Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку та позбавлення права користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому належить на праві власності житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, яки розміщений по вул. Котляревського, 60, с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області. За вказаною адресою зареєстрований також відповідач по справі, який за місцем своєї реєстрації не проживає ще з 1998 року, оскільки проживає за кордоном. Той факт, що відповідач зареєстрований у будинку позивача, хоча ним не користується створює позивачу незручності та заважає повноцінно користуватися вказаним будинком, чим порушується право позивача володіти, користуватися, розпоряджатися своїм нерухомим майном, та відповідно обмежує можливості стосовно належного оформлення соціальної допомоги з боку держави, а тому він звернувся до суду із відповідною позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 27.11.2018 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для\~ подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~ проти розгляду справи\~ в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~ строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~ відзиву на позов,\~ заяви із\~ обґрунтованими\~ запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~ клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин, враховуючи наявність достатніх доказів, які стверджують позовні вимоги позивача та на підставі яких суд може прийняти законне та обґрунтоване рішення, останній вважає за можливе\~ розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є власником будинку №60, що розташований за адресою: вул. Котляревського, с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, що стверджується відповідними договорами купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 01.7.2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7738956 від 11.07.2005 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в будинку позивача, що стверджується відповідною довідкою про реєстрацію місця проживання від 05.11.2018 року №1221 виданою виконавчим комітетом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області . Відповідно до довідки, виданої виконкомом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району від 01.10.2018 року №2628, [PERSON] зареєстрований в [INFO], однак фактично не проживає з 2005 року. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Окрім того суд, при вирішенні вказаної справи бере до уваги, що згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Матеріали справи містять достатньо доказів відповідно до яких судом встановлено, що відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає, підстави для сумнівів у достовірності вказаних доказів відсутні. Таким чином суд, враховуючи наведені вище обставини вважає, що позивачем надано достатньо доказів відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації, жодних доказів зворотного матеріали справи не містять. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Нормами статей ст.\~9,\~156\~ЖК України визначено,\~що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162 цього Кодексу. Згідно із ст. 405 ЦК України \~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не є членом сімї позивача та фактично із ними не проживає. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином у судовому засіжанні встановлено, що відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, чим обмежує право позивача на власність та вільного розпорядження нею, а тому суд вважає що позов про визнання особи такою, яка втратила право на користування жилим приміщенням необхідно задовольнити. Згідно із ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Враховуючи, що позивач від сплати судового збору звільнений, а тому, на підставі норм ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судовий збір стягнути з відповідача на користь держави. На підставі зазначеного та

Outcome: approved