Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати шлюб, укладений між сторонами 14.03.2008 року, зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №79. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 14.03.2008 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №79. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Протягом останнього часу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим так як це суперечить інтересам позивача. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив до суду не надала, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. У судовому засіданні встановлено, що 14.03.2008\~рокуміж [PERSON] \~та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №79, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії [NUMBER] , яке міститься в матеріалах справи. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Протягом останнього часу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, враховуючи що шлюб між сторонами існує лише формально, а фактичні шлюбні відносини між ними припинені, беручи до уваги небажання позивача відновлювати шлюбні відносини, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved