Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав його бабі [PERSON] , померлій [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом. Однак, у видачі свідоцтва на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності померлої на таке майно. Навівши доводи щодо належності вказаного спадкового майна [PERSON] , позивач, просив задовольнити позов. Згідно з ухвалою судді від 17 березня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі та просили їх задовольнити, розгляд справи провести у його відсутності. Представник відповідача -\~Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду відзив, відповідно до якого позов визнав, розгляд справи просив провести за відсутності представника відповідача. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3\~ст. 200 ЦПК України,\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов слід задовольнити з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~ [INFO] \~померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 05.12.1981 року, згідно якого все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Разом із цим, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №6/02/31 від 03.02.2021 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Наведена обставина стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Вирішуючи обґрунтованість доводів позивача, наведених ним на підтвердження позовних вимог, при застосуванні норм права судом враховується наступне. Матеріалами справи підтверджується, що акт про завершення будівництвом житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою (районною) міською радою не видавались на прізвище [PERSON] . Довідкою №107 від 13/04/2021 року Дунаєвецької міської ради підтверджується, що за [PERSON] , яка померла [INFO] рахується житловий будинок 1920\~ року побудови, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Проте, як з`ясовано судом, право власності на означене нерухоме майно не зареєстроване. Відповідно до абз.3 ч. 2\~ст. 331 ЦК України\~якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3\~ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набрав чинності 03 серпня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 означеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Судом також враховується, що право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Як з`ясовано судом, будинок за адресою: [ADDRESS] , побудований у 1920 році. На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1920 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку, затвердженого\~Наказом від 19.03.2013 №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. В матеріалах справи міститься копія технічного паспорта на будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із ч.1\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Підсумовуючи усе вищезазначене, приймаючи до уваги, що позивач є особою, яка прийняла спадщину за заповітом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , права власності на спадкове майно, яким є, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved