Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел Профешнл Груп», третя особа Туристична агенція «ФОП Бастракова Н.Д.» про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. 08 листопада 2016р. він звернувся до туристичної агенції «ФОП [PERSON] » для придбання туристичних послуг, а саме з метою організації проведення туристичного туру до Єгипту в період з 14.11.2016р. по 21.11.2016р.. В приміщенні зазначеної агенції від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел Профешнл Груп» йому були надані туристичні послуги пов`язані з бронюванням туру загальною вартістю по каталогу 14295грн.. 09.11.2016р. позивач у відділенні банку перерахував на рахунок відповідача 12855.04гривень за що у тур агенції йому надали пакет документів: ваучер на проживання в 5 зірковому готелі на двох осіб; 2 електронні квитки на літак; 2 медичні страховки та 2 пам?ятки для туристів. 12.11.2016р. він з сином на потязі Чернівці-Київ поїхали до м.Вінниця, 13.11.2016р. у м. Вінниця на таксі доїхали в Аеропорт м.Вінниця, пройшли реєстрацію на рейс Вінниця-Шарм-аль-Шейх, Єгипет. Приблизно о 15.00год до них підійшов чоловік та повідомив, що у зв`язку з ускладненими погодніми умовами відміняється виліт з аеропорту Вінниця, а тому всіх буде доправлено до аеропорту «Бориспіль». В 16.30год подали три автобуси та їм повідомили, що вони їдуть в Аеропорт «Жуляни». 14.11.2016р. вони прибули до Києва у готель «Турист», їх заселили. 14.11.2016р. в 07.30год. він з сином прибули на рецепцію готелю, запитували чи немає представників туроператора. О 09.00год. позивач зателефонував до туристичної агенції «Фоп [PERSON] », яка через декілька хвилин повідомила, що туристів з готелю забрали о 07.00год і приблизно о 10.00год. з аеропорту м.Києва відправлено в Єгипет. Позивач зазначає, що за час перебування у готелі їх ніхто не повідомляв про час вильоту, представники тур фірми йому не телефонували. Відповідач не пропонував інший варіант відпочинку, не повернув гроші. Позивач зазначає, що йому завдано матеріальну шкоду у розмірі 15500.00гривень, моральну шкоду (яка полягає у приниженні честі, гідності, моральних стражданнях, емоційною напругою, дратівливістю, в тому, що відповідач відмовлявся повернути кошти, ігнорує звернення), яку він оцінює у 50000.00гривень. За невиконання умов туристичної послуги просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі трьох відсотків вартості послуг за кожен день прострочення починаючи з 14 листопада 2018р. по 14 листопада 2019р. у розмірі 169725гривень. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 15500.00гривень, моральну шкоду у розмірі 50000.00гривень, неустойку у розмірі 169725.00гривень. \~ \~ \~ \~ Позивач, його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просять їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просить відмовити у задоволенні позову, підтримала поданий відзив. У відзиві представник зазначила, що ТОВ «Тревел Профешнл Груп» у відповідності до ст. 5 ЗУ «Про туризм» є туроператором, що діє на підставі ліцензії Державного агентства України з туризму та курортів серії АЕ №272713 від 13.03.2014 року (строк дії необмежений). З метою здійснення своєї господарської діяльності (для того, аби мати можливість формувати туристичний продукт) Туроператором укладено договори про співпрацю із українськими та іноземними партнерами: компаніями, що надають послуги перевезення; компаніями-іноземними партнерами, що надають туристичні послуги за межами території України; компаніями-українськими партнерами; страховою компанією; компаніями, що надають послуги екскурсійного обслуговування тощо. Згідно з укладеним Агентським договором «Партнерська програма» Туроператор доручає, а Турагент зобов`язується від імені та в інтересах Туроператора у відповідності з Агентським договором здійснювати діяльність по реалізації сформованих Туроператором туристичних послуг з використанням «On-line» бронювання, тобто бронювання в режимі реального часу. Згідно умов договору «Оп-Ііпе» бронювання - резервування туристичних послуг Туроператора за допомогою мережі іЬндернет через ресурс « [INFO] », представлений на офіційному сайті: \~ \~ \~ \~http://www.tpg.ua.. Ресурс « [INFO] » - комп`ютеризована система, яка є складовою частиною офіційного сайту [INFO] що містить інформацію про наявність місць, ціни, послуги, що стосуються турів і за допомогою якої здійснюється бронювання турів та/або пов`язаних з турами послуг. Відповідно до положень Агентського договору Турагентом було направлено заявку на бронювання туристичних послуг № EG 1311613 3 (у подальшому - Заявка) для наступних туристів: [PERSON] (02.03.67) та [PERSON] (29.12.99) до Арабської Республіки Єгипет на період з 13.11.2016 по 20.11.2016 року. До складу замовленого турпродукту згідно заявки входили наступні послуги: -тимчасове розміщення в готелі Fortuna SSH 5*/Dbl (Standard), 2 Adults/AI; -груповий трансфер сполученням аеропорт-готель-аеропорт; -авіаперевезення сполученням Вінниця-Шарм ель Шейх-Вінниця; -послуги з організації страхування: медичних витрат, нещасного випадку; Туроператор акцептував заявку на бронювання туристичних послуг № EG13116133 та виставив рахунок на оплату замовлених послуг на загальну суму 12 855 грн. 04 коп. (дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять гривень 04 коп.). Заброньовані послуги були у повному обсязі та у встановлені строки оплачені Туроператором, що підтверджує і твердження Позивача про те, що йому після повної оплати туру Турагентом були видані документи, які дають право скористатись замовленими туристичними послугами, а саме: ваучер на проживання в заброньованому готелі на двох осіб; квитки на літак; поліс страхування; пам`ятки застрахованих осіб (старування медичних витрат та нещасних випадків); пам`ятки туристів. Туроператором було належним чином виконані свої обов`язки по наданню замовлених туристичних послуг. 13 листопада 2016року, в день вильоту туристів, авіаперевізник ТОВ «АВІАКОМПАНІЯ БРАВО» повідомив, що внаслідок раптового погіршення погодних умов, сильних снігопадів і негоди здійснення рейсу сполученням Вінниця - Шарм-еш-Шейх стало неможливим, адже аеропорт «Вінниця» був зачинений для здійснення авіаперевезень у зв`язку з несприятливими погодними умовами. У зв`язку з неможливістю здійснення авіаперевезень з аеропорту «Вінниця» авіаперевізником був запропонований туристам альтернативний варіант перевезення з аеропорту «Жуляни», що розташований у місті Києві. Позивач погодився на запропонований авіаперевізником альтернативний варіант надання транспортних послуг. Як повідомив Туроператора авіаперевізник, після прибуття туристів в місто Київ їх було розміщено в готелі « [INFO] ». Вранці наступного дня, а саме 14 листопада 2016 року о 6 годині 00 хв. за особистого контролю заступника генерального директора авіаперевізника ТОВ «Авіакомпанія Браво», який був присутнім в готелі туристів було повідомлено в телефонному режимі про час їхніх вильотів, а в номери туристів, які не відповіли на телефонні дзвінки були направлевні працівники готелю та проінформували всіх туристів про їхні вильоти. О 6 годині 45 хвилин на рецепшені зібралися туристи. О 7 годині 00 хвилин з готелю «Турист» до аеропорту «Жуляни» вирушив перший автобус, о 7 годині 45 хвилин за вказаним маршрутом вирушили один за одним, другий та третій автобуси. В останньому автобусі вирушив і представник авіаперевізника ТОВ «Авіакомпанія Браво», що підтверджується перепискою з онлайн-кабінету Туроператора. Щодо стягнення з відповідача пені зазначає, що у позовні заяві Позивач вимагає стягнути з Туроператора пеню в розмірі 169725 грн. 00 коп у порядку частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», проте положення зазначеної статті застосоувються виключно у випадку неможливості виконання або прострочення виконання прийнятих на себе зобов?язань виконавцем, туроператором було своєчасно та у повному обсязі виконані прийняті на себе зобов`язання по бронюванню та наданню туристичних послуг, що підтверджується документами на тур, які дають туристам право скористатись всіма замовленими послугами, а тому вважає, що твердження позивачів про наявність підставі для застосування пені за частиною 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Окрім того зазначає, що відповідно до положення пункту першого частини статті 258 ЦК України для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальний строк позовної давності в один рік. Отже, зважаючи на те, що дата початку туру є 13 листопада 2016 року, перебіг строків позовної давності розпочався з 13 листопада 2016 року і закінчився через один рік. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди зазначає, що відповідач належним чином виконав покладені на нього зобов`язання тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. Посилається на те, що позивачем не надано належних доказів щодо вини Туроператора у ситуації, яка склалася. Враховуючи викладене просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Туристичної агенції «ФОП Бастракова Н.Д.» в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що в 2016р. до неї в тур агенцію звернувся позивач і його син, вона їм оформила необхідні документи для відпочинку, вручила позивачу. Їй відомо, що сталася така ситуація, що позивача з сином забули в готелі. Після оформлення туру вона не несе відповідальності за туристів, подальша робота щодо відправки туристів на відпочинок це робота туроператора. Туроператор в даній ситуації змушений повернути або путівку або кошти. Турист у них підписує договір, вона на сайті бронює тур, організовують час вильоту, а туроператор відправляє туристів на відпочинок. Контроль за відправкою з Вінниці до Єгипту веде авіакомпанія. За поганих погодніх умов туристи тоді не вилетіли з м.Вінниці, їх відвезли у м.Київ в готель. О 08.00год. ранку всіх туристів забрали з готелю, а позивача з сином забули в готелі і вони за власні кошти повернулися додому. Їй відомо, що туроператор не відшкодував позивачу кошти за тур. Вона телефонувала на гарячу лінію туроператора, на що отримала відповідь, що це проблема туристів. Судом встановлено, що у листопаді 2016р. [PERSON] звернувся до туристичної агенції «ФОП Бастракова Н.Д.» для придбання туристичних послуг, а саме з метою організації проведення туристичного туру до Єгипту в період з 14.11.2016р. по 21.11.2016р.. В приміщенні зазначеної агенції від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел Профешнл Груп» йому були надані туристичні послуги пов`язані з бронюванням туру до Єгипту. 09.11.2016р. позивач у відділенні банку перерахував на рахунок відповідача 12855.04гривень за що у тур агенції йому надали пакет документів: ваучер на проживання в 5 зірковому готелі на двох осіб; 2 електронні квитки на літак; 2 медичні страховки та 2 пам?ятки для туристів. 13.11.2016р. позивач з сином доїхали в Аеропорт м.Вінниця, пройшли реєстрацію на рейс Вінниця-Шарм-аль-Шейх, Єгипет, у зв`язку з ускладненими погодніми умовами виліт з аеропорту Вінниця відмінився, всіх туритів доправлено до Києва у готель «Турист», де їх заселили. Виліт планувався з аеропорту «Жуляни» 14.11.2016р. позивача з сином не повідомили про відправку туристів з готелю до аеропорту, в у зв`язку з чим, останні не полетіли на відпочинок до Єгипту згідно купленого туру. Відповідачем не відшкодовано позивачу вартість коштів витрачених на придбання туру до Єгипту. Свідок [PERSON] у суді пояснила, що вона є дружиною позивача, у листопаді 2016р. чоловік та син купили путівку в тур фірмі, їм видали квитки на літак, приїхали у м.Вінниця, оскільки мали летіти відпочивати з аеропорту м.Вінниця, гроші вони віддали в тур фірмі, а їм повернули тільки квитанцію. Вона купляла туристичний тур з чоловіком у м.Чернівці. З м.Вінниця чоловік їй зателефонував та повідомив, що вони не зможуть вилетіти і поїхали у м.Київ. Зранку вона по телефоні від чоловіка почула, що частину туристів поїхало в аеропорт, а вони не поїхали. Вона подзвонила в тур фірму, щоб чоловіка і сина відправили, проте вони просиділи у м.Київ дві доби, і нікуди не поїхали, вона купила їм квитки, для поїздки назад додому. Їй відомо, що тур фірма забула чоловіка та сина у готелі в м.Київ. Після цього вони зверталися до тур фірми щодо вирішення вказаної ситуації, проте тур фірма тільки відписувалася, кошти не повернула. Свідок [PERSON] у суді пояснив, що у листопаді 2016р. він з батьком мали намір поїхати на відпочинок до Єгипту, спочатку вони поїхали у м.Вінниця згідно купленого туру, звідти їх мали відправити до Єгипту. В аеропорту вони пройшли реєстрацію, де їм сказали, що літак через погодні умови не може летіти і їх відправлять у м.Київ. Їх по списку перевірили, посадили в автобус і відвезли до м.Києва у готель. Вранці коли вони прокинулись у готелі, він з батьком пішов до рецепції дізнатися чому їх не забрали в аеропорт, хоча їм попередньо повідомляли, що повідомлять, коли необхідно буде вирушати в аеропорт. На рецепції їм сказали, що їх забули, оскільки група вже поїхала в аеропорт Жуляни. Після цього батько телефонував в тур фірму, де придбали путівку, а коли зрозуміли, що нічого не вийде, повернулись додому. Загальні правові, організаційні та соціально-економічні засади реалізації державної політики України в галузі туризму, принципи забезпечення закріплених\~Конституцією України\~прав громадян на відпочинок, свободу пересування, охорону здоров`я, на безпечне для життя і здоров`я довкілля, задоволення духовних потреб та інших прав при здійсненні туристичних подорожей, засади раціонального використання туристичних ресурсів та порядок регулювання відносин, пов`язаних з організацією і здійсненням туризму на території України визначено\~Законом України «Про туризм». Відповідно до частин 1-2\~статті 20 Закону України «Про туризм»\~за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов`язання. Частиною 1\~статті 901 Цивільного кодексу України\~визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до\~статті 610 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом\~статті 611 Цивільного кодексу України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною 5\~статті 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до частини 11\~статті 20 Закону України «Про туризм»\~якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити (частина 12\~статті 20 Закону України «Про туризм»). Відповідно до частини 2\~статті 30 Закону України «Про туризм»\~порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Згідно із частиною 10\~статті 20 Закону України «Про туризм»\~якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів. Так, частиною 4\~статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до частин 1, 2\~статті 32 Закону України «Про туризм»\~за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Частиною 1\~статті 33 Закону України «Про туризм»\~встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Також в правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 03.07.2013 № 6-42цс13, зазначено, що за змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої та другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15.09.1995 № 325/95-ВР «Про туризм» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), частини четвертої\~статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII\~, статей\~610\~і\~611, частини п`ятої статті\~653, частини першої статті\~901 ЦК України\~майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Системний аналіз змісту положень вищенаведених правових норм свідчить про те, що майнову відповідальність за порушення законодавства про туризм несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. Відповідно до\~статті 902 Цивільного кодексу України\~виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Частиною 14\~Закону України «Про туризм»\~визначено, що права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом. Агентські відносини регулюються\~главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин 1, 2 статті 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Як встановлено Судом з матеріалів справи, та з аналізу змісту Договору №08-11/16 від 08.11.2016року, у даних договірних відносинах Туристична \~агенція \~«ФОП Бастракова\~ Н.Д.» є турагентом (а не туроператором), оскільки вказане товариство лише брало на себе зобов`язання надати туристу послуги з організації туристичного продукту. Відтак, у спірних правовідносинах суб`єктом, відповідальним за надання туристичних послуг (туристичного продукту) є Товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел Профешнл Груп», а обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел Профешнл Груп», як турагента та, фактично, посередника між туристом та туроператором, визначено умовами Договору №08-11/16 від 08.11.2016року про надання туристичних послуг, а також положеннями\~ Закону України «Про туризм», і положення всіх вказаних документів слід тлумачити системно. Крім того, Судом встановлено, що Туристична \~агенція \~«ФОП Бастракова\~ Н.Д.» у спірних правовідносинах в повному обсязі виконано покладені на неї Договором 08-11/16 від 08.11.2016року про надання туристичних послуг, обов`язки Турагента. Відтак, у спірних правовідносинах зобов`язання щодо надання туристичних послуг [PERSON] було порушено туроператором Товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел Профешнл Груп», і саме вказаний суб`єкт відповідно до умов вищенаведеного договору та вимог\~Закону України «Про туризм»\~повинен нести відповідальність по відшкодуванню збитків Позивачу, і необхідно стягнути на користь позивача грошову суму згідно квитанції №550321000979181478686463 від 09.11.2016. у розмірі 12855.04гривень. Частиною другою\~ст. 33 Закону України «Про туризм»\~визначено, що заподіяна туристу моральна шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку встановленому законом. Відповідно до частини 2\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно зі\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Також в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди») зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує положення п 9 вищевказаної постанови Пленуму ВС України, відповідно до якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення вимоги Позивача про стягнення моральної шкоди, а тому її слід стягнути з відповідача у розмірі 6000грн., що є достатнім, розумним і справедливим з огляду на встановлені обставини. За змістом\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Статтею 81 ЦПК України\~на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до п.5ст.10\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів» - у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ч.3 ст.. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума неустойки в розмірі 20000.00гривень, оскільки розмір неустойки у сумі 169725.00гривень, яку просить стягнути позивач, значно перевищує розмір збитків, а тому суд зменшив її розмір. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З урахуванням наведеного судовий збір слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.\~1,\~22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.\~20,\~30,\~32,\~33 Закону України «Про туризм», ст.ст.23, 551, \~610,\~611,\~612,\~623,\~629,\~902,\~906 ЦК України,

Outcome: partial