Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] заявлено позов до [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.11.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» в особі директора відділення « Ковельська філія» Волинського ГРУ «ПриватБанк» [PERSON] ( надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено кредитний договір №VOKVGK00001139 за умовам якого банк надав позивачу кредит у розмірі 26\~000 дол. СЩА на придбання житлового будинку , а також 5\~850 дол. США на сплату страхових платежів. З 2006 року позивач справно повертав отримані кредитні кошти відповідно до умов договору і на сьогодні повернув відповідачу 31\~536, 86 дол США та 3\~724, 00 грн. Однак, вже тривалий час сплачувати кредит позивач не має змоги і з червня 2015 року у нього склалась вкрай критична ситуація з фінансами, в звязку і з чим надалі не може виконувати ще договір на умовах , що були в ньому погоджені. На момент укладенння вказаного кредитного договору позивач мав постійну роботу працював столярем на підприємстві «Ковельрембуд», отримував достатню заробітну плату , якої вистачало для погашеня кредиту та проживання. З часом на роботі почалось скорочення чисельності робітників, позивач потрапив під скорочення. Після цього він став на облік у службі зайнятості, однак працевлаштуватись не вдалося. Впродовж усього часу кредитних відносин позивач звертався до відповідача з проханням переглянути умови договору на більш лояльні для нього. Позивач зазначає, що 15.12.2007 року він сплатив за вказаним кредитним договором 16\~300 дол. СЩА з отриманих 26\~000 дол США. Після чого він звертався до відповідача з проханням сприяти йому в переоформленні вказаного кредитного договору на інші умови- на 5 років з кращими для нього умовами. Вказану пропозицію відповідач не погодив. Крім того, позивач 28.08.2015 року звернувся до відповідача з проханням розірвати між ним та відповідачем вказаний кредитний договір. Однак, відповіді відповідача він так і не отримав. При укладенні кредитного договору позивач [PERSON] не міг передбачити такої раптової і глибокої фінансової кризи та стрімкого пониження курсу національної валюти-гривні. Просить розірвати кредитний договір № VOKVGK00001139 від 10.11.2006 року, укладений між ним та ПАТ КБ « ПриватБанк». В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не зявились, представник позивача попередньо подав суду заяву в якій просять справу слухати у його відсутності. Позов підтримують повністю. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, попередньо подавши суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності. З поданого суду заперечення вбачається, що зазначені валютні коливання суттєво вплинули не тільки на майнові інтереси позивача [PERSON], як сторони кредитного договору, а і на майнові інтереси Банку, як сторони даного кредитного договору, поскільки Банк так само, як і належить здійснити позивачеві, виконав своє зобовязання за кредитним договором, тобто надав кредит позивачеві, в валюті - долар США. При цьому валютні коливання, на які посилається позивач, явно спричинені не подорожчанням самого долару США, а подешевшанням (зниженням купівельної спроможності) української гривні і в цілому і , відповідно, по відношенню до долару США. Тому збитки банку в разі невиконання позивачем своїх зобовязань з повернення кредиту тим більше зростають в гривневому еквіваленті. У звязку з цим банк в разі валютних коливань несе такі ж самі ризики зміни обставин, що і позичальник, що виключає наявність умови визначеної п.4 ч.2 ст.652 ЦК України. У звязку з цим виконання своїх зобовязань за кредитним договором тягне для позивача витрати абсолютно рівні сумі збитків для Банку, в разі невиконання відповідачем своїх кредитних зобовязань. Тому співвідношення майнових інтересів сторін кредитного договору фактично не змінилось у звязку з зазначеними відповідачем валютними коливаннями, що включає наявність умов визначеної п.3 ч.2 ст.652 ЦК України. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши обставини справи , приходить до висновку , що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. В судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі директора відділення «Ковельська філія» Волинського ГРУ «ПриватБанку» [PERSON] та [PERSON]В був укладений кредитний договір №№VOKVGK00001139, відповідно до умов якого банк зобовязується надати позичальнику кредитні кощти шляхом надання готівкою через касу на строк з 10.11.2006року по 10.11.2026 року включно, у вигляді неповновлювальної кредитної лінії у розмірі 26\~000 доларів США на наступні цілі : придбання будинку, а також у розмір 5850 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору , зі сплатою користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інтересу в розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору. Відповідно до частини другої статті 652 Цивільного кодексу України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких вимог: 1. в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2. зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; 3. виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладені договору; 4. із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Так, підставою зміни або розірвання договору може бути істотна зміна обставин, якими сторони керувались при укладенні договору. При цьому істотна зміна обставин визначена статтею 652 Цивільного кодексу України, однак за наявності істотної зміни обставин договір не може бути змінений або розірваний, якщо договором передбачено, що він не може бути змінений або розірваний за таких обставин. Обмеження на зміну або розірвання договору в зв'язку з істотною зміною обставин може вплинути із суті зобов'язання. Із укладеного між сторонами кредитного договору, вбачається, що при підписанні договору позивач погодився з його умовами та не заперечував проти надання кредиту в іноземній валюті з визначеною процентною ставкою, ознайомлений з умовами та порядком зміни процентної ставки по договору, а також був обізнаний про можливість в майбутньому настання наслідків, повязаних з коливанням курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що умови договору не суперечать принципу добросовісності та вимогам закону, тому зміна обставин, якими сторони керувались при укладені договору, не впливає на зміст договірних зобов'язань, які виникли за кредитним договором, тобто не є суттєвою умовою даного договору, тому не може слугувати підставою для розірвання кредитного договору. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк» ПриватБанк» про розірвання кредитнго договору є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed