Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про вселення мотивуючи дані вимоги тим , що позивач [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] у період з 29.04.1995р. по 22.01.2016р. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO].н. та [PERSON], [INFO].. На початку січня 2016р. у позивача [PERSON] виникла необхідність поїхати до [ADDRESS], придбаний позивачем спільно з відповідачем за час шлюбу. 04.02.2016р. повернувшись до квартири, позивача [PERSON] не пустив його колишній тесть - [PERSON], який заявив, що діє на прохання своєї доньки - відповідача [PERSON], яка наказала йому не пускати позивача в квартиру. На що, позивач, відповідно звернувся з заявою до Сєвєродонецького відділу поліцію, а потім отримав листа поліції про те, що позивачу необхідно звернутися до суду. На той час позивач не став звертатися до суду, так як сподівався, що відповідач змінить свою поведінку. Але з часом стало лише гірше. Відповідач заборонила позивачу бачитися з дітьми, поміняла замки на дверях спірної квартири. Позивач звернувся до органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради з заявою про визначення способів участі батька у вихованні дітей та отримав Рішення №173 від 12.04.2016р., яким було визначено час для спілкування та виховання дітей позивача, але коли 27.04.2016р. позивач прийшов до дітей, то відповідач знову не впустила позивача до квартири та відмовилася виконувати рішення. Позивач вважає, що відповідач протиправно позбавила його права користування квартирою за адресою: [ADDRESS], яка є спільною сумісною власністю сторін. Тому, він був вимушений звернутись до суду з позовом і просить суд вселити його, [PERSON] в квартиру [ADDRESS] та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 551,20грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що йому та відповідачу [PERSON] на підставі договору дарування від 10.11.2001р. на праві спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], приблизно через 3 місяці після розлучення з відповідачем [PERSON] позивача [PERSON] перестали впускати до квартири, відповідач поміняла замки на дверях їхньої спільної квартири. Наразі він фактично мешкає у м. Києві у гуртожитку та приїжджає до м. Сєвєродонецька оскільки працює за сумісництвом у Східноукраїнському національному університеті ім. В.Даля, на цей час тимчасово залишається проживати у своєї матері. Хоче мати доступ до квартири. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримав, додаткових пояснень не мав, просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила , що спірна квартира належить їй та позивачу [PERSON] на підставі договору дарування, на цей час в квартирі зареєстровані: вона особисто, відповідач [PERSON] та діти. Позивач [PERSON] технічно не може увійти до спірної квартири, оскільки у квартирі був ремонт та замок був зламаний. Позивач [PERSON] не звертався до неї з проханням надати йому ключі від нового замка. Вона надасть позивачу [PERSON] ключі після того, як він компенсує їй ремонтні роботи. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, підтримала пояснення відповідача [PERSON], додаткових пояснень не мала. Вислухавши сторони , дослідивши письмові докази , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 317, 321, 368, 369, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку , встановлених законом. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна , що є у спільній сумісній власності , володіють і користуються ним спільно , якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії договору дарування квартири від 10.11.2001р., посвідченого завідуючою Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М., реєстр № 1-3513, [PERSON] подарував, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар квартиру, розташовану за адресою: Луганська область, [ADDRESS]. Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS], квартира є трикімнатною, загальною площею 62,8кв.м.. Відповідно до копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.01.2016р., шлюб між [PERSON] і [PERSON] зареєстрований 29.04.1995р.Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №238, розірвано. Відповідно до копії довідки ОСББ «Луч» Сєвєродонецької міської ради №711 від 05.05.2016р., [PERSON], мешкає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім'ї: [PERSON], [INFO]. - дружина, [PERSON], [INFO].н., [PERSON], [INFO].. Згідно копії відповіді Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області від 05.02.2016р. №1627/11/34-2016, [PERSON] повідомлено, що заява про те, що тесть [PERSON] не впускає його до квартири зареєстрована, в ході подальшого розгляду матеріалів встановлено, що ця подія не підлягає внесенню до ЄРДР та не містить ознак кримінального правопорушення та відноситься до цивільно-правових відносин, не входить до компетенції поліції, а входить до компетенції суду. Відповідно до довідки №02-374 від 04.11.2016р., виданої Східноукраїнським національним університетом ім. В.Даля м. Сєвєродонецьк, [PERSON] працює на посаді доцента на 0,5 ставки за сумісництвом на кафедрі комп'ютерної інженерії з 15.09.2016р.. Таким чином, судом встановлено, що трикімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] Даний факт сторонами не оспорюється. Вимога про захист права приватної власності позивача на частку спірної квартири шляхом вселення його до квартири є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Крім того, суд зазначає, що спірна квартира є трикімнатною та користування нею можливе обома сторонами без завдання шкоди іншій стороні. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20грн., сплата якого документально підтверджена матеріалами справи.

Outcome: approved