Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рогатинського районного суду із позовом до ПП ДОА «Прикарпатський Альянс» про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості в сумі 12 000 грн. У позовній заяві зазначено, що 31 грудня 2013 року його було повідомлено про звільнення з роботи з посади охоронця у зв'язку із закінченням строку дії контракту відповідно до п.8 ст.36 КPпП України. В трудовій книжці було зроблено відповідний запис. Наказу про звільнення йому не було вручено. Зі звільненням з роботи він категорично не погоджується з тих підстав, що щодо нього неправильно застосовано вимоги п.8 ст.36 КЗпП України. Він не підписував із ПП ДОА «Прикарпатський Альянс» жодних строкових трудових договорів. В грудні 2013 року директор ПП ДОА «Прикарпатський Альянс» запропонував підписати йому контракт на один місяць до 01 січня 2014 року, пояснив, що 01 січня 2014 року між ними буде укладено новий контракт, наголошував, що підписання контракту є формальністю. Просив позовні вимоги задовольнити повністю, поновити його на посаді охоронця ПП ДОА «Прикарпатський Альянс», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.12.2013 року по 01.02.2014 року в сумі 1250 гривень, 12 000 грн. за недотримання умов мирової угоди, відповідно до якої відповідач зобов'язувався сплатити йому заборгованість в сумі 12 000 грн. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, пояснив, що його неправомірно звільнили з роботи, оскільки це є помстою за те, що він звертався із позовом до Рогатинського районного суду про поновлення на роботі та стягнення заборгованості в 2013 році. Представник відповідача - директор ПП ДОА «Прикарпатський Альянс» Іванець П.Я. позовних вимог [PERSON] не визнав зовсім. Пояснив, що [PERSON] працював на посаді охоронника у ПП ДОА «Прикарпатський Альянс» з 21 березня 2007 року на підставі наказу №10/ос по безстроковому договору. У зв'язку із виробничою необхідністю - специфікою роботи та за взаємною згодою з [PERSON] 01.11.2013 року було укладено контракт на виконання обов'язків охоронника від 01.11.2013 року з терміном дії до 31.12.2013 року. Виробнича необхідність була зумовлена тим, що між ПП ДОА «Прикарпатський Альянс» і Рогатинським РЦЗ було укладено договір про надання охоронних послуг, який діяв до 31.12.2013 року. У зв'язку із закінченням терміну дії контракту між ПП ДОА «Прикарпатський Альянс» і [PERSON], відсутністю іншої роботи, яку б підприємство могло запропонувати [PERSON], він був звільнений з роботи на підставі п.8 ст.36 КЗпП України наказом по підприємству №40-к від 31.12.2013 року. [PERSON] в порядку, передбаченому ч.1 ст.83 КЗпП України, було виплачено компенсацію за невикористану відпустку тривалістю 8 робочих днів. Відповідно до вимог ч.1 ст.47 КЗпП України в день звільнення [PERSON] йому видано належним чином оформлену трудову книжку та проведено повний розрахунок у строки, встановлені ст.116 КЗпП України. Будь-якої заборгованості перед [PERSON] немає, що, крім того, підтверджується висновком перевірки територіальної державної іспекції з питань праці в Івано-Франківській області, яка проводилася за зверненням [PERSON] Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Суд, вислухавши доводи позивача, представника відповідача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до записів у трудовій книжці, серія [NUMBER], виданій 21 березня 2007 року на ім'я [PERSON], [INFO], 06 січня 2012 року відповідно до наказу №02 с від 06.01. 2012 року він був прийнятий на роботу на посаду охоронника по переводу з ПП «ДОА» «Лицар» в ПП «ДОА» «Прикарпатський Альянс». 31 грудня 2013 року звільнений з роботи у зв'язку із закінченням строку дії контракту на підставі п.8 ст.36 КЗпП України. Наказ №40-к від 31.12.2013 року ( а.с.4-5). 01 листопада 2013 року між приватним підприємством «Детективно-Охоронне Агенство» «Прикарпатський Альянс» в особі директора Іванця Петра Яковича, який діє на підставі Статуту (роботодавця) з однієї сторони і [PERSON] (працівник) з іншої сторони, було укладено контракт на виконання роботи охоронника. Відповідно до п.1.2 контракту від 01.11.2013 року працівник добровільно погодився, що безстроковий трудовий договір, укладений ним із роботодавцем, вважати таким, що втратив чинність. На підставі контракту виникають трудові стосунки між працівником і роботодавцем, які з боку останнього реалізуються власником, а у необхідних випадках працівниками підприємства. Трудове законодавство поширюється на взаємовідносини сторін за цим контрактом у частині, що йому не суперечить. Відповідно до п.6.2 цей контракт припиняється після закінчення терміну дії контракту. Строк дії контракту відповідно до п.7.1 - з 01 листопада 2013 року до 31 грудня 2013 року. За десять днів до закінчення терміну дії контракту за угодою сторін він може бути продовжений або укладений на новий термін (а.с.15-16). Відповідно до наказу №40-к від 31.12.2013 року [PERSON], охоронника звільнено 31 грудня 2013 року із займаної посади у зв'язку із закінченням строку дії контракту (а.с.18). З листа територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області від 04.02.2014 року вбачається, що заборгованості по виплаті заробітної плати [PERSON] в період роботи з 06.01.2012 року по 31.12.2013 року в ПП ДОА «Прикарпатський Альянс» немає. Ухвалою Рогатинського районного суду від 10 квітня 2013 року позовну заяву [PERSON] до Рогатинського районного центру зайнятості, ПП ДОА «Прикарпатський Альянс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було залишено без розгляду. Додаткову позовну заяву про виплату недорахованих коштів під час роботи на посаді охоронця та котельника повернуто позивачу (а.с.20). Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі і матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватись за згодою сторін. За ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути:1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Відповідно до вимог ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні контракту. Сфера застосування контракту визначається законами України. Статтею 9 закону України «Про підприємництво» передбачено право підприємців для здійснення підприємницької діяльності укладати з громадянами договори про використання їх праці. При укладанні трудового договору, в тому числі у випадках, передбачених законами України, - контракту підприємець зобов'язаний забезпечити умови та охорону праці, її оплату не нижче встановленого в республіці мінімального рівня, а також інші соціальні гарантії, включаючи соціальне й медичне страхування та соціальне забезпечення відповідно до чинного законодавства. Згідно п. 9 Положения про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №170 від 19.03.1994 року, контракт набирає чинності з моменту його підписання або з дати, зазначеної сторонами в контракті. На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними. Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим встановлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Відповідно до вимог ст.11,27,60 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення за недоведеністю позовних вимог. Пояснення [PERSON], що він не підписував строкового контракту, спростовується копією контракту від 01.11.2014 року за підписом [PERSON], який він не оспорював у судовому засіданні. Наявність заборгованості по заробітній платі в сумі 12 000 грн. не підтверджується жодним доказом, спростована проведеною територіальною інспекцією праці перевіркою. На підставі викладеного та ст.ст.9, 21, 36 п.8 Кодексу законів про працю України,

Outcome: dismissed