Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], 26 вересня 2005 року, у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, які стягуються з нього згідно рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 08 червня 2015 року. Натомість просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 18 січня 2017 року і до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на даний час відповідачка [PERSON] питанням матеріального утримання та виховання дітей не займається. Вона зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя. Сини [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем та перебувають на його повному утриманні, однак він продовжує сплачувати відповідачці аліменти на утримання дітей. У зв'язку з наведеним просить припинити стягнення з його аліментів на користь відповідачки, з якої на його користь слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явилася, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляла.На підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе розглянути спір по суті у відсутності відповідачки, ухваливши заочне рішення згідно ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що в сторін у шлюбі 17.05.2002 року народився син [PERSON], 11.05.2004 року син [PERSON], 26.09.2005 року син [PERSON]. Заочним рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 07 травня 2015 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], розірваний. Згідно заочного рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 08 червня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.05.2015 року і до досягнення ними повноліття. Довідкою про склад сім'ї, виданою Самарівською сільською радою Ратнівського району Волинської області №1993 від 21.11.2016 року стверджується, що неповнолітні [PERSON], [PERSON] проживають з позивачем з 29.08.2016 року. Відповідачка [PERSON] фактично по місцю реєстарції не проживає, участі у вихованні дітей та їх матеріальному утриманні не приймає. Відповіддю Ратнівського ВП ГУНП України в Волинській області на звернення [PERSON] підтверджується факт притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов'язків щодо виховання дітей). Із зазначених вище підстав, підлягає задоволенню вимога про припинення стягнення аліментів з позивача в силу ст. 192 СК України та ч. 4 ст. 223 ЦПК України, відповідно до якої якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання діей підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено і це підтверджено належними доказами, що він повністю матеріально утримує дітей, які проживають разом з ним. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до частин 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, відповідно до ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідачки задовільне, вона є платником аліментів на сина [PERSON], непрацездатних членів сімї та інших осіб, яких вона зобовязана утримувати немає. Враховуючи вік неповнолітніх дітей, матеріальне становище сторін та обставини викладені вище, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти, у розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) на користь позивача, задовольнивши заявлений позов. Судові витрати в справі, від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову в суд, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved