Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на свою користь аліменти на своє утримання, як дружини, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , віку трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2007 року. Під час шлюбу у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З квітня 2019 року родина існує формально, діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Вона отримує соціальну допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. на місяць та 1700,00 грн. на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає нерегулярно та у незначному розмірі. Відповідач працює, регулярно отримує заробітну плату. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.06.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні 07.07.2020 року позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти на дружину, так як в нього не має роботи, він в даний час не працює, крім того, сплачує аліменти на трьох неповнолітніх дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Сторони з 08.09.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.03.2010 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 164, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , позивачка є його матір`ю. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.07.2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 1219, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , позивачка є його матір`ю. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.10.2018 року Московським районним у м. Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис за № 824, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , позивачка є його матір`ю. Відповідно до судового наказу, виданого Московським районним судом м. Харкова 07.05.2020 року, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього\~\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] отримує в УПСЗН щомісячно допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 гривень та допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях, в розмірі 1700,00 грн., що підтверджується наданими суду довідками. Згідно ч. 2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4\~статті 84 СК України\~передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, є доведення наявності у відповідача можливості сплачувати такі аліменти. Виходячи з положень ст. 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доведення вказаної обставини, а саме можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, покладається на позивачку. Всупереч вказаних вимог законодавства, позивачкою не доведено наявність у відповідача можливості надавати їй матеріальну допомогу (сплачувати аліменти) та не спростовано доводи і аргументи позивача щодо відсутності у нього такої можливості. Так, доказів наявності у відповідача роботи, будь-яких доходів або значних витрат, які б свідчили про його задовільний фінансовий стан, суду не надано. Крім того, суд враховує, що згідно судового наказу з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання трьох дітей в розмірі у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також суд враховує, що згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи наведене вище, суд, розглядаючи справу на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 6, ст. 12 ЦПК України), диспозиттивності (ст. 13 ЦПК України), приходить до висновку, що позивачкою всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не доведено, шляхом надання суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, наявність у відповідача можливості надавати їй матеріальну допомогу, в зв`язку з чим відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed