Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 03 червня 2009 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики у вигляді розписки, відповідно до якої [PERSON] передав [PERSON] 27 500 доларів США, що на момент укладання договору за курсом НБУ відповідало сумі в розмірі 228 252 гривень. Вищевказану суму у доларах [PERSON] зобов'язувалася повернути до 03 червня 2010 року. У зазначений термін [PERSON] борг не повернула. [PERSON] неодноразово звертався до неї з проханням повернути борг в добровільному порядку, однак врегулювати спір мирним шляхом не вдалося. [PERSON] відмовилася повертати йому борг, згідно розписки, мотивуючи відсутністю вільних коштів. Борг [PERSON] підтверджується розпискою від 03 червня 2009 року, написаний нею власноручно, примірник якої знаходиться у його. Оскільки розписка прирівнюється до договору позики, до неї застосовуються положення ст. 1046-1049 ЦК України. Розписка від 03 червня 2009 року вважається укладеним договором позики між заявником - позикодавцем та боржником - позичальником, оскільки згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, на підставі чого, відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, [PERSON] було надано розписку. При таких обставинах, [PERSON] зобов'язана на підставі ст. 1049 ЦК України, повернути грошові кошти в розмірі 27 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на 04 червня 2013 складає 219725 гривень (100 доларів США складає 799,30 гривень). Оскільки [PERSON] на момент пред'явлення цього позову не виконала своє грошове зобов'язання за договором та не повернула грошову суму позики в розмірі 27 500 тис. доларів США, з неї на користь [PERSON] необхідно стягнути суму заборгованості за договором позики - розпискою в розмірі 219725 гривень. При таких обставинах, оскільки між позивачем та відповідачем не було передбачено договором позики сплату процентів за користування грошовими коштами, їх розмір і порядок сплати, а також не було передбачено застереження щодо безпроцентної позики, позивач як позикодавець, з підстав передбачених ч.1 ст. 1048 ЦК України, має право на одержання процентів; їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, що підлягають сплаті щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи те, що розмір процентів за користування позикою встановлюється на рівні облікової ставки НБУ, то починаючи з 04.06.2009 року по 03.06.2013 року [PERSON] повинна сплатити 73 898,33 гривень. Як вбачається з розрахунку: 3% річних за період з 04.06.2010 року по 03.06.2013 року становить - 19 775,25 гривен; індекс інфляції за весь час прострочення заборгованості починаючи з 04.06.2010 року по 03.06.2013 року становить - 21902,46 гривень. Також, в результаті бездіяльності [PERSON] йому була заподіяна моральна шкода, яка виразилась в тому, що в результаті не отримання належних йому коштів, він був вимушений повністю змінити звичайний устрій свого життя, тривалий час не міг прийти до тями, грошей катастрофічно не вистачало, у його виникли значні матеріальні ускладнення, в результаті чого він вимушений був постійно принижуватись та позичати гроші у своїх знайомих та батька. Така бездіяльність [PERSON], її постійні обіцянки, які згодом перейшли у погрози згубно відобразилися на психічному стані всіх членів його сім'ї, він був позбавлений можливості спокійно працювати, спокійно проводити свій вечір або вихідні дні. Моральну шкоду, заподіяну протиправними діями [PERSON] він оцінює у розмірі 50 000 грн. 00 коп. У зв'язку з вищевикладеним [PERSON], змушений звернутися з даним позовом до суду для захисту його порушених прав. [PERSON] в судове засідання не з'явився, в заяві підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність в заочному судовому засіданні. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причину неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню частково. Судом було достовірно встановлено, що 03 червня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у вигляді розписки, відповідно до якої [PERSON] передав [PERSON] 27 500 доларів США, що на момент укладання договору за курсом НБУ відповідало сумі в розмірі 228 252 гривень. Вищевказану суму у доларах [PERSON] зобов'язалася повернути до 03 червня 2010 року, відповідно власноручної росписки [PERSON], яку надав суду [PERSON] У зазначений термін [PERSON] борг не повернула. [PERSON] неодноразово звертався до неї з проханням повернути борг в добровільному порядку, однак врегулювати спір мирним шляхом не вдалося. [PERSON] відмовилася повертати йому борг, згідно розписки, мотивуючи відсутністю вільних коштів. Борг [PERSON] підтверджується розпискою від 03 червня 2009 року, написаний нею власноручно. Оскільки розписка прирівнюється до договору позики, до неї застосовуються положення ст. 1046-1049 ЦК України. Розписка від 03 червня 2009 року вважається укладеним договором позики між заявником - позикодавцем та боржником - позичальником, оскільки згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, на підставі чого, відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, [PERSON] було надано розписку. При таких обставинах, [PERSON] зобов'язана на підставі ст. 1049 ЦК України, повернути грошові кошти в розмірі 27 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на 04 червня 2013 року, складає 219725 гривень (100 доларів США складає 799,30 гривень). Оскільки [PERSON] на момент пред'явлення позову не виконала своє грошове зобов'язання за договором та не повернула грошову суму позики в розмірі 27 500 тис. доларів США, з неї на користь [PERSON] необхідно стягнути суму заборгованості за договором позики - розпискою в розмірі 219725 гривень. При таких обставинах, оскільки між позивачем та відповідачем не було передбачено договором позики сплату процентів за користування грошовими коштами, їх розмір і порядок сплати, а також не було передбачено застереження щодо безпроцентної позики, позивач як позикодавець, з підстав передбачених ч.1 ст. 1048 ЦК України, має право на одержання процентів; їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, що підлягають сплаті щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи те, що розмір процентів за користування позикою встановлюється на рівні облікової ставки НБУ, то починаючи з 04.06.2009 року по 03.06.2013 року [PERSON] повинна сплатити 73 898,33 гривень. Як вбачається з розрахунку: 3% річних за період з 04.06.2010 року по 03.06.2013 року становить - 19 775,25 гривен; індекс інфляції за весь час прострочення заборгованості починаючи з 04.06.2010 року по 03.06.2013 року становить - 21902,46 гривень. У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України якщо боржник прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. В позовних вимогах [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. необхідно відмовити, тому що будь-яких доказів в нанесенні моральної шкоди у вказаному розмірі позивач суду не надав. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial