Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство «Луцькводоканал» (далі - КП «Луцькводоканал»). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення вимог державних будівельних норм та проекту КП «Луцькводоканал» здійснила прокладання мереж водопроводу та каналізації до належної їй частини будинку по [ADDRESS], внаслідок чого з?явилися неприємні запахи, що спричинило порушенням правил добросусідства та порушення прав позивача, як фактичного користувача сусідньої земельної ділянки. На підставі наведеного, просить суд, усунути перешкоди в користуванні майном шляхом зобов?язання відповідача ліквідувати порушення водопровідної та каналізаційної мереж, що підведені до належної їй частини вищевказаного житлового будинку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві, суду пояснив, що перешкоди у користуванні майном, полягають у наявності неприємних запахів із каналізаційної мережі, прокладеної відповідачем. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених в письмових запереченнях проти позову. Просив суд, відмовити в задоволенні позову. Представники третьої особи Мисюк Г.І., [PERSON]., кожен зокрема, в судовому засіданні заперечили щодо позовних вимог, вказавши, що прокладення відповідачем водопровідної та каналізаційної мереж не порушує будь-яких прав позивача. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст..391 ЦК України, ч. 2 ст.152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) в їх системному зв?язку, власник майна, в тому числі і земельної ділянки, або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав, у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.1 ст.103, ст..104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Судом встановлено, що позивач та відповідач на підставі договору дарування від 19.01.1999 року являються співвласниками відокремлених частин житлового будинку по [ADDRESS], зокрема, позивачу належить 38/100 частин будинку та присвоєна нумерація - квартира №2, а відповідачу належить 62/100 частин будинку та присвоєна нумерація - квартира №1 (а.с. 6, 7, 40, 44). Відповідач являється власником земельної ділянки площею 0,0428 га, яка виділена для обслуговування належної їй частини житлового будинку (а.с.56). Позивач належним чином не оформив свого права власності чи користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування своєї частини будинку, в порядку, передбаченому ст.ст. 125, 126 ЗК України (а.с.22) Судом встановлено, що відповідач на підставі розробленого КП «Луцькводоканал» проекту здійснила прокладання мережі водопостачання та каналізації до належної їй частини будинку по належній їй земельній ділянці та ділянці спільного користування (а.с.47, 48). В ході виконання вищевказаних робіт, відповідачем допущено незначне відхилення від проекту, що встановлено працівниками КП «Луцькводоканал» (а.с.12) та схематично вказано на топографо-геодезичній зйомці (а.с.46, 47). В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що за наслідками відхилення відповідачем від вимог проекту, йому створюються перешкоди у користуванні своїм майном, зокрема, наявні постійні неприємні запахи від каналізації. Проте, всупереч ст. 60 ЦПК України позивач не довів та не підтвердив жодними належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог Із листа КП «Луцькводоканал» від 13.03.2012 року, вбачається, що підприємством прийнято в експлуатацію прокладені відповідачем мережі водопроводу та каналізації, а наявність у зв?язку із існуванням таких інженерних мереж неприємних запахів не знайшли свого підтвердження (а.с.57). Допитаний в якості свідка представник КП «Луцькводоканал» [PERSON]., суду показав, що у зв?язку із зверненнями позивача, особисто виїзджав у складі комісії підприємства для огляду прокладених [PERSON] мереж водопроводу та каналізації, будь-які неприємні запахи за наслідками укладення та функціонування таких мереж були відсутні, каналізаційні люки щільно закриті та виконані на рівні земельної ділянки. Крім того, сам позивач в судовому засіданні ствердив той факт, що не звертався до органів санепідемстанції із будь-якими зверненнями щодо наявності неприємних запахів із мереж водопроводу та каналізації, прокладених відповідачем. Незначне відхилення відповідачем від вимог проекту при прокладанні мереж водопроводу та каналізації в даному випадку не порушує будь-які права позивача, так як інженерні мережі прокладені по земельній ділянці, що не перебуває у власності або титульному користуванні позивача. Таким чином, суд вважає, що позивачем належним чином не доведено факт порушення його прав з боку відповідача. Враховуючі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed