Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] \~про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 05 червня 1982 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб у Добринівській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області. В шлюбі в них народилося четверо дітей, які на даний час є повнолітніми. Спільне життя між подружжям склалося невдало, у зв`язку з невідповідністю характерів та різними поглядами на життя. З ініціативи відповідачки часто виникають конфлікти, що призводить до неможливості проживання в якості однієї сім`ї. Сторони спільно не проживають понад два роки. Позивач переконаний, що примирення з відповідачкою неможливе, збереження сім`ї суперечитиме його інтересам, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не прибув, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не прибула повторно, не повідомила суд про причини своєї неявки, не подала клопотання про відкладення розгляду справи, чи розгляд справи за її відсутності, не подала відзиву на позов. про дату, час і місце судового засідання була повідомлена в установленому законом порядку. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 червня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Добринівській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання в якості однієї сім`ї, у позивача наявне стійке волевиявлення направлене на припинення сімейних відносин.\~Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Із заявою про відновлення свого дошлюбного прізвища відповідачка по справі до суду не зверталася. Згідно ч.7 ст.135 ЦПК України у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення позивачу внесеної суми судового збору.

Outcome: approved