Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2013 року за ним визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 19 грудня 2013 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2013 року залишено без змін. Відповідач чинить йому перешкоди в користуванні та розпорядженні належною йому частиною квартири, не допускає його в квартиру, відмовляється надати ключі від квартири. Він позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, оскільки не має доступу до квартири з метою виготовлення технічної документації. Відповідач після смерті його батька заволоділа документами на квартиру та не надає йому для оформлення його майнових прав. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Просив суд зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], надати вільний доступ до квартири, передати ключі від квартири, не вселяти без його згоди інших осіб в квартиру та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2013 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення від спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування. Позов [PERSON] задоволено повністю. Визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька [PERSON], що помер [INFO] - на ? частину квартири [ADDRESS]. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 19 грудня 2013 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2013 року залишено без змін. Згідно п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтями 317 та 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК в України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні позивачем не надано доказів що він є власником ? частини квартири [ADDRESS], у зв'язку з чим він може вимагати усунення порушення своїх прав як власника. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2013 року не може бути таким доказом, оскільки рішення суду не є правовстановлюючим документом. Крім того, позивачем не надано доказів, які підтверджують те, що відповідач чинити йому перешкоди в користуванні квартирою, не допускає його до квартири та будь-яким іншим чином порушує його право. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у зв'язку з його недоведеністю. На підставі наведеного, ст.ст.386,391 ЦК України,

Outcome: dismissed