Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем він перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з відповідачем, перебуває на її утриманні. Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.05.2012 року позивач зобовязаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 3.04.2012 року та до її повноліття. Позивач являється інвалідом І групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Стан його здоровя постійно погіршується, в звязку з чим він часто перебуває на стаціонарному лікуванні, потребує значних коштів на придбання ліків. [PERSON] щомісячно отримує соціальну допомогу по інвалідності, інших доходів не має. Позивач проживає з батьками [PERSON], [PERSON], які ніде не працюють, є інвалідами ІІ групи. [PERSON] вважає, що він має право на зменшення розміру аліментів, що сплачуються ним на користь відповідача на утримання малолітньої дитини, з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття. Представники позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду позовній заяві, просили зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи. Заслухавши думку учасників судового процесу, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України до обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, відносяться: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.01.2013 року між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з відповідачем, перебуває на її утриманні. Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.05.2012 року позивач зобовязаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 3.04.2012 року та до її повноліття. Позивач являється інвалідом І групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Стан його здоровя постійно погіршується, в звязку з чим він часто перебуває на стаціонарному лікуванні, потребує значних коштів на придбання ліків. [PERSON] щомісячно отримує соціальну допомогу по інвалідності, інших доходів не має. Позивач проживає з батьками [PERSON], [PERSON], які ніде не працюють, є інвалідами ІІ групи. Відповідач [PERSON] ніде не працює. Сплачувати в подальшому аліменти на користь відповідача на утримання малолітньої дитини у розмірі, визначеному рішенням суду, позивач не має можливості. Відповідач не заперечує щодо задоволення заявлених позовних вимог та зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття. Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні представники позивача, дані обставини не оспорюються відповідачем, а також це встановлено із досліджених судом письмових доказів, зокрема, рішень Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.05.2012 року та 28.01.2013 року, довідок серії ВЛН № 0108279 від 30.10.2012 року, серії ВЛН № 003263 від 20.04.2004 року та серії 12ААА № 140562 від 9.12.2014 року, повідомлення Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька № 1396/2-04.16 від 30.03.2016 року, рецептів від 7.03.2016 року, 16.03.2016 року, 25.03.2016 року та 29.03.2016 року, фіскальних чеків від 11.03.2016 року, 14.03.2016 року, 16.03.2016 року, 25.03.2016 року, 29.03.2016 року, 31.03.2016 року, повідомлення департаменту соціальної політики м. Луцька № 129 від 17.03.2016 року. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.05.2012 року на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач [PERSON] ніде не працює, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 82 ЦПК України звільнити її від оплати судових витрат по даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved