Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа - Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого в праві спільної сумісної власності на майно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05 липня 2010 року померла [PERSON], яка була співвласником квартири [ADDRESS], загальною площею 63,6 кв.м. 06 грудня 2005 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори за реєстром №2-4932, згідно якого належну їй 1/3 частину квартири [ADDRESS] заповіла в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] Однак, при зверненні в нотаріальну контору для оформлення своїх спадкових прав, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частка в квартирі, яка належала спадкодавцю, не виділена, а належала їй на праві спільної сумісної власності. На підставі викладеного [PERSON] просить суд визначити, що частка [PERSON], яка померла 05 липня 2010 року, у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., становить 1/3. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала суду заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутності. Відносно задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - Першої тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, проте надіслав на адресу суду листа, в якому просить справу розглянути без представника їхньої контори по наявних в справі документах. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 01 серпня 1997 року, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить за правом спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД №003484 від 29 вересня 2005 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 29 вересня 2005 року їй присвоєно прізвище «Шинкаренко». Після реєстрації шлюбу із [PERSON] Честміром [PERSON] змінила прізвище на «Палчік», про що свідчить свідоцтво про одруження серії Ф-ИД №030708 від 26 липня 1996 року, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів Тернопільської області України. Згідно заповіту, посвідченого 06 грудня 2005 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: належну їй 1/3 частину квартири №108, що розташована в будинку №35 по вул.15 Квітьня в м.Тернополі, заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. Реєстраційний запис про вказаний вище заповіт внесено до Спадкового реєстру під №38085102, серія та номер бланка ВСЕ 869992, номер у реєстрі нотаріальних дій 2-4932, що вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №2564318 від 06 грудня 2005 року. З довідки №716 від 10 серпня 2015 року, виданої ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», 10 серпня 2015 року проведено обстеження квартири №108, що розташована у будинку №35 по вул.15 Квітня в м.Тернополі, змін не виявлено. Загальна площа квартири становить 63,6 кв.м., в тому числі житлова площа 38,2 кв.м. Як вбачається із довідки №2148 від 11 серпня 2015 року, виданої ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», згідно обліку технічної інвентаризації ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» (м.Тернопіль), станом на 29 грудня 2012 року власником квартири №108, що розташована у будинку №35 по вул.15 Квітня в м.Тернополі, є в спільній сумісній власності гр. [PERSON]. Право власності належить на підставі: свідоцтва про право власності, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 01 серпня 1997 року; право власності зареєстровано Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 01 серпня 1997 року за №24022. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3015/02-31 від 11 серпня 2015 року, виданої Першою тернопільською державною нотаріальною конторою, слідує, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? від 1/3 частки квартири №108, що розташована у будинку №35 по вул.15 Квітня в м.Тернополі після померлої 05 липня 2010 року [PERSON] у звязку з відсутністю існування в обєкті власності ідеальних часток кожного із співвласників, які б давали можливість виявити обсяг їх прав за наявності бажання одержати конкретну частину у спільному майні та розпорядитися нею. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст.1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. У відповідності до ч.1 ст.356 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішення суду. За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі, а тому слід визначити, що частка [PERSON], яка померла 05 липня 2010 року, у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., становить 1/3. На підставі наведеного,

Outcome: approved