Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просив суд встановити юридичний факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року були рідними сестрами; встановити юридичний факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, є двоюрідною сестрою [PERSON], [INFO]; визнати право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В судовому засіданні представник позивача, та позивач особисто позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] подала заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та правові обгрунтування позивачки, її представника, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову виходячи з наступного: Встановлення юридичного факту заявнику необхідно для прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Родство - кровний зв'язок між людьми (або кровне споріднення), з наявністю якого закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків. [PERSON] народилась [INFO] року, що встановлено судом зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого 07.02.1957 року Ленінським райбюро ЗАГС м. Одеси, актовий запис про народження № 167 від 16.03.1954 року, де в графі «батько» зазначений [PERSON], а в графі «мати» зазначена [PERSON]. 19.03.1961 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що встановлно судом зі змісту свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], повторно виданого 08.04.1993 року Ленінським відділом ЗАГС м. Одеси, актовий запис про шлюб № 413, шлюбне прізвище дружини «[PERSON]». [PERSON] померла у [INFO] року, що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 15.01.1989 року Жовтневим ШАС м. Одеси, а/з про смерть від 15.01.1989 року. [PERSON] 16.01.1938 року уклала шлюб з [PERSON], що встановлено судом зі змісту посвідки про шлюб № 84, виданої наркоматом внутрішніх справ УССР Злочевського міськрайону Одеської області, шлюбне прізвище дружини «[PERSON]». Від цього шлюбу [INFO] року народилась [PERSON], що встановлено судом зі змісту посвідки про народження серії [NUMBER], виданої наркоматом внутрішніх справ УССР, а/з про народження № 283 від 07.01.1940 року. [PERSON] померла [INFO] року, що встановлено судом зі змісту свідоцтва про семрть серії [NUMBER], виданого 20.02.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради. [PERSON] померла [INFO] року, що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть, виданого 12.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, а/з про смерть 4964. Довідку про народження [PERSON] заявниця можливості отримати не має, оскільки метричні книги про народження с. Страсбург Тираспольського уїзду (теперішній с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області) за 1904 -1906 рік до Державного архіву Одеської області не надходили (втрачені в роки ВОВ 1941-1945 роки), що встановлено судом зі змісту довідки Державного архіву Одеської області від 24.01.2014 року № В-44. Так само, заявник не має можливості отримати довідку про народження [PERSON], що, за твердження заявниці є рідною сестрою [PERSON], оскільки метричні книги про народження с. Страсбург Тираспольського уїзду (теперішній с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області) за 1908 -1910 рік до Державного архіву Одеської області не надходили (втрачені в роки ВОВ 1941-1945 роки), що встановлено судом зі змісту довідки Державного архіву Одеської області від 24.01.2014 року № В-45. Таким чином, отримати в органах ДРАЦС документів, що підтверджують родинний зв'язок між [PERSON], яка є матір'ю позивачці, та [PERSON], яка, за твердженням позивачки, є рідною сестрою [PERSON], позивачка можливості не має. В судовому засідання судом були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які надали суду вичерпні свідчення та підтвердили суду ті факти, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, а [PERSON], яка померла [INFO] року, та [PERSON] є двоюрідними сестрами. Встановивши дійсні правовідносини та фактичні обставини справи, суд звертається до положень законодавства, яким вони врегульовані. Відповідно до статті 256 ЦПК України, суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з урахуванням ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд, вважає, що позовні вимоги в частині встановлення юридичних фактів повністю доведені, і підлягають задоволенню, оскільки іншої можливості довести родині зв'язки з померлими [PERSON], [PERSON] позивач не має. Що стосується вимог в частині визнаня права власності на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, суд виходить з наступного: У відповідності до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють у державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах, або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, передбачені обставини, при наявності яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. Згідно із п. 3 Глави 13 цього Порядку нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Судом встановлено, що нотаріусом не було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, і сторони не втратили можливості вирішити питання отримання спадщини в нотаріальному порядку. Свою позицію з цього приводу висловив в інформаційному листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 Вищий спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, увагу суддів звернуто на те, що слід звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, суд відмовляє у цій частині позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial