Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

\~[PERSON] звернувся в суд із позовом до комунального підприємства «Благоустрій»\~(надалі КП «Благоустрій») про стягнення матеріальної шкоди. 17.11.2017 року [PERSON] у попередньому судовому засіданні подав заяву про внесення змін до предмету позову та доповнення позовних вимог в якій просив стягнути з КП «Благоустрій» моральну шкоду. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON], керуючи 03.07.2017 року о 18 год. 45 хв. автомобілем [PERSON], д.н.з. [NUMBER], в м.Вараш по м-ну Будівельників навпроти будинку №72 наїхав на каналізаційний люк, що перебував в аварійному стані. В результаті наїзду вказаний автомобіль отримав значні механічні пошкодження, що завдало майнової та моральної шкоди [PERSON] Моральна шкода завдана [PERSON] полягає у заподіянні йому душевного дискомфорту та стражданнях, переживаннях та нервовому стресі внаслідок суттєвого пошкодження його автомобіля. За даним фактом було складено працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення, а постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02.08.2017 року у справі № 565/1267/17 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП службову особу КП «Благоустрій» [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав вимоги позову з урахуванням заяви про внесення змін до предмету позову та доповнення позовних вимог у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Зазначив, що майнова шкода завдана йому у розмірі 14462, 00 грн., згідно рахунку фактури № 36 від 05.07.2017 року, який складений фізичною особою -підприємцем [PERSON], що здійснив огляд та дефектовку автомобіля [PERSON], д.н.з. [NUMBER], з метою визначення обсягу матеріалів та робіт, які необхідно провести для відновлення автомобіля після завданих механічних пошкоджень в результаті події, яка мала місце 03.07.2017 року. 15.11.2017 року представник КП «Благоустрій» подала до суду письмове заперечення на позовну заяву в якій просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення матеріальних збитків. Зазначає, що [PERSON] не довів доказами, доданими до матеріалів справи, які саме механічні пошкодження отримав його автомобіль, оскільки, наданий [PERSON] рахунок-фактура № 36 від 05.07.2017 року складений без дотримання вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 24.11.2003р. № 142/5/2092,а в постанові суду в справі № 565/1267/17 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] не вказано, які саме механічні пошкодження отримав автомобіль [PERSON] Представник КП «Благоустрій» у судовому засіданні не визнала позову в повному обсязі з підстав наведених у письмовому запереченні та зазначила, що [PERSON] не є власником автомобіля марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER], а тому не має права на відшкодування шкоди завданої даному транспортному засобу, а також позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди в результаті події, яка мала місце 03.07.2017 року. Проаналізувавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК України,\~вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом було встановлено, що постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02.08.2017 року у справі № 565/1267/17 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП службову особу КП «Благоустрій» [PERSON] З постанови вбачається, що [PERSON], який визнав свою вину повністю, будучи службовою особою КП «Благоустрій», порушив правила утримання автошляхів, а саме: внаслідок утримання в неналежному стані водостічного люка навпроти будинку № 72 по м-ну Будівельників, м.Вараш, Рівненської області, 03 липня 2017 року о 18 год. 45 хв. транспортний засіб марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Дана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 15.08.2017 року. Отже, вина службової особи КП «Благоустрій» [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП у результаті якого отримав механічні пошкодження автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER], встановлена. Частиною 4 статті 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Відповідно до\~ст.22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи особистим немайновим правам фізичних або юридичних осіб, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. З огляду на положення\~ст. 1192 ЦК України та з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО 240993, виданого Центром 5644 22.06.2016 року, автомобіль марки «Шкода Октавія», тип хетчбек -В, державний реєстраційний номер [NUMBER], перебуває у власності [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив, що власником транспортного засобу марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER], станом на 03.07.2017 року і по даний час є його батько [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Нормою\~ч.1 ст.3 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. \~\~\~Із наведеного слідує, що [PERSON] не має права вимоги відшкодування йому майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER], так як судом встановлено, що він\~не\~був станом на 03.07.2017 року власником даного автомобіля та не є власником автомобіля і на даний час. Представлені докази засвідчують, що власником автомобіля марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER], на момент заподіяння шкоди був [PERSON], однак він не є позивачем у даній справі. За таких обставин, у задоволенні позовної вимоги [PERSON] щодо стягнення майнової шкоди слід відмовити. З тих же підстав не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення моральної шкоди, оскільки, відповідно до\~статті 23 ЦК України,\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до пункту 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши доводи позивача щодо завданої йому моральної шкоди, форм її прояву, розміру завданої моральної шкоди у 8000,00 грн., суд звертає увагу на те, що належних доказів на підтвердження завдання моральної шкоди [PERSON], як учаснику ДТП, яка мала місце 03.07.2017 року, позивачем суду не надано. Так, обґрунтовуючи форми прояву завданої позивачу моральної шкоди, позивач покликається на те, що внаслідок скоєння ДТП через неналежне виконання службовою особою КП «Благоустрій» своїх обовязків, йому заподіяно душевного дискомфорту та страждання, що призвело до негативних наслідків: переживання, нервового стресу внаслідок суттєвого пошкодження його автомобіля, вплив на ритм життя, життєві звязки, неможливість виконання трудових функцій через відсутність автомобіля, який перебував 12 днів на ремонті, для якого необхідно було затратити час для пошуку коштів та організацію ремонту, а також втрата товарної вартості автомобіля. Однак, моральна шкода у таких проявах може бути завдана фактично тільки власнику автомобіля. Отже, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди. Відповідно до частини 1\~статті 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3\~статті 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed