Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] селищної ради Новоайдасрького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 26.01.2017 року помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт Новоайдар, вул. Центральна (попередня назва Леніна), буд. 42, та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0.15 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0.021 га, що знаходиться за вищевказаною адресою. Заявою від 15.07.2017 року позивач прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] При зверненні позивача до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] їй було розяснено, що у зв'язку з розбіжностями технічних даних, які зазначені у договорі купівлі - продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] 17 грудня 2002 року, за р. № 1003 та технічним паспортом, виданим [PERSON] районним комунальним підприємством технічної інвентаризації 28 серпня 2017 року, інвентарний номер 2993, реєстровий номер 15/3376, а саме: у технічному паспорті зазначено, що житлова площа складає 50,2 кв.м., а в договорі купівлі-продажу житлова площа - 45.7 кв.м., а також, у технічному паспорті є відмітка, що збудовано самовільно прибудову - під літерою б1, гараж - під літерою Г та погріб - під літерою В, та за життя [PERSON], який помер 26 січня 2017 року, не оформив відповідного документа, підтверджуючого право власності на самовільно збудоване нерухоме майно, позивачу неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Центральна (Леніна), буд. 42, який належав [PERSON], померлому 26 січня 2017 року. Для вирішення даного питання позивачу рекомендовано звернутися до суду. За таких обставин представник позивача вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, за захистом прав позивача. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.20) у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.29). Представник відповідача [PERSON] селищної ради Новоайдасрького району Луганської області [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень\~ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень частини до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судовим розглядом встановлено, що 26.01.2017 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт Новоайдар, вул. Центральна (попередня назва Леніна), буд. 42, що підтверджується копією договору купівлі продажу від 17.12.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1003 (а.с.13), земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.15 га, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.06.2013 року № 5477082 (а.с.15) та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0.021 га, що знаходиться за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт Новоайдар, вул. Центральна (попередня назва Леніна), буд. 42, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.06.2013 року № 5477635 (а.с.16). Факт того, що позивач [PERSON] та [PERSON], який помер 26.01.2017 року, перебували в шлюбі та були подружжям підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9). Заявою від 15.07.2017 року позивач прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (а.с.11) та цього ж дня приватним нотаріусом [PERSON] зареєстровано спадкову справу за № 60940307 після смерті [PERSON], який помер 26.01.2017 року (а.с.12). При зверненні позивача до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] їй було розяснено, що у зв'язку з розбіжностями технічних даних, які зазначені у договорі купівлі - продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] 17 грудня 2002 року, за р. № 1003 та технічним паспортом, виданим [PERSON] районним комунальним підприємством технічної інвентаризації 28 серпня 2017 року, інвентарний номер 2993, реєстровий номер 15/3376, а саме: у технічному паспорті зазначено, що житлова площа складає 50,2 кв.м., а в договорі купівлі-продажу житлова площа - 45.7 кв.м., а також, у технічному паспорті є відмітка, що збудовано самовільно прибудову - під літерою б1, гараж - під літерою Г та погріб - під літерою В, та за життя [PERSON], який помер 26 січня 2017 року, не оформив відповідного документа, підтверджуючого право власності на самовільно збудоване нерухоме майно, позивачу неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Центральна (Леніна), буд. 42, який належав [PERSON], померлому 26 січня 2017 року (а.с.19). Для вирішення даного питання позивачу рекомендовано звернутися до суду. За таких обставин представник позивача вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, за захистом прав позивача. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 81 ЗК України,

Outcome: approved