Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 01 березня 2016 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ними часто виникали сварки у зв`язку з різними поглядами на основні питання життя, ведення господарства, виховання дитини, місце роботи, місце проживання та витрати сімейних коштів. З початку 2019 року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Їх сім`я фактично розпалась, примирення між ними неможливе. Від шлюбу спільних дітей не мають, але має неповнолітнього сина від першого шлюбу, [PERSON] , [INFO] .. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам її дитини, тому і змушена звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання Позивач не з`явилася, при цьому нею подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, дітей від шлюбу не мають, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи по суті в порядку статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) пункт перший частини восьмої, відзиву на позов не надіслав. Ухвалою суду від 01 липня 2019 суд вирішив розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 березня 2016 року виконкомом Сварківської сільської ради Глухівського району Сумської області, актовий запис № 01 (а.с.6). Від шлюбу спільних дітей не мають, але Позивач має від першого шлюбу неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] .. З позовної заяви вбачається, що у сторін різні погляди на основні питання життя, ведення господарства, виховання дитини, місце роботи, місце проживання та витрати сімейних коштів. З початку 2019 року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) України, в зв`язку із задоволенням позову, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved