Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі по тексту - відповідач), третя особа - [PERSON] , відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 96 753, 60 грн., витрати за проведення експертизи в розмірі 771, 50 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 967, 53 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» є організацією, яка обслуговує вказаний будинок і є виконавцем послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій споживачам будинку [ADDRESS] сталась аварія - прорив стояка холодного водопостачання у приміщенні квартири № 70 у вказаному будинку, внаслідок чого стеля, стіни та підлога кімнати, кухні та коридору квартири позивача постраждали від води. 23.07.2018 Комісією ЖКГ складено акт про залиття, аварію, що трапилась 20.07.2018, яку спричинила розгерметизація трубопроводу ХВП, а саме корозії металу стояка холодної води. Разом з тим, в акті вказано, що аварія трапилась через порушення правил експлуатації жилих приміщень квасником квартири № 70 . При цьому, на звернення позивач, відповідач повідомив, що в перелік послуг, які надає відповідач, не входить обслуговування точки розподілу, якою здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві (стояки в межах квартири). Позивач з вказаною позицією не погоджується, зазначає, що стояк системи холодного водопостачання належить до загальнобудинкових мереж і проходить транзитом через квартиру № 70 . При цьому аварія сталась через закінчення фактичного терміну експлуатації інженерної мережі. Тобто саме через порушення відповідачем вимог п. 14.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.1995 №30, сталась зазначена аварія, внаслідок якої позивач зазнав збитків. Відповідно до висновку судової експертизи вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення недоліків залиття та відновлення конструктивних елементів в квартирі позивача становить 96 753, 60 грн., які позивач просив стягнути на свою користь. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на проведення експертного дослідження в сумі 771, 50 грн., які позивач також просить стягнути з відповідача. Представник відповідача в своєму відзиві не визнав позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні. Зазначив, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі відповідача. Відповідно до Договору № 77, укладеного між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Індустріальний Будівельний Холдинг», саме Товариство є виконавцем житлово-комунальних послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання, тепло-, водопостачання, водовідведення, зливної каналізації тощо. Крім того, між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини. Також посилається на ту обставину, що відповідач є лише балансоутримувачем будинку, а не виконавцем наданих житлово-комунальних послуг, а відтак не має нести відповідальність за завдану майну позивача шкоду. Заперечує відповідач також і проти експертного висновку, яким визначений розмір завданої шкоди. Зазначає, що під час проведення експертного дослідження було порушено низку норм чинного законодавства, а відтак не підтверджує та не спростовує жодних обставин по справі. Від третьої особи пояснень не надходило. 24.06.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам строки для надання заяв по суті справи. 03.10.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. При цьому, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України, після закінчення строків для надання сторонами відповідних заяв по суті справи, визначених в ухвалі про відкриття провадження. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] (Договір купівлі-продажу від 26.06.2001, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шандибою Л.І., зареєстровано в реєстрі за № 3250). Відповідно до Акту про залиття, аварію, що трапилась на стояку холодного водопостачання, складеного 23.07.2018, складеного за результатами обстеження технічного стану квартири [ADDRESS] , Комісією зафіксовано, що в житловому приміщенні [ADDRESS] сталась розгерметизація (розрив) труби холодного водопостачання, яка знаходиться в туалеті власника приміщення, а саме внаслідок корозії металу стояка холодного водопостачання через порушення правил експлуатації жилих приміщень в туалеті квартири № 70 . Комісією також зафіксовано ушкодження: -кімнати : стеля - шпалери - спостерігаються мокрі плями залиття приблизно до 4 м.кв та відшарування шпалер від основи по усьому периметру кімнати стелі. Спостерігається відшарування штукатурного шару вздовж стику перекриття панелей приблизно до 25 см шириною; стіни - шпалери вологі приблизно 2 м.кв, частково спостерігається відшарування штукатурного шару приблизно до 2 м.кв, підлога - паркет при візуальному обстеженні на момент обстеження пошкоджень не виявлено; -кімнати: стеля - шпалери - спостерігаються мокрі плями залиття приблизно 2 м.кв та відшарування шпалер від основи по усьому периметру стелі. Спостерігається часткове відшарування штукатурного шару приблизно до 2 м.кв; стіни - шпалери вологі приблизно 3,5 м.кв, частково спостерігається відшарування шпалер від основи до 3 м.кв.; підлога - паркет при візуальному обстеженні на момент обстеження пошкоджень не виявлено; -кухні: стеля - водоемульсійне фарбування - спостерігається відшарування штукатурного шару приблизно до 1, 5 м.кв також спостерігаються жовті плями залиття приблизно 1, 5 м.кв, стіни - облицьовано кахельною плиткою, при візуальному обстеженні пошкодження не виявлено; -коридор: стеля - шпалери - спостерігається часткове відшарування шпалер від основи приблизно до 1, 5 м.кв; під час обстеження в квартирі відсутнє електропостачання, зі слів власника квартири під час залиття заливало квартирний електролічильник. Комісію було зроблено висновок про те, що залиття квартири № 66 відбулось внаслідок порушення правил експлуатації [ADDRESS] , а саме засмічення витяжних грат вентиляційного каналу, а також закриття коробом вертикальних стояків мереж водопостачання, які порушили нормативно-вологісний режим допоміжних приміщень, що призвело до зменшення терміну експлуатації мереж водопостачання. До вказаного Акту позивачем до ВОП «Лук`янівська» 01.08.2018 надано заяву із запереченнями стосовно складеного акту, зокрема, позивачем вказано, що внаслідок залиття потребує ремонту стеля 35 м.кв, стіни 75 м.кв. Крім того, позивач висловив свою незгоду з висновками комісії щодо визнання причин залиття, а саме щодо висновку комісії про те, що залиття квартири № 66 відбулось внаслідок порушення правил експлуатації [ADDRESS] . 06.08.2018 позивач додатково звернувся до відповідача з листом, в якому просив скласти новий акт та надати кошторис витрат, відповідно до яких визначається перелік відновлюваних ремонтних робіт. Вказаних дій відповідачем вчинено не було. Відповідно до Висновку експерта від 27.05.2019 № 48/8, вартість ремонтно-будівельних робіт, що необхідно провести для усунення наслідків та відновлення конструктивних елементів, опоряджувальних покриттів та інженерних мереж в приміщеннях квартири [ADDRESS] (розмір прямих збитків в частині нерухомого майна, завданих залиттям приміщень кв. 66) разом з ПДВ становить 96 753, 60 грн. Висновком також встановлено, що технічною причиною виникнення залиття приміщення № 66 є аварійна розгерметизація стояка системи холодного водопостачання, який належить до загальнобудинкових мереж і проходив транзитом через приміщення вбиральні квартири № 70 у зв`язку із його незадовільним технічним станом, викликаним наскрізною корозією труби. Організаційною причиною виникнення залиття приміщень кв. № 66 внаслідок аварійної розгерметизації стояка системи холодного водопостачання в приміщенні № 70 стало порушення вимог п. 14.1. Правил організацією, на балансі якої перебуває дана ділянка стояка системи холодного водопостачання. Висновок складений старшим науковим співробітником Українського науково-дослідного інститут спеціальної техніки та судових експертиз СБ України кандидатом технічних наук [PERSON] , кваліфікація судового експерта за спеціальностями: 10.5 «Дослідження причин та наслідків порушення вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці», 10.6 «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів», 10.10 «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд», (свідоцтво № 627, видане рішенням ЕКК СБУ від 24.12.2015, термін дії свідоцтва до 24.12.2020, свідоцтво № 620, видане рішенням ЕКК СБУ від 21.10.2015, термін дії свідоцтва до 21.10.2020, свідоцтво № 622, видане рішенням ЕКК СБУ від 21.10.2016, термін дії свідоцтва до 21.10.2021) на підставі заяви [PERSON] від 09.08.2018 про проведення комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи. Витрати, понесені позивачем за проведення експертного дослідження, відповідно до квитанції № 64 від 18.04.2019 становить 771, 05 грн. З огляду на вищевикладене, в судовому засіданні встановлено, що залиття квартири позивача сталось не внаслідок дій власника квартири № 70 , а внаслідок аварійної розгерметизації стояка системи холодного водопостачання в приміщенні № 70 та порушення вимог п. 14.1. Правил організацією, на балансі якої перебуває дана ділянка стояка системи холодного водопостачання. Вказана обставина відповідачем наданими до матеріалів справи доказами не спростована. Крім того, доказів невідповідності зазначеного Висновку вимогам чинного законодавства відповідачем також не надано, як не спростовано розміру завданої шкоди. Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону, виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення. Аварія - пошкодження, вихід з ладу, відмова, неможливість експлуатації внутрішньобудинкових систем, а також пошкодження несучих, огороджувальних та несучоогороджувальних конструкцій будівлі, які спричинили або можуть спричинити шкоду життю та здоров`ю людей, пошкодження майна, унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг споживачам (ч. 1 ст. 1 Закону). Згідно п. 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76 (далі по тексту - Правила), технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Відповідно до пп. 2.1.3. Правил, загальний огляд здійснюється комісією, до складу якої входять відповідні спеціалісти виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та представники громадських організацій, правління ЖБК та ОСББ. У разі необхідності до складу комісій можуть включатися спеціалісти - експерти проектних інститутів та спеціалізованих організацій. Відповідно до пп. 2.3.7. Правил, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства. Згідно пп. 2.1.4. Правил, профілактичні огляди жилих будинків та їх конструктивних елементів здійснюються відповідними спеціалістами виконавця послуг відповідно до встановленої періодичності. Згідно пп. 4.7.1. Правил, під час експлуатації жилого будинку повинен перевірятися стан таких елементів: сполучень площадок та маршів між собою і зі стінами, сталевих закладних деталей, кріплення поручнів, поверхонь сходів, стін металевих кліток, внутрішніх панельних стін із закладеними інженерними комунікаціями (водопровід, каналізація, внутрішній водостік, електрокабель та ін.). Згідно п. 1, 3 ч. 1 ст. 7 Закону Україи «Про житлово-комунальні послуги», споживач, зокрема, має правоодержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів , а також право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна). Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про жилотлово-комунальні послуги», обов`язок забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів покладено на виконавця комунальної послуги. Згідно Правил, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», утворене відповідно до рішення Шевченківської районної у м. Києві ради від 19.02.2007 № 187, та в подальшому перейменоване відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», віднесене до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Відповідно до Розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 «Про закріплення майна за Комунального підприємства «Керуюча дирекція» та рішення КМР від 09.10.2014 № 270/270«Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» відповідач здійснює господарське відання житлового фонду Шевченківського району м. Києва та обслуговування закріплених за ним житлових будинків. Житлові будинки, які знаходяться територіально у Шевченківському районі міста Києва, віднесені до сфери управління відповідача та передаються на його балансове утримання. Судом також встановлено, що відповідач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] . За таких обставин, саме на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» покладено обов`язок здійснювати господарське відання житлового фонду Шевченківського району м. Києва, та обслуговування закріплених за ним житлових будинків, в тому числі і житлового будинку [ADDRESS] , де сталась аварія. Крім того, саме відповідач мав своїм обов`язком здійснити всі необхідні заходи для належного обслуговування закріпленого за ним житлового будинку. Так, згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України). Суд враховує, що шкода заподіяна майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії (бездіяльність) останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди ( ст. 386 ЦК України). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 2 Постанови Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно із ч. 1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що саме внаслідок невиконання відповідачем свого обов`язку щодо обслуговування переданого на баланс останнього житлового будинку позивачу було завдано матеріальної шкоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума завданої матеріальної шкоди в розмірі 96 753, 60 грн. Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 967, 53 грн. та 771, 05 грн. витрат на підготовку експертного висновку. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved