Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 25.10.2009 року Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1719. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2009 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1719. Від шлюбу мають одну спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою у них не склалося, ускладнилися взаємовідносини, зникло взаєморозуміння через суттєві розбіжності у поглядах на життя та несумісність характерів. Він втратив почуття любові та поваги до відповідачки, тому не бачить можливості продовжувати будувати з нею сімейні стосунки. З 2016 року проживають окремо, спільним побутом не пов`язані, спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов`язків не мають . Фактично сім`я припинила своє існування. Шлюб існує лише формально . Примирення та збереження шлюбу не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно поданої до суду заяви (вх.№10608/21 вх) від 23.02.2021 р., позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, розгляд справи провести у його відсутність. Судові витрати з відповідачки не стягувати. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу. Просила розглянути справу у її відсутність. Ухвалою суду від 23.11.2020 р. позовна заява [PERSON] залишалася без руху з наданням строку для усунення порушення допущеного при подачі до суду позову. На виконання ухвали суду 04.12.2020 р. позивачем було подано до суду уточнену позовну заяву, копії додатків, завірені належним чином, долучені до матеріалів позовної заяви для вручення відповідачці, та відмовився від вимоги зазначеної в п.2 первинної позовної заяви щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною . Ухвалою суду від 28.12.2020 р. відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.10.2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1719. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , про що 02.12.2010 р. складено відповідний актовий запис № 3082, зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини , не проживають однією сім`єю та не ведуть сумісне господарство з 2016 року. Сторони втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, неповнолітній дитині, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України ,

Outcome: approved