Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2092 га, що розташована на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (Державний акт серії КВ № 005979 від 04.03.2004), в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку йому відмовлено через відсутність витягу з Державного земельного кадастру. Ухвалою від 17.09.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, в заяві позов підтримав в повному обсязі, а справу просив розглянути за його відсутності. Представник відповідача в особі голови Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області в підготовче засідання не з`явився, направив заяву про визнання позовних вимог позивача в повному обсязі, справу просить розглянути без участі представника відповідача та повністю задовольнити позовні вимоги [PERSON] . З урахуванням положень ч.3 ст. 200 та ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд прийняв визнання позову відповідачем та вирішив розглянути справу з ухвалення рішення в підготовчому засіданні, без участі сторін на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК . Судом встановлено наступне. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,2092 га, що розташовані на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 26.05.2004 (реєстр № 49), та прийняв спадщину в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України, подавши заяви нотаріусу про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Також позивач як син спадкодавця є спадкоємцем за законом І черги. Іншим спадкоємцем за заповітом та за законом є дочка спадкодавця - [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача, про що свідчить її заява про відмову від прийняття спадщини № 1846 від 27.12.2016, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 529 за 2016 рік після смерті [INFO] [PERSON] . Отже, позивач [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] має право на спадкування за заповітом та за законом земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,2092 га, що розташована на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. 11.01.2019 державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області своєю постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру. Право власності спадкодавця [PERSON] на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,2092 га, що розташовані на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області підтверджується державним актом на право власності на землю серії КВ № 005979 від 04.03.2004; довідкою Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області № 97-10-0.33-1492/174-18 від 27.12.2018. Право позивача на спадкування підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] , виданого 01.09.2016 Виконавчим комітетом Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 26.05.2004 (реєстр № 49); копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46317771 від 27.12.2016; довідкою Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 249 від 27.08.2020; копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] ; постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 23/02-31 від 11.01.2019 державного нотаріуса Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області; матеріалами спадкової справи № 529 за 2016 рік відносно померлого [PERSON] . Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з витребуваними судом матеріалами спадкової справи є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує положення глав 84, 85, 86, 87 Цивільного кодексу України, якими врегульовані питання спадкування, а також загальні та спеціальні норми законодавства про право власності. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.2 Постанови Пленуму ВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України та п.10 Постанови Пленуму ВС України № 7 від 30.05.2008, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В розумінні положень ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01.07.2004, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу VII «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» №3613-VI від 07.07.2011 до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачою державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними». В досліджуваній ситуації виникнення права власності на земельну ділянку загальною площею 2,2092 га у спадкодавця [PERSON] не залежало від державної реєстрації цього права в Державному земельному кадастрі, оскільки його право, як власника зазначеного нерухомого майна виникли на підставі законодавства, що діяло раніше та посвідчувалось Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії КВ № 005979 від 04.03.2004 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 383. З врахуванням вищезазначеного, суд вважає, що невнесення спадкодавцем [PERSON] до державного земельного кадастру земельної ділянки, набутої у 2004 році, не позбавляє його спадкоємця прав на таке майно та оформлення його за собою у відповідності до вимог діючого законодавства. Встановивши, що спадкове майно, яке є предметом даного позову, на момент смерті належало спадкодавцю; позивач прийняв спадщину після смерті свого батька; інших спадкоємців-претендентів на спадщину немає; відповідач, як орган територіальної громади визнає позов, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved