Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Регіонального сервісного центру МВС України в Луганській області, територіальний сервісний центр 4442 про визнання права власності на транспортний засіб, в якому просив визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ-2108, 1995 року випуску, номерний знак [NUMBER] (транзитний номер [NUMBER]), двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], тип ТЗ легковий комбі-В, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане Рівненським МРЕВ 25.11.1999 року. В обґрунтування позову позивач вказав, що 23 жовтня 2009 року [PERSON] за біржовою угодою № 172/09 купівлі-продажу транспортного засобу купив у Рівненської обласної лікарні автомобіль ВАЗ 2108, 1995 року випуску, транзитній номер [NUMBER], двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], тип ТЗ легковий комбі-В., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане Рівненським МРЕВ 25.11.1999 року. 14.03.2016 року позивач звернувся до Регіонального сервісного центру МВС України в Луганській області, територіального сервісного центру 4442 з проханням зареєструвати придбаний автомобіль. 16.03.20016 року він отримав листа за № 27/12-64-350, у якому Регіональний сервісний центр МВС України в Луганській області, територіальний сервісний центр 4442 повідомив, що наданий ним договір купівлі-продажу не відповідає вимогам «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів...» ПКМУ № 1388 від 07.09.1998 року, таким чином в реєстрації транспортного засобу відмовлено. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, які викладені у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Разом з тим вказав, що відповідач не заперечує проти того, що позивач є власником транспортного засобу, тобто не оспорює право власності позивача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією біржової угоди № 172/09 купівлі-продажу транспортного засобу від 23 жовтня 2009 року, [PERSON] купив у Рівненської обласної лікарні автомобіль ВАЗ 2108, 1995 року випуску, транзитній номер [NUMBER], двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], тип ТЗ легковий комбі-В, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане Рівненським МРЕВ 25.11.1999 року. Відповідно до копії листа Регіонального сервісного центру МВС України в Луганській області, територіальний сервісний центр 4442 № 27/12-64-350 від 16 березня 20016 року, наданий [PERSON] договір купівлі-продажу не відповідає вимогам «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів...» ПКМУ № 1388 від 07.09.1998 року, таким чином в реєстрації транспортного засобу ВАЗ-2108, номерний знак [NUMBER] (транзитний номерний знак [NUMBER]), номер кузова № [NUMBER], 1995 року виготовлення, колір коричневий, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], відмовлено. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Отже, реєстрація транспортного засобу проводиться особою, яка вже є власником транспортного засобу. Набуття права власності на транспортний засіб та реєстрація транспортного засобу є різними правовими категоріями, а отже відмова у реєстрації транспортного засобу, яка не пов'язана із оспорюванням права власності особи, не є оспорюванням права власності особи на транспортний засіб. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України своїми правами щодо предмета спору особа розпоряджається власник розсуд. Судом встановлено, що 23 жовтня 2009 року [PERSON] отримав Біржову угоду № 172/09 купівлі-продажу транспортного засобу Рівненської товарної біржі від 23 жовтня 2009 року, укладену між Рівненською обласною лікарнею та [PERSON]. Вказаною угодою підтверджуються відомості щодо придбання ним транспортного засобу за ціною 2800,00 грн. та підтверджено сплату повної вартості придбаного транспортного засобу. [PERSON] на підставі документів став власником транспортного засобу автомобіля ВАЗ-2108. Судом також встановлено, що [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про проведення реєстрації транспортного засобу, але позивачу було відмовлено у проведенні реєстрації транспортного засобу на підставі відсутності оформленого в установленому порядку договору, укладеного на товарній біржі на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках. Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на транспортний засіб відсутні, оскільки право власності позивача на транспортний засіб відповідач не оспорює. Відповідач не здійснює реєстрацію транспортного засобу і позивач фактично не згодний із діями відповідача щодо реєстрації транспортного засобу, які можуть бути оскаржені позивачем в порядку визначеному Законом, в тому числі в порядку адміністративного судочинства. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed