Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Мирончук О.В. про переведення на [PERSON] прав та обов`язків покупця 1/4 частини земельної ділянки, площею 0,54 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за договором купівлі-продажу від 05.05.2020 року, укладеного між [PERSON] і [PERSON] , та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] сплачену останнім за договором від 05.05.2020 року вартості 1/4 частини земельної ділянки, площею 0,54 га, у сумі 67 200 грн. шляхом перерахування цих коштів з депозитного рахунку суду, внесених [PERSON] .. Позовна заява мотивована тим, що заочним рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 15.02.2019 року у цивільній справі № 297/1656/18, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 12.03.2020 року, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнано за [PERSON] право власності на певне нерухоме майно, у тому числі і на 1/4 частини земельної ділянки, площею 0,54 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 2110200000:01:050:0001. Відтак, [PERSON] , залишився власником 3/4 частини вказаної земельної ділянки. 05 травня 2020 року приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Мирончук О.В. посвідчений договір за реєстраційним номером 917, згідно з яким [PERSON] продала [PERSON] належну їй 1/4 частини вказаної земельної ділянки. Однак, в порушення вимог Цивільного кодексу України та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України [PERSON] не отримував письмового повідомлення про намір [PERSON] продати належну їй частину земельної ділянки, оскільки мав переважне право на купівлю її частини. У зв`язку з наведеним, [PERSON] звернувся до суду із позовом про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу частини земельної ділянки. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області 19 серпня 2020 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого засідання (том 1 а.с. 35-36). 23 вересня 2020 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому останній просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. При цьому, відповідач зазначив, що під час розгляду справи про поділ майна подружжя [PERSON] було подано заяву про зменшення позовних вимог, а саме ставилась вимога щодо поділу 1/2 частини оспорюваної земельної ділянки. Дана вимога обґрунтовувалась тим, що власником 1/2 частини нежитлової будівлі, яка розташована на вказаній земельній ділянці є він, [PERSON] , згідно негласної домовленості між ним та [PERSON] , тому він являється фактичним власником і 1/2 частини земельної ділянки. Так, на підставі договору дарування від 29.12.2004 року він є співвласником (1/2 частки) будівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, відповідач зазначив, що він та [PERSON] вели на паритетних, партнерських засадах підприємницьку діяльність та вважались рівноправними власниками фірми. При цьому, [PERSON] пояснив, що вказана земельна ділянка була оформлена на [PERSON] лише формально та останній обіцяв в подальшому переписати на відповідача половину даної земельної ділянки. Також, відповідач вказує, що [PERSON] повідомила [PERSON] про свої наміри продати йому, [PERSON] , відповідну частку земельної ділянки про, що свідчить відповідний лист. В свою чергу, [PERSON] не заперечив щодо укладення такого договору та зобов`язався у майбутньому відчужити на користь [PERSON] відповідну частку земельної ділянки (том 1 а.с. 65-68). Далі, 30 вересня 2020 року надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач [PERSON] зазначив, що доводи відповідача [PERSON] є безпідставним, оскільки йому ніхто не повідомляв про намір [PERSON] відчужити 1/4 частину земельної ділянки, а наявний лист на бланку ПП [PERSON] з наявним у ньому тексті він взагалі не підписував. Крім цього, ні відповідач [PERSON] , ні приватний нотаріус Мирончук О.В. так і не надали відповіді на поставлені запитання у позовній заяві та не надали суду докази про повідомлення його у письмовій формі про намір [PERSON] продати належну їй частину земельної ділянки. Також, [PERSON] зазначив, що згідно інформаційної довідки, наявної у матеріалах справи від 17.07.2020 року власником 3/4 частини земельної ділянки є позивач не у статусі приватного підприємця, а як фізична особа. Наданий відповідачем [PERSON] лист ПП [PERSON] про надання згоди на відчуження 1/4 частини земельної ділянки не є належним і допустимим доказом (том 1 а.с. 74-80). 13 жовтня 2020 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області клопотання представника позивача адвоката Гончарова В.В. про витребування доказів задоволено та витребувано від відповідача [PERSON] оригінал листа без дати на бланку ПП [PERSON] , копію якого він додав до свого відзиву від 18.09.2020 року на позовну заяву у даній цивільній справі № 297/1455/20 (том 1 а.с. 87-88). Окрім цього, 29 жовтня 2020 року представником позивача адвокатом Гончаровим В.В. на електронну адресу суду було подано клопотання про витребування доказів від приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Мирончук О.В. оригіналів всіх документів, на підставі яких нею оформлявся і посвідчувався за реєстраційним номером 917 договір від 05.05.2020 року купівлі-продажу 1/4 частини земельної ділянки з кадастровим номером 2110200000:01:050:0001, площею 0,54 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] і [PERSON] (а.с. 98-99). Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року у даній цивільній справі призначено комплексну почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документа (технічної експертизи реквізитів документа), яку доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54 (том 1 а.с. 183-191). Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 30.03.2021 року надано дозвіл експертам Закарпатського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз з метою виконання ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року проведення експертного дослідження, пов`язаного із зміною властивостей об`єкта експертизи, відповідно до п. 4 ст. 108 ЦПК України (том 1 а.с. 220-224). 20 квітня 2021 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов висновок експерта Закарпатського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів. Так, 17 травня 2021 року в підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник за ордером - адвокат Гончарова В.В. не з`явились. Представником Гончаровим В.В. було подано заяву про проведення підготовчого засідання без його та позивача участі, просив закінчити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті. Крім цього, долучив до заяви копії документів про підтвердження позивачем оплати проведеної у справі експертизи. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 17 травня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті (том 2 а.с. 25-27). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовну заяву з підстав зазначених у ній та просив задовольнити. Крім цього, пояснив, що ніяких письмових домовленостей із [PERSON] у нього не було, він за свої особисті кошти придбав будівлю для бізнесу, яка розташована на оспорюваній земельній ділянці. При цьому, позивач підтвердив, що разом із [PERSON] вони мали спільний бізнес, який ґрунтувався на людській довірі та ніяких договорів про ведення спільної підприємницької діяльності не укладали. Крім цього, [PERSON] підтвердив, що 50 відсотків вказаної будівлі він вже подарував відповідачу [PERSON] .. Представник позивача адвокат Гончаров В.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що приватним нотаріусом було порушено порядок вчинення певних нотаріальних дій при укладенні договору купівлі-продажу частини земельної ділянки, оскільки статтею 362 ЦК України, передбачено порядок відчуження частки у праві спільної часткової власності. Крім того, зазначив, що висновком експерта встановлено, що спочатку було здійснено підпис позивача [PERSON] , а вже потім накладено на даний аркуш текст. Вказане свідчить про не повідомлення позивача [PERSON] відповідачем [PERSON] про продаж належної їй частини земельної ділянки. Представник відповідача [PERSON] адвокат Мензак Ю.Ю. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачу було відомо про продаж частини земельної ділянки, яка належала відповідачу [PERSON] , що підтверджується листом ПП [PERSON] .. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про місце, дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином (том 1 а.с. 51, 61, 93, 94-95, 96, 118-119, 123, 124, 126-127, 129, 198-199, 210, 215-216, 228, 231-232, том 2 а.с. 12, 14-15, 31, 34-35, 41) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Мирончук О.В. в судове засідання не з`явилась. При цьому, подала заяву про розгляд справи без її участі, щодо позовних вимог заперечила, у задоволенні позову просила відмовити (том 1 а.с. 55). Отже, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно вимог ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних чи доказів. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заочним рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 15.02.2019 року у цивільній справі № 297/1656/18, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 12.03.2020 року, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнано за [PERSON] право власності на певне нерухоме майно, у тому числі і на 1/4 частини земельної ділянки, площею 0,54 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 2110200000:01:050:0001 (том 1 а.с. 8-9, 10-13). Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.07.2020 року встановлено, що 1/4 частини земельної ділянки, площею 0,54 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 2110200000:01:050:0001 належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та 3/4 частини вказаної земельної ділянки [PERSON] (том 1 а.с. 14). Статтею 362 ЦК України визначено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. 05 травня 2020 року приватним нотаріусом Берегівського нотаріального округу Мирончук О.В. посвідчено договір купівлі-продажу між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] щодо продажу 1/4 частини земельної ділянки, площею 0,54 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 2110200000:01:050:0001 (том 1 а.с. 25-26). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Посилання позивача на те, що він не був повідомлений про продаж відповідачем [PERSON] її частки земельної ділянки спростовано витребуваним судом за клопотання сторони листом ПП [PERSON] .. Згідно вказаного листа встановлено, що [PERSON] повідомлений про намір [PERSON] продати [PERSON] належну їй 1/4 частини земельної ділянки з кадастровим номером 2110200000:01:050:0001, площею 0,54 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . При цьому, він не заперечив щодо укладення між ними такого договору та своїм правом першочергової купівлі відповідної частки ділянки скористатися не бажає. Крім того, зобов`язався в строк до 01.02.2021 року безоплатно відчужити (на підставі договору дарування) [PERSON] 1/2 частини вищевказаної земельної ділянки, що належить йому на праві приватної власності (том 1 а.с. 103). За клопотанням позивача було проведено комплексну почеркознавчу експертизу та технічну експертизу листа ПП [PERSON] .. Згідно отриманого судом висновку експерта № 9397/9398 від 09.04.2021 року встановлено, що підпис у нижній частині бланку ПП [PERSON] з текстом листа без дати про обізнаність щодо продажу 1/4 частини земельної ділянки і про відсутність у нього заперечень щодо укладення між [PERSON] і [PERSON] договору про такий продаж виконаний [PERSON] . Підпис у нижній частині вказаного бланку ПП [PERSON] виконаний пишучим приладом, а саме кульковою ручкою, спорядженою пастою синього кольору. Підпис від імені [PERSON] , відтиск печатки та друковані текст чорного кольору на бланку ПП [PERSON] виконувались у наступній послідовності: підпис, відтиск печатки, друковані тексти (том 2 а.с. 2-6). Разом з тим, згідно статті 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищенаведене, на підставі наявних належних та допустимих доказів суд встановив, що відповідачем [PERSON] була отримана згода позивача [PERSON] щодо продажу її частини земельної ділянки відповідачу [PERSON] .. При цьому, позивачем не надано жодного чіткого належного доказу на спростування обізнаності позивача про продаж відповідачем [PERSON] своєї частини земельної ділянки, що підтверджується наявними матеріалами справи. Водночас, суд не вбачає сумнівів у достовірності чи правильності висновку експерта, однак констатує, що він не є належним та достатнім доказом щодо спростування факту обізнаності позивача про продаж частини земельної ділянки, оскільки при ухваленні рішення суд оцінює кожен доказ окремо і приймає рішення в сукупності наявних належних та допустимих доказів. Разом з тим, позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в тому числі і порушення порядку укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки приватним нотаріусом. Статтею 189 ЦПК України, окрім іншого передбачено, що суд в підготовчому засіданні визначає обставини справи, які підлягають встановленню та збирає відповідні докази. При цьому, суд обмежений в ініціативі пошуку доказів у підтвердження чи спростування доводів сторін. Отже, клопотання представника позивача, подане 29 жовтня 2020 року про витребування доказів залишилось не вирішеним, оскільки ні позивач, ні його представник не наполягали на його вирішенні та навпаки просили закрити підготовче засідання і призначити справу до розгляду по суті. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено обґрунтованість позовних вимог, тому у задоволенні позовної заяви слід відмовити повністю. Крім цього, суд констатує, що в судовому засіданні до початку судових дебатів представником відповідача [PERSON] адвокатом Мензак Ю.Ю. в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України було подано докази щодо витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. При цьому, клопотань щодо їх відшкодування суду не надходило.

Outcome: dismissed