Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду із позовною заявою до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 30 вересня 2016 року він був звільнений за п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату з посади тесляра господарського цеху ВП «шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля», згідно наказу № 482-к від 03.102.2016 року. В період роботи заробітна плату йому виплачувалась не у повному обсязі 10 місяців ( з грудня 2015 року по вересень 2016 року). При звільнення йому не була виплачена заборгованість за попередні місяці роботи, заробітна плата за останній місяць роботи та вихідна допомога у розмірі одного середньомісячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України та не виплачена одноразова допомога у розмірі одного середньомісячного заробітку згідно р. 1Х п.9.8 Колдоговору ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля». На теперішній час існує заборгованість по заробітній платі в розмірі 10386грн.36 коп. Тому відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку по день винесення рішення суду, виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 115грн.41 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] не був присутнім, позов підтримав, просив справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходила. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомого. Звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно з трудовою книжкою, без номеру, заповненою 03 жовтня 1980 року, на підставі наказу № 72-к від 10.02.2009 року, [PERSON] прийнятий теслярем у ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» 03.10.2016 звільнений на підставі ст.40 ч.1 КЗпП України за скорочення штату (а.с.4-7). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем з 10.02.2009 року до 03.10.2016 року. Відповідно до ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. З копії довідки № 24/713 від 06.06.2016 р. виданої ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привільнянська» вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] без урахування обовязкових податків складає 115,14грн. грн.(а.с.7). Із копії довідки 24/712 від 16.06.2017 заборгованість по заробітній платі позивачу становить 10386,38грн.( а.с.10) Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Отже, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 01.10.2016 р. по 02.08.2017 р. становить 24\~005,28грн. ( 208 робочих днів х115,41 грн.) з яких : жовтень 2016 року -20 роб днів, листопад 2016 року-22 р.д.; грудень 2016 р.-22 р.д.; січень 2017 року -20 р.д.;лютий 2017 року- 20 р.д.; березень 2017 року-22 р.д.; квітень 2017 року -19 р.д, травень 2017 року -20 р.д.; червень 2017 року -20 р.д., липень 2017 року 21 р.д., серпнеь 2017 року 2 р.д. без урахування обовязкових податків та зборів. Представником відповідача не надано доказів відсутності вини відповідача в несвоєчасній виплаті позивачу всіх належних йому сум при звільненні з роботи, що є обовязком відповідача відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. Оскільки ухвалою суду позивача звільнено від сплати судового збору, на підставі ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640 грн. на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved