Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: 1. Трудові відносини [PERSON] з МВП «Малвест» визнати припиненими з 26.09.2017 року у зв?язку із звільненням [PERSON] за посади за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. 2. Зобов?язати змінити формулювання запису в трудовій книжці про підставі звільнення, а саме звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. 3. Зобов?язати внести формулювання до відомостей про працю про звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що він працював директором МВП «Малвест», яке займалось будівництвом будівель та споруд. У 2016 році управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Житомирській області провело перевірку щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об?єктів IV і V категорії складності. За результатами цієї перевірки вирішено розглянути питання про зупинення дії ліцензії МВП «Малвест». Таким чином підприємство не виконувало законодавство про працю, а тому позивач подав заяву про звільнення його за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак його було звільнено за прогул за п. 4 ст. 40 КЗпП України. За таких обставин просить позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивач був директором МВП «Малвест», а тому повинен був забезпечити дотримання підприємством ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об?єктів IV і V категорії складності. Даних умов він не дотримався, а тому не міг бути звільнений за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Крім того він три дні був відсутній за місцем своєї роботи, а тому правомірно звільнений за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно статуту 03.09.2013 року в м. Малині Житомирської області зареєстроване МВП «Малвест» (а.с. 11-17), яке має повну назву Мале впроваджувальне підприємство «Малвест». Це підприємство є юридичною особою і зареєстроване в [INFO]. Учасником даного підприємства є [PERSON] (а.с. 12). Вищим органом підприємства є загальні збори його учасників. Виконавчим органом директор (а.с. 16 зворот). З переписки між позивачем та відповідачем вбачається (а.с. 21-24, 27-29), що [PERSON] 05.08.2016 року був призначений на посаду директора МВП «Малвест». 28.11.2017 року загальними зборами учасників МВП «Малвест», єдиним з яких є [PERSON], було прийняте рішення про звільнення [PERSON] за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 25). З 29.11.2017 року до виконання обов?язків директора приступив сам відповідач (а.с. 26). Однак [PERSON] діяв від імені МВП «Малвест» і всі його дії, в даному випадку, породжують права і обов?язки для МВП «Малвест», яке є юридичною особою і має свою цивільну правоздатність та дієздатність. Таким чином МВП «Малвест» повинно бути відповідачем у даній справі, а тому суд відмовляє в задоволенні позову до [PERSON] повністю за безпідставністю. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Суд не відшкодовує відповідачу витрати на юридичну допомогу, оскільки такі витрати, згідно ст. 137 ЦПК України, повинні бути здійснені у зв?язку з правничою допомогою адвоката, а не іншої юридичної особи чи фізичної особи.

Outcome: dismissed