Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим із позовом до Добрівської сільської ради про стягнення заборгованості зі заробітної плати; уточнивши позовні вимоги просив стягнути з Добрівської сільської ради 85391,40 грн., з яких 71271,16 грн. - заборгованість з заробітної плати; 5315,07 грн. - заборгованість з виплати компенсації за невикористані щорічні відпустки; 8805,17 грн. - заборгованість з грошової компенсації втрат грошових доходів. Ухвалою суду від 21.05.2013 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача Комунальне підприємство «АЯН», однак ухвалою суду від 23.12.2013 року за клопотанням позивача і його представника виключено з числа відповідачів КП «АЯН» і залучено КП «АЯН» до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Ухвалою суду від 04.09.2013 року допущено заміну відповідача у справі на Виконавчий комітет Добрівської сільської ради. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення по його суті. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, направила письмові заперечення (а.с. 146, 147), в яких просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що Добрівська сільська рада не відповідає за зобов'язаннями КП «АЯН» по виплаті заробітної плати. Крім того представник відповідача вважає, що не нарахування заробітної плати за період роботи [PERSON] обумовлено його ж бездіяльністю, який не вживав ніяких заходів для обліку робочого часу, нарахування і виплати заробітної плати, подання відповідної звітності до податкових органів і фондів соціального страхування. Представник третьої особи в судове засідання 13.01.2014 року не з'явився, в інших судових засіданнях проти позову заперечував, посилаючись на те, що в КП «АЯН» відсутні будь-які відомості про наявність заборгованості перед позивачем. Заслухавши осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі контракту від 19.03.2008 року, який укладено між Виконавчим комітетом Добрівської сільської ради і позивачем, останнього призначено на посаду начальника комунального підприємства «АЯН» (а.с. 127-129). Умовами контракту було передбачено нарахуванню керівнику КП «АЯН» посадового окладу у розмірі 2304,00 грн. з урахуванням фактично відпрацьованого часу. За умови прибутковості підприємства керівникові могли бути нараховані премія у розмірі 50% від посадового окладу і надбавки за інтенсивність праці та особливий характер праці у розмірі до 50% до посадового окладу і фактично відпрацьованого часу. Контракт між тими ж сторонами із такими ж умовами матеріального забезпечення було укладено 19.09.2008 року, додатковою угодою подовжено строк дії контракту до 15.07.2011 року (а.с. 123-126). Згідно із індивідуальними відомостями на застраховану особу стосовно [PERSON], які отримано судом від управління Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі АР Крим, згідно із відомостями про суми нарахованого і виплаченого доходу [PERSON], які отримано від Головного управління Міністерства доходів і зборів України в АР Крим, позивачу за період з 01.01.2008 року по 31.12.2011 року нараховувалась заробітна плата КП «АЯН» у розмірі 11668,00 грн., у тому числі з жовтня по грудень 2008 року у розмірі по 2304,00 грн. у місяць; з січня по березень 2009 року у розмірі 1152,00 грн. щомісячно; з квітня 2009 року по квітень 2010 року у розмірі по 100,00 грн. щомісячно. Ці дані підтверджуються висновком проведеної у справі судової економічної експертизи. За висновком експерта наявність у КП «АЯН» заборгованості зі сплати заробітної плати за період 2008-2011 роки не підтверджується даними бухгалтерського і податкового обліку. Окрім того, сторонами не надано і судом не встановлено жодних даних про кількість фактично відпрацьованого позивачем часу на посаді керівника КП «АЯН». Пунктом 1.6 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Держкомстату України від 28.09.2005 року № 286 передбачено, що форми державних статистичних спостережень на підприємствах заповнюються на основі типових форм первинної облікової документації. До первинної облікової документації для визначення кількісного складу працівників належить і табель обліку використання робочого часу. Відповідно до пункту 1.3 Інструкції щодо заповнення форми державного статистичного спостереження № 3-ПВ (термінова, піврічна) «Звіт про використання робочого часу», затвердженої наказом Держкомстату України від 27.12.2007 р. № 467 підставою для складання звіту є: форми первинної облікової документації підприємства, установи, організації: накази (розпорядження) про прийняття на роботу, переведення на іншу роботу, припинення трудового договору; накази (розпорядження) про надання відпустки; табель обліку використання робочого часу; довідки й інші офіційні документи, що підтверджують відсутність працівника на роботі; укладений колективний договір підприємства; документи бухгалтерського обліку та фінансової звітності. Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05.12.2008 р. № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці». У табелі обліку використання робочого часу (типова форма № п-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в т. ч. надурочні, вечірні, нічні години роботи та ін., а також інші відхилення від нормальних умов роботи. Судом встановлено, що позивач, в порушення наведених вимог законодавства, не забезпечив ведення на підприємстві обліку відпрацьованого найманими працівниками та ним самим робочого часу, що у будь-якому разі унеможливлює розрахунок судом розміру заробітної плати, яку належало вплатити позивачу за кожен окремий період, адже умови контрактів пов'язують механізм такого розрахунку із фактично відпрацьованим часом. Крім того, суд вважає, що позивач є найманим працівником юридичної особи - КП «АЯН» і, не зважаючи на укладання контракту із засновником цієї юридичної особи - Виконавчим комітетом Добрівської сільської ради, обов'язки з нарахування і виплати заробітної плати позивачу покладаються на саму юридичну особу, якою у даному випадку є Комунальне підприємство «АЯН». Позивачеві та його представнику в судовому засіданні роз'яснено наслідки заявленого клопотання про виключення з числа відповідачів КП «АЯН», однак позивач та його представник наполягали на задоволенні заявлених вимог саме до виконавчого комітету органу місцевого самоврядування. Відповідно до статті 169 ЦК України територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (комунальні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом. Територіальні громади можуть створювати юридичні особи приватного права (підприємницькі товариства тощо), брати участь в їх діяльності на загальних підставах, якщо інше не встановлено законом. Статтею 172 ЦК України встановлено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 176 ЦК України). Це положення відповідає загальному правилу, встановленому частиною четвертою статті 96 ЦК України, згідно із якою учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Враховуючи викладене у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed