Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення суми пені, інфляційних витрат та 3% річних. Позов обґрунтовано посиланням на те, що 26.03.14 о 16 год. 05 хв. в м. Києві на перехресті вул. Андріївська - вул. Набережно-Хрещатицька сталося ДТП, за участю автомобілів позивача та [PERSON], внаслідок якого було завдано майнову шкоду позивачеві. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 15.07.14 [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. 28.03.14 позивач звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про настання страхового випадку, а 02.10.14 із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована саме в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи те, що завданий позивачу збиток відповідачі не відшкодували в добровільному порядку, ним було подано позов до суду про стягнення суми матеріальної шкоди та страхового відшкодування. За наслідками розгляду вказаного позову рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.06.16 у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Відповідно до рішення Апеляційного суду м. Києва від 19.01.17, ухваленого за наслідками розгляду відповідної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 27.06.16, позов [PERSON] було задоволено частково та відповідно стягнуто: з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача - страхове відшкодування у розмірі 20621,96 грн., пеню за прострочення виплати грошової суми у розмірі 24245,28 грн., інфляційні втрати у розмірі 26784,05 грн., три відсотки річних у розмірі 1614,56 грн., судові витрати у розмірі 2067,28 грн. та судовий збір у розмірі 1492,02 грн.; з [PERSON] на користь позивача - 14388,93 грн. матеріальної шкоди, 500,00 грн. франшизи, моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1023,12 грн. На виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 19.01.17 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило виплату зазначених сум на користь позивача 15.02.17. [PERSON] рішення Апеляційного суду м. Києва від 19.01.17 не виконав до цього часу. За таких обставин позивач відповідно до заяви про збільшення позовних вимог просить суд в даному позові стягнути на його користь з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 9713,00 грн. пені, інфляційних витрат та 3% річних, та стягнути на його користь з [PERSON] 21287,44 грн. інфляційних витрат та 3% річних. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. В поданих до суду поясненнях зазначив про невірність розрахунків наданих позивачем щодо визначення суми інфляційних витрат та 3% річних, а також зазначав, що оскільки між позивачем та [PERSON] виникли деліктні правовідносини, на них застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягненням суми інфляційних витрат та 3 % річних не поширюються загалом. Представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином. В раніше поданих до суду запереченнях проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, зазначав про подання касаційної скарги на рішення Апеляційного суду м. Києва від 19.01.17, про невірність наданих позивачем розрахунків суми пені, 3% річних та інфляційних витрат, а також про безпідставність їхнього стягнення. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 26.03.14 о 16 год. 05 хв. сталось ДТП за участю автомобілів [PERSON] та [PERSON], в м. Києві на перехресті вул. Андріївська - вул. Набережно-Хрещатицька. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 15.07.14 [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП майну позивача було завдано збиток. Відповідно до Висновку від 11.03.15 вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 43268,59 грн. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» позивачу виплатило лише 4767,07 грн. страхового відшкодування. Відтак у раніше поданому позові до Подільського районного суду м. Києва позивач просив стягнути на його користь з [PERSON] 14388,93 грн. суми втрати товарної вартості, що була визначена згідно висновку від 11.03.15, 500 грн. франшизи та 10000 грн. відшкодування моральної шкоди; а з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» позивач просив стягнути матеріальну шкоду у розмірі 33948,44 грн., 25746,84 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 21037,85 інфляційних витрат, 1710,44 грн. 3% річних, 353,50 грн. за проведення рецензування звіту від 01.04.14, 10000 грн. відшкодування моральної шкоди. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.06.16 позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь позивача суму франшизи у розмірі 500 грн., в задоволенні решти вимог відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.01.17 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково; стягнуто на користь [PERSON]: з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - страхове відшкодування у розмірі 20621,96 грн., пеню за прострочення виплати грошової суми у розмірі 24245,28 грн., інфляційні втрати у розмірі 26784,05 грн., три відсотки річних у розмірі 1614,56 грн., судові витрати у розмірі 2067,28 грн. та судовий збір у розмірі 1492,02 грн.; з [PERSON] - 14388,93 грн. матеріальної шкоди, 500,00 грн. франшизи, моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1023,12 грн. Зазначені обставини встановлені ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.09.17. Відповідно до зазначено ухвали суду касаційної інстанції від 11.09.17, касаційну скаргу ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Апеляційного суду м. Києва від 19.01.17 відхилено, рішення від 19.01.17 залишено без змін. (а.с. 97-99) В поданій позовній заяві позивач визнав ту обставину, що на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 19.01.17 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило виплату йому грошової суми призначеної до стягнення вказаним рішенням 15.02.17. У рішенні суду апеляційної інстанції пеня, що підлягає стягненню з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача розрахована станом на 27.06.16, а сума боргу встановлена в розмірі 20621,96 грн. Виплату суми боргу та інших встановлених рішенням суду грошових сум ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило на користь позивача 15.02.17. Відтак, позивач просить суд стягнути на його користь з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» суму пені в період з 28.06.16 (наступний день від того до якого здійснено розрахунок пені) по 15.02.17 (виконання рішення суду апеляційної інстанції ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»). Розрахунок пені необхідно здійснити на суму боргу в розмірі 20621,96 грн., ставка пені - подвійна облікова ставка НБУ за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 979 ЦК України встановлює, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6- 927цс16 потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов'язаний здійснити страхове відшкодування і зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Таким чином в період з 28.06.16 по 15.02.17 на користь позивача має бути стягнута сума пені з розрахунку періоду прострочення в 232 дні на суму боргу в 20621,00 грн. та в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Подвійна облікова ставка НБУ становить в періоди: з 28.06.2016 по 28.07.2016 - 16,5 (кількість днів в період - 31) з 29.07.2016 по 15.09.2016 - 15,5 (кількість днів в період - 49) з 16.09.2016 по 27.10.2016 - 15 (кількість днів в період - 42) з 28.10.2016 по 07.12.2016 - 14 (кількість днів в період - 41) з 08.12.2016 по 25.01.2017 - 14 (кількість днів в період - 49) з 26.01.2017 по 15.02.2017 - 14 (кількість днів в період - 20) Формула розрахунку пені: сума боргу / 100% х подвійна облікова ставка НБУ / 365 х кількість прострочених днів = сума пені. Розмір пені: з 28.06.2016 по 28.07.2016 - 577,95 грн. з 29.07.2016 по 15.09.2016 - 858,17 грн. з 16.09.2016 по 27.10.2016 - 711,85 грн. з 28.10.2016 по 07.12.2016 - 648,57 грн. з 08.12.2016 по 25.01.2017 - 775,12 грн. з 26.01.2017 по 15.02.2017 - 316,38 грн. Загальний розмір пені за весь період прострочення = 3888,04 грн. Відтак, з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] підлягає стягненню сума пені в розмірі 3888,04 грн. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» також суму інфляційних витрат та 3% річних. Індекс інфляції становить: червень 2016 року - 99,8% липень 2016 року - 99,9% серпень 2016 року - 99,7% вересень 2016 року - 101,8% жовтень 2016 року - 102,8% листопад 2016 року - 101,8% грудень 2016 року - 100,9% січень 2017 року 101,1% Формула розрахунку інфляційних витрат: сума інфляційних втрат = відсоток місячних інфляційних втрат х сума заборгованості Розрахунок суми інфляційних витрат за період 28.06.16 по 15.02.17 становить 1654,73 грн. Відтак, на користь позивача з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» підлягає стягненню 1654,73 грн. сума інфляційних втрат за період прострочення. Формула розрахунку 3% річних: сума 3% річних = (сума заборгованості + інфляційні втрати) х кількість днів прострочення х 3% / 366. Розрахунок 3% річних за користування грошовими коштами в період 28.06.16 по 15.02.17 становить складає 393,00 грн. Відтак, з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача підлягає стягненню сума 3% річних в розмірі 393,00 грн. Позивачем надано дещо інший розрахунок суми пені, інфляційних витрат та 3% річних, який оспорює сторона відповідача. Відтак, суд вважає за необхідне самостійно визначити суми вказаних складових. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми пені, інфляційних витрат та 3% річних підлягають частковому задоволенню. Крім зазначеного позовні вимоги пред'явлено також до [PERSON], як до особи визнаної винною у скоєнні ДТП. Відповідно до останньої редакції позовної заяви, позивач просить суд стягнути з [PERSON] 21287,44 грн. інфляційних втрат та 3% річних. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Постанови ВСУ від 20.01.2016р. у справі 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої нею іншій особі, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 01.10.2014р. при розгляді справи № 6-113цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого будь-яке зобов'язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов'язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позивачем в позовній заяві зазначено, що рішення суду апеляційної інстанції від 19.01.17 [PERSON] досі не виконав. Предметом розгляду в позові за наслідками якого ухвалено рішення суду апеляційної інстанції від 19.01.17 не було стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат, відтак, дане питання не було вирішено у зазначеному рішенні суду та може бути предметом даного позову. Період прострочення виплати 3% річних та інфляційних втрат починається з дня скоєння ДТП з вини [PERSON] Період прострочення складає з 26.03.14 (дата завдання шкоди) по 01.01.18 (дата подання останньої редакція позовної заяви). Сума боргу визначена рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.01.17 в межах суми 14388,93 грн. Індекс інфляції становить: березень 2014 року - 102,2% квітень 2014 року - 103,3% травень 2014 року 103,8% червень 2014 року - 101,0% липень 2014% - 100,4% серпень 2014 року 100,8% вересень 2014 року 102,9% жовтень 2014 року - 102,4% листопад 2014 року - 101,9% грудень 2014 року - 103,0% січень 2015 року 103,1% лютий 2015 року - 105,3% березень 2015 року - 110,8% квітень 2015 року - 114,0% травень 2015 року - 102,2% червень 2015 року - 100,4%липень 2015 року - 99,0% серпень 2015 року 99,2% вересень 2015 року - 102,3% жовтень 2015 року - 98,7% листопад 2015 року - 102,0% грудень 2015 року - 100,7% січень 2016 року - 100,9% лютий 2016 року - 99,6% березень 2016 року - 101,0% квітень 2016 року - 103,5% травень 2016 року - 100,1% червень 2016 року - 99,8% липень 2016 року - 99,9% серпень 2016 року - 99,7% вересень 2016 року - 101,8% жовтень 2016 року - 102,8% листопад 2016 року - 101,8% грудень 2016 року - 100,9% січень 2017 року 101,1% лютий 2017 року - 101,0% березень 2017 року - 101,8% квітень 2017 року - 100,9% травень 2017 року - 101,3% червень 2017 року - 101,6% липень 2017 року - 100,2% серпень 2017 року - 99,9% вересень 2017 року - 102,0% жовтень 2017 року - 101,2% листопад 2017 року - 100,9% грудень 2017 року - 101,0% січень 2018 року - 101,5% Формула розрахунку інфляційних витрат: сума інфляційних втрат = відсоток місячних інфляційних втрат х сума заборгованості Розрахунок суми інфляційних витрат за період 26.03.14 по 01.01.18 становить 1764,00 грн. Відтак, на користь позивача з [PERSON] підлягає стягненню 1764,00 грн. сума інфляційних втрат за період прострочення. Формула розрахунку 3% річних: сума 3% річних = (сума заборгованості + інфляційні втрати) х кількість днів прострочення х 3% / 366. Розрахунок 3% річних за користування грошовими коштами в період 26.03.14 по 01.01.18 становить складає 19390,76 грн. Відтак, на користь позивача з [PERSON] підлягає стягненню 19390,76 грн. сума 3% річних за період прострочення. Позивачем надано дещо інший розрахунок суми 3% річних та інфляційних втрат що необхідно стягнути на його користь з відповідача [PERSON], та який оспорюється представником відповідача [PERSON] в поданих до суду поясненнях, відтак суд вважає за необхідне визначити суми 3% річних та інфляційних втрат що підлягають стягненню. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми пені, інфляційних витрат та 3% річних підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial