Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ «Електротермометрія» про стягнення нарахованої, але невиплаченої працівникові суми заробітної плати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14.01.2001 року працює у ПАТ «Електротермометрія» на посаді ливарника. Вказує, що відповідач має заборгованість перед ним по виплаті заробітної плати в розмірі 13854,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача в його користь 13854,00 грн. нарахованої, але невиплаченої заробітної плати. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.02.2018 року відкрито спрощене провадження у справі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявились, проте подали суду заяви про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи. Просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи міститься розписка про отримання судової повістки. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з копії трудової книжки серії БТ № 6371340, [PERSON] 03.09.2004 року згідно наказу №376к від 01.09.2004 року прийнятий на учнем ливарника на машинах лиття під тиском в заготівельний цех в ВАТ «Електротермометрія» (а.с. 7). Відповідно до довідки ПАТ «Електротермометрія» від 13.03.2018 року № 04/080, станом на 13.03.2018 року заборгованість ПАТ «Електротермометрія» по заробітній платі перед [PERSON] складає: за період липень-листопад 2017 року 13856,97 грн. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 94 КЗпП України). Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як зазначено вище, згідно довідки ПАТ «Електротермометрія» від 13.03.2018 року № 04/080 заборгованість ПАТ «Електротермометрія» по заробітній платі перед [PERSON] складає 13856,97 грн., однак позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь заборгованість по невиплаченій заробітній платі в розмірі 13854,00 грн. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, до стягнення з ПАТ «Електротермометрія» на користь позивача підлягає заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 13854,00 грн. в межах заявлених позивачем вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні звернення до суду позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~( в редакції чинній на день звернення до суду) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується 0,4 розміру заробітної плати. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, на день подачі даного позову позивачу необхідно було б сплатити за вимогу майнового характеру 704,80 грн., так як за подання позову майнового характеру встановлена ставка судового збору в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встанволений станом на 01 січня календарного року. Таким чином, з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі\~ст. 43 Конституції України, ст.ст.\~36, 39-1,\~172,\~235,\~237-1 КЗпП України\~

Outcome: approved