Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що вони із відповідачкою перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24.04.2015р. виконкомом Борщівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, а.з. №3, дітей від цього шлюбу у них немає. На даний час фактичне сімейне життя між сторонами припинене. Позивач вказує, що причиною, за якою він бажає розлучитися є те, що вони втратили почуття поваги та любові одне до одного, у них різні характери і погляди на сімейне життя, фактично шлюбні відносини між ними припинені, тому позивач вважає, що збереження сімї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, справу просив розглядати у його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідачки. Відповідачка будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не зявилася без поважних причин про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений без поважних причин або без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином у суду є підстави для розгляду справи заочно у відсутності відповідача. Судом, відповідно до представлених документів, встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб, від якого у подружжя є двоє дітей, які проживають із матір'ю та перебувають на повному її утриманні. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення за наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони після укладення шлюбу міцної сім'ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому, враховуючи, що відповідачка не заявила вимог щодо прізвища, яке їй встановити після розірвання шлюбу, суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити прізвище «Федечко». На підставі викладеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: dismissed