Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO] у м.Макіївка Донецької області, відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Макіївським міським відділом ЗАГС Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис про смерть [NUMBER] від 16.03.2018 року. Заявник вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Просить встановити факт смерті [PERSON], яка настала [INFO] в м.Макіївка Донецької області. Встановлення даного факту потрібно заявнику для отримання належного свідоцтва про смерть. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений. Подав заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, клопотань не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Заявник [PERSON] народився [INFO] та згідно копії свідоцтва про народження його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Остання народилась [INFO] в с.Греблі Семенівського району Полтавської області (а.с.7) З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON]. Свідоцтво про смерть останньої серії [NUMBER] видано 16.03.2018 року Макіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (а.с.3). 14.08.2018 року Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» (а.с. 4). Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 315 ч.2 ЦПК України). Статтею 317 ч.1 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Положеннями ч.2 ст.319 ЦПК України передбачено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 14 серпня 2018 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті останньої пред»явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 № 545. Тобто орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Макіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис про смерть №516 від 16.03.2018 року про смерть [PERSON], яка померла [INFO] у м.Макіївка Донецької області - на тимчасово окупованій території України, не створює правових наслідків. Однак, факт смерті [PERSON], саме [INFO] в м.Макіївка Донецької області, знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Отже, оскільки заявник не має можливості надати до Інгулецького районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області документи, передбачені законодавством України та які необхідні йому для отримання належного свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України [PERSON] необхідно встановити факт смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] в м.Макіївка Донецької області. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі ч.4 ст.317 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved