Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 23 грудня 2011 року у відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, актовий запис за № 3775. Від цього шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя у сторін не склалося, і рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2015 року по справі № 127/7846/15-ц шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилась з матір`ю. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2015 року по справі з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 /3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття. З часу винесення рішення суду про стягнення з аліментів, змінився матеріальний та сімейний стан позивача, що відповідно до ст. 192 СК України дає право позивачу поставити питання про зміну розміру аліментів. 29 вересня 2016 року позивач зареєстрував другий шлюб. У якому народилось 2 спільних дітей - син [PERSON] , [INFO] , і дочка [PERSON] , [INFO] , які знаходяться у на утриманні позивача. Позивач є єдиним годувальником своєї сім`ї, оскільки його дружина [PERSON] в даний час не працює, бо зайнята доглядом за їх малолітньою донькою [PERSON] до досягнення дитиною 3-х річного віку, а тому дружина також не має самостійних коштів до існування і разом з їх 2 дітьми перебуває на утриманні позивача. Виходячи з викладених обставин, в даний час позивач має 4-х утриманців - 3-х малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Сім`я не забезпечена житлом, і вони вимушені орендувати квартиру, за що сплачують орендну плату в розмірі 4500 грн. та комунальні платежі, і роблять це лише завдяки допомозі з боку батьків. При цьому, позивач не має в даний час постійного заробітку, оскільки поки не працевлаштований, відшукує можливість офіційного працевлаштування. Єдиним джерелом доходів є епізодичні приробітки на різного роду роботах. Заробітків позивача не вистачає на нормальне життєзабезпечення сім`ї, оскільки вагома частка цих заробітків та матеріальної допомоги з боку батьків витрачається на сплату оренди за житло та комунальних платежів. Отже, подальше стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання спільної дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частини від всіх заробітків є для позивача непосильним. Крім того, таке стягнення ставить в нерівне становище нашу з відповідачкою спільну дитину та інших 3-х утриманців - 2-х моїх малолітніх дітей від другого шлюбу та другу дружину. Враховуючи те, що на утриманні позивача перебувають 3 дітей та дружина, позивач ставить питання про зміну розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] , 2012 р.н., на 1/8 частину від всіх видів мого заробітку (з розрахунку 1/2 : 4 = 1/8). При такому відрахуванні усі троє утриманців (3 дітей та дружина) перебуватимуть в рівному становищі. Просить змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2015 року по справі № 127/10156/15-ц про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів мого доходу щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, та стягувати з [PERSON] , аліменти в розпорядження [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 частини від всіх видів мого заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Ухвалою суду від 17.09.2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково в розмірі 1/6 частини. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінив докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно положень ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що зареєстрували шлюб 23 грудня 2011 року у відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, актовий запис за № 3775. Від цього шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2015 року по справі № 127/7846/15-ц шлюб був розірваний. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2015 року по справі з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 /3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття. 29.09.2016р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Верховною Радою України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтями 18,27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» з відповідними змінами і доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Обов`язок утримувати неповнолітню дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршенням чи поліпшенням здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним погіршенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про зменшення розміру аліментів. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього ще двох малолітніх дітей, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу. Крім того, позивач не має компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Розмір стягуваних з позивача аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що останній має на утриманні ще двоє малолітніх дітей та непрацюючу дружину без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19. Таким чином, враховуючи що у позивача на утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів на утримання доньки - [PERSON] та встановити їх в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: partial