Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказав, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] Йому на підставі договору дарування від 18.12.2008 року належить квартира [ADDRESS] та знаходиться на першому поверсі трехповерхового багатоквартирного житлового будинку, загальною площею 44,40 м2 . В період шлюбу, за рахунок спільних коштів ними було проведено ремонт вищевказаної квартири, вдосконалено, реконструйовано та переобладнано під магазин промтоварів. У теперішній час їх спільне життя не складається, між ними виникають постійні сварки, у тому числі і з приводу поділу спільно нажитого майна, а саме коштів, які були вложено у реконструкцію квартири та безпосередньо самої квартири. Він запропонував відповідачці добровільно розділити спільне майно на рівні частки, але вона відмовилася, посилаючись на те, що питання про поділ майна необхідно вирішувати виключно у судовому порядку. Вважає, що майно, придбане ними за час шлюбу має бути розділене між нами у рівних частках. У зв'язку з чим просить постановити рішення, яким розділити двокімнатну квартиру, яку реконструйовано та переобладнано під магазин промтоварів, загальною площею 44,40 м2 , що знаходиться на першому поверсі трехповерхового багатоквартирного жилого будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS] на рівні частки, визнавши за ним право власності на ? частину та на ? частину за відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просить розглянути справу без її участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області (а.с.15). Згідно копії договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульним М.М. 18.12.2008 року, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] (а.с.116-119). Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Судом встановлено, що в період шлюбу, за рахунок спільних коштів сторонами було проведено ремонт вищевказаної квартири, вдосконалено, реконструйовано та переобладнано під магазин промтоварів. У теперішній час їх спільне життя не складається, між ними виникають постійні сварки, у тому числі і з приводу поділу спільно нажитого майна, а саме коштів, які були вложено у реконструкцію квартири та безпосередньо самої квартири. Враховуючи положення ст. 62 СК України та докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що спірна нерухомість - квартира [ADDRESS] та знаходиться на першому поверсі трехповерхового багатоквартирного житлового будинку, загальною площею 44,40 м2, та яка зареєстрована на ім'я позивача [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульним М.М. 18.12.2008 року - є об'єктом спільної сумісної власності позивача та відповідача, - на підставі чинного законодавства, а тому вимога позову щодо визнання за позивачем права власності на ? частину цієї квартири та за відповідачем ? частини, - підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 60, 62, 70 СК України,

Outcome: approved