Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач), третя особа - Мохнацька сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області, про визнання недійсним заповіту. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 18 вересня 2017 року померла мати позивача [PERSON]. При житті, а саме 1 грудня 2016 року, [PERSON] склала заповіт, згідно з яким належний їй будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку заповіла відповідачу. Позивач вважала, що даний заповіт посвідчено з порушенням норм матеріального права, оскільки її мати не мала освіти, була неграмотною, не вміла ані писати, ані читати, а тому є всі підстави для визнання спірного заповіту недійсним. Позивач та її представник у судових засіданнях підтримали позов, просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач у судові засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 60). Представники третьої особи подали до суду письмові пояснення, а також заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 61). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є донькою позивачки та відповідно онукою [PERSON], показала, що її матір (позивач) нормально спілкувалася з [PERSON], однак у них бували сварки. Повідомила, що часто читала бабусі газети, листи, листівки. Коли вона була у 2 чи 3 класі школи бабуся їй повідомила, що не вміє писати та не знає літер. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є чоловіком позивача та відповідно зятем [PERSON], пояснив, що його родина весь час допомагала [PERSON] та її чоловікові, зокрема перекривали кришу, однак бували і сварки. Його теща [PERSON] була неписемною, їй допомагали знімати гроші, на старості вона мала склероз. Усіма справами керував її покійний чоловік, тобто батько позивача, оскільки [PERSON] нічого не знала, не вміла читати та навіть рахувати гроші. Свідок [PERSON], яка була подругою [PERSON], у судовому засіданні підтвердила, що остання писати і читати не вміла, все це за неї робив її покійний чоловік. Свідок [PERSON], яка є невісткою позивача, розповіла, що коли вона їздила до [PERSON] в гості, то остання просила їй почитати, розкласти таблетки. Покійний чоловік [PERSON] казав, що остання писати не вміє. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що коли їй було 6 чи 7 років, то вона часто зі своєю бабою ходила в гості до [PERSON] ЇЇ баба також була неписемною, однак намагалася навчитися, а [PERSON] казала, що навіть вчитися не хоче. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд встановив таке. Позивач є донькою [PERSON], що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про народження позивача від 27 вересня 2003 року серії 1-СР № 135486 (а.с. 6). 18 вересня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19 вересня 2017 року серії І-СР № 308094 (а.с. 4). 1 рудня 2016 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та зареєстрований в реєстрі за № 6 (а.с. 5, 44), згідно з яким належний їй будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку заповіла відповідачу. Зі змісту вказаного заповіту вбачається, що він прочитаний [PERSON] вголос в присутності секретаря Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. При цьому секретарем Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області у заповіті зроблено запис про те, що заповіт записаний нею зі слів [PERSON], до підписання прочитаний уголос [PERSON] і власноручно нею підписаний. Разом з тим з показів свідків, допитаних у судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] була неписемною та не вміла читати. Вказані вище обставини також підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, зокрема листом відділу освіти Чорнобаївської РДА від 13 жовтня 2017 року № 1393 про те, що відділ освіти не володіє інформацією про функціонування в с. Мохнач до 1 вересня 1988 року (а.с. 12) закладу освіти; листом архівного сектору Чорнобаївської РДА від 22 листопада 2017 року № 127 про відсутність відомостей про здобуття [PERSON] початкової чи будь-якої іншої освіти (а.с. 30); листом Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 18 жовтня 2017 року № 277, згідно з яким будь-які підтверджуючі документи про початкову чи будь-яку іншу освіту в сільській раді відсутні, крім погосподарських книг, де в графі освіта є відмітка «початкова» (а.с. 28). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що підпис [PERSON] у спірному заповіті є візуально різним, ніж підписи, що містяться в договорі оренди належної їй земельної ділянки від 27 червня 2012 року (а.с. 10), акті прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 27 червня 2012 року (а.с. 49), акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16 вересня 2011 року (а.с. 50), додатковій угоді до договору оренди земельної ділянки від 16 травня 2013 року (а.с. 51). При цьому підписи у перерахованих документах, окрім спірного заповіту, візуально схожі з підписом її чоловіка [PERSON], які міститься в договорі оренди належної йому земельної ділянки від 27 червня 2012 року (а.с. 52), акті прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 27 червня 2012 року (а.с. 54), акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16 вересня 2011 року (а.с. 55), додатковій угоді до договору оренди земельної ділянки від 16 травня 2013 року (а.с. 56). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1248 ЦК України якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Статтею 1253 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених абз. 3 ч. 2 ст. 1248 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Згідно з абз. 7 і 8 п. 1.4 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування (затверджений наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5) якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути посадова особа органу місцевого самоврядування, яка посвідчує заповіт, спадкоємці за заповітом, члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом, особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.6 розділу II цього Порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про нотаріат» якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено. Виходячи з досліджених судом письмових доказів та показів свідків, з яких вбачається, що [PERSON] була неписемною та не вміла читати, суд дійшов висновку, що остання не могла прочитати заповіт самостійно уголос, як про те зазначено у тексті спірного заповіту. При цьому текст спірного заповіту не містить відомостей про присутність свідків під час його посвідчення. Наявні в матеріалах справи письмові пояснення третьої особи про те, що у погосподарських книгах міститься відмітка про наявність у [PERSON] початкової освіти, а також про те, що остання при житті самостійно отримувала пенсію, проводила виписку преси, проводила оплату комунальних послуг, самостійно викликала швидку не спростовують висновків суду. Згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Частиною 2 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, з-поміж іншого, може бути визнання правочину недійсним. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, покази свідків, враховуючи визнання позову відповідачем, а також відсутність у третьої особи заперечень проти позову, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати спірний заповіт недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved