Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований 07 листопада 1999 року в Миколаївській сільській раді Млинівського району Рівненської області між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом №8 - розірвати та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у загальному розмірі 1600,00 гривень на двох дітей щомісячно починаючи з 11 лютого 2014 року та до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказав, що від шлюбу з відповідачкою мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час вони з жінкою спільно не проживають, діти проживають з позивачем, перебувають на його утриманні. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшив розмір позовних вимог, та просив, крім розірвання шлюбу, стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі, у розмірі 780 гривень, по 390 гривень на кожну дитину, але не менше встановленого законодавством 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Додатково пояснив, що відповідачка має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки працює та має доходи від тимчасових робіт. Так як відповідачка [PERSON] не з'явилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді , заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю в межах уточнених позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 21), який носить формальний характер, оскільки фактично шлюбних відносин тривалий час не підтримують і їх шлюб розпався. Заходів для примирення сторони не вживають, бажання у наданні строку для примирення не виявляють. А тому, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], який існує лише юридично, необхідно розірвати. Судом також встановлено, що сторони мають двох спільних дітей : сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7 ) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, в межах зменшеного розміру позовних вимог, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів. Як видно з пояснень позивача [PERSON] фактично постійно знаходиться на заробітках і лише періодично навідує дітей. Від заробітків одержує доходи, розмір яких дозволить сплачувати аліменти в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів у зменшеному розмірі, а саме у твердій грошовій сумі по 390 гривень для кожної дитини відповідають закону, оскільки не є меншим від 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, у зв'язку з чим підлягають до задоволення повністю. Обставин, які б звільняли відповідачку від обов'язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, або ж свідчили про неможливість стягнення з неї аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи, наведене, на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 166, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved