Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.09.2012 року помер [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Кадище по вул. Зелена, 37, Ківерцівського району Волинської області. Зазначає, що вищевказане майно було успадковане [PERSON] після смерті [PERSON], який помер 11.09.2002 року. Єдиними спадкоємцями майна померлого [PERSON] є позивач по справі [PERSON] та відповідач [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини, про що подав відповідну заяву до нотаріальної контори. У даний час він звернувся до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за законом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 09.09.2012 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення та просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 122213 актовий запис № 53, виданого 11.09.2002 року Цуманською селищною радою Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] помер 11.09.2002 року /а.с. 14/. Відповідно до довідки для оформлення спадщини №122 від 31.01.2018 року, довідки №123 від 31.01.2018 року виданих виконавчим комітетом Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області, житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Кадище по вул. Зелена, 37, Ківерцівського району Волинської області рахується за померлим [PERSON] /а.с. 17-18/. Разом з тим, як вбачається із вищевказаної довідки для оформлення спадщини, після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON], шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, однак не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 131316 актовий запис № 49, виданого 10.09.2012 року виконавчим комітетом Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] помер 09.09.2012 року /а.с. 15/. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями майна після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із копії заяви №262 від 20.03.2018 року [PERSON] пропустив встановлені законом строки для прийняття спадщини, до суду за визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до ст. 1272 ЦК України не звертався та не заперечує щоб свідоцтво про право на спадщину за законом було видано на імя племінника спадкодавця [PERSON], який приходиться його сином /а.с.20/. В силу ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до довідки виконавчого комітету Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області № 222 від 01.03.2018 року, [PERSON] дійсно з 2006 року проживав разом зі своїм дядьком [PERSON] та здійснював за ним догляд, в житловому будинку, який знаходиться в с. Кадище, по вул. Зелена, 37, Ківерцівського району Волинської області. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 410/02-31 від 20.03.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця /а.с. 22/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved