Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом, у якому просить зняти арешт належного йому нерухомого майна, накладеного на підставі виконавчого листа АЕ-100, 27.05.1996 виданого Куп`янським міським судом Харківської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має у власності дві квартири за адресами: [ADDRESS] та [NUMBER] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 283372119 02.10.2017 Куп`янською державною нотаріальної конторою накладено арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5767428 на підставі виконавчого листа АЕ-100, виданого Куп`янським міським судом Харківської області від 27.05.1996. Ці відомості стали відомі позивачу після звернення до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу [ADDRESS] . Позивач вказує, що не має боргу перед третіми особами. Згідно відповіді Куп`янського відділу державної виконавчої служби у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відносно позивача на виконанні у відділі будь-якого провадження не перебуває. Посилаючись на вищевказані обставини, оскільки накладений арешт є перешкодою для розпорядження майном, позивач звернувся до суду. Відомостей про звернення позивача з аналогічною позовною заявою немає. Ухвалою від 01.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач і відповідачка надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. [PERSON] позовні вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов визнала у повному обсязі, заперечень проти його задоволення не мала. В.о. начальника Куп`янського відділу державної виконавчої служби у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Рудим С. подано до суду клопотання за вих. № 70993/191483 від 03.12.2021 про розгляд справи без участі представника відділу та у вирішенні цього питання вони покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. На підставі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 283372119 від 08.11.2021 встановлено, що [PERSON] на праві власності належать: квартира [ADDRESS] , на підставі договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Гречук Є.А. 29.10.2014, зареєстрований у реєстрі за № 1-1758 ( а.с 8,9). Згідно вищевказаної Інформації було внесено запис про обтяження № 5767428 на невизначене майно, все майно, в т.ч. квартира за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , зареєстровано: 02.10.2007 реєстратором: Куп`янська державна нотаріальна контора; на підставі виконавчого листа, АЕ-100, 27.05.1996, виданий Куп`янським міським судом Харківської області; заявник ВДВС Куп`янського району Харківської області ( а.с. 9). Як убачається з повідомлення в.о. начальника Куп`янського відділу державної виконавчої служби у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Рудий С. за вих. № 64840/191483 від 11.11.2021, за перевіркою бази АСВП встановлено, що станом на 10.11.2021 будь-яких виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON] , [INFO] , на виконання у відділі не перебуває ( а.с.10). Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею92 Конституції України визначено, що правовий режим власності визначається виключно законами України. За положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, який був чинний на час накладення арешту на майно, визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 2 вказаної статті, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Аналогічні положення закріплені у ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, за якими у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. На підставі викладеного, враховуючи, що наразі відсутні виконавчі провадження, боржником у яких є позивач, приймаючи до уваги встановлені законом давність виконання судового рішення та засади співмірності та розумності заходів забезпечення виконавчого провадження, з метою недопущення втручання у права позивача, як власника нерухомого майна, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] ..

Outcome: approved