Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області [PERSON] про зняття арешту. В обґрунтування позову вказує, що йому стало відомо, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області [PERSON] перебуває виконавче провадження № 55894619 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] № 1517 від 22.04.2011 року про звернення стягнення на двокімнатну квартиру № 34, що знаходиться по вул. Благовісній, 180 в м. Черкаси, яка зареєстрована на праві власності за [PERSON] 27.02.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області [PERSON] була винесена постанова про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на вказану квартиру. 06.03.2018 року приватний виконавець [PERSON] винесла постанову про опис та арешт майна боржника, якою квартира була описана і на неї було накладено арешт. Після цього приватний виконавець [PERSON] своєю постановою від 14.03.2018 року призначила у виконавчому провадженні субєкта оціночної діяльності [PERSON] для визначення ринкової вартості квартири [PERSON], а в подальшому, після отримання звіту про ринкову вартість квартири, - направила до Черкаської філії ДП «СЕТАМ» заяву за № 390 щодо реалізації квартири [PERSON] Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Вказує, що квартира 34, що знаходиться по вул. Благовісній, 180 в м. Черкаси та яка зареєстрована на праві власності за [PERSON], була придбана ними в період шлюбу, тому вона в силу ст.ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України є спільною сумісною власністю, і він відповідно має право на ? її частину. Відповідно до ч. 1 ст. 73 СК України за зобовязаннями одного із подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільно сумісної власності, яка виділена йому в натурі. Оскільки вищевказана квартира належить йому та відповідачці на праві спільної сумісної власності на неї не може бути звернуто стягнення без визначення частки відповідачки [PERSON] у квартирі, якою вона володіє спільно з ним (позивачем). Відчуження належної йому частки в квартирі на електронних торгах без його згоди є порушенням його права як співвласника вказаного майна. Також вказує, що в даному випадку на квартиру №34, що знаходиться по вул. Благовісній, 180 в м. Черкаси поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки він (позивач) не має іншого житла для проживання, а тому квартира не може бути реалізована. А тому, просить зняти арешт з квартири № 34, що знаходиться по вул. Благовісній, 180 в м. Черкаси, який накладений постановами приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області [PERSON] від 27.02.2018 року та 06.03.2018 року в межах виконавчого провадження № 55894619. Ухвалою суду від 20.04.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи\~здійснювати за\~правилами спрощеного\~позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. В судовому засіданні 14.05.2018 року та 21.05.2018 року представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив задовольни, зняти арешт з квартири № 34, що знаходиться по вул. Благовісній, 180 в м. Черкаси, який накладений постановами приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області [PERSON] від 27.02.2018 року та 06.03.2018 року в межах виконавчого провадження № 55894619, оскільки він порушує права позивача на розпорядження своїм майном. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, 11.05.2018 року направила до суду відзив на позовну заяву, в якому одночасно просить проводити розгляд справи без її участі. В судовому засіданні 14.05.2018 року та 21.05.2018 року представник третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк», за довіреністю [PERSON], просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] з підстав, викладених у відзиві на позов. В судовому засіданні 21.05.2018 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області [PERSON] просила відмовити [PERSON] в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» - [PERSON], третьої особи приватного виконавця [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області [PERSON] перебуває виконавче провадження № 55894619 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] № 1517 від 22.04.2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру № 34, що знаходиться по вул. Благовісній, 180 в м. Черкаси, яка на праві приватної власності належить [PERSON] 27.02.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області [PERSON] у виконавчому провадженні № 55894619 винесено постанову про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на квартиру № 34, що знаходиться по вул. Благовісній, 180 в м. Черкаси, яка на праві власності належить боржнику [PERSON] (а.с. 11). Крім того, 06.03.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області [PERSON] у виконавчому провадженні № 55894619 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано та накладено арешт на двокімнатну квартиру № 34, що знаходиться по вул. Благовісній, 180 в м. Черкаси, що належить боржнику [PERSON] (а.с. 9-10). В подальшому вказана квартира, після проведення її оцінки, була передана приватним виконавцем [PERSON] для її реалізації Черкаською філією ДП «СЕТАМ» шляхом проведення електронних торгів. Не погоджуючись з цим, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зняття арешту з вказаної квартири, накладеного постановами приватного виконавця [PERSON] від 27.02.2018 року та від 06.03.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються зокрема, якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В судовому засіданні встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] придбана [PERSON] в період шлюбу з позивачем [PERSON] та була зареєстрована за відповідачкою [PERSON], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 14), договором купівлі-продажу квартири від 09.10.2004 року (а.с. 15) та Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.05.2018 року (а.с. 63-64). Відповідно вона (квартира) в силу ст.ст. 61, 70 СК України є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] \~ \~ \~ \~В подальшому, а саме 10.09.2008 року вказана квартира була передана відповідачкою [PERSON] в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк». При цьому було дотримано вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» щодо надання нотаріально посвідченої згоди співвласників на передачу квартири в іпотеку Банку. Як вбачається із заяви [PERSON] від 10.09.2008 року, посвідченої Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], останній надав свою згоду на укладення договору іпотеки та передачу в іпотеку належної їм на праві спільної сумісної власності квартири №34, що знаходиться в будинку № 180 по вул. Благовісній в м. Черкаси. Згідно Додатку до Закону України «Про виконавче провадження» нерухоме майно (в тому числі і квартира) не відноситься до переліку майна на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, навіть якщо воно є часткою у спільній власності. Крім того, Законом України «Про іпотеку» визначено, що іпотечне обтяження зберігає свою чинність навіть в разі зміни власника майна.\~\~\~\~\~\~ Тому на вказану квартиру могло бути звернуте стягнення та відповідно і накладений арешт. З огляду на викладене, суд вважає, що належність майна подружжю на праві спільної сумісної власності не може бути правовою підставою для зняття арешту з цього майна. До того, ж в судовому засіданні представником позивача не доведено, які саме права позивача порушуються накладенням арешту на квартиру №34, що знаходиться в будинку № 180 по вул. Благовісній в м. Черкаси, враховуючи що останній звернувся до суду лише і з позовом про зняття арешту, а також те, що він і так не може розпорядитися вказаною квартирою, оскільки вона зареєстрована за відповідачкою [PERSON] Разом з тим, суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що в даному випадку на вказану квартиру поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», так як він не має іншого житла, тому вона не може бути реалізована, бо така реалізація буде незаконною. Так, відповідно до\~Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави та/або предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника (майнового поручителя). В даному випадку позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зняття арешту з вказаної квартири, інших позовних вимог, які б стосувалися реалізації цієї квартири, він не заявляв. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] про зняття арешту з квартири [ADDRESS]. Разом з тим, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.04.2018 року, зупинення реалізації (продажу) на електронних торгах квартири № 34, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 180, яка належить на праві власності [PERSON], оскільки таке рішення узгоджується із приписами ч. 9 ст. 158 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed