Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] позов задоволено повністю та вирішено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», 23333,40 грн, заборгованості по кредитному договору та 233,33 грн. судових витрат у справі. На підставі виконавчого листа від 10.10.2013 року, відділом державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження. З метою забезпечення виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області суду від 06.09.2013 року, в межах суми стягнення відповідно до виконавчого документу № 159/4240/13ц від 10.10.2013 року, 03.06.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Сидько А.А. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку внесену до відповідних реєстрів обтяження. 03.02.2016 року відомості про відповідне обтяження зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 27.11.2015 року державним виконавцем були винесені постанови про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та вказані виконавчі провадження за № 43557781, № 43558113 завершені 27.11.2015 року. Позивач вказує, що у серпні місяці 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса для укладення договору, однак з`ясувалося, що на все майно, яке належить позивачу, накладено арешт. Вказаний запис внесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28057032 від 03.02.2016 року державним реєстратором Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області. 24.10.2019 року позивач звернувся до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області із заявою про зняття арешту з належного йому майна, накладеного в рамках виконавчих проваджень № 43557781, № 43558113. Листом Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 13.11.2019 року позивачу роз`яснено, що станом на 13.11.2019 року виконавчі провадження знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання документів в архіві відповідно до вимог чинного законодавства та Інструкції з організації з примусового виконання рішень. Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2013 року виконане повністю, про що свідчить лист Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 09.09.2019 року, який підтверджує повний розрахунок та є доказом виконання боржником зобов`язання перед відповідачем у справі. Оскільки виконавчі провадження № 43557781, № 43558113 завершені та знищені, питання про зняття арешту державним виконавцем вирішено не було, що чинить позивачу об`єктивні перешкоди в реалізації прав власника. На підставі викладеного, позивач просить зняти арешт з майна, що належить [PERSON] та скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження запис № 13101093 про арешт майна, зареєстрований 03.02.2016 року державним реєстратором Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області Худик З.Ю. (підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника № 43557781 від 03.06.2014 року). Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача - Кузін Є.В. подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач з приводу вирішення даного позову покладається на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області письмових пояснень з приводу позову не подав, однак подав заяву, згідно якої при вирішенні даного питання покладається на розсуд суду. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Луцик Н.А. від 17.05.2018 року, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно витягу № 176382622 від 06.08.20198 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка з кадастровим номером 0710400000:25:003:0052, площею 0,0622 га., на праві приватної власності належить [PERSON] . Крім цього, з витягу № 124279880 від 17.05.20198 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, встановлено, що житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , на праві спільної часткової приватної власності належить [PERSON] . Як встановлено з інформаційної довідки № 188429063 від 12.11.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на підставі постанови державного виконавця ВДВС Ковельського МРУЮ Сидько А.А. про арешт майна боржника від 03.06.2014 року № 43557781, було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] . Як вбачається з повідомлення Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 13.11.2019 року, усі документи по виконавчому провадженню № 43557781 та виконавчому провадженню № 43558113 знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання в архіві. Згідно листа Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 09.09.2019 року встановлено, що [PERSON] , 09.09.2019 року повністю сплатив кредитну заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» та судові витрати по виконавчому листу 159/4240/13ц від 10.10.2013 року. Таким чином судом встановлено, що на даний час виконавчий документ повернуто стягувачу, примусове виконання вказаного виконавчого листа не здійснюється, оскільки позивачем повністю погашено заборгованість за виконавчим документом, а арешт, накладений на майно боржника залишається чинним. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи наріч (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.ст. 391, 392 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач жодним чином не заперечив обставин, викладених позивачем, та не надав суду доказів, які б свідчили про безпідставність вимог позивача. За таких обставин суд вважає, що накладення арешту на вказане вище нерухоме майно, яке належить [PERSON] , порушує права позивача, як власника, на вільне користування та розпорядження своїм майном, а тому це право підлягає судовому захисту. Таким чином, в судовому засіданні доведено обставини, якими позивач обґрунтовувала позовні вимоги, що вказує на законні підстави для задоволення даного позову. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем відповідно до його прохання в позовній заяві.

Outcome: approved