Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Мостобуд» про стягнення коштів за затримку розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 17.08.1981 року по 28.05.2012 року працював у містобудівельному загоні № 60, який є структурною одиницею ПАТ «Мостобуд» на посаді тракториста. При звільненні з роботи відповідач заборгував йому 6491,82 грн. заробітної плати, які були стягнуті у примусовому порядку на підставі судового наказу Луцького міськрайонного суду від 24.02.2014 року. Вказує, що фактично борг йому був виплачений 20.10.2017 року. Таким чином, з часу звільнення, а саме з 28.05.2012 року до фактичного розрахунку, тобто 20.10.2017 року, минуло 64 місяці. Зазначає, що згідно норм діючого трудового законодавства відповідач зобовязаний йому сплатити кошти за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 154538,88 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в свою користь 154538,88 грн. за затримку розрахунку при звільненні за період з 28.05.2012 року по жовтень 2017 року. Ухвалю суду від 12.03.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. У встановлений строк від відповідача відзив не надходив. Позивач до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи міститься розписка про отримання судової повістки. Будь-яких заяв про розгляд справи без участі представника відповідача на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 17.08.1981 року по 28.05.2012 року працював у містобудівельному загоні № 60, який є структурною одиницею ПАТ «Мостобуд» на посаді тракториста (а.с. 5). Відповідно до вимог статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що відповідно до судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.02.2014 року, ПАТ «Мостобуд» виплатило [PERSON] заборгованість по заробітній платі, яка існувала до звільнення, в розмірі 6491,82 грн. лише 20.10.2017 року (а.с. 3,6). Таким чином, оскільки з вини відповідача з позивачем не проведено розрахунок по заробітній платі в день звільнення, то з відповідача слід стягнути кошти за затримку розрахунку при звільненні Згідно довідки № 52, виданої містобудівельним загоном № 60 ПАТ «»Мостобуд» 14.11.2017 року [PERSON], середня заробітна плата, виходячи із заробітку за рік перед звільненням становить 2414,67 грн. (а.с. 4). За таких обставин, в даному випадку, затримка розрахунку при звільненні позивача, становить 64 місяці (з дня звільнення 28.05.2012 року по день фактичного розрахунку 20.10.2017 року: 2012 рік 7 місяців + 2013 рік 12 місяців + 2014 рік 12 місяців + 2015 рік 12 місяців + 2016 рік 12 місяців + 2017 рік 9 місяців). Отже, сума, що підлягає до стягнення з відповідача за затримку розрахунку при звільненні, складає 154538,88 грн. (64 місяці х середньомісячний заробіток в сумі 2414,67 грн.). Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved