Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про накладення стягнення на нерухоме майно в порядку передбаченому ст. 1282 ЦК України. В обґрунтування свого позову покликається на те, що рішенням Рівненського міського суду від 27.05.2015 року повторно було задоволено його позов в справі №2-5994/11 до [PERSON] про стягнення боргу. Дане рішення суду набрало законної сили. Відповідно [PERSON] повинен на сьогодні сплатити йому 320 000 грн. 00 коп., оскільки за свого життя таку суму коштів заборгувала мати відповідача [PERSON]. При цьому, вказує, що відповідач прийняв спадщину, яка складається із ? частин квартири [ADDRESS] і повинен як спадкоємець задовольнити його вимоги як кредитора. Проте відповідач відмовляється від виконання судового рішення та обовязку, що у нього виник. Тому, просить суд накласти стягнення на майно відповідача як боржника. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Зазначив, що на сьогодні спірні ? частин квартири [ADDRESS] вже зареєстровані на праві власності за відповідачем, як спадкоємцем [PERSON]. Просив позов задовольнити повністю. Відповідач та його представник будучи неодноразово повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились. Клопотань та заяв до суду не подавли. Заслухавши думку представника позивача [PERSON], який не заперечував проти заочного розгляду справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов до наступного висновку. Рішенням Рівненського міського суду від 09.12.2013 року в цивільній справі №2-5994/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору позики, позовні вимоги за первісним позовом задоволено повністю, а в задоволені зустрічного позову відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 04.02.2014 року наведене рішення суду залишено без змін. Однак, 22.10.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Рівненського міського суду від 09.12.2013 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 04.02.2014 року по вказаній справі скасовано, а матеріали справи направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. 27.05.2015 року новим рішенням Рівненського міського суду в цивільній справі №2-5994/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору позики, позовні вимоги за первісним позовом задоволено повністю, а в задоволені зустрічного позову відмовлено. 08.06.2015 року вказане рішення суду набрало законної сили. Як вбачається із зазначеного рішення Рівненського міського суду від 27.05.2015 року із відповідача стягнуто на користь [PERSON] 320 000 грн. 00 коп., оскільки за свого життя саме таку суму коштів заборгувала позивачу мати відповідача, а він як єдиний її спадкоємець і повинен повенути вказані гроші замість матері. З наведеного рішення суду від 27.05.2015 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2014 року вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частин квартири [ADDRESS]. При цьому, [PERSON] не тільки на сьогодні прийняв таку спадщину, але й переоформив за собою таке спадкове майно і воно належить йому на праві власності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредиторів, але в межах вартості спадкового майна, одержаного в спадщину. З рішення суду від 27.05.2015 року вбачається, що вимоги позивача, як кредитора можуть бути задоволені в межах вартості спадкового майна одержаного [PERSON] в спадщину після смерті його матері [PERSON]. Оскільки, відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи за №Е-05/13 від 05.05.2013 року вартість спадкового майна, а саме ? частин квартири [ADDRESS] становить 354 000 грн. 00 коп.. Судом встановлено, що на сьогодні у Відділі ДВС Рівненського міського управління юстиції перебувають декілька виконавчих проваджень стосовно відповідача у справі про стягнення з нього коштів. Зокрема, аліментів на користь дитини та заборгованості з приводу позичених ним коштів. Таким чином, суд погоджується із позивачем по справі, що в такій ситуації успадковане майно відповідача може бути реалізоване з подальшим розподілом отриманих від його реалізації коштів між всіма стягувачами. Проте, як зазначено вище, за приписами ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредиторів, але в межах вартості спадкового майна, одержаного в спадщину. Таким чином, чинним законодавством України не передбачено обовязку або права відповідача за рахунок спадкового майна відшкодовувати борги іншим особам, при наявності кредитора спадкодавця. Згідно ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Судом встановлено, що позивач направляв письмову вимогу від 29.07.2014 року відповідачу з проханням одноразовим платежем сплатити йому борг в сумі 320 000 грн. 00 коп.. Однак, відповідачем таку законну вимогу позивача проігноровано. У звязку з наведеним, суд погоджується із позивачем, що на сьогодні є всі підстави для накладення стягнення судом на успадковане [PERSON] майно померлої [PERSON], а саме ? частини квартири [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості померлої [PERSON] у розмірі 320 000 грн. 00 коп. перед [PERSON]. Із відповідачак на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати в розмірі в розмірі 243 грн.60 коп.. На підставі ст.1282 ЦК України,

Outcome: approved