Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

[PERSON] Дмитрівна звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], де треті особи: [PERSON], [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона є власником частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Разом з позивачкою в зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач на даний час зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак фактично з 2012 року в зазначеній квартирі не проживає, перешкод до проживання в квартирі не має. Оскільки, відповідач вже більше року не проживає у спірній квартирі, він втратив право користуватись даним житловим приміщенням, а наявність його реєстрації у спірній квартирі перешкоджає позивачці у користуванні та розпорядженні її майном, а також можливості користування соціальними пільгами. Тому, позивачка просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] Позивачка в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Треті особи в судове засідання не з'явились, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви, якими просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошень від 05 листопада 2018 року, від 28 листопада 2018 року, від 29 січня 2019 року та від 05 березня 2019 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 31, 34, 39, 53). Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) [NUMBER] від 17 січня 1995 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 18 травня 2018 року [PERSON] отримала у спадок від померлого чоловіка [PERSON] ј частку квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до довідки від 01 жовтня 2018 року, виданої ОСББ «Молодіжна 17», та Домової книги для прописки громадян, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11 червня 2012 року (а.с. 16). Згідно акту про фактичне не проживання від 04 вересня 2018 року, виданого ОСББ «Молодіжна 17», відповідач [PERSON] зареєстрований, але не мешкає у квартирі [ADDRESS] з 2012 року, перешкод до проживання не має (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. Частина 3 статті 71 Житлового кодексу України визначає підстави за якими жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. В межах даної цивільної справи, відповідачем [PERSON]не надано до суду відзив на позов або зустрічний позов, а також не надано жодного доказу, на підставі якого суд, мав би можливість встановити, чи наявні у останнього перешкоди для проживання у спірній квартирі, причини відсутності відповідача понад встановлені строки у квартирі, окрім тих, що визначає позивачка, а також визначити підстави для продовження пропущеного [PERSON] строку для проживання у квартирі. Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS], понад шість місяців, що підтверджується актом про фактичне не проживання від 04 вересня 2018 року, виданим ОСББ «Молодіжна 17». Окрім того, відповідач добровільно вибув з вищезазначеної квартири, підстав для продовження пропущеного строку судом встановлено не було, а тому суд вважає доцільним задовольнити позов в повному обсязі та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved