Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON], діючи через свого представника, звернувся до суду з позовом до СТДВ «Гарантія» за участю третіх осіб - приватного підприємства «Надія-Транс», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.02.13р. о 09 год. 40 хв. в м. Києві по вул Кирпи, 4 сталося ДТП за участю автобуса Богдан А-09201, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Містубіссі Паджеро, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автобуса Богдан А-09201, д.н.з. [NUMBER] застрахована у СТДВ «Гарантія». Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20.02.13р. [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. [PERSON], як власник автомобіля Мітсубіссі Паджеро, д.н.з. [NUMBER], звернувся до зазначеної страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, СТДВ «Гарантія» свого обов'язку щодо виплати страхового відшкодування не виконало. Таким чином, [PERSON] просить стягнути з СТДВ «Гарантія» на свою користь страхове відшкодування в сумі 3957,22 грн., 506,30 грн. - пені, 11000,00 грн. - моральної шкоди, 8000,00 грн. - витрат на правову допоміг та 365,40 грн. судового збору. Під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлено належним чином. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Зважаючи на вищевикладене, суд 13.10.14р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа - приватне підприємство «Надія-Транс» направило до суду клопотання про розгляд справи без участі представника (а.с. 51). Третя особа - [PERSON] свого права на участь у судовому засіданні не використав, про причини неявки суд не повідомив. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного. 05.02.13р. о 09 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Кирпи, 4 сталося ДТП за участю автобуса Богдан А-09201, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Мітсубіссі Паджеро, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначені обставини підтверджуються довідкою № 9153884 про ДТП (а.с. 18). Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20.02.13р. [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП (а.с. 19). Судом встановлено, що між СТзДВ «Гарантія» та ПП «Надія-Транс» 17.01.13р. було укладено поліс АЕ/2187887 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страховик застрахував автобус Богдан А-09201, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 19 зв.). 22.07.13р. [PERSON] звернувся до СТзДВ «Гарантія» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 20). У зв'язку з відсутністю відповідного рішення страховика, [PERSON] 19.03.14р. повторно звернувся до СТзДВ «Гарантія» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 21). В порушення вимог ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», СТзДВ «Гарантія» у наданий законом строк не здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача, що стало підставою для звернення його з даним позовом. З урахуванням п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Що стосується визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку, то він повинен бути підтверджений належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. Зі змісту позовних вимог вбачається, що [PERSON] просить стягнути страхове відшкодування в сумі 3957 грн. 22 коп., однак жодних доказів в обґрунтування розміру матеріального збитку до суду не надано. З урахуванням зазначеного суд, приходить до висновку, що вимога [PERSON] про стягнення з СТзДВ «Гарантія» страхового відшкодування у розмірі 3957 грн. 22 коп. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Враховуючи встановлені обставини справи, оцінюючи надані докази, суд не вбачає правових підстав для стягнення з СТзДВ «Гарантія» пені в сумі 506 грн. 30 коп. Щодо стягнення з СТзДВ «Гарантія» на користь позивача моральної шкоди в розмірі 11000 грн. 00 коп., суд вважає за необхідне відмовити в цій частині позову, оскільки в даному випадку стягнення моральної шкоди не передбачено полісом № АЕ/2187887 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed