Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що шлюб з відповідачкою вони зареєстрували 03.11.1979 року у Петродолинській сільській раді Овідіопольського району Одеської області за актовим записом №48 та спільно прожили до грудня місяця 1993 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду їхньої сім'ї стало те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Впевнившись, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує лише формально просить шлюб укладений між ним та відповідачкою розірвати. В судове засідання позивач, [PERSON] не з'явився, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачка, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб, 03.11.1979 року у Петродолинській сільській раді Овідіопольського району Одеської області за актовим записом №48. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. У відповідності до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони на даний час спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. Шлюб між сторонами носить формальний характер, їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу та відповідачки, яка надала згоду на розірвання шлюбу, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка, [PERSON], як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, не вказала яке прізвище вона бажає залишити собі після розірвання шлюбу, тому суд не може встановити таке. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved