Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та судового збору, як до спадкоємців першої черги за законом відносно спадкового майна [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при здійсненні сумісної підприємницької діяльності разом з [PERSON], на підставі усної домовленості про ведення спільної підприємницької діяльності, позичив останньому грошові кошти у розмірі 100000,00 грн., які [PERSON] зобов'язався повернути після закінчення спільної підприємницької діяльності, про що свідчить розписка [PERSON] від 01.12.2005 року. Підприємницьку діяльність вони здійснювали у спільно придбаній будівлі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. В результаті смерті [PERSON] припинено спільну підприємницьку діяльність, та виникло зобов'язання щодо повернення суми позики, зазначеної в розписці. [PERSON] та [PERSON] які являються спадкоємцями першої черги за законом, прийняли спадщину після смерті [PERSON], до якої входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняються в наслідок його смерті, мають повернути позивачу суму позики [PERSON] 25.05.2016 року позивач звернувся з письмовою вимогою до [PERSON] та [PERSON] повернути борг померлого. Однак вимога позивача не виконана, спадкоємці не повернули борг, про причини не повідомили. Зазначена обставина змусила позивача звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягає на їх задоволенні. Відповідачі до судового засідання не в'явилися, однак надіслали на адресу суду заперечення, відповідно до якого позовні вимоги позивача не визнають, посилаючись на те, що ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 11.11.2016 року встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] не є правонаступниками померлого [PERSON] і не мають цивільної відповідальності перед його кредиторами. Крім того, права позивача, як кредитора, не підтверджені належним чином, тобто ніяким документом не посвідчена особа, яка написала розписку. В зв'язку з чим, просили суд відмовити в задоволення позову, скасувати вжиті судом засоби забезпечення позову та розглядати справу за їх відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідношення, відповідно до яких: 01.12.2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали усну угоду щодо здійснення спільної підприємницької діяльності. Відповідно до укладеної угоди [PERSON] позичив у [PERSON] 100000,00 (сто тисяч) грн. для ведення спільної підприємницької діяльності, по закінченню якої зобов'язався повернути всю суму. Дана обставина зафіксована розпискою, яка містить посилання на паспортні дані та місце проживання [PERSON], яка власноруч підписана [PERSON] 30.12.2005 року для здійснення підприємницької діяльності, [PERSON] та [PERSON] в рівних долях придбали нежиле приміщення, розташоване на за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу, ВСК № 185549 від 30.12.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Балтського нотаріального округу р-р № 2743. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 14 від 09.01.2016 року складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді належного йому майна, прав та обов'язків, спадкоємцями якого є дружина покійного - [PERSON], та син покійного - [PERSON], що підтверджуються копіями актових записів про укладення шлюбу № 63 від 03.05.1985 року та свідоцтва про народження № [NUMBER] від 04.07.1985 року, які в силу ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадщину прийняли, оскільки постійно проживали та були зареєстрованими із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подали заяву про відмову від неї, що підтверджується даними Балтського РС ГУДМС України в Одеській області від 16.02.2017 року, та довідкою Балтської міської ради Одеської області № 745 від 27.02.2017 року. 25.05.2016 року [PERSON] пред'явив свої вимоги до спадкоємців [PERSON] за місцем постійного та останнього проживання спадкодавця. У своїй вимозі позивач вимагав повернути борг померлого [PERSON] у розмірі 100000,00 грн. протягом десяти днів з дня отримання вимоги на вказані банківські реквізити. Про отримання відповідачами вимоги позивача свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, подібну вимогу, позивач надіслав до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. зі своїми вимогами до спадкоємців спадкодавця, на що отримав відповідь нотаріуса від 02.06.2016 року № 678/02-14, що за фактом смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 75/2016, у разі звернення спадкоємців [PERSON] до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. до їх відома буде доведено зміст вимоги. До часу звернення позивачем до суду [PERSON] та [PERSON] усіляко ухиляються від виконання обов'язку по поверненню коштів, у зв'язку з чим між сторонами виник спір, вирішуючи який суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст. ст. 208, 209 ЦК України правочини на суму, що перевищує у двадцять і більше разів неоподаткованого мінімуму доходів громадян вчиняються в письмовій формі та за законом або за домовленістю сторін підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. [PERSON], на підставі усної домовленості про ведення спільної підприємницької діяльності, позичив у [PERSON] грошові кошти у розмірі 100000,00 грн., які зобов'язався повернути після закінчення спільної підприємницької діяльності, про що склав розписку, яку власноруч підписав. Надана позивачем, як доказ укладеного договору, письмова розписка свідчить про те, що в даному випадку договір позики укладений у письмовій формі. Даний договір відповідає вимогам, установленим для правочинів, які укладаються в письмовій формі, і приймається судом, як доказ, який вказує на факт наявності боргу перед позивачем. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] не виконав своїх зобов'язань щодо повернення боргу за договором позики. [INFO] [PERSON] помер. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, права та обов'язки. Його спадкоємцями за законом є дружина [PERSON] та син [PERSON], що підтверджуються копіями актових записів про укладення шлюбу № 63 від 03.05.1985 року та свідоцтва про народження № [NUMBER] від 04.07.1985 року, які в силу ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадщину прийняли, оскільки постійно проживали та були зареєстрованими із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подали заяву про відмову від неї, що підтверджується даними Балтського РС ГУДМС України в Одеській області від 16.02.2017 року, та довідкою Балтської міської ради Одеської області № 745 від 27.02.2017 року. Посилання відповідачів на те, що ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 11.11.2016 року встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] не є правонаступниками померлого [PERSON] і не мають цивільної відповідальності перед його кредиторами, не може бути прийнята судом, так як ухвалюючи рішення суд не володів інформацією щодо місця проживання відповідачів, що вбачається з тексту ухвали Балтського районного суду Одеської області від 11.11.2016 року. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємиць , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За відомостями Балтського РС ГУДМС України в Одеській області від 16.02.2017 року, та відповідно до довідки Балтської міської ради Одеської області № 745 від 27.02.2017 року, [PERSON] та [PERSON], на час відкриття спадщини були зареєстровані та проживали зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з чим, прийняли права і обов'язки [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Так, 25.05.2016 року [PERSON] пред'явив свої вимоги до спадкоємців [PERSON] за місцем постійного та останнього проживання спадкодавця. У своїй вимозі позивач вимагав повернути борг померлого [PERSON]. В супереч вимогам ст. 1282 ЦК України, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] вимоги кредитора не виконали. До спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, а і його обов'язки. Винятком з цього правила є лише зобов'язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. В усіх інших випадках до спадкоємців переходять відповідні боргові зобов'язання спадкодавця, але у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Борги спадкодавця - це майнові зобов'язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами-кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов'язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. Нотаріус за місцем відкриття спадщини приймає вимоги кредиторів спадкодавця. Вимоги мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про заявлені вимоги нотаріус повідомляє спадкоємців, які прийняли спадщину. З метою забезпечення інтересів кредиторів та запобігання випадкам ухилення спадкоємців від виконання цивільно-правових обов'язків, що виникли з боргових зобов'язань спадкодавця, ч. 1 ст. 1281 ЦК України встановлює прямий обов'язок для спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу за договором позики від 01.04.2015 року є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved