Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] перебувають у шлюбі з 04 червня 2016 року, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дочку [PERSON] . Позов мотивований тим, що сімейні відносини та сумісне проживання між ними припинені з вересня 2019 року внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. Крім того, посилається на те, що дочка у жовтні 2019 року перенесла тяжку хворобу, на лікування якої [PERSON] надавав матеріальну допомогу. Дитина кожні два тижні хворіє та перебуває на лікарняному, у зв`язку із чим вона (позивач) не може працевлаштуватися; допомогти з доглядом на дитину нікому, оскільки її батьки померли. У зв`язку з наведеним коштів на існування у неї відсутні, тому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] щомісячно 3000 грн. з дня подання позову до суду і до повноліття дитини, з щорічною наступною індексацією відповідно до закону. [PERSON] просить розглянути справу за її відсутністю у підготовчому засіданні, про що надала відповідну заяву, підтримавши доводи позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги [PERSON] визнав за заявленими підставами, вважає подальше збереження шлюбу неможливим, не заперечує проти розміру аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] перебувають у шлюбі з 04 червня 2016 року, від якого мають малолітню дочку[PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області 15 листопада 2016 року (а.с.11). Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області від 05.06.18 за № 03-10-40/253 неповнолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] , проживає із матір`ю та зареєстрована з 05 червня 2018 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14) Відповідно до ч.3 ст. 209 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих сторонами доказів шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2019 року у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя і шлюб, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна між сторонами не виникає. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із чим клопотання позивача про залишення їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв`язку з цим суд вважає можливим стягнути на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , відповідно до вимог ст.184 СК України в твердій грошовій сумі по 3000 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви (ст. 191 СК України) та до повноліття дитини. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання малолітньої дочки сторін суд враховує вимоги ст.182 СК України та згоду відповідача на сплату аліментів в розмірі 3000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей та стягнень за виконавчими документами. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до вимог ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивач відповідно до п.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору в частині подання позову про стягнення аліментів на дитину, судові витрати в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. Згідно з правилами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у зв`язку із чим з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесенні останньою судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в частині розірвання шлюбу в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved