overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ємільчинського районного суду з заявою, в якій просив постановити рішення та визнати його сина [PERSON], [INFO] недієздатним та призначити опікуна. В заяві вказав, що його син [PERSON], проживає разом з ним у [ADDRESS], є інвалідом І-ї групи «А» з дитинства. Через хворобу його син не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може самостійно розпоряджатися коштами і потребує опіки та постійного стороннього догляду. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги і просив їх задоволити, зіславшись на обставини викладені в заяві. Прокурор в судовому засіданні не заперечив задоволенню заявлених вимог. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву та просила справу розглянути без її участі, не заперечила задоволенню заявлених вимог. Суд, вислухавши думку заявника, прокурора, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 363 - 2014 від 09.09.2014 року [PERSON] з дитинства страждає на важку розумову відсталість (різко виражену імбецильність) з вираженими стійкими руховими порушеннями внаслідок ДЦП. Діагноз відповідає критеріям шифру F 72.0 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. З приводу даного захворювання неврологічною МСЕК визнаний інвалідом ІА групи дитинства. Ступінь наявної у [PERSON] розумової відсталості на даний час настільки виражений, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] На підставі ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В матеріалах справи є висновок органу опіки та піклування Великоцвілянської сільської ради, в якому орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна над сином - інвалідом дитинства ІА групи інвалідності, [PERSON]. З-за таких обставин суд вважає, що є належні підстави для призначення заявника опікуном над [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 240 ЦПК України судові витрати у зв'язку з розглядом справи покладаються на державу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жидачівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 16 листопада 1985 року у відділі РАЦС Жидачівського РУЮ Львівської області, актовий запис № 80. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей, які на даний час повнолітні. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачкою не зійшлися характерами, що ставало причиною численних суперечок. Взаємні претензії призвели до того, що з відповідачкою тривалий час проживає окремо. На даний час він зрозумів, що збереження сім»ї неможливе, він втратив почуття любові та поваги до дружини, тому звернувся до суду. В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав, просить шлюб розірвати. В сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за йоно відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встанов-лено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, яка згідна на розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, , вбачає підстави для задоволення позову, оскільки розлад в сім'ї є стійким та тривалим, позивач просить шлюб розірвати, тому за наведених обставин суд прийшов до висновку, що сім» я розпалася остаточно і перспектив її збереження суд не вбачає. При таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жидачівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 16 серпня 2008 року в Ходорівській міській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 30. Від подружнього життя дітей немає. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що в серпні 2013 року відповідачка забрала свої особисті речі з його будинку та пішла проживати до своїх батьків. Згодом вона стала проживати з іншим чоловіком, що очевидно було причиною припинення спільного проживання з ним. На даний час він зрозумів, що збереження сім»ї неможливе та недоцільне, шлюб носить формальний характер. Відповідачка відмовилася звернутися із заявою в органи РАЦСу для розірвання шлюбу, тому позивач звернувся до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, однак подала на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встанов-лено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, заслухавши пояснення позивача, заяву відповідачки, дослідивши матеріали справи, вбачає підстави для задоволення позову, оскільки розлад в сім'ї є стійким та тривалим, позивач просить шлюб розірвати, а відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, тому за наведених обставин суд прийшов до висновку, що сім» я розпалася остаточно і перспектив її збереження суд не вбачає. При таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жидачівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 18 лютого 1989 року в Журавненській селищній раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 11. Від подружнього життя народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які є повнолітніми на даний час. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він періодично виїжджав на заробітки в Росію. В 2014 році він приїхав додому і дізнався, що відповідачка розірвала з ним шлюб, визнавши його безвісно відсутнім. В даний час вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком. Рішенням суду від 29 жовтня 2014 року скасовано рішення суду від 04.10.2010 р. про визнання його безвісно відсутнім. Вважає, що збереження шлюбу є неможливе, суперечить його інтересам, оскільки він має намір узаконити відносини з жінкою, з якою перебуває у фактичних шлюбних стосунках, тому звернувся до суду. В судове засідання позивач не з»явився, однак надав суду заяву, в якій позов підтримав, просить шлюб розірвати та справу слухати у його відсутності. Відповідачка в судове засідання повторно не з»явилася. Про причини своєї неявки суд не повідомила, тому суд визнає неявку відповідачки неповажною, та при таких обставинах, згідно ст.224 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, заслухавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, вбачає підстави для задоволення позову, оскільки відповідачка шлюб з позивачем вже розірвала, визнавши його безвісно відсутнім.. При таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жидачівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який зареєстрований 21.11.1991 року в Монастирецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області. Від подружнього життя народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склаллося через несхожість характерів, поглядів на сімейнежиття та ведення спільного господарства, особистісних цінностей. У зв»язку з цим між ними постійно виникали сварки та конфліктні ситуації. У лютому 2013 року вони припинили спільне проживання, ведення спільного побуту, жодних стосунків не підтримують. На даний час вона зрозуміла, що збереження сім»ї неможливе, суперечить її інтересам, тому звернулася до суду. Ухвалою суду від 04.10.2013 р. сторонам надано строк для примирення 2 місяці. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить шлюб розірвати, залишити на її вихованні дітей та шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, хоч належним чином був повідомлений про мсце та час слухання справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення і не повідомив суд про причини своєї неявки, тому суд визнає неявку відповідача безповажною, а тому при таких обставинах суд, згідно ст.224 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вбачає підстави для задоволення позову, оскільки розлад в сім'ї є стійким та тривалим, позивачка просить шлюб розірвати, а відповідач в судове засідання не з»явився, чим підтвердив своє байдуже ставлення до долі сім»ї, тому за наведених обставин суд прийшов до висновку, що сім» я розпалася остаточно і перспектив її збереження суд не вбачає. При таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності йому Державного акту на право власності на землю серії ДП № 034691 виданого Новоолександрівською сільською радою 16 вересня 1998 року на підставі рішення 13 сесії 22 скликання Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів від 02 лютого 1998 року на ім'я [PERSON] (а. с. 3-5). Заявник у судовому засіданні заяву підтримав, наполягав на її задоволенні. Заінтересовані особи у судове засідання своїх представників не направили, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали на адресу суду заяви про розгляд даної справи за відсутності їхніх представників (а. с. 35, 38). Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 034691, виданого 16 вересня 1998 року Новоолександрівською сільською радою на підставі рішення 13 сесії 22 скликання Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів від 02 лютого 1998 року, власником земельної ділянки площею 0,0646 га, яка розташована на території садового товариства «Сокіл» Новоолександрівської сільської ради є [PERSON] (а. с. 8). З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13 березня 2014 року вбачається, що власником земельної ділянки [NUMBER], загальною площею 0,0646 га, розташованої у СТ «Сокіл» с. Кам'янка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221486200:01:110:0018 - є [PERSON] (а. с. 9). Судом було встановлено, що Реєстраційною службою Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] було відмолено в державній реєстрацій права власності на зазначену вище земельну ділянку, оскільки у відповідному Державному акті на право приватної власності на землю прізвище власника земельної ділянки зазначено «[PERSON]», а не «[PERSON]» (а. с. 21, 22). Пунктом 6 частиною 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи, щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо належності [PERSON] Державного акту на право власності на землю серії ДП № 034691 виданого Новоолександрівською сільською радою 16 вересня 1998 року на підставі рішення 13 сесії 22 скликання Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів від 02 лютого 1998 року на ім'я [PERSON], а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності йому Державного акту про право приватної власності на землю серія ДП № 010185, площею 0,0604 га, яка розташована на території Підгородненської міської Ради, в садовому товаристві «Ювілейний-2» (а.с. 4-5). Заявник надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності (а.с.18). Заінтересована особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління у судове засідання свого представника не направила, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Державного акту про право приватної власності на землю позивачу належить земельна ділянка, площею 0,0640 га, яка знаходиться на території Підгородненської міської Ради, в садовому товаристві «Ювілейний-2» (а.с. 7). У зв'язку з невірним зазначенням прізвища заявника в [PERSON] акті, а саме: «Пятигорець» заявник позбавлений можливості на розпорядження належним йому на праві власності майном. В матеріалах справи наявні копії документів, а саме: копія паспорту [PERSON], копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, в яких вказано прізвище, ім'я та по батькові заявника [PERSON] (українською мовою) та Пятигорец (російською мовою) (а.с.6). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що належність [PERSON] Державного акту про право приватної власності на землю серія ДП № 010185, підтверджується текстом самого Державного акту, в якому співпадають інші дані, крім апострофу у прізвищі. Пунктом 6 частиною 1ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи, щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо належності [PERSON] Державного акту про право приватної власності на землю серія ДП № 010185, площею 0,0604 га, яка розташована на території Підгородненської міської Ради, в садовому товаристві «Ювілейний-2», а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності йому договору купівлі-продажу від 15 липня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 1517, згідно з яким заявником була придбана квартира [ADDRESS]. Представник заявника надав суду заяву про розгляд даної заяви окремого провадження без участі сторони заявника, вказав, що наполягає на її задоволенні (а. с. 16). Заінтересована особа - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання свого представника не направила, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд даної справи за відсутності її представника (а. с. 18). Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 червня 1997 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області був виданий паспорт [NUMBER] на ім'я громадянина України [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 6). Також судом встановлено, що 15 липня 1999 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованим за адресою: [ADDRESS], був укладений договір купівлі-продажу зазначеної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1517 (а. с. 7). За даний договором [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS]. 19 травня 2014 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області був виданий паспорт [NUMBER] на ім'я громадянина України [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). З матеріалів справи також вбачається, що 25 вересня 1997 року на ім'я [PERSON], [INFO], була видана довідка про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER], а 20 лютого 2014 року на ім'я [PERSON], [INFO], була видана картка платника податків з присвоєнням реєстраційного номеру облікової картки платника податків [NUMBER] (а. с. 10). Пунктом 6 частиною 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи, щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо належності [PERSON], [INFO], договору купівлі-продажу від 15 липня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 1517, згідно з яким [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS], а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності йому договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], посвідченого 05 січня 1994 року Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 71.(а. с. 4-5). Заявник надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності (а.с.23). Заінтересована особа Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора у судове засідання свого представника не направила, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без участі її представника (а. с. 22). Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 січня 1994 року між [PERSON] та заявником укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], посвідченого 05 січня 1994 року Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 71 (а.с. 10-11). У зв'язку з невірним зазначенням прізвища заявника в договорі купівлі-продажу, а саме: «Щендригін» заявник позбавлений можливості на розпорядження належним йому на праві власності майном. В матеріалах справи наявні копії документів, а саме: копія паспорту [PERSON], копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, в яких вказано прізвище, ім'я та по батькові заявника [PERSON] (українською мовою) та Щендригин (російською мовою). Також в матеріалах справи міститься експертний висновок відділу іноземних перекладів Дніпропетровської торгово-промислової палати від 26 травня 2015 року, де зазначено, що прізвища [PERSON] та Щендригін є ідентичними (а.с. 18). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що належність [PERSON] договору купівлі продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], посвідченого 05 січня 1994 року Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 71, підтверджується текстом самого договору, в якому співпадають інші дані, крім його однієї букви у прізвищі. \~Пунктом 6 частиною 1\~ст. 256 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи, щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~\~\~\~Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо належності [PERSON] договору купівлі продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], посвідченого 05 січня 1994 року Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 71, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву заявника. \~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті бабусі [PERSON], [INFO], яка померла 18 травня 2016 року на окупованій території м. Донецька. Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його матірю є [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON]. Зі свідоцтва про смерть серії ДНР № 025177, виданого 25 травня 2016 року Донецького міського відділу актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР, вбачається, що 18 травня 2016 року в м. Донецьку Донецької області [PERSON], [INFO] померла. Жовтневим районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про смерть матері через невідповідність законодавству України документа, виданого на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Пунктом 8 частиною 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи, щодо смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті його бабусі [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved