Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] \~звернувся в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~боргу за\~договором позики.\~Свої вимоги\~обґрунтував тим,\~що 23\~квітня 2019\~року він позичив\~відповідачу грошові\~кошти на\~суму 30000\~гривень під 16% на місяць, які\~останній зобов?язувався\~повернути до\~29\~серпня 2019\~року,\~про що\~ [PERSON] \~власноручно було\~написано розписку\~і ним\~же підписано. Однак,\~по даний\~час сума\~боргу [PERSON] \~позивачу у\~повному обсязі\~не повернута.\~На неодноразові\~усні його\~звернення з\~проханням повернути\~суму боргу\~відповідач ніяк\~не реагує\~та ухиляється\~від повернення\~вказаних коштів.\~Посилаючись на\~зазначені обставини,\~ [PERSON] \~просив суд\~стягнути з\~відповідача [PERSON] \~на його\~користь 30000\~гривень боргу\~за договором\~позики,\~86571\~гривень відсотків від суми позики, а всього кошти на загальну суму 116571 гривень. 28 травня 2021 року представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просила з підстав, викладених в поданій до суду позовній заяві, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 25371 гривень 10 копійок боргу за договором позики, три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання на суму 1349 гривень 19 копійок, а всього кошти на загальну суму 26720 гривень 29 копійок. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибули, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, позивач [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не прибув, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно з ч. 5-7 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1-5, 9-10 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] був належним чином завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи. Враховуючи те, що позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечував щодо розгляду справи у його відсутності та відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п?ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов?язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред?явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред?явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов?язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 23\~квітня 2019\~року [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти на суму 30000 гривень під 16% на місяць, які\~останній зобов?язувався\~повернути до\~29\~серпня 2019\~року,\~про що\~ [PERSON] \~власноручно було\~написано розписку\~і ним\~же підписано. Однак,\~по даний\~час сума\~боргу [PERSON] позивачу у повному обсязі не повернута. В період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року відповідачем частково було повернуто суму боргу з відсотками на загальну суму 23828 гривень 90 копійок. На неодноразові усні звернення [PERSON] з проханням повернути решту суми боргу відповідач ніяк не реагує та ухиляється від повернення вказаних коштів. Позивачем [PERSON] здійснювались спроби досудового врегулювання спору: 16 вересня 2020 року та 29 вересня 2020 року ним надсилались на адресу фактичного проживання та реєстрації відповідача вимоги про погашення заборгованості по договору позики, однак вони [PERSON] були проігноровані. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, розписки [PERSON] від 23 квітня 2019 року, попереджень позивача [PERSON] з вимогою про погашення заборгованості по договору позики від 16 вересня 2020 року та 29 вересня 2020 року, довідок Акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк від 10 березня 2021 року про отримання позивачем коштів від [PERSON] на виконання договору позики. Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про безпідставність заявлених позовних вимог про стягнення боргу за договором позики. На підставі\~викладеного,\~суд вважає\~встановленим,\~що [PERSON] позичив у\~ [PERSON] грошові кошти на суму 30000 гривень під 16% на місяць. Відповідно до ст.ст. 257, 258 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов?язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з вищевикладеного, до позовних вимог про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки. Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 25371 гривень 10 копійок боргу за договором позики, три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання на суму 1349 гривень 19 копійок (25371, 10х647х3/100/365), а всього кошти на загальну суму 26720 гривень 29 копійок. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~ [PERSON] підлягає стягненню\~на користь\~ [PERSON] 1165\~гривень 71\~копійка судового\~збору,\~сплаченого позивачем\~при поданні\~позову.

Outcome: approved