Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі [PERSON] міської ради, третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 04 квітня 2013 року померла його сестра [PERSON], про що 05 квітня 2013 року відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за №2433 та видано свідоцтво про смерть серії І-КИ №506986. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. До першої черги права на спадкування мав би належати чоловік померлої [PERSON] [PERSON], однак він помер 24 листопада 2004 року, про що відділом реєстрації смерті у місті [PERSON] Дніпропетровського обласного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за №9174. Крім позивача, до спадкоємців другої черги права на спадкування належить його рідний брат, також рідний брат померлої [PERSON] [PERSON], однак останній в нотаріальному порядку відмовився від прийняття спадщини. У встановлений законом строк та порядок, позивач звернувся до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте йому постановою від 08.11.2013 року у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно листа КП ДМБТІ [PERSON] обласної ради №12366 від 25.10.2013 року на запит Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 05.10.2013 року, станом на 31.12.2012 року в інвентарній справі містяться наступні відомості: право власності за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 15.11.1994 року, виданого Коксохімічним заводом ім. Калініна, згідно розпорядження №283, зареєстрованого в КП ДМБТІ ДОР та записаного в реєстраційну книгу 79п за реєстровим №16. На підставі вищевикладеного просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] у порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] письмово просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Представник відповідача- Територіальної громади в особі [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання сповіщались належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли. В судове засідання представник третьої особи - Другої [PERSON] державної нотаріальної контори не зявився. Письмово просили розглядати справу у відсутності представника. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 04.04.2013 року померла [PERSON] /а.с.5/, яка проживала за адресою: м.Дніпропетровськ, пр..Петровського, буд.44-а кВ.49. Відповідно до копії спадкової справи, наданої Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою /а.с.46-59/, після смерті [PERSON] 28.05.2013 року звернувся брат померлої-Вербицький [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. 05.07.2013 року до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори звернувся також брат померлої-Вербицький [PERSON] з заявою про відмову від належної йому частини спадщини, що заповідала йому [PERSON], заповіт посвідчений Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 17.03.1995 року за реєстровим №2-1151 /а.с.55/. Відповідно до довідки, виданої Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційне підприємство№34» [PERSON] міської ради /а.с.57 зв./ [PERSON] була зареєстрована з 03.04.1990 року за адресою: м.Дніпропетровськ, пр..Петровського, буд.44-а кВ.49. Проживала постійно одна по день своєї смерті 04.04.2013 року. Постановою державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 08.11.2013 року було відмовлено [PERSON] у видачі на його ім*я свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №49, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, пр..Петровського, буд.44-А, що належала померлій [PERSON] у зв*язку з відсутністю у нього оригіналів правовстановлюючих документів на це майно. У [PERSON] оригінали правовстановлюючих документів на квартиру відсутні. Відповідно до повідомлення КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] обласної ради від 25.10.2013 року за №12366 , в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності за адресою: м.Дніпропетровськ, пр..Петровського, буд.44-а кВ.49 за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 15.11.1994 року, виданого Коксохімічним заводом ім..Калініна, згідно з розпорядженням №283, зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу 79п за реєстровим №16 /а.с.58/. Також, відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 15.11.1994 року, виданого Коксохімічним заводом ім..Калініна, квартира [ADDRESS] на праві власності [PERSON] /а.с.64/. Відповідно до копії технічного паспорта на зазначену квартиру /а.с.65/[ADDRESS] в будинку №44-а по пр..Петровського в м.Дніпропетровську складається: з однієї житлової кімнати площею 16,9 кв.м., кухні 6.8 кв.м., коридора 4.4 кв.м. , балкон 0.8 кв.м. та має загальну площу 31,6 кв.м. Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено, спадкоємці першої черги відсутні. Чоловік [PERSON]-[PERSON] помер ще 24.11.2004 року /а.с.6-7/. Відповідно до ст..1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Позивач [PERSON]-рідний брат померлої та є спадкоємцем другої черги за законом. Також, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є цілком обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, внаслідок чого підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved