Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, мотивуючи свої вимоги тим, що в даний час у нього виникла потреба в оформленні документів на будинок, однак в договорі дарування від 02.02.1998 року серія ААК № 323772 зареєстрованого в реєстрі за № 2-91, згідно якого він є обдарованим, його прізвище значиться як: « [PERSON] » . На підставі вищенаведеного просив задовольнити заяву. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані докази, вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити з таких підстав. Так, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого 21.01.2002 року, та картки фізичної особи - платника податків, виданою ДПІ у Кіцманському районі Чернівецької області, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено, як « [PERSON] ». Згідно із довідкою № 1311 від 21.07.2021 року, виданою виконавчим комітетом Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, « [PERSON] , [INFO] » та « [PERSON] , [INFO] » є однією і тією ж особою». Враховуючи обставини справи, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів має юридичне значення для заявника, а в іншому порядку встановити факт належності заявник не має можливості, виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved