Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася з позовом до Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач 1), Управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області (далі - відповідач 2), про визнання недійсним рішення Грузчанської сільської ради та державних актів на право власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала письмову заяву в якій зазначила про підтримання позову, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач 1, Гружчанська сільська рада Макарівського району Київської області у судове засідання свого представника не направили, подали письмову заяву з проханням слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги визнють. Відповідач 2, Управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області у судове засідання свого представника не направили, подали письмову заяву з проханням слухати справу у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору дарування від 14 жовтня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори, реєстраційний номер 1-1246, [PERSON] подарував позивачу, житловий будинок з надвірними будівлями, що в цілому складає домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], що підтверджується договором дарування серії ВСЕ за № 267771. Зазначене домоволодіння належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Грузчанської сільської ради Макарівського району Київської області від 05 грудня 2004 року, на підставі рішення сільської ради від 21 вересня 2004 року, зареєстрованого Макарівським бюро технічної інвентаризації в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05 грудня 2004 року. Подароване позивачу домоволодіння було розташоване на земельній ділянці загальною площею 0.239 га. 14 жовтня 2005 року вищезазначений договір дарування було зареєстровано в КП КОР «Макарівське бюро технічної інвентаризації». В результаті чого за позивачем було зареєстроване право власності на вищезазначений об'єкт нерухомого майно, номер запису 56 в книзі № 1, що підтверджується відміткою на договорі дарування та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. [INFO] року помер дід позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Після смерті [PERSON], будучи власником житлового будинку, позивач у кінці 2009 році відповідно до положень ст.ст. 116-118, 120 ЗК України, з метою приватизації земельної ділянки, на якій розташований належний їй житловий будинок з господарськими будівлями звернулася з відповідною заявою до Грузчанської сільської ради Макарівського району Київської області. Проте, набути право власності на земельну ділянку позивач не має можливості, оскільки згідно усного повідомлення працівників сільської ради, земельна ділянка на підставі рішення Грузчанської сільської ради за № 79-13-ІV від 06 січня 2005 року ніби-то була передана у власність діда ([PERSON].). Крім того, в подальшому у належному позивачу будинку, де до смерті проживав дід було виявлено дві довідки Макарівського районного відділу Київської регіональної філії центру ДЗК за № 2686 від 22.09.2008 року та за № 1544 від 09.10.2009 року виданих [PERSON], відповідно до яких, на його прізвище було виготовлено два державних акта серії ЯД за № 719893 на земельну ділянку площею 0.12 га з цільовим призначенням - для ведення ОЖБ, яка розташована по [ADDRESS] та серії ЯД за № 719894 площею 0.119 га для ведення ОСГ, яка розташована в с. Грузьке на території Грузчанської сільської ради Макарівського району Київської області. Але, жоден із зазначених державних актів не зареєстрований та на руки останньому не видавався. В зв'язку з вищевикладеним, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права по володінню, користуванню та розпорядженню своєю власністю. Згідно ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. На підставі ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Оскільки померлий [PERSON] не отримав державні акти на право власності на земельні ділянки та вони за ним не зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, тому він не набув право власності на вищезазначені земельні ділянки. Згідно ст. 120 цього Кодексу до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майном. Як встановлено ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. У відповідності до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved