Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03 листопада 2020 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до п.1 цього договору, [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] у власність грошові кошти в сумі 28 399 доларів США, що станом на дату укладення договору відповідно до курсу Національного Банку України еквівалентно сумі 811 643,42 грн. Згідно з п. 2 договору позики, сторони домовилися, що позичені кошти повертаються позичальниками солідарно в строк відповідно до узгодженого сторонами графіку платежів, що є в додатком №1 та є невід`ємною частиною даного договору. При цьому, повна сума позики, що підлягає поверненню на день остаточного розрахунку, має відповідати сумі 28 399 дол. США. Сторони також домовилися про те, що договір позики є безпроцентним. Поряд з тим, відповідно до п.3 даного договору позики, у разі неповернення позичальниками встановлених графіком платежів коштів понад 30 календарних днів позикодавець вправі достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір позики та вимагати у позичальників дострокової сплати всієї суми боргу. Враховуючи те, що відповідачами неодноразово було порушено узгоджені між сторонами домовленості, сума згідно з графіком платежів не сплачувалася в повному обсязі, тому позивачем 26.01.2021 на адреси місця проживання відповідачів було направлено листи з вимогою протягом 3-денного терміну з дня отримання даних вимог сплатити всю суму боргу, проте, відповідачі ніяк не відреагували на пропозицію досудового врегулювання спору, в зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року підготовче провадженняу справі, закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 12:30 год. 19 листопада 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. Водночас разом із позовом представник позивача подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Також ним долучено до матеріалів справи оригінал договору позики від 03 листопада 2020 року. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що згідно з оригіналом договору позики від 03 листопада 2020 року позивач позичив для [PERSON] \~та [PERSON] грошові кошти в сумі 28 399 дол. США. Згідно з п. 2 договору позики від 03 листопада 2020 року, сторони домовилися, що позичені кошти повертаються позичальниками солідарно в строк відповідно до узгодженого сторонами графіку платежів, що є в додатком №1 та є невід`ємною частиною даного договору. При цьому, повна сума позики, що підлягає поверненню на день остаточного розрахунку, має відповідати сумі 28 399 дол. Сторони в п. 3 договору позики від 03 листопада 2020 року також домовилися про те, що договір позики є безпроцентним. Поряд з тим, відповідно до цього ж пункту даного договору, у разі неповернення позичальниками встановлених графіком платежів коштів понад 30 календарних днів позикодавець вправі достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір позики та вимагати у позичальників дострокової сплати всієї суми боргу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Нотаріальна форма договору позики не вимагається незалежно від суми договору; однак за згодою сторін договору, договір позики може бути укладений в нотаріальній формі. У даному випадку договір позики сторони оформили в письмовій формі, але не посвідчували у нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір підлягає виконанню обома сторонами. Ст.611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Обов`язок позичальника повернути позику передбачено умовами договору, розпискою в отриманні грошових коштів і положеннями ст.1049 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою з моменту фактичного передання речей, визначених родовими ознаками, позикодавцеві (із рук в руки) або з моменту зарахування грошових коштів, що позичалися, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 16 січня 2019 року по справі за №373\\2054\\16-ц зробила висновок «що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як встановлено з матеріалів справи, відповідачі зобов`язалися повертати кошти відповідно до узгодженого сторонами графіку платежів, що є в додатком №1 та є невід`ємною частиною даного договору. Однак на день звернення позивача з позовом до суду, відповідачі не здійснили жодного платежу за договорами позики грошей. Тому, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 28 399 доларів США, що еквівалентно сумі відповідно по курсу Національного банку України станом на 03.11.2020 та становить 811 643 гривні 42 копійки. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню порівну судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 166 грн 43 коп.

Outcome: approved