Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Слаф Реагент» про стягнення 1027817,04 грн. заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.03.2011 року між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Слаф Реагент» було укладено кредитний договір № 44/11-KL. 24.09.2014 року між ПАТ «Златобанк» та тим було укладено договір застави майнових прав № 44/11-KL/S-6 за умовами якого [PERSON] став майновим поручителем ТОВ «Слаф Реагент» перед кредитором ПАТ «Златобанк» за кредитним договором від 14.03.2011 року № 44/11-KL. Предметом договору застави були майнові права грошові кошти [PERSON] , які були розміщені на депозитному рахунку ПАТ «Златобанк». В зв`язку з неналежним виконанням ТОВ «Слав Реагент» боргових зобов`язань за кредитним договором, 06.12.2015 року останнім на адресу ПАТ «Златобанк» було направлено клопотання з проханням зарахувати майнові права за договором банківського вкладу № 069550 від 24.09.2014 року та договору застави майнових прав від 24.09.2014 року № 44/11-KL/S-6 в рахунок заборгованості ТОВ «Слаф Реагент» за кредитним договором від 14.03.2011 року № 44/11-KL. 09.01.2015 року ПАТ «Златобанк» було здійснено звернення стягнення на предмет застави майнових прав [PERSON] шляхом договірного списання в сумі 180181,78 доларів США, що на день списання становило 2837817,04 грн. та 09.01.2015 року позивачем на адресу ТОВ «Слаф Реагент» було направлено повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні. Зазначив, що починаючи з 05.03.2015 року відповідачем частково було здійснено погашення заборгованості на загальну суму 1810000,00 грн. Таким чином, зазначив, що у відповідності до ст. 556 ЦК України з відповідача на його користь підлягає стягненню заборгованість в розмірі 1027817,04 грн. та судові по сплаті судового збору покласти на відповідача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач ТОВ «Слаф Реагент» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявку суду не повідомила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що між 14.03.2011 року між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Слаф Реагент» було укладено кредитний договір № 44/11-KL. 24.09.2014 року між ПАТ «Златобанк» та [PERSON] було укладено договір застави майнових прав № 44/11-KL/S-6 за умовами якого [PERSON] став майновим поручителем ТОВ «Слаф Реагент» перед кредитором ПАТ «Златобанк» за кредитним договором від 14.03.2011 року № 44/11-KL. Предметом договору застави були майнові права грошові кошти [PERSON] , які були розміщені на депозитному рахунку ПАТ «Златобанк». В зв`язку з неналежним виконанням ТОВ «Слав Реагент» боргових зобов`язань за кредитним договором, 06.01.2015 року ТОВ «Слаф Реагент» на адресу ПАТ «Златобанк» було направлено клопотання з проханням зарахувати майнові права за договором банківського вкладу № 069550 від 24.09.2014 року, що укладений з [PERSON] та за договором банківського вкладу № 068670 від 16.09.2014 року, що укладений з [PERSON] в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Слаф Реагент» за кредитним договором № 44/11-KL від 14.03.2011 року. 09.01.2015 року ПАТ «Златобанк» було здійснено звернення стягнення на предмет застави майнових прав [PERSON] шляхом договірного списання грошових коштів в сумі 180181,78 доларів США, що на день списання становило 2837817,04 грн. (а.с. 16). 09.01.2015 року позивачем на адресу ТОВ «Слаф Реагент» було направлено повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні (а.с.17-18). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Так, у зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань перед банком, банк реалізував своє право звернення стягнення на предмет застави шляхом звернення стягнення на депозит, внаслідок чого здійснив переказ відповідної суми з вкладного (депозитного) рахунку [PERSON] та спрямував грошові кошти, отримані в результаті звернення стягнення на предмет застави, на задоволення вимог щодо виконання зобов`язань, що випливали з кредитного договору № 44/11-KL від 14.03.2011 року. Згідно ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним. При цьому, відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 23.09.2015 року по справі № 6-466цс15, правовий аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов`язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов`язанні внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Згідно листа АТ «Златобанк» № 20 від 12.01.2015 року, встановлено, що поручитель [PERSON] виконав в повному обсязі всі кредитні зобов`язання ТОВ «Слаф Реагент» (а.с. 19). Отже, враховуючи те, що [PERSON] в повному обсязі виконав всі кредитні зобов`язання ТОВ «Слаф Реагент» перед ПАТ Златобанк» за кредитним договором, то до нього, як до поручителя, що виконав всі кредитні зобов`язання за боржника, перейшли усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в т.ч. право на зворотню вимогу (регрес) до боржника. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем з період з 05.03.2015 року по 29.05.2017 року в добровільному порядку було сплачено грошові кошти в сумі 1810000,00 грн. Таким чином на день подачі позову заборгованість ТОВ «Слаф Реагент» перед позивачем становить 1027817,04 грн., будь-яких доказів, які б спростовували вказану заборгованість, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та те, що відповідач та його представник не подали суду відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути сплачений судовий збір в сумі 9605,00 грн. На підставі ст.ст. 512, 526, 543, 553, 554, 556, 559, 1049 ЦК України,

Outcome: approved