Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 23.11.2002 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у виконкомі Кривської сільської ради Тячівського району, Закарпатській області за актовим записом № 20. Від шлюбу мають двох дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спору про їх утримання та проживання не має. Зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося та на даний час шлюбні відносини є фактично припиненими. Вказує що за останні кілька років вони все більше віддалялись одне від одного і стали чужими людьми, через відсутність взаємопорозуміння та небажання чути одне одного, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Посилаючись на наведені обставини вважає, що примирення з відповідачем є неможливим, а розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. У зв`язку з цим просить не надавати строк для примирення та розірвати шлюб. Позивач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу без його участі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Вказала, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, спору щодо їх виховання та майнового спору на час розгляду справи не виникає. З обставинами зазначеними позивачем у позові не погоджується та вважає такі надуманими. Разом з цим вважає, що саме погана поведінка позивача призвела до настання негативних відносин у сім`ї у звязку з цим вже рік вони разом не проживають. Вважає, що срок на примирення позитивного результату не дасть, а тому шлюб слід розірвати. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 23.11.2002 року між сторонами укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 23.11.2002 року зареєстрованим у виконкомі Кривської сілської ради Тячівського району, Закарпатській області за актовим записом № 20. Від шлюбу мають двох дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спору про їх виховання не має. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають більше року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що відповідач не заперечує та вважає, що примирення між ними неможливе. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, останній не заперечив щодо задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved