Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 174090,00 грн. та стягнення моральної шкоди в сумі 124350,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив , що в січні 2018 року він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 7000 доларів США , які відповідач обіцяв повернути протягом місяця , про що відповідач склав розписку та підписав її власноруч. Станом на 19.11.2019 року курс долара за даними НБУ становить 24,87 грн/1 долар США. Тому заборгованість враховуючи індекс інфляції становить 7000 доларів * 24,87=174090,00 грн. Внаслідок постійних переживань та нервової напруги , постійного стресового стану , погіршився стан здоров`я , апетит. Позивач змушений приймати заспокійливі ліки. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 5000,00 доларів США , що за курсом НБУ складає 124350,00 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. До теперішнього часу відповідач не виконав свого зобов`язання за вищевказаним договором- борг не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 04.06.2020 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу. 20.01.2021 року до суду надійшов висновок експерта. В судовому засіданні позивач пояснив , що відповідач не повертає суму боргу з 2018 року, у зв`язку з чим йому спричинені моральні страждання. Представник відповідача в судовому засіданні позов в частині стягнення суми боргу за розпискою визнав в повному обсязі , в частині стягнення моральної шкоди та суми на правничу допомогу заперечував в повному обсязі. Суд, заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування. Судом встановлено, що згідно розписки від 26.01.2018 року [PERSON] отримав у борг від [PERSON] 7000 доларів США на термін до 01.04.2018 року. Згідно розписки від 27.03.2018 року [PERSON] отримав у борг від [PERSON] 7000 доларів США на термін до 01.05.2018 року. Позивач зазначив , що відповідач отримав у нього в борг лише 7000 доларів США, а другою розпискою було зазначено лише строк повернення боргу. Як вбачається з висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» складеного 12.01.2021 року за №11746 , рукописний текст розписок від 26.01.2018 року та 27.03.2018 року виконаний [PERSON] . До теперішнього часу відповідач не виконав в повному обсязі свого зобов`язання за вищевказаним договором- борг не повернув, у зв`язку з чим порушив умови договору. Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає про стягнення суми боргу в гривневому еквіваленті станом на 19.11.2019 року. За даними НБУ офіційний курс долара США станом на 19.11.2019 року становить 24,87 гривень за 1 (один) долар США. Отже сума позики 7000 доларів США , станом на 19.11.2019 року в гривневому еквіваленті становить 174090,00 грн. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) її виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено , що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань , та не повернув суму боргу , тому , враховуючи викладене суд приходить до висновку про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 174090,00 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з вимогами ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як роз`яснено у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Допитаний в судовому засіданні позивач не надав доказів в чому саме полягають його страждання та спричинена моральна шкода через невиконання умов договору [PERSON] . Крім того , в судовому засіданні позивач пояснив , що в нього стався інсульт у 2017 році і йому були потрібні гроші. Але як вбачається з розписки , яка міститься в матеріалах справи , [PERSON] надав [PERSON] у борг вищевказану суму грошей у 2018 році, тобто ці дві події жодним чином не пов`язані між собою. Таким чином , суд вважає , що позивачем не доведена наявність моральної шкоди , не надано доказів спричинення йому моральної шкоди з боку відповідача , та не надано доказів того , що саме дії відповідача стали наслідком моральних страждань позивача. Враховуючи викладене суд дійшов висновку , що оскільки позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди , тому в задоволені позову в цій частині слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що [PERSON] дійсно поніс витрати на правничу допомогу, матеріали справи не містять. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу у зв`язку з ненаданням доказів. Враховуючи викладене суд , дійшов висновку , що стягненню на користь позивача підлягає сума боргу в розмірі 174090,00 грн. , в іншій частині позову слід відмовити. Питання , щодо розподілу судових витрат суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial