Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою про визнання заповіту недійсним і визнання права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що 21.05.2008 року померла його баба [PERSON]. При житті 12.05.2008 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого земельні ділянки загальною площею 2,06га, розташовані на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого підсобного господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №033969, заповіла [PERSON]. Позивач звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття і оформлення спадщини, однак, йому було відмовлено через те, що в нотаріальній конторі вже знаходиться спадкова справа, заведена після смерті [PERSON], де міститься заповіт реєстровий номер 162, згідно якого спадкоємцем усього майна померлої є [PERSON]. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, [PERSON] просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати заповіт від 12.05.2008 року недійсним і визнати його право власності на спадкове майно; оскільки секретарем сільської ради помилково було посвідчено одночасно два заповіти у користь [PERSON] та в користь відповідача [PERSON], а фактично спадкодавця воля була іншою, - про що слід було зазначити одночасно в одному заповіті на двох спадкоємців; через те, що відповідач [PERSON] оформив свої спадкові права по закону, [PERSON] просить визнати його власником земельних ділянок у с. Підгайчики Самбірського району в порядку спадкування майна спадкодавця [PERSON], яка померла 21.05.2008 року, що в нотаріальному порядку реалізувати неможливо через існування останнього заповіту. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали заявлені вимоги та посилалися на обставини, зазначені в позовній заяві; просили позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов визнали по суті власних пояснень повністю. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання заповіту недійсним і визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню з наступних підстав: За умовами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-СГ №136805 вбачається, що [PERSON] померла 21 травня 2008 року. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №033969 [PERSON] при житті належали земельні ділянки площею 2,06га, розташовані на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого підсобного господарства. Із заповіту від 12 травня 2008 року зареєстрованого в реєстрі за №161 відомо, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася про все своє майно, а саме середню земельну частку (пай) згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №033969, заповіла своєму внукові [PERSON], [INFO], - позивачу в справі. У відповідності до заповіту від 12 травня 2008 року зареєстрованого в реєстрі за №162, [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, на що вона за законом матиме право - відповідно заповіла своєму внукові [PERSON], [INFO]. Із приводу спадкування [PERSON] звертався до Рудківської державної нотаріальної контори, однак постановою від 16.06.2016 року №676/02-31 йому було відмовлено в оформленні права власності на земельну ділянку. Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У судовому засіданні із пояснень позивача та відповідачів установлено, що заповіт зареєстрований за номером 162, не відповідав дійсній волі заповідача [PERSON], оскільки секретарем сільської ради помилково було посвідчено одночасно два заповіти у користь позивача [PERSON] та в користь відповідача [PERSON], а фактично спадкодавця воля була іншою, - про що слід було зазначити в одному заповіті на двох спадкоємців; через те, що відповідач [PERSON] оформив свої спадкові права по закону, [PERSON] просить визнати його власником земельних ділянок у с. Підгайчики Самбірського району в порядку спадкування майна спадкодавця [PERSON], яка померла 21.05.2008 року, що в нотаріальному порядку реалізувати неможливо. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1233 ЦК України [PERSON] являється спадкоємцем по заповіту майна [PERSON] Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з позицією сторін, що іншого шляху переходу права власності немає, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved