Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивачі) в особі свого представника-адвоката Живаги О.В., звернувся до суду із позовом до Великокарашинської сільської ради (далі - відповідач), в якому вказав, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з погосподарськими спорудами у [ADDRESS] та земельної частки (паю) в межах Великокарашинської сільської ради розміром 2,7 в умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Карашин». Вказану спадщину після [PERSON] прийняв її син, [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер, який є рідним братом позивача. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,19 га, що розташована у межах Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також житлового будинку та земельної частки (паю), які він успадкував після матері. При зверненні позивача до Макарівської районної державної нотаріальної контори з метою подачі заяви про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , Макарівською держаною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 259/2019. При цьому, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок та земельну частку (пай) нотаріусом було відмовлено, про що винесено постанову від 07.02.2020 року. Причиною відмови у видачі свідоцтва на спадщину зокрема стало, те що у особистих документах померлої матері, по різному зазначені її прізвище, ім`я та по батькові. У свідоцтві про смерть мати зазначена як « [PERSON] », у свідоцтві про народження позивача, [PERSON] та його померлого брата, мати зазначена як « [PERSON] », а у сертифікаті на право на земельну частку (пай) як « [PERSON] ». Таким чином, вказані помилки у написанні прізвища, імені та по-батькові спадкодавця у різних документах унеможливлюють на даний час реалізувати законні та права та інтереси позивача щодо оформлення права власності на спадкове майно, що і змусило його звернутись до суду з вказаним позовом. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 315-316 ЦПК України, ст. ст. 527, 529, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 1216, 1218, 1262, 1269-1270, 1272 ЦК України, просив суд: 1) встановити факт, що має юридичне значення - факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , яка померла [INFO] являється матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] та матір`ю позивача, [PERSON] , [INFO] ; 2) встановити факт, що має юридичне значення - факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0147647 від 30.12.1996 року виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] ; 3) визнати за позивачем по справі, [PERSON] , право власності на належне йому спадкове майно за законом після смерті [PERSON] , яке він прийняв але не оформив після смерті матері, [PERSON] , а саме: на житловий будинок з відповідною кількістю надвірних будівель та господарських (присадибних) споруд у [ADDRESS] під літерою (А) 1970 року побудови, загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м.; (а) веранда; ганок; (Б) літня кухня; (В) сарай; (Г) прибудова; (Д) вбиральня; № 1-3 огорожа. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 06.03.2020 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.04.2020 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від Макарівської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №259/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка надійшла до суду 07.04.2020 року та приєднана до матеріалів справи (а.с. 30-57). У підготовче судове засідання позивач не прибув, його представник - адвокат Живага О.В. клопотав перед судом про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 4). Відповідач згідно поданого листа (а.с. 58) просив розглядати справу за відсутності його представника, позовні вимоги визнав повністю. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.05.2000 року (а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина на: земельну частку (пай) розміром 2,7 в умовини кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0147647, виданий 30.12.1996 року на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області №478 від 31.10.1996 року, а.с. 11); домоволодіння по [ADDRESS] (Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА №338796, зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.03.2005 року, а.с. 15, 16, 17), до складу якого входить: житловий будинок під літерою (А) 1970 року побудови, загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м.; літня кухня (Б); сарай (В); сарай (Г); уборна (Д), огорожа 1-3. Згідно положень Цивільного кодексу УРСР (що діяв на момент відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 Кодексу). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 Кодексу). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки №200 від 16.05.2019 року Великокарашинської сільської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , у період з 10.11.1981 року та до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею на день її смерті проживав та був зареєстрований її син, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 20). Як вбачається з довідки №199, виданої 16.05.2019 року Великокарашинською сільською радою (а.с. 19), спадщину після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняв її син, [PERSON] , а саме вступ в управління спадковим майном (обробляв присадибну ділянку, сплачував комунальні послуги, вів підсобне господарство за адресою: [ADDRESS] ). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом (ст. 529 ЦК УРСР), прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , вступивши в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог ст. ст. 549 ЦК УРСР, проте юридично її не оформив. [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01.09.2004 року, а.с. 32). Тож, після його смерті відкрилась спадщина на згадане вище майно, а саме: на земельну частку (пай) розміром 2,7 в умовини кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, домоволодіння по [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 3,1900 га, яка належала померлому на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №047644 (а.с. 46). Як вбачається із спадкової справи №259/2019, заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою (а.с. 14, 30-57), до майна померлого [INFO] [PERSON] , єдиним спадкоємцем майна [PERSON] , який прийняв спадщину є позивач у справі, [PERSON] - брат померлого, який на частину спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 3,1900 га отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 12). Проте, державним нотаріусом Макарівської ДНК у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок по [ADDRESS] та земельну частку (пай), які померлий [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON] та за життя юридично не оформив, позивачу було відмовлено, про що винесено постанову від 07.02.2020 року (а.с. 23). Причиною відмови у видачі свідоцтва на спадщину зокрема стало, те що у особистих документах померлої [PERSON] , по різному зазначені її прізвище, ім`я та по батькові. Крім того, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме згаданий житловий будинок, було видане вже після смерті [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого повторно 16.05.2019 року (а.с. 9), останній народився [INFO] , його матір`ю вказана [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126.133,135 Сімейного кодексу України №00022864309 від 16.05.2019 року (а.с. 10), [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю вказана [PERSON] . Таким чином, причиною відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину зокрема стало, те що у особистих документах померлої [PERSON] , по різному зазначені її прізвище та по батькові. У свідоцтві про смерть мати зазначена [PERSON] , у свідоцтві про народження позивача, [PERSON] та його померлого брата [PERSON] , мати зазначена [PERSON] . Згідно із експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України № 056/58-d від 10.02.2020 року встановлено, що вищевказані українські записи та російські записи\\ документах [PERSON] , що надані на експертизу являються ідентичними (а.с. 22). Як вбачається з Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0147647, виданого 30.12.1996 року на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації №478 від 31.10.1996 року, розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 11), останній виданий на ім`я [PERSON] . Згідно довідки №24 від 23.01.2020 року Великокарашинської сільської ради, дійсно відповідно до списку на отримання сертифікатів на земельну частку (пай) в адміністративних межах Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області за громадянкою [PERSON] , яка у сертифікаті серії [NUMBER] від 30.12.1996 року, виданого Макарівською районною державною адміністрацією, помилково записана [PERSON] . Крім того, згідно із експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України № 056/58-d від 10.02.2020 року встановлено, що вищевказані українські записи та російські записи\\ документах [PERSON] [PERSON] , що надані на експертизу являються ідентичними. Так, відомі численні випадки зближення в усному мовленні із наступним перенесенням в офіційні документи етимологічно віддалених імен [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за посередницьвом розмовної форми зазначених імен (а.с. 22). Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Статтею 1216 ЦК України, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України (чинного на час розгляду справи), спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Тож, встановлення факту родинних відносин, а саме, що померла [INFO] [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] та матір`ю позивача, [PERSON] , [INFO] ; а також встановити факту належності сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0147647 [PERSON] , яка померла [INFO] , заявнику необхідно для оформлення своїх спадкових прав, як спадкоємця другої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] , який у свою чергу прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , проте юридично її не оформив. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що було встановлено, що померла [INFO] [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] та матір`ю позивача, [PERSON] , [INFO] ; а також те, що їй належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0147647, а тому суд вважає що заява позивача в частині встановлення фактів, що мають юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Окрім того, достовірно встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину прийняв, до складу спадщини увійшов житловий будинок, щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від їх сплати відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії (а.с. 5), і відсутні особи, які їх понесли.

Outcome: approved