Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що його сестра [PERSON], яка померла 9.03.2005 року, ще за свого життя 12.05.1999 року склала заповіт, який було посвідчено Четвертнянською сільською радою Маневицького району, згідно якого все належне їй майно вона заповіла відповідачу [PERSON] У визначений законом термін після смерті спадкодавця [PERSON] відповідач [PERSON] будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини, не вчинила, на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Позивач являється спадкоємцем за законом другої черги. У визначений законом шестимісячний термін після смерті спадкодавця [PERSON] позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на майновий пай, вартістю 9846 гривень, що перебуває в колективній власності СВК „Жовтень Маневицького району, який належав [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на майновий пай, вартістю 9846 гривень, що перебуває в колективній власності СВК „Жовтень Маневицького району, який належав [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча завчасно у встановленому законом порядку повідомлялася судом про час та місце слухання справи судовою повісткою, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про одержання судової повістки, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи думку позивача, який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлася власником майнового паю, вартістю 9846 гривень, що перебуває в колективній власності СВК „Жовтень Маневицького району. [PERSON] померла 9.03.2005 року. Ще за свого життя 12.05.1999 року остання склала заповіт, який було посвідчено Четвертнянською сільською радою Маневицького району, згідно якого все належне їй майно вона заповіла відповідачу [PERSON] У визначений законом термін після смерті спадкодавця [PERSON] відповідач [PERSON] будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини, не вчинила, на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Позивач являється спадкоємцем за законом другої черги. У визначений законом шестимісячний термін після смерті спадкодавця [PERSON] позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердив позивач в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 12.05.1999 року, посвідченого Четвертнянською сільською радою Маневицького району та зареєстрованого в реєстрі за № 50, свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 128586 від 31.08.2012 року, свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВЛ № 0170572 від 16.12.2001 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про відмову від спадщини, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00010791744 від 19.07.2012 року, свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІІ-УР № 461392 від 15.03.1961 року, довідок Четвертнянської сільської ради Маневицького району № 1221 від 13.09.2016 року та № 1287 від 20.09.2016 року, довідки СВК „Жовтень Маневицького району № 498 від 28.09.2005 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 160/02-31 від 22.03.2016 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 510/01-16 від 27.09.2016 року. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 60 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги [PERSON] станом на час розгляду справи не подано. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за законом на майновий пай, вартістю 9846 гривень, що перебуває в колективній власності СВК „Жовтень Маневицького району, який належав [PERSON], фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON]

Outcome: approved