Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з вказаним вище позовом, в якому просив встановити факт його проживання з [PERSON], [INFO] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 26 грудня 2007 року до15 серпня 2008 року; визнати квартиру [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, який належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з моменту державної реєстрації Свідоцтва про право власності серії ССК №105647 від 25.07.2008 року в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості»; визнати недійсним Іпотечний договір від 07.07.2008 року, укладений між [PERSON], [INFO] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», зареєстрований за №3527; припинити взаємні права та обов'язки сторін за Іпотечним договором від 07.07.2008 року, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», зареєстрований за №3527; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис № 7521103 від 07.07.2008 року про державну реєстрацію обтяження об'єкту нерухомого майна: квартири за адресою: [ADDRESS]; виключити з Державного реєстру іпотек запис №7521145 від 29.11.2010 року про державну реєстрацію обтяження об'єкту нерухомого майна: квартири за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтував наступним. Восени 2007 року позивач познайомився з [PERSON] та вони стали зустрічатися, а з 26 грудня 2007 року вона перевезла свої речі до нього додому, тобто останні почали фактично проживати разом у орендованій квартирі однією сім'єю як чоловік та дружина та вести спільне господарство, але без реєстрації шлюбу. В період проживання з відповідачкою, позивач систематично виїжджав за територію України у зв'язку із довготривалими відрядженнями. Однією сім'єю без реєстрації шлюбу сторони проживали до 15 серпня 2008 року. В травні 2008 року [PERSON] запропонував відповідачці придбати власну квартиру, на що остання погодилась. На початку літа 2008 року, [PERSON] знайшла квартиру і попросила позичити їй грошей, необхідних для її придбання. Для купівлі квартири потрібна була сума близько 650.000,00 грн. У зв'язку з тим, що сума була значною, позивач погодився її надати, але під розписку. 07 липня 2008 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], та оформила її на своє ім'я. Восени 2013 року, позивачу стало відомо, що відповідачка в період проживання з ним однією сім'єю, але без його відома, 07.07.2008 року уклала з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Іпотечний договір від 07.07.2008 року № РМL-507/053/2008, за яким предметом іпотеки стала вказана квартира [ADDRESS]. Зазначений Іпотечний договір був укладений в забезпечення всіх грошових зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором від 07.07.2008 року №МL507/053/2008 (далі - Кредитний договір), який було укладено між останньою та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», згідно з яким [PERSON] було надано кредит у доларах США на суму 107.160,00 (сто сім тисяч сто шістдесят) доларів США. В судове засідання сторони не з'явилися, позивач надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги, викладені в позові підтримує та просить суд їх задовольнити та винести по справі заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи в їх відсутність до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив заочно розглядати справу у відсутності належно повідомлених відповідачів без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. Як випливає з матеріалів справи, восени 2007 року позивач познайомився з [PERSON] та вони стали зустрічатися, а з 26 грудня 2007 року вона перевезла свої речі до нього додому, тобто останні почали фактично проживати разом у орендованій квартирі однією сім'єю як чоловік та дружина та вести спільне господарство, але без реєстрації шлюбу Однією сім'єю без реєстрації шлюбу сторони проживали до 15 серпня 2008 року. В період спільного проживання, позивач систематично виїжджав за територію України у зв'язку із довготривалими відрядженнями. В травні 2008 року [PERSON] запропонував відповідачці придбати власну квартиру, на що остання погодилась. На початку літа 2008 року, [PERSON] знайшла квартиру і попросила позичити їй грошей, необхідних для її придбання. Для купівлі квартири потрібна була сума близько 650.000,00 грн. У зв'язку з тим, що сума була значною, позивач погодився її надати, але під розписку. 20 червня 2008 року позивач з [PERSON] уклали усний договір позики, і вона зобов'язалася повернути позивачу грошові кошти в сумі 650.000,00 гривень, що станом на день передачі вказаної суми становило 134.000,00 (сто тридцять чотири тисячі) доларів США, які [PERSON] надав для купівлі вищевказаної квартири, що підтверджується розпискою. Зазначені у розписці кошти відповідачка [PERSON] зобов'язалася повернути [PERSON] у термін до 20 червня 2012 року. 07 липня 2008 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], та оформила її на своє ім'я. Документи, які підтверджують придбання вказаної квартири, сторони спільно вирішили оформити на відповідачку, оскільки вона мала більше часу для зайняття питаннями оформлення особових рахунків по сплаті комунальних послуг, організаційними питаннями утримання квартири та питаннями ремонту в цій квартирі (договір купівлі-продажу від 07.07.2008 року). Згідно ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Якщо звернутись до положень глави 8 Сімейного кодексу України, які регулюють право спільної сумісної власності подружжя, то вбачається наступне. Одна з підстав набуття права спільної сумісної власності подружжя зазначена в ч. 1 ст. 62 СК України, де вказано, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно, у разі спору, може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Восени 2013 року, позивачу стало відомо, що відповідачка в період проживання з ним однією сім'єю, але без його відома, 07.07.2008 року уклала з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Іпотечний договір від 07.07.2008 року № РМL-507/053/2008, за яким предметом іпотеки стала вказана квартира за адресою: [ADDRESS]. Зазначений Іпотечний договір був укладений в забезпечення всіх грошових зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором від 07.07.2008 року №МL507/053/2008, який було укладено між останньою та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», згідно з яким [PERSON] було надано кредит у доларах США на суму 107.160,00 (сто сім тисяч сто шістдесят) доларів США. Станом на час підписання відповідачкою [PERSON] вищевказаного іпотечного договору, а саме: Іпотечного договору від 07.07.2008 року № РМL-507/053/2008, квартира за адресо : [ADDRESS]. була об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], і остання розпорядилася цим майном без згоди позивача. Звертаючись до положень ч. 1 ст.70 СК України, вбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved