Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі- відповідач) про стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1998 року, в якому [INFO] народився син - [PERSON]. З липня 2017 року з відповідачем разом не проживають, спільн6ого бюджету не мають. Позивач зазначає, що неповнолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 2000 грн., починаючи з дня подання заяви і до досягнення ним повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення за один місяць, а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. 14 червня 2018 року позивачем подано до суду заяву про зміну позовних вимог, в які позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ним повноліття, а також допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення за один місяць. Ухвалою суду від 20 червня 2018 року відкрито спрощене провадження у даній справі, сторонам по справі було направлено зазначену ухвалу суду, а відповідачу - копію позовної заяви разом з доданими до неї документами, які він отримав 29.06.2018. Від відповідача відзиву не надійшло, а позивачем не надано суду згоди на проведення заочного розгляду справи, тому суд розглядає справу без винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1998 року, (а.с.4) і є батьками сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому із [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. З довідки виданої керівником ОСББ «САД1А» від 14.06.2018 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і має наступний склад сім'ї: [PERSON], [INFO] - син (а.с.15). Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У сукупності наведеного, судом визнається необхідним та достатнім стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, а отже позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 31 травня 2018 року. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved