Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Кредитної спілки «Мрія» про стягнення шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що представник правління КС «Мрія» [PERSON], в період з травня 2014 року злісно порушувала Закони України та Статут КС «Мрія» по відношенню до відповідача, шляхом відмови у видачі за його запитами матеріалів та документів, крім того, склала розпорядження та доповідні на ім'я Голови Наглядової ради і Голови Ревізійної комісії. Порушуючи законодавство України [PERSON] завдала позивачу матеріальну шкоду тим, що не видала йому депозитні вклади і відсотків за ними ДД0177/2013 від 05.03.2013 р. та ДД 0178/2013 від 05.03.2013 р. по 30000, 00 грн. за кожним договором та відсотків за січень - квітень 2014 р., крім того, така поведінка останньої завдала позивачу моральну шкоду. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму внеска внесеного на депозитний рахунок Кредитної спілки «Мрія» та відсотки, а всього 63144, 53 грн., моральну шкоду у розмірі 15000, 00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача КС «Мрія» 17.12.2015 року та 19.01.2016 року в судові засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надавав. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Згідно із ч.2 ст. 197 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню за таких підстав. Відповідно до п.2.1 Договору, вкладник має право по закінченню строку дії цього договору отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов цього договору. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про кредитні спілки», діяльність кредитної спілки ґрунтується на таких принципах: добровільності вступу та свободи виходу з кредитної спілки. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч.7 ст.10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 05 березня 2013 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Мрія» був укладений депозитний договор за № 0177/2013, про внесення на депозитний рахунок внеску у розмірі 30000, 00 грн., термін внеску складає 13 місяців з виплатою 27 % річних щомісячно, та договір № 0178/2013 про внесення на депозитний рахунок внеску у розмірі 30000, 00 грн., термін внеску складає 13 місяців з виплатою 27 % річних щомісячно, однак, як встановлено в судовому засіданні, на теперішній час вклад йому відповідачем не повернуто (а.с. 2-3). Як вбачається з копії квитанції прибуткового касового ордеру № 770 від 05.03.2013 р., [PERSON] 05.03.2013 року вніс кошти на рахунок Кредитної спілки «Мрія» згідно депозитного договору № 0177/2013 від 05.03.2013 року, в сумі 30000,00 грн., та згідно копії квитанції прибуткового касового ордеру № 771 від 05.03.2013 р., останній 05.03.2013 року вніс кошти на рахунок Кредитної спілки «Мрія» згідно депозитного договору № 0178/2013 від 05.03.2013 року, у розмірі 30000,00 грн. Як видно з депозитного договору за № 0177/2013 від 05.03.2013 р., залишок по відсоткам складає 1147, 26 грн. (а.с. 14). Крім того, з депозитного договору № 0178/2013 від 05.03.2013 р., [PERSON] залишок по відсоткам складає 1997, 27 грн. (а.с. 15). Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В обґрунтування завдання моральної шкоди позивач зазначив, що він є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, потребує постійного лікування, тривалий час накопичував грошові кошти та вніс їх до КС «Мрія», розраховуючи на те, що буде утримувати себе за рахунок відсотків , а через те, що йому не було повернуті його грошові вклади та відсотки за ними, він перебуває у скрутному матеріальному становищі та позбавлений можливості продовжити лікування. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року №5, моральна шкода може полягати, зокрема: в приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає доведеним, що позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях і переживаннях внаслідок протиправних дій відповідача, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення зазначеної позовної вимоги та стягненню з відповідача моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. Таке часткове задоволення позовних вимог суд вважає розумним та справедливим по відношенню до глибини моральних страждань позивача, погіршення його фізичних здібностей, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму внеску внесеного на депозитний рахунок Кредитної спілки «Мрія» у розмірі 63144, 53 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000, 00 грн. Судом задоволено позовні вимоги позивача, якого звільнено від сплати судового збору за подання до суду позову матеріального характеру у розмірі 631, 45 грн., а за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. - 1218,00 грн., а тому відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1849, 45 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial