Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовними вимогами до [PERSON], в яких просить визнати за ним право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], які прийняли спадщину. Зазначає, що не може оформити свою частку спадкового майна, так як отримана відмова нотаріуса у видачі свідоцтва по право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне майно. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В судове засідання третя особа не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У зв'язку з неявкою сторін у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Тобто, для вирішення питання по суті при умові визнання позову відповідачем суд з'ясовує чи не суперечить це закону та чи не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 07.05.2010 [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповідав земельну ділянку площею 5,55 га та грошові внески - [PERSON], житловий будинок [ADDRESS] та майновий пай - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Терпінівської сільської ради. Обидва спадкоємця звернулись з заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом у встановлений законодавством термін. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку спадкового майна, що була їй заповідана. [PERSON] отримав відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим 20.04.1988 виконавчим комітетом Мелітопольської районної ради. Відповідно до ст.ст. 1297, 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином суд приходить до висновку, що можливо визнати за позивачем право власності на спадкове майно. На сьогодні поняття «колгоспний двір» втратило значення, але перевести двір до категорії такого, що належить громадянину на праві приватної власності і видати документ про право власності на будинок, неможливо, тому що глава колгоспного двору помер. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. А також право власності вважається набутим правочинно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки правовстановлюючі документи на будинок [ADDRESS] на ім`я спадкодавця відсутні, що перешкоджає позивачу оформити право власності на нього в позасудовому порядку, то суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння, в порядку спадкування після смерті [PERSON] Вказані обставини є перешкодою для оформлення позивача в спадкових правах через нотаріальну контору, але зазначене право підлягає захисту в судовому засіданні шляхом постановлення рішення про визнання права власності по праву спадкування за законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved