Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа: Новомосковська міська державна нотаріальна контора, яким в остаточній редакції просив: - визначити частки [PERSON] та [PERSON] в спільному сумісному майні: домоволодінні [ADDRESS] - рівними, в розмірі по ? частині вказаного домоволодіння кожного; - встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року; - визнати за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS] яке складається з: будинку літ. «А», сіней літ. «а», тамбура літ. «а1», сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», споруджень №№ 1-4. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що він є сином від першого шлюбу [PERSON], померлої [INFO] року. 12.05.1967 року його мати вдруге вийшла заміж та зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO] після чого обрала його прізвище. В період їх шлюбу, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10.09.1969 року, [PERSON] було надано земельну ділянку, площею 600 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS]. На даній земельній ділянці його мати разом з [PERSON] за сумісні кошти, побудували житловий будинок. Крім того, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 30.05.1988 року належало домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], яке вже після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, [PERSON] подарував своїй доньці [PERSON] Позивач зазначає, що частка його матері в домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS], складала ? його частини. [INFO] року мати позивача - [PERSON] померла. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є позивач та його сестра [PERSON]., які до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталися, оскільки після смерті матері, за їхньою домовленістю було прийняте рішення щодо розподілу спадкового майна, а саме що домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] залишиться його сестрі [PERSON] а домоволодіння розташоване по [ADDRESS] після смерті [PERSON] залишиться позивачу. Про це казав і сам [PERSON] родичам під час поховання матері. Після смерті матері, позивач одразу вступив в управління спадковим майном, щодо домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], ще до спливу шести місяців, робив ремонт в будинку, ремонтував дах, та проводив дрібний ремонт дворища, засаджував город, постійно відвідував та доглядав [PERSON] до дня його смерті, і хоронив, як свою матір, так і допомагав у похованні [PERSON], а через свою необізнаність, вважав, що взагалі не обмежений будь-яким строком. В квітні 2014 року помер чоловік матері - рідний батько відповідача [PERSON]. - [PERSON] Після його смерті позивач в травні 2014 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, але постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що [PERSON]. за цей час відмовилася від будь-яких домовленостей, і намагається успадкувати все домоволодіння [ADDRESS] За таких обставин позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх невизнаних і оспорюваних прав. В судовому засідання позивач позов підтримав, просив його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в позовній заяві. Також зазначив, що у батьків було два будинки. Його вітчим - [PERSON] казав йому, що новий будинок, розташований за адресою:в [ADDRESS],буде належати [PERSON], оскільки вона є його рідною донькою. А будинок [ADDRESS] - позивачу. Мати померла перша, після смерті якої до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини ні позивач, ні [PERSON]., ні батько не зверталися. Мати померла в [INFO] тобто 12 років спору з цього приводу не було. Сварки почалися після смерті [PERSON] Матір позивач ховав разом з сестрою і онуком, кошти витрачали спільно. Після смерті матері в [ADDRESS] лишились його речі - антресоль від меблів. Після смерті матері він в будинку не мешкав, але з'являвся і допомагав по господарству.Позивач також зазначив, що перед смертю [PERSON], а саме в період з 14 березня по 14 квітня, він був у нього три рази. Він не доглядав батька перед смертю, але його дружина з донькою перед смертю матері робили ремонт. Про шестимісячний строк на прийняття спадщини він не знав. Представник позивача [PERSON] позов також підтримала, просила його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON]. позов не визнала, просила суд в його задоволенні відмовити. На підтвердження своїх заперечень відповідачка пояснила, що позивач дійсно допомагав їй. Однак, вона ображена на брата, бо останній зневажливо ставився до її батька, який був позивачу не рідний. Домовленості щодо розподілу спадщини не було. В 2004 році вона вважала себе єдиною спадкоємицею. У неї дійсно була розмова з її батьком, якому вона сказала, що їй достатньо її будинку, а [PERSON] вона не залишить. Але пізніше у неї з братом змінилися стосунки. Дійсно позивач надавав допомогу[PERSON]., але приблизно в 2012-2013 рр. батько вже не запрошував [PERSON]. Під час поховання, організаційні моменти були на відповідачці, [PERSON] купив труну і заказав яму. Всі інші витрати були на ній. Через півтора роки [PERSON] встановив пам'ятник. Представник третьої особи - Новомосковської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. В судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON] Так, [PERSON]. пояснила, що [PERSON] та [PERSON]. її сусіди. [PERSON] це її сусідка, мати сторін, дружина [PERSON] Знає сусідів з 1968 р., постійно спілкувалися. На похороні [PERSON] батько озвучив, що однин будинок буде належати [PERSON], а інший, який побудувалипо [ADDRESS] - [PERSON]. Це було сказано в присутності сусідів. Це говорив [PERSON] Після смерті [PERSON] вона бачила [PERSON], який чинив насос та фонтан в дворі у [PERSON] [PERSON]. пояснила, що [PERSON] та [PERSON]. їй є двоюрідними братом і сестрою. Домовленість щодо розподілу спадкового майна дійсно була. [PERSON] була рідною донькою і батьку, і матері, а [PERSON] лише матері. Мати хотіла, щоб один будинок залишився [PERSON], а інший [PERSON]. Вони це завжди обговорювати по родинному. Коли вони клеїли в [PERSON] будинку шпалери, [PERSON] за обідом сказала [PERSON], що вони з батьком хочуть залишити цей будинок їй, а інший буде [PERSON]. Перед смертю [PERSON] знаходилась у її матері - [PERSON]. У [PERSON] були підозри на онкологічну хворобу, через що остання сказала її матері, що вона дуже переживає за [PERSON] і попросила відвезти її до нотаріуса. Але [PERSON] приїхав і сказав матері, що рано їй до нотаріуса, спочатку потрібно обстежитися і встановити діагноз хвороби. Після смерті матері позивач провідував батька, завжди допомагав йому при необхідності. [PERSON] матері обіцяла, що один з будинків буде [PERSON]. [PERSON] показала, що [PERSON] та [PERSON]. йому знайомі, бо він був добре знайомий з їх батьками. [PERSON] знає давно, вони постійно спілкувалися з цією родиною, він був у неї в лікарні. Там вона сказала, що їй дуже погано, і просила свого чоловіка [PERSON], щоб її син [PERSON] успадкував [ADDRESS], оскільки [PERSON] належить будинок № 24. [PERSON] відповів «Так».Після поховання своєї дружини, [PERSON] озвучив всім, що [ADDRESS] він відпише [PERSON], оскільки це воля його дружини - [PERSON] Батьку допомагав [PERSON], а [PERSON] ні. Після смерті [PERSON], [PERSON] продовжував допомагати. Помини на рік матері провели за кошти [PERSON], останній також поставив за свої кошти пам'ятник. [PERSON] на кожне прохання батька все робив на городі, на подвір'ї. Після смерті [PERSON], [PERSON] за зазначеною адресою не був. [PERSON]. пояснив, що [PERSON] та [PERSON]. його племінники, [PERSON] двоюрідний брат. Дружину [PERSON] - [PERSON] знав. [PERSON] - син [PERSON]. Після похорону [PERSON] казав, що хоче будинок переписати на [PERSON], оскільки [PERSON] один будинок подарували, а інший по справедливості повинен лишитись [PERSON]. Свідок [PERSON]. пояснив, що він вже 8 років проживає в [ADDRESS]. Позивача він не знає, відповідачка його сусідка. В будинку [ADDRESS] мешкав дядько [PERSON] Позивача в дворі батька він ніколи не бачив. Забір між ним та домоволодінням [PERSON] ремонтували сам [PERSON] з відповідачкою. З [PERSON] він спілкувався як сусід, раз в тиждень. В будинку бував не часто, близько 1-2 рази на рік. Дружину [PERSON] - [PERSON] він не знає. [PERSON] знає, бо вона часто бувала у батька, доглядала його. Дядько [PERSON] нічого не говорив про сина. Свідок [PERSON] показала, що вона є квартиронаймачем у [PERSON]., яка є її подругою вже 11 років. В квітні 2015 року до неї звернулася [PERSON]., яка попросила пожити в її будинку, оскільки потрібно доглядати за будинком. Будинок був в занедбаному стані. Ремонту не було 10-15 років. Вода проведена не була. Вона особисто була знайомаз [PERSON] Він часто до неї звертався, бо вона швачка і надавала йому відповідні послуги.[PERSON] пам'ятає, але не сильно. З [PERSON] особисто не знайома. В 2006 році знову переїхала до батьків і познайомилася з [PERSON]., після чого частіше стала спілкуватися і з дідом [PERSON] В 2010 році вона переїхала в будинок по [ADDRESS] після чого продовжували спілкуватися, але рідше. Про смерть [PERSON] вона дізналася від батьків. З 2010 року у разі необхідності, дід [PERSON] звертався через [PERSON]. Перед тим як помер, [PERSON] мешкав у [PERSON]. Коли вона переїхала проживати в будинок по [ADDRESS] вона рідко стала спілкуватися з [PERSON]. Ні на похороні, ні на 9, 40 днів вона не була. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] її брат, [PERSON]. подруга. З 2003 року знає останню і її батька. Вони часто спілкувалися, бо поряд мешкали. До діда [PERSON] вона приходила його підстригати, інколи він сам приходив. [PERSON] часто просила допомогти прибратися у батька. Вона допомагала, оскільки дружили з [PERSON]. Разів 5 бачила [PERSON] у [PERSON]. На городі у дідуся не бачила жодного разу. В лютому 2014 року - [PERSON]. зламала руку, а навесні дідусь вже мешкав у [PERSON] в її будинку. Дідусь міг обходитись і без сторонньої допомоги. Позивача за цей час вона ні разу не бачила. Організацію похорон на себе взяла вона. Обмити, одягнути не було кому. [PERSON] було дуже погано через смерть батька. Кошти давала [PERSON] - донька [PERSON]. Три тисячі гривень вона з донькою [PERSON] - [PERSON] позичили у матері майбутнього чоловіка (майбутньої свекрухи). Одну тисячу гривень дав [PERSON], а затрати склали 6 500,00 грн. [PERSON] просила у [PERSON] кошти і він дав 1 000,00 грн. На 9-ть днів, на поминки вона прийшла до [PERSON]. Там був [PERSON], вони з'ясовували стосунки з приводу розподілу спадщини. [PERSON] мешкав в без зручностей, без ремонту. Стіни потріскані, газ був, але відключили. Водопостачання не було. В будинку у [PERSON] були всі зручності. Але [PERSON] влаштовували такі умови, бо він хотів жити сам. Про дружину [PERSON] нічого не відомо. [PERSON] про матір нічого не розповідала. У [PERSON] [PERSON] одна рідна донька.Вона була свідком розмови (з'ясування стосунків між сторонами) з приводу спадщини. [PERSON] сказав, що претендує на мамину частину. Але, якщо з [PERSON] вони мирним шляхом не домовляться, то він буде вирішувати це питання в судовому порядку. Суд, вислухавши учасників процесу, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є сином від першого шлюбу [PERSON] (а.с.7). 12.05.1967 року його мати - [PERSON] вдруге вийшла заміж та зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого обрала його прізвище (а.с.8, 9). Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10.09.1969 року, [PERSON] було надано земельну ділянку площею 600 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). Суду надано схематичний план (схема) на житловий [ADDRESS] (а.с.12). Згідно копії запису акта смерть № 152 від 10.02.2003 року [PERSON] померла [INFO] року (а.с.13). Суду надано постанову державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку [ADDRESS] в м. Новомосковську Дніпропетровської області після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.15). На запит суду Новомосковською державною нотаріальною конторою надано копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, згідно якої до нотаріальної контори звернулися із заявами про прийняття спадщини після його смерті, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] в м. Новомосковську Дніпропетровської області [PERSON] 04.10.2014 року та [PERSON]. 11.10.2014 року(а.с.36). Згідно інвентарних справ КП «Новомосковське МБТІ» ДОР» на домоволодіння [ADDRESS] [PERSON], зокрема, належав на праві власності житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.05.1988 року (а.с.55-67). Суду надано також технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS], який складений на ім'я [PERSON] (а.с.110). Згідно договору дарування жилого будинку від 28.12.2004 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від30.12.2004 року [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] (а.с.68-69). Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставі, не заборонених законом. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України , якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР , у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, за змістом указаної норми ЦК України 2003 року застосовується до спадщини, яка відкрилася, але була прийнята спадкоємцями після 01 січня 2004 року; якщо спадщина була прийнята до 01 січня 2004 року, застосовується ЦК УРСР (у редакції 1963 року). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання, що до правовідносин, які виникли між сторонами слід застосовувати норми ЦК УРСР (у редакції 1963 року), оскільки предметом спору є спадщина, яка відкрилась [INFO] року, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року і яку фактично прийняв [PERSON], шляхом вступу у володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном та (або) подання нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Як видно з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року ніхто не звертався, але спадщину у вигляді частки домоволодіння, розташованого за адресоюДніпропетровська область, м.Новомосковськ, [ADDRESS], фактично прийняв [PERSON], шляхом вступу у володіння спадковим майном (та обставина, що після смерті дружини [PERSON] мешкав у спірному домоволодінні за адресою: [ADDRESS], сторонами не заперечувалась та підтверджується свідченнями свідків та матеріалами спадкової справи (а.с.36)). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. В той же час, в порушення вимог вищезазначених норм, позивачем [PERSON] суду не надано доказів того, що після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, він вступив у володіння чи користування будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Судом приймаються до уваги свідчення свідків, які зазначили, що декілька разів бачили позивача, який ремонтував колонку, але навіть сам позивач підтвердив ту обставину, що у спірному домоволодінні після смерті матері він не мешкав, а дані дії були відповідною допомогою [PERSON], що не може бути розцінено судом, як дії, які свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном, зокрема, спірним домоволодінням. Крім того, дії, передбачені ст. 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) повинні бути вчинені не будь-коли, а протягом строку, встановленого законом, тобто протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Позивачем же доказів зазначеної обставини, в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України суду не надано. Щодо визначення частки [PERSON] та [PERSON] в спільному сумісному майні - домоволодінні [ADDRESS] - рівними, а саме в розмірі по ? частині вказаного домоволодіння кожного, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач же, на даний момент, не будучи спадкоємцем вищезазначеного майна, не є особою, права якої порушені, а відтак, у контексті вимог ст. 3 ЦПК, ст. 15 ЦК України в даному випадку не є належним позивачем. З цих же підстав не підлягає задоволенню і позовна вимога щодовизнання за [PERSON] права власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS] яке складається з: будинку літ. «А», сіней літ. «а», тамбура літ. «а1», сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», споруджень №№ 1-4. Враховуючи встановлені судом обставини, а також зазначені позивачем підстави позову, позов не підлягає задоволенню. Щодо наявності домовленості між позивачем, відповідачем та померлим [PERSON] щодо розподілу майна між дітьми, то суд вважає, що її наявність знайшла своє підтвердження під час розгляду даної справи (її наявність підтвердиди свідки, як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача), але, на перконання суду дана обставина не стосується предмету доказування, а відтак судом не приймається до уваги. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed