Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Мельниківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,3838 га, кадастровий номер [NUMBER] , для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Мельниківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Немирівською районною державною адміністрацією Вінницької області 01.10.2004 року за реєстровим № 262, мотивуючи позов тим, [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,3838 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мельниківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, та належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Немирівською районною державною адміністрацією 01.10.2004 року на підставі рішення цієї ж райдержадміністрації від 07.05.2004 року за реєстровим № 262. За життя [PERSON] склала заповіт посвідчений 29.11.2013 року [PERSON] . державним нотаріусом Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Позивачка єдина спадкоємиця за заповітом. Спадкоємців які мають право на обов`язкову частку у спадщині згідно ст.1241 ЦК України немає. Останні декілька років мама позивачки важко хворіла. Тому вона була змушена продати свій житловий будинок у [ADDRESS] , де вона весь час проживала та переїхати до позивачки. Так, з 2011 року до дня смерті [INFO] року [PERSON] проживала разом зі позивачкою та була зареєстрована у її житловому будинку в [ADDRESS] . Позивачка прийняла спадщину після смерті матері шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк до Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області. На підставі її заяви державним нотаріусом була заведена спадкова справа №242/2017 до майна померлої [INFO] року [PERSON] . У жовтні 2018 року позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку 2,3838 га, належну померлій [INFO] [PERSON] Однак, 24.10.2018 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2510. Відмова нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку мотивована тим, що позивачкою не подано оригіналу правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначену земельну ділянку - державного акта. В зв`язку з такими обставинами вона змушений за вирішенням питання визнання права власності на спадкове майно звернутись до суду. Позивачка до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позов задовольнити. Представник відповідача до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу слухати у відсутність представника сільської ради, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12), яка відповідно до заповіту від 29 листопада 2013 року посвідченого державним нотаріусом Першої Святинської державної нотаріальної контори [PERSON], заповіла своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право - [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до довідки № 2509/02-14 від 24 жовтня 2018 року виданої Першою Святинською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведена спадкова за № 242/2017 підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом № 479 від 12 червня 2017 року [PERSON] (а.с. 16), однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 2510/02-31 від 24 жовтня 2018 року, [PERSON] відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом пасля смерті матері [PERSON] ,постанова мотивована тим, що спадкоємиць [PERSON] , не надала оригіналу правовстановлюючого документа. Який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 17). Як вказує позивачка в позові, Державний акт ВН [NUMBER] про право власності на земельну ділянку 2,3838 га, виданий Немирівською райдержадміністрацією 01.10.2004 за №262 на ім`я [PERSON] був втрачений, про що було подано об`яву в газету «Прибузькі новини» від 15.05.2010 №38 (а/с 28). Відповідно до архівного примірника Державного акта ВН [NUMBER] , останній був виданий 01.10.2004 [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 2,3838 га кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Мельниківської сільської ради, остання належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акта ВН [NUMBER] від 01.10.2004 (а.с. 19-23). Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладених у п. 3.1, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного та

Outcome: approved