Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 26 квітня 2007 року остання у [PERSON], житловий будинок садибного типу, розташований по вул. Дімітрова, 30 в с. Червонопрапорне Генічеського району Херсонської області. Договір було укладено в простій письмовій формі та сторони погодили ціну та порядок оформлення договору купівлі-продажу. Як вказує позивач розрахунок за житловий будинок був проведений у повному обсязі, та відповідачем було передано ключі від житлового будинку та правовстановлюючі документи. В подальшому, протягом 2007-2008 року, від укладання та нотаріального посвідчення вказаного договору [PERSON] ухилялася та 22 грудня 2008 року померла. У звязку зі смертю однієї зі сторін договору, [PERSON] втратила можливість оформити майно у встановленому законом порядку. Просить суд визнати правочин щодо купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами дійсним та визнати право власності на зазначений обєкт нерухомого майна та земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON]. вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Додатково вказує, що оскільки між сторонами було досягнуто всіх домовленостей, що в сукупності складають істотні умови договору: ціна позову, передача права власності, користування, а також зобовязання щодо подальшого оформлення належним чином договору купівлі-продажу, то в силу ст.. 220 ЦК України такий договір є дійсним, у звязку з чим просить суд позов задовольнити. Відповідач представник Червонської сільської ради Генічеського району Херсонської області в мудре засідання не зявився, подавши заяву про визнання вимог позивача та розгляд справи без представника відповідача. Відповідач [PERSON] також будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання також не зявився, подавши заяву про визнання вимог [PERSON] та розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, а позовні вимоги є необґрунтованими виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 203, 204 ЦПК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчиняться у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~ Відповідно ж до вимог ч. 2 ст. 215 ЦК України у разі, якщо недійсність правочину встановлена законом такий правочин є нікчемним. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Згідно пояснення представника позивача, наданих в судовому засіданні, за умовами договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу, розташованого по вул. Дімітрова, 30 в с. Червонопрапорне Генічеського району Херсонської області від 26 квітня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], вбачається, що остання зобов`язалася передати у власність, а позивач прийняти і оплатити нерухоме майно житловий будинок, який на праві спільної часткової власності належав як [PERSON] так і її померлому чоловікові [PERSON] За умовами договору сторони погодили, що ціна за цим договором становить в еквіваленті 2 тис. доларів США. Та відповідно до наданого договору, вказана сума повністю сплачена позивачем. Як вбачається з умов досягнутих сторонами під час укладання відповідної угоди, між покупцем та продавцем було погоджено умови відчуження будинку, зокрема нотаріальне посвідчення цього договору, однак продавець, в порушення умов домовленостей ухилилася від такого посвідчення. А в подальшому померла, що у свою чергу унеможливило вирішення питання оформлення угоди купівлі-продажу у нотаріальному порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до положень ст. 657 ЦК України купівлі-продажу житлового будинку підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній форми досягли згоди з усіх істотних умов договору. Звертаючись до суду з вказаним позовом, [PERSON] посилаючись на вимоги ст..ст. 218, 220 ЦК України, вважала, що якщо між сторонами досягнуто всіх умов щодо ціни, предмету продажу, проведено розрахунок, то такий договір може бути визнано судом дійсним. Частина 2 ст. 220 ЦК України вказує, що якщо сторони домовились, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Однак, положення цієї статті не можуть бути застосовані, якщо є передбачене законодавчими актами обмеження (заборона) на здійснення такого правочину або сторони не дійшли згоди по всіх істотних його умовах. Також правило ст. 220 ЦК України не поширюється на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, як то спірний договір купівлі-продажу, оскільки момент вчинення такого правочину відповідно до ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з нотаріальним посвідчення, тому вони є неукладеними і такими, що не породжують для сторін прав і обов'язків. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір у простій письмовій формі без відповідного посвідчення цієї угоди у нотаріальному порядку. Судом встановлено що на момент продажу продавець не мала повноважень щодо відчуження в цілому нерухомого майна, оскільки належним чином його після смерті свого чоловіка не перереєструвала. Тобто у відповідності до перелічених вище вимог Закону договір укладений між [PERSON] та [PERSON] в силу Закону є неукладеним та не може породжувати для жодної зі сторін будь-яких прав та відповідно обовязків. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача з приводу визнання дійсним договору купівлі - продажу житлового будинку садибного типу, розташованого по вул. Дімітрова, 30 в с. Червоне Генічеського району Херсонської області від 26.04.2007 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а договір купівлі-продажу є нікчемним в силу закону. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed