Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, який в процесі розгляду справи уточнив. В позові зазначив, що 01.04.2015 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції [PERSON] був складений акт опису та арешту майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно якому був накладений арешт на наступне майно: шафу трьохстворчату коричневого кольору, комод двотумбовий з дзеркалом коричневого кольору, шкіряне крісло офісне чорного кольору, компютерний стіл синього кольору, стінку для книг та одягу синього кольору, шафу для одягу синього кольору, телевізор CHANGHONG VPF 21 B8VA сіро-чорного кольору, диван кутовий коричнево-жовтого кольору, тумбу для книг, одягу синього кольору, тумбу під телевізор коричневого кольору, DUP програвач SONY DVP № S 365, відеомагнітофон SONY SLV-X 817, ресивер SRT 500, кондиціонер TOSHIBA-DAISEK A 1 білого кольору, 4 кухонних стільця коричневого кольору, коричневий лаковий стіл, гардеробну шафу із 4-х секцій коричневого кольору для одягу. Між тим все описане майно належить позивачу, яке він за договором найму № 1 від 20.01.2013 року передав в користування [PERSON] Просив суд виключити зазначене майно з акту опису та арешту майна. В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідачі державний виконавець Іваниця Ю.О. та Гамов А.М., належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання теж не зявилися. Причина їх неявки суду невідома, заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечення проти позову від них не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та відповідачів державного виконавця Іваниці Ю.О. та Гамова А.М. Відповідач [PERSON] визнала позов, пояснивши, що дійсно 20.01.2013 року уклала з сином [PERSON] договір найму майна, відносно якого державний виконавець склав акт опису та наклав арешт. Стверджує, що все це майно належить позивачу. Після розлучення відповідач [PERSON] вивіз з квартири все майно, яке вони нажили під час шлюбу. Вислухавши пояснення відповідача [PERSON], доводи її представника адвоката [PERSON], зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено наступне. 20 січня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір найму № 1, згідно умов якого [PERSON] (наймодавець) передає в безоплатне тимчасове користування [PERSON] (наймачу) майно, яке належить наймодавцю на праві власності, а наймач зобовязується повернути те саме майно. Перелік майна, що передається в користування за цим договором визначене в Додатку № 1, а саме: шафа трьохстворчата коричневого кольору, комод двотумбовий з дзеркалом коричневого кольору, шкіряне крісло офісне чорного кольору, компютерний стіл синього кольору, стінка для книг та одягу синього кольору, шафа для одягу синього кольору, телевізор CHANGHONG VPF 21 B8VA сіро-чорного кольору, диван кутовий коричнево-жовтого кольору, тумба для книг, одягу синього кольору, тумба під телевізор коричневого кольору, DUP програвач SONY DVP № S 365, відеомагнітофон SONY SLV-X 817, ресивер SRT 500, кондиціонер TOSHIBA-DAISEK A 1 білого кольору, 4 кухонних стільця коричневого кольору, коричневий лаковий стіл, гардеробна шафа із 4-х секцій коричневого кольору для одягу. Договір укладено на невизначений строк (а.с. 6-7). При примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 42979911 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], ПП «АПКО Тата» боргу в розмірі 2935367,91 грн. державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції [PERSON] 01.04.2015 року було складено акт опису та арешту зазначеного майна (а.с. 4-5). Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржнику, може звернутися до суду з позовом про виключення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд дійшов висновку, що договір найму майна № 1 від 20.01.2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] є належним письмовим доказом, який підтверджує належність позивачу описаного майна.

Outcome: approved