Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Незвиської сільської ради про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Л.Українки,49 в с. Воронів Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 листопада 2001 року [PERSON], [INFO], після смерті своєї матері (бабусі позивача) [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АЕЕ № 283391 прийняв у спадщину цілий житловий будинок з приналежними господарськими прибудовами по вул. Л.Українки,49 в с. Воронів Городенківського району Івано-Франківської області. Після смерті матері [PERSON] тяжко захворів, став потребувати стороннього догляду. Враховуючи зазначене та безпорадний стан дядька, позивач постійно здійснював за ним матеріальний і фізичний догляд; останні роки свого життя [PERSON] фактично проживав в господарстві позивача за адресою: с. Старі Кути, вул. Каменець, 32А Косівського району Івано-Франківської області, з метою належного догляду за ним, оскільки не був одружений, не мав власної сім'ї та власних дітей. 15 грудня 2006 року [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповів позивачу, заповіт посвідчений секретарем Старокутівської сільської ради Косівського району та зареєстрований в реєстрі за № 152. [PERSON] помер 08 лютого 2007 року. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Позивач фактично вступив у володіння спадковим майном, підтримує в належному стані житловий будинок та прибудинкову територію, за наявності оплачує комунальні послуги, щорічно оплачує податок за землю під житловим будинком. За певних життєвих обставин, позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини. Рішенням Городенківського районного суду 07 березня 2017 року по справі № 342/173/17 позивачу було визначено додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини та встановлено родинний зв'язок позивача і спадкодавця. На підставі вищевказаного рішення Городенківського районного суду позивач 21.04.2017 року звернувся до Городенківської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Постановою № 935/02-31 в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Л.Українки,49 в с. Воронів його інвентаризаційна вартість з приналежними господарськими прибудовами становить 60 758 грн. Сторони, їх представники в судове засідання не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] заявлені позивачем позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Незвиська сільська рада позов [PERSON] визнає та не заперечує проти визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті померлого [PERSON], а саме житлового будинку по вул. Л.Українки,49 в с. Воронів Городенківського району Івано-Франківської області. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.11.2001 року посвідченого державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 825 спадкова справа № 188 від 13.03.2001р., стверджено, що спадкоємцем майна [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого Тернопільською державною нотаріальною конторою 12.11.1982 року за №1-9213, а саме: житлового будинку з приналежними господарськими прибудовами в с. Воронів вул. Л.Українки,49 Городенківського району Івано-Франківської області, що належав померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Городенківської районної ради від 12.12.1988 року, згідно рішення цього ж виконкому за № 148 від 10.08.1988 року, - є [PERSON]. За заповітом, посвідченим 15 грудня 2006 р. секретарем Старокутської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, [PERSON], [INFO], який мешкає в с. Воронів вул. Л.Українки, Городенківського району Івано-Франківської області, [NUMBER], виданий Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 16.04.2002 року, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, - заповів [PERSON], [INFO] [PERSON] помер 08 лютого 2007 р. у віці 70 років в с. Старі Кути Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 від 08 лютого 2007 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 039606, виданого 08 лютого 2007 р. Незвиською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно копії рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07 березня 2017 року по справі № 342/173/17 (провадження № 2/342/242/2017) [PERSON], [INFO], визначено додатковий строк - три місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його дядька [PERSON], який помер 08.02.2007 року. До спадкового майна померлого [PERSON] належить житловий будинок по вул. Л.Українки,49 в с. Воронів Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 935/02-31 від 21.04.2017 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дядька [PERSON], померлого 08 лютого 2007 р. на житловий будинок № 49 по вул. Л.Українки в с. Воронів Городенківського району Івано-Франківської області з посиланням на те, що спадкоємець не надав оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на вищезгаданий житловий будинок. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 49 по вул. Л.Українки в с. Воронів встановлено, що житловий будинок збудований в 1949 р., інші господарські будівлі збудовані в 1949, 1953 роках, їх інвентаризаційна вартість становить 60 758 грн. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved