Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом Реєстраційної служби Лубенського міського управління юстиції Полтавської області, Полтавської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України про скасування арешту на об»єкт нерухомості. В позові [PERSON] вказав, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.04.2003 року йому, [PERSON] а також [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] Вироком військового суду Черкаського гарнізону від 23 березня 2000 року його, [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.172 ч.1, 84 ч.4 КК України з іспитовим строком на 1 рік та сплатою штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1360 грн. Відповідно до довідки, виданої начальником Лубенського МРВПВП УДДУ ПВП в Полтавській області від 18.10.2001 року штраф ним в сумі 1360 грн. сплачено повністю. В даний час у нього виникла необхідність зробити відчуження належної йому квартири, але коли він звернувся до державного реєстратора Лубенського міськрайонного Управління юстиції, то отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно віл 28.01.2014 року, згідно якого вищевказана квартира знаходиться під арештом. Він звернувся до Полтавського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України з проханням про зняття арешту з його квартири. В свою чергу радник юстиції Захаркевич Полтавської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері центрального регіону України звернувся до начальника Головного управління юстиції у Полтавській області з повідомленням, що вирок відносно [PERSON] виконано, а тому виникла необхідність зняття арешту з нерухомого майна, розташованого за адресою : [ADDRESS] Прохав зняти арешт з вищевказаного нерухомого майна а також автомобіля. Але ніяких дій по зняттю заборони з арештованого майна так і не було прийнято. Коли він сам з аналогічним листом звернувся до Головного управління юстиції в Полтавській області, то йому було повідомлено, що у зв»язку із закінченням терміну зберігання справи ІІ-3 «Розпорядження по накладенню і зняттю заборони відчуження жилого будинку(арешту)», даний наряд знищений. Інші відомості в нотаріальній конторі відсутні, так як передані на зберігання до Полтавського обласного державного нотаріального архіву. Разом з тим було повідомлено, що у зв»язку з тимчасовим зберіганням(3 роки) документи по накладенню і зняттю заборони відчуження жилого будинку (арешту) за 1999 рік Першої Лубенської державної нотаріальної контори в нотаріальному архіві відсутні. Також було повідомлено, що процедура проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов»язки суб»єктів у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2013 року №868 одним з яких є документ, що підтверджує припинення обтяження речових прав(рішення суду), але найти такий документ він не має можливості, оскільки згідно Указу президента України № 900/2010 від 14 вересня 2010 року військовий суд Черкаського гарнізону ліквідовано. Прохав суд скасувати арешт на нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS], згідно повідомлення № 3651, виданого 10.12.1999 року та на автомобіль ВАЗ 2163, 1987 року випуску д/н [NUMBER] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] звернулись до суду з заявою в якій прохали справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представники Реєстраційної служби Лубенського міського управління юстиції Полтавської області, Полтавської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України в судове засідання не з»явилися, причини неявки суду не повідомили. Про день і час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Суд , враховуючи думку позивача , достатність матеріалів, доказів, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності з ст. 224 ЦПК України. Третя особа по справі Перша Лубенська державна нотаріальна контора звернулась до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без участі їх представника. По суті позову покладаючись на розсуд суду. Треті особи по справі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявами в яких прохали справу розглядати без їх участі, проти позову не заперечують. У зв»язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши обставини справи, докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.55 ЗУ «Про виконавче провадження» Арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Відповідно до ч.1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.ч.1, 2 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.04.2003 року позивачу [PERSON] а також третім особам по справі [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.6,7). Вироком військового суду Черкаського гарнізону від23 березня 2000 року його, [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.172 ч.1, 84 ч.4 КК України з іспитовим строком на 1 рік та сплатою штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1360 грн. (а.с.8-10). Відповідно до довідки, виданої начальником Лубенського МРВПВП УДДУ ПВП в Полтавській області від 18.10.2001 року штраф [PERSON] в сумі 1360 грн. сплачено повністю (а.с.13). На даний час у позивача виникла необхідність зробити відчуження належної йому квартири, але коли він звернувся до державного реєстратора Лубенського міськрайонного Управління юстиції, то отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно віл 28.01.2014 року, згідно якого вищевказана квартира знаходиться під арештом. Тоді позивач звернувся до Полтавського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України з проханням про зняття арешту з його квартири. В свою чергу радник юстиції Захаркевич Полтавської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері центрального регіону України звернувся до начальника Головного управління юстиції у Полтавській області з повідомленням, що вирок відносно [PERSON] виконано, а тому виникла необхідність зняття арешту з нерухомого майна, розташованого за адресою : [ADDRESS] Прохав зняти арешт з вищевказаного нерухомого майна а також автомобіля. Але ніяких дій по зняттю заборони з арештованого майна так і не було прийнято. Після цього позивач сам з аналогічним листом звернувся до Головного управління юстиції в Полтавській області і йому було повідомлено, що у зв»язку із закінченням терміну зберігання справи ІІ-3 «Розпорядження по накладенню і зняттю заборони відчуження жилого будинку(арешту)», даний наряд знищений. Інші відомості в нотаріальній конторі відсутні, так як передані на зберігання до Полтавського обласного державного нотаріального архіву. Разом з тим було повідомлено, що у зв»язку з тимчасовим зберіганням(3 роки) документи по накладенню і зняттю заборони відчуження жилого будинку (арешту) за 1999 рік Першої Лубенської державної нотаріальної контори в нотаріальному архіві відсутні. Враховуючи викладене, те, що на даний час вирок стосовно [PERSON] виконано і він сплатив штраф в сумі 1360 грн., а арешт, який було накладено на його майно до цього часу не знято, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved