Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Теліжинецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, Ізяславської районної державної адміністрації; третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача відділ Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування. Представник позивача у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила позов позивача задовольнити без врахування вимоги щодо визнання недійсним сертифіката Серії [NUMBER], визнавши за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай). Відповідачі 1 та 2 у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, до початку судового розгляду подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності з одночасним не запереченням пред'явленого позову. Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши, наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 04.12.2009 р., актовий запис №22. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на на земельну ділянку розміром 3, 19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що знаходиться у с. Теліжинці Ізяславського району Хмельницької області. Позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] та відповідною довідкою Теліжинецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №437 від 11.10.2016. За заявою [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці відсутні, була відкрита спадкова справа за №263/2010 р., що стверджено листом №2877/01-16 від 21.12.2016 р. Ізяславської державної нотаріальної контори. Разом з тим, [INFO], померла рідна мати [PERSON] - [PERSON], що стверджено свдоцтвом про її смерть серії [NUMBER], виданого 19.03.1996, актовий запис №8. Відповідно до довідки від 11.10.2016 р. №437, виданої Теліжинецької сільською радою Ізяславського району, [PERSON] спадкодавець позивача, після смерті своєї матері, фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном, однак не оформила спадкових прав. Довідкою Відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі №01-25/718 від 26.10.2016 р. підтверджується, що згідно розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації №88 від 25.04.1996р. [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в розмірі 3, 19 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП ім. Горького с. Теліжинці Ізяславського району Хмельницької області. [PERSON] було оформлено сертифікат [NUMBER] в розмірі 3, 19 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі. Ізяславська державна нотаріальна контора листом №2877/01-16 від 21.12.2016 р. відмовила позивачу у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП ім. Горького с. Теліжинці Ізяславського району Хмельницької області, зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельний пай на ім'я спадкодавця. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів,сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.2 вказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. В п.17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. У п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказується на те, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). В той же час, видача нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Крім того, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 526 вказаного Кодексу місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.534 Цивільного кодексу Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Таким чином, правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) на ім'я спадкодавця позивача відсутній, однак в судовому засіданні було доведено, що ця земельна частка (пай) дійсно за життя належала померлій [INFO] року [PERSON], спадщину після смерті якої прийняла, але не оформила спадкових прав її дочка - [PERSON], яка померла [INFO], яка в свою чергу є матір'ю [PERSON], який є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за заповітом. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, оскільки іншого способу захисту прав позивача не встановлено.

Outcome: approved