Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, сплачених за договором поруки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне. 26.07.2007р. [PERSON] отримала в ПАТ «ОТП Банк» позику за кредитним договором №ML-OAF/232/2007. Також, 26.07.2007р. позивач виступив поручителем за вказаним договором та уклав договір поруки №SR-OAF/205/2007, згідно умов договору поруки, боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором за невиконання умов договору. Через неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, ПАТ «ОТП Банк» звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку за рішенням суду стягнуто. Оскільки в іпотеці по вищевказаному кредитному договорі перебувало єдине житло батьків позивача, яких примусово виселяли за несплату кредитного боргу, позивач змушений був укласти меморандум з кредитором та внести повну сплату боргу згідно меморандуму. 23.09.2016р. між позивачем та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено меморандум про співробітництво у сфері врегулювання спірних відносин та згодом, у вересні 2017р. позивачем особисто було виплачено всю суму заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яка склала суму 299014,01 грн., що за курсом НЮУ становить суму 36366 доларів США, що підтверджується довідками про погашення заборгованості в повному обсязі ТОВ «ОТП Факторинг Україна». На неодноразові звернення позивача про обов'язок відповідача повернути йому сплачені по договору поруки кошти, відповідач не реагує, що свідчить про відмову від добровільного повернення боргу, а тому позивач змушений звернутись з відповідним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу сплачений ним борг в сумі 36366 доларів США по курсу НБУ на день винесення рішення суду та стягнути понесені судові витрати, що пов'язані зі сплатою за надання правової допомоги адвокатом в розмірі 1500 грн. 12.12.2017р. винесено ухвалу про відкриття провадження по вищевказаній справі (а.с.25). 19.03.2018р. до суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON], в якому остання зазначає, що розмір регресної вимоги не може бути більше суми фактичного сплаченого кредиторові в основному зобов'язанні, оскільки передбачається рівність розмірів вимоги в порядку регресу й вимоги в основному зобов'язанні. До позову, що розглядається позивачем надано довідку про погашення заборгованості від 07.09.2017р., яка не містить ніяких роз шифровок, а лише посилання на сам кредитний договір, заборгованість за яким погашена повністю. А в довідці, виданій ТОВ «ОТП Факторинг Україна», не вказано особу, яка здійснювала погашення кредиту, тому не є підтвердженим право позивача стосовно регресної вимоги до відповідача. Крім того, відповідач зазначає, що в надані нею копії квитанції, свідчать про сплату заборгованості за кредитним договором в розмірі, що є значно меншим, ніж просить позивач. З огляду на викладене, вважає позов не обґрунтований, а тому просить відмовити в його задоволенні (а.с.36-39). В судовому засідання позивач підтримав позовну заяву за викладеними обставинами та просив про її задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, у зв'язку з їх необґрунтованістю. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які були надані учасниками справи, судом встановлено наступне. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.06.2011р. з [PERSON], [PERSON] солідарно стягнуто на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 299014,91 грн. (а.с.92-93). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.10.2011р., рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06.06.2011 року залишено без змін (а.с.94-95). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.06.2011р. встановлено, що 26.07.2007р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитни договір згідно умовами якого позичальник отримала в банку кредит в сумі 38000 доларів США на споживчі цілі строком до 25.07.2022р. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Також в забезпечення умов виконання зобов'язань [PERSON], 26.07.2007р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань по кредитному договору. 23.09.2016р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] був укладений меморандум про співробітництво у сфері регулювання спірних відносин, згідно якого вбачається, що станом на день укладення меморандуму, заборгованість боржника за рішенням суду з урахуванням всіх виплат боржників на дату підписання складає 97835,77 грн. Сторони домовились, що боржник до 23.09.2016р. зобов'язується погасити боргові зобов'язання в розмірі 40000,00 грн. (а.с.16). Відповідно до копії довідки №571 від 07.09.2017р., заборгованість по кредитному договору №ML-OAF/232/2007 від 26.07.2007р. погашено в повному обсязі та заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відсутня (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В підтвердження викладених в позові обставин щодо погашення заборгованості позивача [PERSON] за кредитним договором №ML-OAF/232/2007 від 26.07.2007р. в розмірі 36366 доларів США, останнім до суду не надано жодного доказу. Копія довідки №571 від 07.09.2017р., згідно якої зазначено, що заборгованість по кредитному договору №ML-OAF/232/2007 від 26.07.2007р. погашено в повному обсязі та заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відсутня, суд не приймає до уваги, як доказ сплати саме позивачем суд не приймає, оскільки в довідці не зазначено якою саме особою погашено заборгованість та в якому розмірі. Відповідно до ч.1 ст.544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно ч.2 ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Однак, враховуючи надані докази відповідачем, а саме копії квитанцій (сплачених в період 2012-2013р.р.) про погашення заборгованості саме [PERSON] в сумі 156698,62 грн. (а.с.40-51), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 156698,62 грн., які були сплачені [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ML-OAF/232/2007 від 26.07.2007р. після винесення Деснянським районним судом м. Києва від 06.06.2011р. При цьому, посилання відповідача на те, що кошти на погашення кредитної заборгованості були сплачені не особисто позивачем, а його матір'ю [PERSON], суд не приймає до уваги, оскільки з наданих відповідачем копій квитанцій про погашення кредитної заборгованості платником зазначено саме [PERSON], а не іншу особу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1566,98 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial