Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Керченський морський порт Камиш-Бурун» про стягнення заробітної плати в сумі 4000 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - 5078,43 грн., а всього - 9078 грн. 43 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.11.2011 року позивач працював у відповідача на посаді машиніста тепловозу, а 22.11.2013 року звільнений. Проте відповідач не здійснив розрахунок при звільненні. Заборгованість по заробітній платі складає 4000 грн. Також за затримку розрахунку при звільненні відповідач має сплатити середній заробіток за час розрахунку при звільненні. Сума середнього заробітку 2 500 грн., щоденний заробіток - 80,61 грн. , тому сума середнього заробітку за час затримки розрахунку ( за 63 дні) складає 5078,43 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється виплачувати належні позивачу суми, просить стягнути їх в судовому порядку, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Позивач надав згоду на заочний розгляд справи. Вислухав пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.11.2011 року позивач працював в товаристві з обмеженою відповідальністю «Керченський морський порт Камиш-Бурун» на посаді машиніста тепловозу, а 22.11.2013 року був звільнений, про що свідчить запис у трудовій книжці. ( а.с.4) Згідно із ч.1 ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Проте відповідач не здійснив розрахунок при звільненні. Заборгованість по заробітній платі склала 4000 грн., тому вона має бути стягнута на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума середньої заробітної плати позивача складає 2 500 грн. Сума щоденного заробітку становить 80,61 грн. ( 2500 грн./31 день = 80,61), тому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні дорівнює 5078,43 грн. ( 80,61 грн. х 63 дня) З ч. 3 ст. 10 та ч.1 ст. 11 ЦПК України слідує, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже позивач довів суду вимоги, на які він посилається, тоді як відповідач ніяких доказів у спростування заявлених вимог суду не надав. Оскільки позивач на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України вважає доцільним стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved