Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просила встановити факт неправильності запису про народження [PERSON] в частині зазначення імені дитини та зобов'язати Шевченківський районний у м. Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві (далі по тексту - заінтересована особа) внести відповідні виправлення у запис акту цивільного стану № 37 від 10.11.980 про народження [PERSON], змінивши ім'я дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]». Заява обґрунтована тим, що 10.11.1980 Іваницькою сільською радою Ічнянського району Чернігівської області зроблено запис в актах цивільного стану № 37 про народження [INFO] [PERSON]. Разом з тим, ім'я заявника «[PERSON]», а «[PERSON]» це ім'я матері заявника. 30.05.2017 заінтересованою особою було відмовлено заявнику у внесенні виправлень в запис акту цивільного стану про її народження, оскільки реєстрація імені заявника була здійснена на підставі ст. 63 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР та ст. 14 Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в УРСР від 12.12.1970. Разом з тим, без внесення відповідних виправлень заявник не зможе в подальшому реалізувати свої особисті та майнові права, зокрема і набуття права власності в порядку спадкування, у зв'язку з чим заявник звернулась до суду із вказаною заявою. 27.12.2017 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака М.А. відкрито провадження по справі. 18.05.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака М.А. задоволено клопотання заявника про виклик свідків. 31.05.2018 від заінтересованої особи надійшов лист про розгляд справи за її відсутності. 09.07.2018 від заінтересованої особи надійшов лист про розгляд справи за її відсутності. На підставі Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2018 № 01-08-1503 «Щодо повторного автоматичного розподілу справи» та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2018 справу передано до провадження судді Мальцева Д.О. 05.12.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. справу прийнято о свого провадження та призначено до розгляду. 15.02.2019 від заінтересованої особи надійшов лист про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні заявник викладені в заяві вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. [PERSON] є громадянкою України, народилась [INFO] в [ADDRESS] відповідно до паспорту громадянина України, серія та № [NUMBER], виданого Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 26.10.2004. Атестат про повну середню загальну освіту [NUMBER] від 20.06.1995 з відповідним Додатком, що підтверджує завершення заявником у 1995 році навчання в Іваницькій середній школі Ічнянського району Чернігівської області, виданий на ім'я [PERSON]. Диплом бакалавра [NUMBER] від 02.07.2002 з відповідним Додатком, що підтверджує здобуття заявником у 2002 році в Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова базової вищої освіти, виданий на ім'я [PERSON]. Диплом магістра [NUMBER] від 30.06.2003, що підтверджує здобуття заявником у 2003 році в Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова повної вищої освіти, виданий на ім'я [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2004 між [PERSON], [INFO] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження [NUMBER], прізвища подружжя після одруження - «[PERSON]». 30.08.2017 за вих. № 62/1612-89 Шевченківський районний у м. Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві повідомив заявника про відмову у внесенні змін до актового запису про народження заявника в частині зміни імені з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно Висновку, наданого на звернення заявника Відділом, внести зміни до актового запису про народження № 37 від 10.11.1980р., складеному виконавчим комітетом Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області на [PERSON], власне ім'я «[PERSON]» на «[PERSON]», оскільки власне ім'я заявниці присвоєно відповідно до ст. 63 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР та ст. 14 Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Українській РСР від 12.12.1970р., згідно яких ім'я дитини дається за згодою батьків, при відсутності згоди батьків відносно імені дитини спір вирішується органами опіки і піклування, а також у зв'язку з відсутністю актового запису про державну реєстрацію зміни імені заявниці з «[PERSON]» на «[PERSON]» та на підставі п. 1.1, 2.12, 2.20 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Міністерством юстиції України від 12.01.2011 № 96/5. Відповідно до листа № 34.6-25/798/15.6 від 31.07.2018 на особисту заяву [PERSON] від 26.07.2018, Ічнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомив заявника, що неможливо видати повторне свідоцтво про народження [PERSON], оскільки в актовому записі про народження № 37 від 10.11.1980р. ім'я дитини вказане «[PERSON]». Допитаний в судовому засіданні свідок, [PERSON], пояснив, що є батьком [PERSON] Після народження доньку зареєстрували в ЗАГСі та переплутали ім'я, зазначивши в актовому записі та вписавши в книгу реєстрації замість імені «[PERSON]» ім'я її матері та покійної дружини свідка - «[PERSON]». Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Так, відповідно до ч. 3-4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Відповідно до ст. 22 Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису (ч. 4 ст. 22 Закону). Згідно пп. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. З врахуванням наведеного, судом встановлено, що встановлення факту неправильності запису про народження [PERSON] в частині зазначення імені дитини в акті цивільного стану № 37 від 10.11.1980 про народження заявника, а саме «[PERSON]» замість «[PERSON]», має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. При цьому, встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відтак, вимога зобов'язати заінтересовану особу внести відповідні виправлення у запис акту цивільного стану № 37 від 10.11.980 про народження [PERSON], змінивши ім'я дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]» не підлягає задоволенню, оскільки вказані питання не розглядаються в порядку окремого провадження у відповідності до положень ЦПК України.

Outcome: approved