Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 15.05.2014 року з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.05.2014 року державним виконавцем Шкурою Н.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на примусове виконання постанови Кролевецького районного суду за №3/579/38/14 від 22.01.2014 року про оплатне вилучення автомобіля марки «ГАЗ 31105», номерний знак [NUMBER], боржник - [PERSON]. 14.05.2014 року державним виконавцем Шкурою Н.В. був складений акт опису й арешту майна, згідно з яким було описано та накладено арешт на автомобіль марки «ГАЗ 31105», 2004 року випуску, зеленого кольору, тип транспортного засобу: легковий седан-В, № кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], що належить йому, [PERSON] Він вважає, що накладення арешту на вказаний вище автомобіль є незаконним, оскільки автомобіль належить йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Глухівським МРЕВ ДАІ 15 травня 2004 року, а він ніяких правопорушень не вчиняв. На підставі викладеного, позивач, посилаючись на ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» просить звільнити з-під арешту, накладеного відповідно до Акту опису й арешту майна від 14 травня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Кролевецького районного управління юстиції Шкурою Н.В., автомобіль ГАЗ 31105, 2004 року випуску, тип Т-3: легковий седан -В, № кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], що належить йому відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 15.05.2004 року Глухівським МРЕВ ДАІ. Позивач у судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги, пояснив, що має у власності автомобіль марки «ГАЗ 31105», номерний знак [NUMBER], яким інколи користується його внук [PERSON], коли приїздить до м.Кролевець. З онуком в нього довірливі відносини, а тому не було потреби контролювати [PERSON]. Так, в січні 2014 року онук [PERSON] приїздив в м.Кролевець та користувався автомобілем. 12 січня 2014 року його автомобіль «ГАЗ 31105», номерний знак [NUMBER], як дізнався він пізніше від онука, знаходився у користуванні товариша [PERSON] - [PERSON] Щодо [PERSON] 12 січня 2014 року було складено адмінпротокол за ч.2 ст.130 КУпАП. Про даний випадок [PERSON] повідомив [PERSON], однак останній йому, як власнику автомобіля, не квапився розповідати. За постановою суду від 22 січня 2014 року [PERSON] було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на три роки з оплатним вилученням автомобіля марки «ГАЗ 31105», номерний знак [NUMBER]. Про дану ситуацію йому стало відомо лише після того, як державним виконавцем був складений акт опису й арешту майна та він змушений був спитати про це у [PERSON], який і розповів йому про факт користування автомобілем його товаришем [PERSON] При цьому він пояснив, що надавав автомобіль в користування товаришу, коли той був тверезим. Тому він просить задовольнити його позовні вимоги,посилаючись на положення ст. 41 Конституції, ст. 321 ЦК України, оскільки автомобіль є його власністю, боржник [PERSON] ніякого відношення з точки зору власності на майно до цього автомобіля не має; при цьому позивач просить залишити за ним судові витрати. Відповідач позов визнав, підтвердивши обставини керування ним автомобілем, який належить позивачу, в січні 2014 року зі згоди онука [PERSON] Даний автомобіль йому не належить, тому, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За матеріалами справи встановлено, що постановою Кролевецького районного суду від 22 січня 2014 року [PERSON] було притягнуто до адмінвідповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та піддано адмінстягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на три роки з оплатним вилученням автомобіля марки «ГАЗ 31105», номерний знак [NUMBER] (а.с.11). В порядку примусового виконання постанови суду державним виконавцем ВДВС Кролевецького РУЮ Шкурою Н.В. було відкрито виконавче провадження (а.с.10) та проведені виконавчі дії: описано та арештовано майно - автомобіль марки «ГАЗ 31105», номерний знак [NUMBER] (а.с.4-6), що належить [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7). Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є підстави для задоволення позову. За клопотанням позивача судові витрати залишаються за ним. Відповідно до ст.ст.316-319, 321, 325 ЦК України, ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved