Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду з даним позовом в інтересах [PERSON] до Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.10.2014 року померла мати [PERSON] - [PERSON], яка на момент смерті проживала за адресою: [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не залишила, єдиним спадкоємцем померлої першої черги за законом є її донька [PERSON] У встановлений законом строк [PERSON] подала державному нотаріусу Щастинської державної нотаріальної контори [PERSON] заяву про прийняття спадщини після [PERSON], на підставі якої нотаріусом 16.04.2015 р. заведено спадкову справу №9/2015 на ім`я [PERSON] Інші особи спадщину після [PERSON] І не приймали, спадкоємці першої черги спадкування за законом або особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині [PERSON], окрім [PERSON], відсутні. При зверненні [PERSON] до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори [PERSON], з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину після [PERSON], їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що при перевірці наявності заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповітів за даними Спадкового реєстру, виявлено наявність заповітів, посвідчених від імені спадкодавиці, тобто заповітів від імені осіб, прізвище, ім`я та по-батькові яких повністю співпадають з прізвищем, ім`ям та по-батькові матері [PERSON] Оскільки інформація зі спадкового реєстру не має посилань на місце проживання, дату та місце народження заповідача, нотаріус направляє запити до відповідних установ для її отримання, проте відповідний запит не може бути направлений у зв`язку з тим, що місцем зберігання заповітів є тимчасово непідконтрольні українській владі території України. На підставі вищенаведеного, [PERSON], посилаючись на те, що на ім`я [PERSON] державним нотаріусом Щастинської державної нотаріальної контори [PERSON], на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, заведено спадкову справу, яка зберігається в Щастинській державній нотаріальній конторі, з моменту відкриття спадщини минуло більше двох років, протягом яких, окрім, [PERSON], до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] ніхто не звертався, просив суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] Представник позивача [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Щастинської міської ради [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Третя особа державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень з приводу позовних вимог не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 28.10.2014 року померла мати [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4), яка на момент смерті проживала за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою №3058 від 25.11.2016 р. (а.с.5). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування квартири від 27.05.2014 р. та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6, 9). За життя [PERSON] заповіту не залишила, єдиним спадкоємцем померлої першої черги за законом є її донька [PERSON] Факт того, що [PERSON] є донькою [PERSON], яка померла 28.10.2014 р., підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10), копіями свідоцтв про укладення шлюбу (а.с.11, 12). У встановлений законом строк [PERSON] подала державному нотаріусу Щастинської державної нотаріальної контори [PERSON] заяву про прийняття спадщини після [PERSON] (а.с.19), на підставі якої нотаріусом 16.04.2015 р. заведено спадкову справу №9/2015 на ім`я [PERSON], що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40151326 (а.с.20). Інші особи спадщину після [PERSON] І не приймали, спадкоємці першої черги спадкування за законом або особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині [PERSON], окрім [PERSON], відсутні. При зверненні [PERSON] до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори [PERSON], з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину після [PERSON], їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що при перевірці наявності заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповітів за даними Спадкового реєстру, виявлено наявність заповітів, посвідчених від імені спадкодавиці, тобто заповітів від імені осіб, прізвище, ім`я та по-батькові яких повністю співпадають з прізвищем, ім`ям та по-батькові матері [PERSON] Оскільки інформація зі спадкового реєстру не має посилань на місце проживання, дату та місце народження заповідача, нотаріус направляє запити до відповідних установ для її отримання, проте відповідний запит не може бути направлений у зв`язку з тим, що місцем зберігання заповітів є тимчасово непідконтрольні українській владі території України, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2016 р. (а.с.21). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За життя спадкодавець заповіту не залишила, тому спадкування належного їй майна повинно відбуватися за законом, відповідно до вимог ч.2 ст.1223 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України,\~ спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, згідно ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Відповідач заперечень з приводу позовних вимог до суду не надала. Представник позивача наданими суду доказами, довів, що [PERSON] має право на спадщину після померлої [PERSON], у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved