Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що з 12 січня 1994 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Шлюбне життя з відповідачкою не склалося, вони є різними людьми, з різними характерами, поглядами на життя, ведення домашнього господарства та виховання дитини, з приводу чого між ними виникають непорозуміння та суперечки, свідком яких була неповнолітня дитина. Між ними відсутні почуття поваги та любові, без яких сім'я неможлива. Між ними виникли неприязні стосунки, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, а тому вважає, що шлюб існує формально, подальше його збереження неможливе та суперечитиме його інтересам, оскільки він зустрів іншу жінку з якою на даний час фактично разом проживає, що й спонукало позивача звернутися до суду з вищевказаним позовом. Від шлюбу у них з відповідачкою є неповнолітній син [PERSON], який проживає разом з відповідачкою та проти спільного проживання дитини з відповідачкою після розірвання шлюбу він не заперечує. Судові витрати по справі просив покласти на нього. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснив, що впродовж двох місяців він проживає в с.Межиріч Острозького району Рівненської області, а відповідачка з сином - в с.Слобідка Острозького району Рівненської області. Шлюбне життя з відповідачкою не склалося, відповідачка постійно пред'являла до нього безпідставні претензії, докоряла, що він мало заробляє, що недостатньо дбає про матеріальне становище сім'ї. З приводу чого між ними часто виникали суперечки. Він зустрів іншу жінку з якою має намір створити нову сім'ю. Наміру відновити сімейні відносини з відповідачкою не має, просив розірвати шлюб, вказуючи на те, що не бажає досягати примиренняз відповідачкою та його рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується надісланою на її адресу судовою повісткою, повідомлення про вручення якої повернулося до суду з відміткою про її отримання. Заперечень проти позову суду не надала. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] з 12.01.1994 р. перебуває у шлюбі з відповідачкою [PERSON], який було зареєстровано виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області (актовий запис за № 2), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 24.12.2013 р. З пояснень позивача та матеріалів справи судом встановлено, що під час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.12.213р. Згідно ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Судом встановлено, що позивач та відповідачка впродовж двох місяців проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, та відсутня така складова сім'ї як наявність взаємних прав та обов'язків, що є свідченням постійних, а не тимчасових розладів у сімейних стосунках. Подальше збереження шлюбу за відсутності спільного ведення побуту, та за відсутності між сторонами взаємних прав та обов'язків, суперечить інтересам позивача. З пояснень позивача судом встановлено, що між подружжям часто виникають конфлікти та непорозуміння. На пропозицію суду примиритися, позивач не погодився, вказуючи не те, що його намір розірвати шлюб з відповідачкою є остаточним, та він на даний час проживає з іншою жінкою, з якою має намір створити нову сім'ю. Подальше збереження шлюбу за відсутності спільного ведення побуту та за відсутності між сторонами взаємних прав та обов'язків буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, факт окремого проживання подружжя, відсутність спільного побуту між позивачем та відповідачкою є свідченням формального існування шлюбу між ними та підтвердженням відсутності фактичних шлюбних відносин, що дає підстави суду дійти висновку про обґрунтованість позову. Беручи до уваги викладене, суд приходить до переконання про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved