overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] з 15 серпня 2013 року по даний час перебуває у трудових відносинах з приватним підприємцем [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що станом на 1 квітня 2014 року відповідач заборгував йому 8886 грн 50 коп заробітної плати, звернувся до суду з позовом про стягнення з нього цієї заборгованості та 500 грн за надання правової допомоги адвокатом. Сторони в судове засідання не з'явилися. Адвокат позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить розглянути справу без його участі. Відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоч про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 серпня 2013 року між [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON] укладено трудовий договір на строк до 16 вересня того ж року, дія якого у відповідності до ч. 1 ст. 39-1 КЗпП України продовжилася до 30 вересня 2013 року. Цього дня позивач звільнений за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується записом в його трудовій книжці. 1 жовтня 2013 року між сторонами знову укладено трудовий договір, який діє до сьогодні. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до умов трудових договорів роботодавець зобов'язався оплачувати працю [PERSON] у розмірі не менше мінімальної заробітної плати на місяць згідно чинного законодавства, а саме - 1147 грн. При цьому визначив, що розмір заробітної плати не може бути нижчим законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. З 1 січня 2013 року, згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік», розмір мінімальної заробітної плати складає 1147 грн, а з 1 січня 2014 року - 1218 грн. В порушення вимог ст. 49 КЗпП України [PERSON] не надав [PERSON] довідку про розмір заборгованості по заробітній платі, а тому виходячи з пояснень позивача вона складає 8886 грн 50 коп, з яких 1720 грн 50 коп - по договору від 15 серпня 2013 року і 7166 грн - по договору від 1 жовтня 2013 року. Добровільно сплачувати заборгованість відповідач відмовляється, а тому її слід стягнути з нього на користь позивача у примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн 60 коп судового збору та з урахуванням складності справи та часу, витраченого на її розгляд, - 500 грн за надання правової допомоги адвокатом на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 115 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] з 1 вересня 2009 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (далі в тексті КНУВС). 27 серпня 2010 року КНУВС було реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (далі в тексті НАВС). 29 вересня 2009 року КНУВС уклав з [PERSON] договір № 09-691, відповідно до якого той навчався в університеті за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу. Посилаючись на те, що [PERSON] після закінчення навчання було звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни як такого, що не приступив до виконання службових обов'язків, НАВС звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача 36676 грн. 78 коп. витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі. В судове засідання сторони не з'явилась. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з витягу з наказу № 568 від 31 липня 2009 року, [PERSON] з 1 вересня 2009 року було зараховано курсантом 1 курсу денної форми навчання КНУВС за спеціальністю «Правознавство». У відповідності з пунктом 1 договору про підготовку фахівця у КНУВС № 09-691 від 29 вересня 2009 року [PERSON] навчався за державним замовленням на денній формі навчання. Згідно з п.п. 2.3.5, 2.3.6 договору відповідач після закінчення навчання зобов'язався прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою і відпрацювати не менше трьох років. У разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за порушення дисципліни, [PERSON] повинен відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі. Як вбачається із заяви матері відповідача [PERSON], вона дала згоду на укладення [PERSON] договору. Згідно з витягом з наказу № 602 від 14 червня 2013 року [PERSON] було присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство». У відповідності з листом начальника управління кадрового забезпечення УМВС в Черкаській області від 7 жовтня 2013 року, наказом УМВС № 179 від 23 липня 2013 року [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Є» за порушення дисципліни як такого, що не приступив до виконання службових обов'язків. У відповідності з довідкою про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утримання [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ, відповідачу за період навчання з 1 вересня 2009 року по 14 червня 2013 року було надано грошового забезпечення на суму 10400 грн. 31 коп. (без врахування періоду з 1 вересня 2009 року по 31 серпня 2010 року), продовольчого забезпечення на суму 12630 грн. 35 коп., речового забезпечення на суму 2512 грн. 09 коп. та здійснено витрат на оплату комунальних послуг і вартості спожитих електроносіїв на суму 11134 грн. 03 коп. (без врахування періоду з 1 вересня 2009 року по 31 серпня 2010 року). У відповідності зі ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] з 21 травня 2007 року по 31 липня 2009 року отримувала в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Управління соціального захисту населення звернулось до суду з позовом, в якому стверджує, що 1 липня 2009 року [PERSON] була прийнята на роботу на посаду медсестри приймального відділення Смілянської міської лікарні. Оскільки вона про працевлаштування несвоєчасно повідомила управління соцзахисту, їй було безпідставно нараховано та виплачено 130 грн. допомоги за липень 2009 року. Цю суму позивач просив стягнути з відповідачки. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідачка позов не визнала і пояснила, що про працевлаштування своєчасно повідомила управління соцзахисту. Про переплату їй 130 грн. допомоги довідалась із позовної заяви, після чого сплатила цю суму управлінню соціального захисту населення. Оскільки сплата відповідачкою позивачу 130 грн. підтверджується квитанцією № 143 від 10 червня 2015 року, в позові належить відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] з 22 січня 2008 року отримував в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради соціальну допомогу як інвалід ІІІ групи. 24 листопада 2009 року йому було встановлено ІІ групу інвалідності, у звязку з чим призначено пенсію. Оскільки [PERSON] приховав цю обставину, внаслідок чого з 14 серпня по 30 листопада 2009 року йому безпідставно було виплачено 2027 грн. 12 коп. державної допомоги, управління соціального захисту населення звернулось до суду з позовом про стягнення цієї суми. В судове засідання представник позивача не зявилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності. Відповідач позов не визнав, просив застосувати позовну давність. Оскільки про безпідставність виплати допомоги позивачу стало відомо з заяви відповідача від 6 жовтня 2009 року, визначений ст. 257 ЦК України 3-річний строк позовної давності закінчився, тому в позові належить відмовити на підставі ч. 4 ст. 267 цього Кодексу.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] з 28 вересня 2012 року по 31 грудня 2012 року отримувала в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради допомогу на догляд за матір'ю [PERSON] як особа, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу. Посилаючись на те, що [INFO] [PERSON] померла, а відповідачка не повідомила про це управління соцзахисту, внаслідок чого їй було безпідставно нараховано та виплачено за листопад-грудень 2012 року 2252 грн. допомоги, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради звернулось до суду з позовом про стягнення з неї цієї допомоги. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю і пояснив, що після смерті підопічної відповідачка повинна була повідомити про це управління. Факт смерті [PERSON] був встановлений після надходження до управління з відділу РАЦС довідки про померлих громадян. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позов належить задоволити з таких підстав. Згідно з висновком № 2103 лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, разом з інвалідом І групи [PERSON] проживала [PERSON] Як вбачається з наданих позивачем заяви про призначення соціальної допомоги від 17 вересня 2012 року та рішення про призначення допомоги від 28 вересня 2012 року, [PERSON] отримувала допомогу на догляд за [PERSON] У відповідності з повідомленням відділу державної РАЦС по м. Смілі реєстраційної служби Смілянського МУЮ від 31 жовтня 2012 року, [PERSON] померла [INFO]. Як встановлено з повідомлення позивача, [PERSON] було безпідставно нараховано 2252 грн. допомоги за листопад-грудень 2012 року. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] з 9 вересня 2010 року працює головним бухгалтером КП «Водгео». В грудні 2015 року на підприємстві було проведено службове розслідування, за результатами якого було встановлено, що в КП «Водгео» було незаконно здійснено виплату премії за виконання особливо важливої роботи 12 працівникам на суму 123299 грн. 13 коп., внаслідок чого проведено зайві нарахування на заробітну плату цих працівників та перераховано 54040 грн. 76 коп. внесків до державного цільового фонду. В звязку з цим розпорядженням директора КП «Водгео» № 217 від 24 грудня 2015 року за шкоду, заподіяну підприємству зайвими грошовими виплатами, на [PERSON] було покладено матеріальну відповідальність у розмірі середнього місячного заробітку. Наказом директора КП «Водгео» № 225 від 31 грудня 2015 року [PERSON] було оголошено догану за порушення, вчинені при визначені та нарахуванні премій за виконання особливо важливої роботи, встановлені актом № 1 про службове розслідування від 22 грудня 2015 року. Посилаючись на те, що розпорядження і акт було видано безпідставно, [PERSON] звернулась до суду з позовом до КП «Водгео» про визнання їх незаконними та скасування. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов повністю. Представник відповідача на розгляд справи не зявився, в направленій до суду заяві відповідач позов визнав. Позов підлягає до задоволення, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

[PERSON] \~з [PERSON] перебуває з січня 2018у фактичних шлюбних відносинах з (а.с.6). У період перебування у шлюбі у позивача та відповідача згідно свідоцтва про народження народилася дочка [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 5). Спірні правовідносини регулюються наступним законодавством: Відповідно ч. 2 ст. 75 СК України - право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч. 2 ст. 80 СК України\~- розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно ч.2\~ст.84\~СК України\~- дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно ч.4 ст.84 СК України - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачем вказані документи повністю узгоджуються між собою, і підстав піддавати їх сумніву суд не вбачає. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач взятих на себе зобов`язань будучи батьком дитини не виконує, матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. На підставі викладеного, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та слід стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4частини з усіх видів його заробітку(доходу),щомісячно, на користь матері дитини [PERSON] \~ \~на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] ,\~ [INFO] трьох років. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, тому згідно з ч. 6 ст.\~141\~ ЦПК України стягнути з [PERSON] 768грн. 40 коп. судового збору на користь держави. На\~підставі ст.ст.\~75,\~80,\~84\~Сімейного Кодексу\~України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] заборгованість за послуги мобільного зв'язку в сумі 1701,99 грн., заборгованість по сплаті збору в сумі 105,06 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачу за договором було відкрито особовий рахунок №1.12079422 і надавались послуги мобільного зв'язку, але своєчасно оплата за надані послуги відповідачем не проводилася у зв'язку із чим утворилась заборгованість. В судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася. Зі згоди заявника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02ю04.2014 року у зв»язку з наявністю у відповідача заборгованості за надані послуги, договори розірвані за ініціативою позивача. Як встановлено в судовому засіданні відповідачу надавались послуги мобільного зв'язку, але своєчасно вони оплачени не були у зв'язку із чим утворилась заборгованість в сумі 1701,99 грн., яка відповідно до ст.ст.526, 903 ЦК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] завернувся до суду із вище вказаним позовом, який в судовому засіданні підтримав його представник [PERSON] У позові [PERSON] зазначив, що 13.02.2009 р. [PERSON] був складений заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 471 та посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Шевченко Н.В. За заповітом [PERSON] заповів йому належні 20,0 гектарів (по державному акту 41,7 га) земельної ділянки, яка розташована на території Новобур'ївської сільської ради Хероснської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 08.10.2012 р. [PERSON] була написана заява про прийняття спадщини за заповітом приватному нотаріусу Голопристанського районного нотаріального округу Хероснської області Маршаловоій М.В., де відкрита спадкова справа гр. [PERSON], який помер [INFO]. Цією ж датою приватним нотаріусом Маршаловою М.В. був видний лист з переліком документів для оформлення спадщини. Для отримання довідки про нормативно-грошову оцінку землі та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим планом, потрібен оригінал державного акту на право приватної власності на землю, який знаходиться у інших спадкоємців. У зв'язку із неможливістю отримати документи для оформлення своєї частини спадщини, звернувся до нотаріуса [PERSON] за роз'ясненням прав спадкоємців на одне і теж майно та отримав відповідь від нотаріуса, що вона вже видала свідоцтво про право на спадщину на все майно іншому спадкоємцю всупереч заповіту [PERSON] Вважає, що згідно ст. 1222 ЦК України, він набув статусу спадкоємця за заповітом, який набувається з дня відкриття спадщини і передбачає наявність таких прав і обов'язків: права на спадкування (ст. 1223 ЦК України), права на прийняття спадщини (ст. 1268-1270 ЦК України), обов'язку одержати свідоцтво прро право на спадщину на нерухоме майно ( ст. 1297 ЦК України) та обов'язку зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. ст. 182, 1299 ЦК України. Вважає, що нотаріус Маршалова М.В. порушила його конституційне право власності, передбачене ст. 41 Конституції України, та унеможливила виконання покладеного на нього обов'язку зареєструвати право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30.10.2013 р. було видане іншому спадкоємцю - [PERSON] Видане свідоцтв про право на спадщину суперечить змісту заповіту, виданого на його ім'я, оскільки надано іншому спадкоємцю право власності не на 21,14 га земельної ділянки, а на всю земельну ділянку площею 41,17 га. і пов'язує виникнення такого права з тим фактом, що від імені [PERSON] складено два заповіти, про які приватний нотаріус раніше не повідомила, хоча відповідно до пп. 5.2 п. 5 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, якщо для оформлення спадщини надано кілька заповітів спадкодавця, нотаріус повинен надати їм правову оцінку,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

[PERSON] завернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме встановити факт, що [PERSON] є її сином. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [INFO] помер її син [PERSON] . Вона є єдиним спадкоємцем за законом після його смерті. Спадщину вона прийняла, оскільки на день смерті проживала та була зареєстрована разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Оскільки у її паспорті прізвище вказано « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть сина прізвище вказано « [PERSON] », для подальшого оформлення спадщини, необхідно встановити факт родинних відносин. Ухвалою суду від 29.09.2020 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Зазначила, що встановлення факту родинних відносин їй необхідно для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Заінтересована особа П`ята Харківська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явились, подали заяву в якій просили розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Заслухаши заявника\~ [PERSON] ,\~свідків [PERSON] \~та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] є рідним сном заявниці, [PERSON] , [INFO] , а неспівпадіння прізвища померлого та матері в офіційних документах зумовлене орфографічними помилками та неточним перекладом прізвища з російської мови. Дані обставини ніким не оспорюються, та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 18.07.1970 року; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 18.08.2006 року; копією паспорта [PERSON] , копією паспорта [PERSON] , копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 28.08.2020 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні, кожен окремо. підтвердили факти викладені заявницею, а саме, що померлий [INFO] [PERSON] є рідним сином заявниці [PERSON] . Як вбачається з відповіді П`ятої Харківської державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , не заводилась, свідоцтва про право на спадщину даною нотаріальною конторою не видавались. Отже, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення вимог заяви [PERSON] про встановлення факту її родинних відносин з сином [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] завернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач - батько дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання. Просила стягнути 1/4 частину від усіх видів заробітку щомісяця на утримання дитини до його повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити у повному обсязі, пояснила, що її доходи не позволяють повністю забезпечувати дитину, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно пояснень, відповідач визнав позовні вимоги частково, згоден платити аліменти на утримання сина, але у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісяця, просить взяти до уваги, що у нього ще є дитина - донька [PERSON] [INFO], також сплачує внески за кредитним договором за автомобіль, яким користується. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Сторони з 4 жовтня 2003 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом, оскільки припинили сімейно-шлюбні відносини. Малолітня дитина залишилась проживати з матір»ю. В свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, батьками дитини записані: [PERSON], [PERSON]. Відповідно довідки від 4 лютого 2014 року, виданою дільницею № 52 КП «Жилкомсервіс», малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір»ю. Згідно ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач згоден платити аліменти на утримання дитини, але у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісяця. Вважає, що суд зобов»язаний взяти до уваги його 1/3 частину заробітку і поділити на двох дітей, кожному по 1/6 частині. Суд, вважає, що відповідач має можливість утримувати неповнолітню дитину, оскільки являється працездатним, не сплачує аліменти на інших дітей. Згідно довідки наданої відповідачем його щомісячний заробіток складає 5029 грив. Суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісяця, оскільки він має постійну роботу, кожен місяць отримує заробітну плату, про що свідчить довідка ПАТ «Новий Стиль». Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовною заявою 6 лютого 2014 року. З цього часу підлягають стягненню аліменти.

Outcome: approved