Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтував тим, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , належать йому на праві приватної власності. У вказаному будинку зареєстрована відповідач, однак за цією адресою з 2003 року не проживає. В добровільному порядку [PERSON] з будинку, що належить позивачу, не виписалася і не збирається цього робити. Факт непроживання відповідача в будинку, який належить [PERSON] на праві приватної власності, понад один рік без поважних причин підтверджується актами обстеження умов проживання від 30.01.2019 року, 28.02.2019 року, 28.03.2019 року, 30.04.2019 року, 31.05.2019 року, 25.06.2019 року, 31.07.2019 року, 30.08.2019 року, 30.09.2019 року, 31.10.2019 року, 29.11.2019 року та 25.12.2019 року. Вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік і повинна бути виписаною з даного помешкання. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров?я, в якому вона проживає. Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , належать [PERSON] на праві приватної власності. У вказаному будинку зареєстрована відповідач, однак за цією адресою з 2003 року не проживає. В добровільному порядку [PERSON] з будинку, що належить позивачу, не виписалася і не збирається цього робити. Факт непроживання відповідача в будинку, який належить [PERSON] на праві приватної власності, понад один рік без поважних причин підтверджується актами обстеження умов проживання від 30.01.2019 року, 28.02.2019 року, 28.03.2019 року, 30.04.2019 року, 31.05.2019 року, 25.06.2019 року, 31.07.2019 року, 30.08.2019 року, 30.09.2019 року, 31.10.2019 року, 29.11.2019 року та 25.12.2019 року. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 178057724 від 20.08.2019 року, довідки Маневицької селищної ради Волинської області № 3 від 2.01.2020 року, актів обстеження умов проживання [PERSON] від 30.01.2019 року, 28.02.2019 року, 28.03.2019 року, 30.04.2019 року, 31.05.2019 року, 25.06.2019 року, 31.07.2019 року, 30.08.2019 року, 30.09.2019 року, 31.10.2019 року, 29.11.2019 року та 25.12.2019 року. Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що оскільки [PERSON] відсутня в будинку по [ADDRESS] , що належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, з 2003 року, тобто більше одного року, без поважних причин, вона втратила право користування вказаним житловим будинком, а тому позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] , підлягають до повного задоволення.

Outcome: approved