Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: ухвалити рішення яким шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 16.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 11 - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити сина [PERSON], [INFO] проживати разом з [PERSON]. Судові витрати по справі згідний оплатити одноособово. В позовній заяві зазначив, що з відповідачкою по справі зареєстрував шлюб 16.03.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія 1-НМ №116464 від 16.03.2013 року, актовий запис за № 11 від 16.03.2013 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. Спору щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між ними не має. Після одруження виявилося, що у них з дружиною різні погляди на сімейне життя, на сімейні обов'язки, із-за чого між нами виникали непорозуміння, які переростали в сімейні конфлікти, що стали носити постійний характер. Щоб уникнути нанесення взаємних образ і психологічно не травмувати дитину, яка інколи ставала свідком сімейних спорів, вони вирішили припинити сімейні стосунки і стали проживати окремо. На даний час однією сім'єю не проживають і не підтримують ніяких сімейних стосунків. Тобто шлюб їхній носить лише формальний характер. Вважає, що сім'я їхня розпалась остаточно, збереження сім'ї є недоцільним і ніякі заходи для примирення не дадуть бажаних наслідків, оскільки вже неодноразово дружина запевняла, що змінить свою поведінку в сім'ї, відношення до нього, тому позивач вірив в це і вони відновлювали їхні сімейні відносини. Однак ніяких змін у їхніх відносинах не відбувалось. За таких обставин позивач вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати. Позивач не претендує на частку у спільному сумісному майні, а тому спору щодо поділу майна між ними не має. На підставі наведеного просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився. До суду подав заяву, що розгляд справи проводити у його відсутності позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги визнає, згідна на розірвання шлюбу. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Яшан) [PERSON], [INFO], зареєстрований 16.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 11, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії I-НМ № 116464, виданим 16.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії I-НМ № 238614, виданого виконавчим комітетом Яворівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу вимог ч.1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України,\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не заперечує щоб син [PERSON] проживав з відповідачем, тому позов слід задовольнити. Згідно ч.2\~ст.114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 2, 3, 21, 24, 55, 56, 112, 114, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved