провадження на [PERSON] закрито у зв'язку з відсутністю в його діяннях складу кримінального правопорушення, суд приходить переконання, що у позивача є право на відшкодування завданої йому моральної шкоди у зв'язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного або психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4 у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить 1218 гривень. При вирішенні питання розміру завданої [PERSON] моральної шкоди, суд враховує ступінь його моральних страждань, душевних переживань внаслідок порушення проти нього кримінальної справи, перебування під слідством з з 31.08.2009 року по 02.04.2012 року та з 30.05.2012 року по 31.08.2014 року, тобто, 59 місяців, притягнення до кримінальної відповідальності, порушення нормальних життєвих зв'язків, пов'язаних з вищевказаними обставинами, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інші моральні негаразди, на які покликався в суді, суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню в розмірі 71862,00 грн. (59 міс. х 1218 = 71862,00 грн.) і вважає такий розмір достатнім та співмірним. В решті вимог щодо стягнення моральної шкоди суд відмовляє з огляду на ту обставину, що позивачем спричинення йому шкоди у такому розмірі не доведено. Відповідно до ст.43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Отже, стягнення шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, провадиться з Державного казначейства України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку. Покликання прокурора про відсутність встановлення судом незаконності дій працівників прокуратури при розслідуванні кримінальної справи на позивача, неналежне обґрунтування розміру моральної шкоди, інше, та представника відповідача Ожибко П.І. в суді, про те, що Державна казначейська служба України в жодних відносинах із позивачем не перебувала, його права і законні інтереси не порушувала, а тому жодних зобов'язань перед ним немає, суд з огляду на вищенаведені докази, положення ст.1 і ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», оцінює критично. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved