Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 16 червня 1991 року в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області. В позовній заяві зазначено, що від спільного проживання сторони дітей не мають. Позивач з відповідачкою втратили взаєморозуміння та повагу, через те, що мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Їх світогляд та культурні цінності теж не співпадають, у них різні кола спілкування, різні життєві інтереси. Внаслідок цього вони з відповідачкою відчужилися один від одного, втратили взаємний інтерес, що призвело до фактичного припинення між ними сімейних відносин. Неодноразові спроби порозумітися та зберегти сім`ю не дали результату, а тому розірвання шлюбу є обдуманим кроком. Сторони фактично не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. Оскільки їх сім`я втратила цінність для них обидвох, то позивач бажає припинити шлюбні відносини. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Від представника позивача-адвоката Ігнатюк Л.В. до суду 12.04.2019 року поступила заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, збереження сім`ї вважає неможливим за жодних обставин, а тому строку для примирення просить не надавати. Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. До суду 23.05.2019 року від [PERSON] поступила заява про про те, що вона не заперечує проти задоволення позову про розлучення та на розвід згідна. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 16 червня 1991 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції, актовий запис № 7, що стверджено повторним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 15.10.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції. Від шлюбу у сторін дітей немає. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, сторони спільно не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що суду не відомо, яке прізвище відповідачка бажає залишити собі після розірвання шлюбу, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved