Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просив: шлюб між ним, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 05.08.1999 року відділом державної реєстрації цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №33 - розірвати. Судові витрати просив не відшкодовувати. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 05.08.1999 року між ним та відповідачем відділом державної реєстрації цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №33, прізвище після одруження дружини «Кавко». В шлюбі перебувають вперше, від даного шлюбу дітей не мають. Спільне сімейне життя погіршилося з дня укладення шлюбу, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Подружні відносини та сімейне життя між ними припинилися з кінця 1999 року, коли відповідач виїхала до республіки Казахстану на заробітки. На даний час відповідач та позивач між собою не спілкують, що в кінцевому результаті призвело до того, що вони стали чужими людьми. Кожен з них по-різному дивиться на головні критерії шлюбу, життя та сімю. Відповідач постійно стала нехтувати сімейними цінностями, сталось це через те, що вони виявились різними людьми з своєрідними характерами. Тому фактичним мотивом (причиною) розірвання шлюбу між ними є розбіжність життєвих інтересів, відмінність характерів тощо. На даний момент між ними спільного господарства не ведеться та сумісне проживання з причини відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблемам кожного, відсутності сімейного вогнища між ними, та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору про розділ майна, що є їхньою сумісною власністю, на даний час не мас. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам кожного із них. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені, через канцелярію суду представник позивача подав заяву, в якій просив справу розглянути без їх участі та зазначив, що позов підтримують в повному обсязі і просять його задовольнити, та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до приписів ст. 128 ч. 11 ЦПК України. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача та його представника на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 05.08.1999 р. між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області (актовий запис № 33), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 174346, виданим повторно 26.01.2018 року (а.с. 5-6). Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спір щодо поділу майна відсутній. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved