Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: центр надання адміністративних послуг Хустської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком та зняття з реєстраційного обліку. Посилається на те, що у 2013 р. його колишня дружина відповідач по справі [PERSON] виїхала разом з їхнім сином [PERSON] до [PERSON] на постійне місце проживання. Станом на сьогоднішній день позивач являється одноосібним власником будинку №18 по вул. Легоцького в м.Хуст та проживає в ньому з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу з відповідачем остання проживала у своїй квартирі по вул. Добрянського, 1/57 в м.Хуст. 23.08.2012 р. відповідачка зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON], з яким мають спільну дитину. Отже, відповідач більше трьох років не проживає в будинку позивача, виїхала на постійне місце проживання до [PERSON], де проживає разом з чоловіком та дітьми. Реєстрація відповідача у вказаному будинку перешкоджає позивачу в повній мірі розпоряджатися своєю власністю, він позбавлений можливих пільг, а також створює певні труднощі при оформленні юридичних документів. Просить суд постановити рішення про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування будинком № 18 по вул. Легоцького в м. Хуст та зняти її з реєстраційного обліку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, посилаючись на наведені в ньому обставини. Просить суд позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на наведені в письмових поясненнях обставини. У вказаних поясненнях вказано, що твердження позивача не відповідають дійсності з наступних підстав. Будинок № 18 по вул. Легоцького в м.Хуст побудований [PERSON] та [PERSON] спільно за період їх сумісного проживання, а тому є їхньою спільною сумісною власністю, про що сам позивач [PERSON] зазначає в позовній заяві до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Хустського РНО [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. Вказаний будинок за згодою сторін було ними подарований дітям по 1/2 частині кожному у 2009 році. Рішенням Хустського районного суду від 28.07.2014 р. скасовано договір дарування в частині дарування 1/2 частини будинку №18 по вул. Легоцького в м.Хуст неповнолітньому [PERSON] Дане рішення ні [PERSON] ні їй, як представнику, не надсилалося, вони їх не отримували. Отже, після скасування договору дарування в частині 1/2 неповнолітньому сину [PERSON], зазначена частина повинна повернутися її власнику відповідачці, яка свою частку подарувала сину згідно вказаного договору. Тобто станом на день розгляду справи відповідач [PERSON] є учасником спільної сумісної власності будинку №18 по вул. Легоцького, а тому має право ним користуватися. Отже, позов є таким, що не підлягає до задоволення. Представник третьої особи центру надання адміністративних послуг Хустської міської ради в судове засідання не зявився. Директором центру [PERSON], яка діє на підставі довіреності, суду подано заяву, в якій вона просить проводити розгляд справи без участі уповноваженого представника Хустської міської ради на наявними матеріалами справи. Проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.06.2015 р. позивач [PERSON] є єдиним власником будинку №18 по вул. Легоцького Тиводара в м.Хуст /а.с.21/. З листа начальника Хустського РВ ГУДМС України в Закарпатській області [PERSON] від 18.03.16 р. вбачається, що відповідач зареєстрована за вищевказаною адресою. По питанню зняття з реєстраційного обліку в Хустський РВ не зверталася. Згідно акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов громадянина [PERSON] вбачається, що такий проживає з дружиною [PERSON] та доньками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у його будинку. За вказаною адресою також зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], [INFO], які фактично там не проживають в період з 2013 р., виїхали на постійне місце проживання в [PERSON]. 23.08.2012 р. відповідач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] [PERSON] та разом з чоловіком і сином [PERSON], [INFO] проживає та зареєстрована в [INFO],1,03 332, [PERSON] /а.с. 6-9/. Судом не приймаються до уваги твердження сторони відповідача про те, що [PERSON] є співвласницею будинку №18 по вул. Легоцького в м.Хуст, оскільки такі не підтверджені жодними доказами, а тому є безпідставними. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 319, 386, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися з вимогою до суду про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення дій для запобігання такому порушенню. Також власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] не проживає в [INFO] більше трьох років, виїхала проживати по адресі: м. Валенія, вул. Іполіта Ровіро, 1,03 332, [PERSON], суд приходить до висновку, що її слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відносно позовної вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку в міграційній службі, суд приходить до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть. Виходячи з вищевикладеного, в частині позовних вимог про зняття з реєстрації відповідачки слід відмовити, оскільки така вимога, на думку суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, а задоволення попередньої позовної вимоги є достатньою підставою для зняття відповідачки з реєстрації у вказаному будинку, що передбачено ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Outcome: dismissed