Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з відповідачкою по справі вони одружились 5 листопада 1998 року. Після реєстрації шлюбу вони з відповідачкою проживали в помешканні її батьків та спільно побудували житловий будинок, де зараз проживає відповідачка. Від спільного шлюбу з відповідачкою [PERSON] в них народилось донька, [INFO] , яка досягла повноліття, має свою сім`ю та проживає з відповідачкою в спільному будинку. Під час спільного проживання з відповідачем у них спільне життя не склалося, незважаючи на те, що він неодноразово намагався налагоджувати його, однак вона на його пропозиції не реагувала, вела себе грубо, постійно провокувала побутові сварки між ними, бійки. А тому, він, щоб не зірватися та не вчинити правопорушень в сім`ї, в 2008 році забрав свої носильні речі та пішов проживати в помешкання його батьків. Починаючи з осені 2008 року, на протязі одинадцяти років, він проживає в цивільному шлюбі з [PERSON] , з якою має намір офіційно зареєструвати їхні шлюбні відносини, з якою в них народилася донька та син. З 2008 року їхня сім`я з відповідачкою фактично розпалася, примиритись з відповідачкою він не бажає, та просить строк для примирення не надавати. Просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 5 листопада 1998 року, тривалий час разом не проживають, оскільки позивач проживає у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , з якою мають двох неповнолітніх дітей. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідачку.

Outcome: approved