Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеним позовом. Мотивує тим, що 07 грудня 2019 року між ним та відповідачкою укладено попередній договір купівлі-продажу будинку в [ADDRESS] . За умовами такого, передав третій особі [PERSON] грошову суму (завдаток) в розмірі 500 ( п`ятсот) доларів США та 5 (п`ять) тисяч гривень як зобов`язання укладення основного договору з відповідачем [PERSON] до 31 грудня 2019 р.. Однак, укладання основного договору купівлі - продажу не відбулось, оскільки у даному будинку є зареєстровані члени родини відповідача, а саме неповнолітній [PERSON] та [PERSON] . На неодноразові звернення в добровільному порядку вирішити даний спір, можливість впустити позивача разом з родиною проживати у спірному будинку до вирішення виписки членів родини відповідача, відповідач відмовилась. Також неодноразово пропонував відповідачу, за взаємною згодою відмовитися від укладеного основного договору купівлі-продажу і повернути сплачені кошти ( завдаток), однак безрезультатно. Просить суд визнати недійсним попередній договір купівлі-продажу будинку, стягнути з відповідачки в його користь 1000 (одну тисячу) доралів США та 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодування матеріальної шкоди, також 10 000 (десять тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди та 840,80 гривень сплаченого судового збору. В підготовчому судовому засіданні 22.10.2020 року позивач частково зміни позовні вимоги, оскільки відповідач повернула йому 500 доларів США. Просить суд стягнути з останньої 5000 гривень та суму сплаченого судового збору. Від решти позовних відмовляється. Позивач до початку судового засідання подав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, змінені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. Відповідач, будучи повідомлена про час та місце слухання справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Третя особа також подала суду письмову клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, заперечень проти змінених позовних вимог немає. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення відповідача і третьої особи проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1ст.2\~ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилом ч.1\~ст.13 ЦПК України\~розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, згідно зі\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути: відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.\~\~ Судом встановлено, що 07 грудня 2019 року сторони уклали попередній договір купівлі-продажу будинку в [ADDRESS] . Згідно такого відповідач [PERSON] (продавець) продає позивачу [PERSON] (покупець) вказаний вище житловий будинок з земельною ділянкою за 21500 доларів США. В підтвердження укладення договору та з метою забезпечення його виконання позивач передав відповідачу грошову суму в розмірі 500 доларів США та 5000 гривень. Крім того, сторони домовилися що від імені продавця [PERSON] діє [PERSON] , яка в подальшому в договорі зазначені як продавець. Остання і підписала означений договір. На виконання даного договору позивач передав третій особі [PERSON] грошову суму (завдаток) в розмірі 500 (п`ятсот) доларів США та 5 (п`ять) тисяч гривень та в подальшому зобов`язувалися укласти основний договір з відповідачем [PERSON] до 31 грудня 2019 р. Однак, укладання основного договору купівлі - продажу не відбулось, оскільки у даному будинку зареєстровані члени родини відповідача, а саме онук неповнолітній [PERSON] та невістка [PERSON] . На неодноразові звернення позивача в добровільному порядку вирішити даний спір, можливість впусти проживати у спірний будинок, до вирішення питання виписки членів родини відповідача з будинку, остання відмовилась. Згодом відмовилась і від укладення основного договору купівлі-продажу (усно) і повернення позивачу сплачених коштів (завдатку). Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Судом встановлено що основний договір купівлі - продажу не укладено (термін до 31 грудня 2019 р) Відповідно до попереднього договору сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення Основного договору, передбаченого Попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням. Також у попередньому договорі зазначено, що у випадку, якщо продавець необґрунтовано відмовляється від укладення Основного договору з покупцем, то продавець зобов`язаний повернути покупцеві суму грошових коштів. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved