Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що протягом останніх двох років у них із відповідачем зовсім зіпсувалися супружні відносини, часто виникали непорозуміння, сварки, вони не могли дійти до спільної думки при вирішенні будь-якої побутової проблеми. Через несхожість поглядів на життя вони стали зовсім чужими людьми. Спочатку він намагався зберегти сім`ю, проте протиріччя стали досить глибокими і з грудня 2018 року він проживає окремо. Спільна дитина - донька [PERSON] , 2008 р.н. проживає із відповідачкою. Ухвалою від 22.07.2019р. провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 04.11.2019р. клопотання відповідача [PERSON] задоволено, сторонам надано строк для примирення терміном чотири місяці, а провадження у справі зупинено до 04.03.2020р. Ухвалою суду від 05.03.2020р. провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 16.04.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був сповіщений своєчасно, належним чином, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була сповіщена своєчасно, належним чином, однак її представник - адвокат Ільченко Н.С., надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу відповідач бажає залишити прізвище « [PERSON] ». У зв`язку із чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 06.05.2006р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Свердловської сільської ради Комінтернівського район Одеської області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У теперішній час примирення неможливе. Між подружжям майнового спору немає. Спору щодо визначення місця проживання дитини немає. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.3 ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Враховуючи, що позивач згідно позовної заяви, просить не стягувати судовий збір із відповідача, суд вважає за недоцільне стягувати судовий збір із відповідача на користь позивача. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved