Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON], звернувся в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання, мотивуючи тим, що він народився [INFO] в с. Ковалівка Немирівського району Вінницької області. Трудову діяльність він розпочав 21 серпня 1972 року робітником на Немирівському цукровому заводі, де 24 жовтня 1972 року була виписана трудова книжка на його ім'я. Потім служив в рядах Радянської армії, після демобілізації повернувся в с. Ковалівку Немирівського району Вінницької області, де деякий час працював робітником на Немирівському заводі залізобетонних виробів. В 1975 році [PERSON] поступив на службу у внутрішні війська, де служив у різних військових частинах до 1989 року. 31 березня 1989 року він був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ м. Торез УВД Донецької області, де служив до 26 травня 1992 року. Після звільнення з органів внутрішніх справ він переїхав на постійне проживання в с. Ковалівка Немирівського району, де проживали на той час його літні батьки, які потребували догляду. Отже, з 31 березня 1989 року по 26 травня 1992 року він постійно працював і проживав в [ADDRESS] (після звільнення із служби проживав там же до 01 серпня 1993 року), а з 01 серпня 1993 року по даний час він постійно проживає в [ADDRESS]. Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство» всі громадяни колишнього Радянського Союзу стають громадянами України, якщо вони на день здобуття Україною незалежності - 24 серпня 1991 року проживали на території України і не були громадянами інших держав. Згідно п. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного, соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Отже, станом на 24 серпня 1991 року він проживав на території України і став громадянином України. В даний час він має намір отримати паспорт громадянина України, але йому відмовляють в Державній міграційній службі, мотивуючи тим, що начебто відсутні докази його постійного проживання на території України в зазначений час. В зв'язку з цим [PERSON], просить суд встановити факт його постійного проживання на території с. Ковалівка Немирівського району Вінницької області. В судовому засіданні заявник [PERSON], заяву підтримав повністю, просить її задовольнити. Свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили в судовому засіданні, що дійсно [PERSON] постійно проживав на території України: в м. Торез Донецької області в період з 31 березня 1989 року по 01 серпня 1993 року, в с. Ковалівеп Немирівського району Вінницької області в період з 01 серпня 1993 року по даний час. Суд заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, так як факт постійного проживання підтверджується показами свідків, копією свідоцтва про його народження, копією картки платника податків, копією довідки Ковалівської сільської ради, копією трудової книжки, копією військового квитка, копією диплома, копією свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного

Outcome: approved