Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду із позовом про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини, в якому просить виключити з актового запису про народження [PERSON] ( [INFO] ) за № 1472 складений 09 липня 2007 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області запис про батька « [PERSON] », мотивуючи тим, що йому стала відома інформація, що він не є батьком меньшої доньки - [PERSON] , [INFO] . Після того, як [PERSON] дізнався про таку інформацію, він хотів провести тест на батьківство, проте він проживає з дітьми окремо, а з [PERSON] вже протягом великого часу спілкується без взаєморозуміння та негативно, внаслідок чого змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Також просить судові витрати покласти на відповідача. Предстаник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без її участі та без участі позивача. Відповідач неодноразово в судові засідання не з`явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чиномшляхом направлення судової повістки за місцем зареєстрованого місця проживання, а також, повідомлялася через адвоката про існування даної справи та її судовий розгляд, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Рівненський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області подала до суду заяву вх..№ 64799/19 від 17.12.2019 року про розгляд справи у їх відсутність, вказала, що заперечень проти заявлених вимог не мають. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подала відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що з 03 січня 2003 року по 06 січня 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого було народжено двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Також, відомості про дітей було внесено до паспорта позивача, а саме зазначено на сторінці № 9 в розділі особливі відмітки. 06 січня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області було винесено рішення у справі № 2-14450 2010р., відповідно до якого шлюб між сторонами було розірвано, а малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] , залишено на проживання з матір`ю. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне прізвище [PERSON] . З матеріалів справи слідує, що під час спілкування зі старшою донькою, [PERSON] , вона повідомила, що їй відома інформація, що він не є батьком меншої диньки - [PERSON] , [INFO] . Після того, як позивач дізнався про таку інформацію, він хотів провести тест на батьківство, проте він проживає з дітьми окремо, а з відповідачем вже протягом кількох місяців спілкується без взаєморозуміння та негативно. Відповідно до ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Відповідно ч. ч. 1-3, 6 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктом 10, 11 Постанови Пленуму ВС України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року зазначено, роз`яснити судам, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК ( 2947-14 ), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ( 2947-14 ), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. 04 березня 2020 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області було призначено молекулярно-генетичної експертизу та зупинено провадження у справі. На вирішення експерту було поставлено наступне питання: Яка вірогідність біологічного батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини (доньки) [PERSON] , народженої [INFO] від [PERSON] ? Проведення експертизи було доручене Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі Міністерства внутрішніх справ України (вул. Конюшина, 24, м. Львів, 79040). На адресу суду надійшло клопотання експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, в якому було порушено клопотання про надання дозволу на повне або часткове використання об`єктів дослідження та скерування у період з 10:00 до 11:00 год. 23 червня 2020 року до Львівського НДЕКЦ МВС [PERSON] та [PERSON] з дитиною, [PERSON] , для відібрання зразків буквального епітелію та оплати вартості проведення молекулярно-генетичної експертизи. Про проведення експертизи відповідача було повідомлено належним чином, про що свідчить повернення поштового відправлення без вручення адресату. На адресу суду надійшло з Львівського НДЕКЦ МВС повідомлення про неможливість проведення експертизи №14/556 від 24.06.2020 року, з якого вбачається, що [PERSON] з`явився для відібрання зразків буквального епітелію, проте [PERSON] з дитиною, [PERSON] у зазначений час до Львівського НДЕКЦ МВС не прибули, що унеможливило відібрання зразків та проведення молекулярно-генетичної експертизи. Статтею 76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статтею 103 ЦПК України визначено порядок призначення експертизи, зокрема: суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Приписи ч. 1 ст. 107 ЦПК України встановлюють, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. Статтею 109 ЦПК України чітко визначено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. З огляду на ту обставину, що відповідача було повідомлено належним чином про проведення експертизи, суд вважає не з`явлення до Львівського НДЕКЦ МВС як ухилення учасника справи - [PERSON] від забезпечення подання необхідних матеріалів для проведення експертизи. Дана обставина дає суду підстави визнати факт відсутності біологічного батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , народженої [INFO] від [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Частиною 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved