Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Підприємства з іноземними інвестиціями «Мак Дональдз Юкрейн ЛТД» про поновлення строку звернення до суду за вирішенням трудового спору, визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, зобов`язання провести нарахування та оплату листа непрацездатності, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 183423 грн. 36 коп. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] . зменшила позовні вимоги, відмовилася від позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести нарахування та оплату листа непрацездатності в зв`язку з тим, що відповідачем оплата була проведена. Позовні вимоги позивача підтримала з підстав у наданих суду письмових поясненнях, просила суд поновити строки звернення до суду за вирішенням трудового спору, визнати звільнення [PERSON] з роботи незаконним, скасувати наказ про звільнення №72/53-р від 05.08.2016 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 183423 грн. 36 коп., та поновити [PERSON] на роботі. Остання вимога про поновлення на роботі в позовній заяві не зазначена. Представник позивача [PERSON] пояснила суду, що вимога про поновлення на роботі помилково не зазначена в позовній заяві, що керівництво відповідача відносилося упереджено до позивача в зв`язку з чим вимусило його написати заяву на звільнення в якій дату звільнення «05» поставив не він. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала з підстав, викладених у запереченнях проти позову. Просила суд застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] і пояснила суду, що керівництво відповідача до позивача відносилося добре неодноразово нагороджувало його за добрі показники в роботі. \~ \~ \~ \~Суд заслухавши представника позивача [PERSON] , представника відповідача Пастухову Н.М., дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного: \~ \~ \~ \~26 липня 2016 року [PERSON] звернувся до менеджера ресторану закладу ресторанного господарства «МакДональдз-Короленка» ПІІ «МакДональдз-Юкрейн ЛТД» про звільнення його з посади інструктора навчання за власним бажанням в зв`язку з сімейними обставинами. \~ \~ \~ \~За висновками судово-почеркознавчої експертизи № 318 від 19.01.2018 року цифровий запис дата «05» в заяві [PERSON] від 26.07.2016 року про звільнення з займаної посади-ймовірно виконані не [PERSON] , а іншою особою. Вирішити питання в категоричній формі не виявилось можливим. Вирішити питання чи однією особою виконані досліджуваний цифровий запис дата «05» в заяві [PERSON] від 26.07.2016 р. про звільнення з займаної посади та досліджуваний цифровий запис дата «05» в резолюції заяви [PERSON] від 26.07.2016 року про звільнення з займаної посади-не виявилося можливим. \~ \~ \~ \~Наказом № 72/53-р ПІІ «МакДональдз Юкрейн [PERSON] » від 05 серпня 2016 року позивача звільнено з роботи за власним бажанням. \~ \~ \~ \~05 серпня 2016 року [PERSON] відправлено лист №72/72-2016 р., з повідомленням про звільнення з роботи відповідно до поданої ним заяви та з проханням прийти за трудовою книжкою, який він отримав 09.08.2016 р. про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. \~ \~ \~ \~11.08.2016 року [PERSON] звернувся з заявою до відповідача, яка була отримана відповідачем 15 серпня 2016 року проте-що з 02.08.2016 року по 10.08.2016 року він перебував на лікарняному, що підтверджується листом непрацездатності серії АГФ № 703788 та про відкликання своєї заяви про звільнення, яку відповідач не зміг задоволити тому-що з 05.08.2016 року позивача було звільнено. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.38 КЗпП України, працівник має право на протязі 14 календарних днів відкликати свою заяву про звільнення, тобто термін на відкликання заяви про звільнення у [PERSON] минув 09 серпня 2016 року. \~ \~ \~ \~Згідно довідки Державної прикордонної служби України 19 серпня 2016 року [PERSON] виїхав з України за кордон, звідки повернувся на територію України 15 листопада 2016 року, що підтверджує той факт, що [PERSON] мав бажання звільнитися з роботи для виїзду за кордон. \~ \~ \~ \~Не є порушенням трудового законодавства звільнення позивача в період його тимчасової непрацездатності, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст. 40 КЗпП України звільнення працівника в такому випадку не допускається лише в разі його звільнення за ініціативою \~ \~ \~ \~власника або уповноваженого ним органу. \~ \~ \~ \~Згідно Акту перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування №49 А/04-7 проведеної у відповідача в період з 22.12.2016 року по 26.12.2016 року по зверненню Кін В.М., порушень законодавства про працю при звільненні [PERSON] не виявлено. \~ \~ \~ \~Упереджене відношення керівництва відповідача до позивача не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки з особової справи позивача вбачається, що він неодноразово нагороджувався керівництвом за добрі показники в роботі, атестацію проходив добре, мав тільки усні попередження. \~ \~ \~ \~Крім того відповідно до ст.223 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Копія наказу про звільнення №72/53-р від 05.08.2016 року була отримана позивачем 25 листопада 2016 року, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та описом вкладення, а тому місячний строк для звернення з заявою про визнання звільнення незаконним, скасування наказу № 72/53-р від 05.08.2016 року, поновлення на роботі сплинув 26 грудня 2016 року, а позовна заява направлена позивачем до суду 16 січня 2017 року. Проте, що позивача було звільнено з роботи позивачу було відомо в серпні 2016 року, коли він відкликав свою заяву на звільнення і перший раз звертався до Рівненського міського суду з позовом, а тому строки звернення до суду позивачем пропущені і пропущені не з поважних причин, тому-що після звільнення позивач поїхав за кордон, а не звертався з належним чином оформленою позовною заявою в суд, які представник відповідача просить суд застосувати. Правовою позицією ВС України у справі №6-409 цс. 16 роз`яснено, що відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску строку з поважних причин, установлених ст. 233 КЗпП України, суд може поновити ці строки. Встановлені ст.ст. 228,223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причину пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити пропущений строк. Оскільки строки звернення з позовом до суду пропущені позивачем без поважних на те причин тому суд вважає неможливим поновити пропущений строк, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. За вищевикладених обставин, враховуючи те, що при звільненні позивача відповідачем не було допущено порушень законодавства про працю, а тому позов є безпідставним і таким що не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed