Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з заявою, в якій просить оголосити його усиновлювачем [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису про народження дитини № 8, зробленого 27.03.2006 року Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, вказавши прізвище дитини « [PERSON] » по батькові « [PERSON] », батьком дитини вказати громадянина України [PERSON] , [INFO] , прізвище матері вказати « [PERSON] ». В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що 02 червня 2007 року він уклав шлюб з [PERSON] , яка має малолітню доньку від іншого шлюбу - [PERSON] . За час спільного проживання між ним та дитиною склалися добрі стосунки, остання вважає його своїм батьком, а він виховує та утримує дитину, як свою рідну, у зв`язку з чим вирішив звернутися до суду з позовом про усиновлення доньки. Також заявник вказав, що мати дитини - [PERSON] , не має заперечень на усиновлення її доньки. Батько дитини - [PERSON] також надав згоду на усиновлення дитини, що підтверджується його відповідною заявою, посвідченою нотаріально. Крім того заявник відмітив, що має задовільний стан здоров`я, на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває, алкогольних напоїв та наркотичних засобів не вживає. Має постійне місце роботи у Навчальному центрі оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, де отримує регулярний дохід, якого вистачає для утримання всієї сім`ї. За місцем роботи та проживання характеризується позитивно, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався. У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що містяться у заяві, додавши, що відноситься до [PERSON] як до власної доньки, створює всі необхідні умови для її розвитку та виховання. Звернув увагу суду, що в них склалися гарні стосунки, дитина прив`язалась до нього, вважає і називає його своїм батьком. Він її дуже любить, турбується, піклується про неї. Уповноважений представник Служби у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог [PERSON] та вважала, що усиновлення заявником [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. Представник Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. На адресу суду надійшли заяви, що були зареєстровані за вхідним № 6723/18-вх від 27.12.2018 року та № 2604/19 - вх від 11.04.2019 року, відповідно до яких начальник відділу [PERSON] просила суд розгляд справи здійснювати без участі їх представника, з заявленими вимогами [PERSON] погодилась в повному обсязі (а.с.40, 70). [PERSON] у судовому засіданні підтримала вимоги [PERSON] та погодилась з ними в повному обсязі, пояснивши, що дійсно між її чоловіком - [PERSON] та донькою - [PERSON] склалися дуже теплі відносини, між ними панує взаєморозуміння та повага один до одного. Заявник постійно приймає участь у вихованні дитини, піклується про стан її здоров`я та духовний розвиток, матеріально забезпечує їх. Донька називає його батьком та вважає таким. Усиновлення повністю відповідає інтересам дитини. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Через канцелярію суду 06.02.2018 року за вхідним номером 837/19-вх надав заяву відповідно до якої заявлені вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, проти усиновлення [PERSON] , зміни прізвища та по батькові не заперечував (а.с. 59). Вислухавши пояснення учасників справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують правовідносини, що виникли, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). В силу приписів частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодифікованого закону України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до положень частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, у тому числі, про усиновлення (пункт 4 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно статті 310 Цивільного процесуального кодексу України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народилась [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області було зроблено актовий запис № 8 від 27.03.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). 02 червня 2007 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, про що Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 5 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини зазначено як « [PERSON] » (а.с. 10). Судом встановлено, що [PERSON] виявив бажання усиновити [PERSON] й з цього приводу слід зазначити, що усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя (стаття 207 Сімейного кодексу України). Згідно з частиною 1 статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 6 Сімейного кодексу України). Із матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи в суді [PERSON] виповнилось 13 років, а отже вона має правовий статус малолітньої дитини відповідно до положень статті 6 Сімейного кодексу України. З психолого - педагогічної характеристики, наданої Ватутінською загальноосвітньою школою І - ІІІ ступенів Нововодолазької районної ради Харківської області 13.08.2018 року за вихідним № 01-26/250 вбачається, що [PERSON] навчається у даній школі з першого класу. Загальний фізичний розвиток відповідає вікові, з основних предметів показала достойний рівень знань. Скромна, тактовна, спокійна, працелюбна, до виконання доручень ставиться відповідально, бере участь у громадському житті класу та школи (а.с. 25). Як вбачається із висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] , [INFO] , що наданий поліклінічним відділенням Комунального закладу охорони здоров`я «Нововодолазька районна лікарня» 26 січня 2019 року, остання не має ніяких хронічних захворювань, на «Д» обліках у лікарів не перебуває (а.с. 57). Імперативними приписами статті 211 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Зі змісту статті 212 Сімейного кодексу України слідує, що не можуть бути усиновлювачами особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до частини 1 статті 220 Сімейного кодексу України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. (частини 1, 2, 3, 5 та 6 статті 217 Сімейного кодексу України). У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» роз`яснено, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 Сімейного кодексу України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Як було встановлено з матеріалів справи та в судовому засіданні мати дитини - [PERSON] надає згоду на усиновлення [PERSON] її доньки - [PERSON] , що підтверджується її заявою, засвідченою 01 червня 2018 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьоровою О.Ф. та зареєстрованою в реєстрі за № 391 (а.с. 14). Батько дитини - [PERSON] також надає згоду на усиновлення громадянином [PERSON] його доньки - [PERSON] , [INFO] , а також зміну її прізвища на « [PERSON] » та по батькові - « [PERSON] », що підтверджується наявною в матеріалах справи його заявою, засвідченою державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т.М. 23 грудня 2015 року та зареєстрованою в реєстрі за № 1782 (а.с. 15). Відповідно до положень статті 4 та статті 10 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі та ратифікованою Законом України від 15.02.2011 року № 3017-VI (далі по тексту - Європейська конвенція про усиновлення дітей), і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, у кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише після належного попереднього встановлення обставин стосовно усиновлювача, дитини та її сім`ї. На переконання суду, усиновлювач за своїми особистими якостями та умовами життя повинен відповідати можливості забезпечити виховання і всесторонній розвиток дитини. Вирішуючи питання про усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] суд, відповідно до положень частини 1 статті 224 Сімейного кодексу України, враховує наступні обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із висновку про стан здоров`я [PERSON] , [INFO] , наданого поліклінічним відділенням Комунального закладу охорони здоров`я «Нововодолазька районна лікарня» 03 липня 2018 року, останній не має ніяких хронічних захворювань, на «Д» обліках у лікарів, у тому числі лікаря - нарколога та лікаря - психіатра, не перебуває (а.с. 11). Має постійне місце проживання, відповідно до договору найму службового жилого приміщення від 26 липня 2010 року родина проживає у квартирі, загальною площею 43 кв.м. (а.с. 27 - 28). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, кандидата в усиновлювачі - [PERSON] , складеного службою у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області 27 липня 2018 року встановлено, що родина проживає у двокімнатній квартирі, загальною площею 43 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. У квартирі є централізоване газове опалення, підключене електропостачання. У квартирі є туалет та ванна кімната, холодна та гаряча вода. У [PERSON] є окрема кімната, зі всіма необхідними меблями. Дівчинка забезпечена одягом, взуттям відповідно до сезону. Стосунки між [PERSON] та [PERSON] доброзичливі, сповнені поваги та любові. [PERSON] має необхідні умови для проживання і виховання усиновленої дитини (а.с. 16). Судом встановлено, що заявник має постійне місце роботи - працює начальником групи забезпечення частини забезпечення та обслуговування Навчального центру Оперативно -рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій, де характеризується виключно позитивно, має грамоти та відзнаки, а також статус учасника бойових дій - учасника Антитерористичної операції (а.с. 56), отримує регулярний заробіток, що підтверджується довідками про доходи від 26 вересня 2018 року та від 04 січня 2019 року (а.с. 26, 54, 55). Відповідно до довідки Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ № 18163319670770312026 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 17.06.2018 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.12). 31 липня 2018 року за вихідним № 02 - 30/2095 Нововодолазькою районною державною адміністрацією Харківської області надано висновок про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] громадянином України [PERSON] та відповідність його інтересам дитини (а.с.23-24). Відповідно до положень статті 12 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року (далі по тексту - Конвенція «Про права дитини»), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини. Поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Згідно зі статтею 13 Конвенції дитина має право вільно висловлювати свої думки. Крім того, положеннями статті 3 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, що ратифікована Україною Законом від 03 серпня 2006 року № 69 - V, передбачено права дитини бути проінформованим та висловити свою думку під час розгляду справи (судового розгляду). Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї (частина 1 статті 171 Сімейного кодексу України). Приписами частини 1 та частини 2 статті 218 Сімейного кодексу України встановлено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити згоду дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Аналогічна норма також міститься у пункті 1 частини 1 статті 45 Цивільного процесуального кодексу України. Малолітня [PERSON] в ході розгляду справи пояснила суду, що вона не заперечує проти її усиновлення [PERSON] , який являється чоловіком її матері. Також пояснила, що у них склалися дуже добрі відносини із заявником, який відноситься до неї як до доньки, між ними панує взаєморозуміння та повага один до одного. Заявник постійно приймає участь у її вихованні, піклується про стан її здоров`я та матеріально забезпечує. Вона називає його батьком. Проти зміни їй прізвище та по батькові не заперечує. Таким чином, під час розгляду справи, перешкод, визначених статтею 212 Сімейного кодексу України, для усиновлення [PERSON] громадянином України [PERSON] у судовому засіданні не встановлено. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Крім того, принцип 6 Конвенції «Про права дитини» проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Стаття 20 Конвенції «Про права дитини» відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Частиною 2 статті 224 Сімейного кодексу України визначено, що при дотриманні всіх умов, встановлених Сімейним кодексом України, здатності особи, яка бажає усиновити, забезпечити стабільні гармонійні умови для життя дитини, суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновителем дитини. Під час розгляду справи, судом встановлено, що [PERSON] , відповідає вимогам, що пред`являються до осіб, які можуть бути усиновлювачами, передбаченими статтею 211 Сімейного кодексу України, так як спроможний надати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. За таких обставин суд вважає, що усиновлення буде відповідати інтересам малолітньої дитини [PERSON] , а тому заява [PERSON] , про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. Згідно статті 225 Сімейного кодексу України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до частин 1, 3, 4 та 5 статті 232 Сімейного кодексу України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Нормою частини 1 статті 229 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно частин 1 та 2 статті 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини; якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення (частина 4 вказаної статті). На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження , що було видане раніше, анулюється (стаття 234 Сімейного кодексу України). Також приписами частини 3 статті 314 Цивільного процесуального кодексу України встановлено що за клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе у відповідності до положень статтей 229, 231 Сімейного кодексу України, частини 3 статті 314 Цивільного процесуального кодексу України задовольнити прохання заявника та змінити прізвище дитині з « [INFO] » на « [INFO] », змінити її по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » відповідно, записати заявника батьком усиновленої дитини, що є підставою для внесення змін в книгу записів актів про народження. Відповідно до положень статті 228 Сімейного кодексу України особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників) (частина 4 статті 314 Цивільного процесуального кодексу України). З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved