Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 20 вересня 1986 року він та відповідач по справі [PERSON] уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу «1986» року «вересня» місяця «20» числа зроблено запис за № 18. Даний шлюб було зареєстровано у Дорогиничівській сільській раді Локачинського району Волинської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу від 20 вересня 1986 року (серія 1-ЕГ № 388232). Малолітніх та неповнолітніх дітей від даного шлюбу вони не мають. Подружні відносини між ним та відповідачем по справі належним чином не склалися, так як у них абсолютно різні погляди на життя та протилежні типи характерів. Саме дані обставини унеможливлюють їх спільне проживання та створюють дискомфортні умови під час життєвих побутових ситуацій, тому він дійшов висновку, що подальше їх спільне проживання однією сім'єю є неможливим. Вже протягом тривалого часу у них немає спільного сімейного бюджету, разом не ведуть домашнього господарства. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, вважає, що збереження їх шлюбу є недоцільним, шляхів нормалізації наших відносин у майбутньому він також не вбачає. Просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 20 вересня 1986 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 4). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони фактично припинили шлюбні відносини, тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету та не ведуть спільного господарства, сімя існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу.

Outcome: approved