Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 19 травня 1996 року померла його бабуся [PERSON], по смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Героїв Майдану, 24, в с. Майдан-Липненський Маневицького району Волинської області. [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, йому було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON], його представник [PERSON], кожен зокрема, не зявилися, однак подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Маневицької ради Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 17 травня 1996 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5). \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу з погосподарської книги № 5 за 2016-2020 роки та довідки [PERSON] сільської ради Маневицького району Волинської області № 391 від 6 березня 2018 року, власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Майдан-Липненський Маневицького району Волинської області, по вул. Героїв Майдану, 24, є [PERSON], яка до дня смерті проживала разом із внуком [PERSON], який прийняв спадщину шляхом фактичного володіння спадковим майном (а.с. 11-12). Відповіддю на усне звернення державним нотаріусом [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабуся [PERSON], оскільки позивачем не було надано жодних документів, які підтверджують державну реєстрацію спадкового майна (а.с. 13). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області від 5 червня 2018 року після смерті [PERSON], яка померла 17 травня 1996 року була заведена спадкова справа № 105 за 2002 рік. 27 березня 2002 року із заявою про прийняття спадщини звернувся внук спадкодавця [PERSON] (а.с.25-26). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 15 березня 2018 року року житловий будинок, що знаходяться в с. Майдан Липненський Маневицького району Волинської області по вул. Героїв Майдану, 24, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 16). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved