Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - [PERSON], посилаючись на наступне. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. № 2-757 від 11.10.2016 року. В спірній квартири зареєстровані відповідачі, колишні співвласники [PERSON], [PERSON]. У зв'язку із викладеним позивач просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили. Третя особа у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб В судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної часткової власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. № 2-757 від 11.10.2016 року. Згідно із п. 3.3.1. договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. № 2-757 від 11.10.2016 року, відповідачі [PERSON], [PERSON] зобов'язалися передати ключі від квартири та знятися з реєстраційного обліку до 24 жовтня 2016 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 73184308 від 17.11.2016 року вбачається, що право власності по 1/2 частці квартири за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] та [PERSON]. Згідно із довідкою № 3398, виданої КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 18.10.2016 року, в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстровані відповідачі по справі - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно із копією Акту, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 13.10.2016 року, відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] з 2014 року. Таким чином, враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON] є колишніми співвласниками спірної квартири та зобов'язалися знятися з реєстраційного обліку до 24 жовтня 2016 року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved