Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем він перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 29.08.2014 року відділом ДРАЦС Луцького МУЮ у Волинській області, за актовим записом № 1151. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбних стосунків вони не підтримують, примирення не досягнуто, зберігати сім'ю надалі не бажає, тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.11.2018 року по даній справі було відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує, судові витрати просив залишити за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29.08.2014 року відділом ДРАЦС Луцького МУЮ у Волинській області, за актовим записом № 1151, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER] /а.с.4/. У судовому засіданні також встановлено, що від даного шлюбу подружжя не має неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх права, а також права їх дітей. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх відносин, не спілкуються, їх сім'я розпалась, а шлюб існує формально. Разом з тим, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обгрунованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, суд вважає, що збереження шлюбу на даний час є неможливим. При цьому суд не вбачає порушення прав та інтересів осіб. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved