Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, який в подальшому уточнив до публічного акціонерного товариства «Одесаобленерго» в особі Білгород - Дністровського РЕМ, третя особа - управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Білгород - Дністровського міської ради про усунення перешкод в користуванні електричною енергією посилаючись на наступне. [PERSON] є пенсіонером на підставі посвідчення Міністерства внутрішніх справ, та 24 березня 2003 року він звернувся у письмовому виді до відповідача про право на пільгу, як «ветеран МВС». Однак у 2009 році відповідач перевів [PERSON] з пільги «ветеран МВС» на пільгу «інвалід війни ІІ групи». Позивач вважає такі дії відповідача безпідставними та такими, що порушує його права та обов'язки як споживача. Позивач вказує, що з 2003 року він став користуватися пільгою та сплачує 50% від вартості використаної електроенергії, а відповідач нараховує йому 100% тарифну ставку, таким чином виникла заборгованість у сумі 9071,83 гривень. Позивач з метою уникнення відключення його будинку від електроенергії сплачував споживчу електроенергію по 100% тарифній ставці. Крім того, 05.10.20.12 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про користування електричною енергією з потужністю 8 квт/г, однак відповідач вніс в умови договору потужність у 3 квт/г. Крім того, позивач зазначає, що 29.07.2013 року працівники відповідача намагались змінити на його електролічильнику запобіжник потужністю 25А на 16А, однак позивач не дозволив їм цього зробити. Позивач вважає, що такими діями працівниками відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, яку позивач оцінює у 5036,18 гривень. ПАТ «Одесаобленерго» в особі Білгород - Дністровського РЕМ звернулося до суду з позовом, який в подальшому уточнив до [PERSON], третя особа - управління праці та соціального захисту населення Білгород - Дністровської міської ради про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є споживачем електричної електроенергії, та йому було надано особовий рахунок [NUMBER]. [PERSON] в порушення п. 19, 20 ПКЕЕН несвоєчасно та не в певному обсязі здійснює оплату за спожиту ним електричну електроенергію, в результаті чого за період з 01.05.2006 року по 07.05.2014 року виникла заборгованість за використану електроенергію у сумі 8227,16 гривень. У добровільному порядку [PERSON] заборгованість не сплачує, тому ПАТ «Одесаобленерго» було змушено звернутися з відповідним позовом до суду. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістив, заяв про відкладання справи від нього на адресу суду не надходило. Представник ПАТ «Одесаобленерго» у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, просив суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі, а позов ПАТ «Одесаобленерго» задовольнити у повному обсязі. Представник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином, на адресу суду надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 19 серпня 2014 року без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечує у повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України, що підтверджується посвідченням [NUMBER], яке видано 14.10.1996 року управлінням внутрішніх справ Одеської області. Відповідно до ч. 4, 6 ст. 22 ЗУ «Про міліцію» працівникам міліції та членам їх сімей надається 50% знижка по оплаті за споживання електричної енергії. З а працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим законом. Як вбачається з довідки № 02/378 від 07.05.2010 року Білгород - Дністровського РЕМ, [PERSON] споживав електроенергію за пільгою «ветеран МВС», та йому було покладена пільга у розмірі 50% за 75 квт/г щомісячно. Однак при проведенні перевірки у листопаді 2009 року, споживач зареєстрований в ЄДАРП як, «інвалід війни ІІ групи», тому йому проведена перереєстрація пільги на 75 квт/г. Згідно з постановою КМУ №117 від 29.01.2003 року, для включення до реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу довідку про склад сім'ї, копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім'ї на пільги, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру та інших обов'язкових платежів, пред'являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги щодо отримання яки він має пільги та реального користується. У разі коли фізична особа, яка має і використовує право на пільги на підставі одного із законів України, використовує також своє право на інші пільги як член сім'ї пільговика, який має право на пільги згідно з іншими законами, ця фізична особа включається до Реєстру також як член сім'ї пільговика. Пільговик, який має право на конкретну пільгу згідно з кількома законами України, включається до Реєстру як пільговик, що користується цією пільгою згідно з одним Законом України за його вибором. Якщо фізична особа має право на пільги згідно з кількома законами, до Реєстру включається така інформація про пільговика. Будь яких документів, які підтверджували, що [PERSON] звертався до управління соціального захисту населення із заявою на конкретну пільгу в матеріалах відсутні, тому суд вважає, що позивач має право у досудовому порядку вирішити це питання. Таким чином, вимога про здійснення переплати [PERSON] по оплаті в період з жовтня 2009 року по 01 січня 2012 року та стягнення з ПАТ «Одесаобленерго» в розмірі 5036,18 гривень, повинна бути залишена без задоволення, оскільки відповідачем законно та обґрунтовану було змінено пільгу з «ветеран МВС» на «інваліда війни ІІ групи». 05 жовтня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «Одесаобленерго» в особі Білгород - Дністровського РЕМ був укладений договір про користування електричною енергією. Відносини, що виникли між позивачем та відповідачем регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, згідно з якими об'єкт споживача - це житловий будинок, що належить споживачу на правах власності або користування. Згідно з п.3.1 Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, для забезпечення належного обслуговування та експлуатації електроустановок у споживача повинна бути технічна документація, зокрема затверджена проектна документація з усіма змінами. Підставою для внесення змін у договір про користування є підтвердження проектною документацією закінченого будівництва або реконструкції та уведенням в експлуатацію у встановленому порядку того, що житловий будинок обладнаний кухонними електроприладами та електроопалювальними установками. Якщо, споживач намагається збільшити потужність у об'єкті він замовляє в електропередавальній організації послугу з приєднання додаткової електричної потужності в порядку, передбаченому Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж, затвердженими, постановою НКРЕ від 17.01.2013 року за № 32. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості звернення позивача до ПАТ «Одесаобленерго» в особі Білгород - Дністровського РЕМ з заявою про збільшення потужності у об'єкті, тому суд вважає, що вимога про укладання договору з більшою потужністю є безпідставною, та такою, що задоволенню не підлягає. Що стосується вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди завданою працівника Білгород - Дністровського РЕМ, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала. Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В рахунок вказаних вище обставин, в абзаці 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № X (з подальшими змінами та доповненнями) передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім того, в п. 9 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного суду України передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Отже нормами діючого законодавства визначено, що слід розуміти під моральною шкодою, та підстави для її відшкодування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, позивачем не було надано жодного доказу заподіяння йому моральної шкоди. Судом встановлено, що Білгород - Дністровський РЕМ ВАТ «Одесаобленерго» поставляє електричну енергію по [ADDRESS], зазначеному споживачу Білгород-Дністровський РЕМ, який є структурним підрозділом енергопостачальної компанії, присвоєний особовий рахунок [NUMBER], а споживач відповідно п.42.5 ПКЕЕ для населення повинен здійснювати розрахунки за спожиту електричну енергію. Однак, споживач порушив п.п. 48, 53 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 та ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», що призвело до заборгованості в сумі 1761,83 гривень . Згідно п. 48 «Правил користування електричною енергією для населення» , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за № 1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Факт заборгованості підтверджується матеріалами справи, а також договором про користування електричною енергією від 05.10.2012 року, де [PERSON] підтвердив заборгованість станом на 05.10.2012 року у розмірі 8729,03 гривень. В матеріалах справи є заява [PERSON] про застосування строків позовної давності до позову ПАТ «Одесаобленерго», однак суд критично ставиться до тверджень позивача про застосування строків позовної давності виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність встановлюється у строк 3 роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Одесаобленерго» в особі Білгород - Дністровського РЕМ звернулося до суду з позовом 22.06.2009 року про стягнення заборгованості з [PERSON] в період з 2006 року по 2009 роки. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved