Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19 вересня 2014 року перебуває із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони дітей не мають. З серпня 2019 року відносини між сторонами почали погіршуватись, через побутові проблеми та різні погляди на сімейні цінності. Почали виникати сімейні сварки у зв`язку з чим відповідачка переїхала до м. Слов`янська. В судове засідання\~позивач [PERSON] який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, зазначив у позові що просить розглядати справу у його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, тому суд, вважає можливим відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складений відповідний актовий запис № 168. (а.с.2). Від шлюбу сторони дітей не мають. Спору про поділ майна сторони не мають. Відповідно до положень\~ст.51 Конституції України\~та ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень\~ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою\~ст.112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, не проживають спільно однією сім`єю та не ведуть сумісне господарство. Позивач не має наміру зберегти шлюб, вважає подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог\~ст.81 ЦПК України, докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини сварок, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно викладеного,

Outcome: approved