Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.10. 2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики згідно якого Відповідач отримав від нього грошові кошти у сумі 5850 (п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят) доларів США, з умовою їх повернення до 10.11. 2014 р. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. Кошти передавалися для відповідача у присутності свідка, [PERSON] 03 березня 2016 року на адресу відповідача надсилався лист-претензія з вимогою про повернення вказаного боргу, однак так і лишився без задоволення. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики у сумі 5850 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 145348 (сто сорок п'ять тисяч триста сорок вісім) гривень 51 копійка (згідно офіційного курсу НБУ станом на 06.07.2016), а із урахуванням встановленого індексу інфляції, що становить 235424 (двісті тридцять п'ять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 84 копійки та три відсотки річних від вищевказаної суми, а саме: 7586 (сім тисяч п'ятсот вісімдесят шість) гривень 00 копійок, а всього: 243010 (двісті сорок три тисячі десять) гривень 84 копійки, та понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 2430,12 гривень. Представник позивача в судове засідання подав заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, підтримав позов в межах доводів позовної заяви та просив позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся рекомендованою кореспонденцією, а тому вважається повідомленим належним чином. Заяви щодо розгляду справи в його відсутність суду не надав, про причину неявки суду не повідомив. Письмових заперечень до суду не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.169 ЦПК України з постановленням заочного рішення згідно до ст.224-228 ЦПК України проти чого не заперечує представник позивача. Дослідивши письмові матеріали по справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що згідно наданої суду оригіналу розписки підтверджується, що [PERSON] взяв у [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 5850,00 дол. США , з зобов'язанням повернути вказані вище кошти у строк до 10.11.2014 року. 03 березня 2016 року на адресу [PERSON] надсилався лист-претензія з вимогою про повернення вказаного боргу. Доказів того, що за вказаною розпискою [PERSON] повернув кошти [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст.. 533 ЦК грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземнійвалюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частина 1 ст. 1049 ЦК України встановлює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Боргова розписка знаходиться у кредитора та надана в оригіналі для огляду судом і приєднана до матеріалів справи, що також слугує підтвердженням невиконання боржником свого зобовязання в повному обємі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Таким чином, сукупністю достовірно встановлених судом доказів доведено, що внаслідок неправомірних дій позичальником було порушено договір позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, за договором позики було взято у борг 5850 доларів США, а тому, суд прийшов до висновку, що офіційний індекс інфляції це знецінення зниження купівельної спроможності грошової одиниці України - гривні, а не іноземної валюти, тому долар США у борговому зобовязанні індексації не підлягає.\~ За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що вимога в частині стягнення інфляційних витрат в сумі 235424,84 грн., 3% річних в сумі 7586,00 грн. до задоволення не підлягає. Суд прийшов до висновку, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача борг в сумі 5850 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на день постановлення рішення складає 158\~652,00грн. (згідно офіційного курсу НБУ станом на 06.03.2017р. 27.12 грн. за один долар). На підставі ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають до стягнення з відповідача судові витрати у виді судового збору в сумі 1586,52грн. , понесені позивачем, та підтверджені документально. На підставі вищевикладеного ст.ст. 526, 533, 545, 625, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: partial