Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що йому на підставі рішення виконавчого комітету Мурованокуриловецької районної ради було видано свідоцтво про право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , де його прізвище, ім`я та по батькові зазначене як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». У серпні 2019 року він звернувся до державного реєстратора Мурованокуриловецької районної державної адміністрації з метою зареєструвати своє право власності на домоволодіння, однак через помилку в написанні по батькові у свідоцтві йому у цьому було відмовлено. Тому він змушений звернутися до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 03.10.2019 заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, у заяві просив справу розглянути у його відсутності (а.с. 3). Заінтересована особа - державний реєстратор в судове засідання також не з`явився, подав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутності. Проти встановлення факту не заперечив (а.с.24). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню. Відповідно до паспорта та свідоцтва про народження заявника його анкетні дані правильно звучать і пишуться - [PERSON] (а.с. 4-5). Разом з тим, у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння, виданому 20 листопада 1989 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявника записані як « [PERSON] » (а.с. 6). Вказане свідоцтво посвідчує право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та видане заявнику на підставі рішення виконавчого комітету Мурованокуриловецької районної Ради народних депутатів № 108 від 16.06.1988 (а.с. 16). З технічного паспорту слідує, що будинок та господарські будівлі про які іде мова у свідоцтві, були побудовані в період з 1968 по 1990 рік (а.с. 8-14). З виписки з погосподарської книги № 4 Рівненської сільської ради за 2016-2020 роки вбачається, що власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є заявник [PERSON] (а.с. 19). Він зареєстрований та проживає у вказаному домоволодінні (а.с. 17). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , також належить заявнику - [PERSON] (а.с. 15). Отже, суд вважає доведеним факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане 20 листопада 1989 року на ім`я « [PERSON] » належить саме [PERSON] . Рівненська сільська рада (орган, що видав свідоцтво) відмовила заявнику у внесенні змін до свідоцтва, оскільки це не передбачено чинним законодавством (а.с. 18). 16 серпня 2019 року [PERSON] державним реєстратором прав на нерухоме майно Мурованокуриловецької районної державної адміністрації відмовлено у державній реєстрації права власності на домоволодіння у зв`язку з помилкою у написанні по батькові в правовстановлюючому документі - свідоцтві (а.с. 7). Таким чином, заявник довів, що не може захистити свої інтереси іншим чином, окрім як через суд.

Outcome: approved