overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся 24.04.2015 року до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. В заяві зазначив, що [INFO] в селі Репинне Міжгірського району померла його мати [PERSON], яка була постійною мешканкою [ADDRESS], що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Репинської сільської ради від 17.10.2014 р. за № 1477. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На випадок смерті спадкодавець заповіту не склала. Чоловік померлої [PERSON] помер [INFO]. Син померлої [PERSON] подав заяву до приватного нотаріуса [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини за майном померлої матері. Поскільки на даний будинок відсутні правовстановлюючі документи, то у нього виникають труднощі з оформленням документів про право власності на будинок, тому просить визнати за ним право власності на жилий будинок в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просить такий задоволити. Відповідач Галай В.М. при розгляд справи не заперечив щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Оцінивши позиції сторін, пояснення позивача, відповідача та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвом про смерть [PERSON], [PERSON]; довідки з Соймівської та Репинської с/ради; витяг із Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно експлікацій внутрішніх площ будинку, зведеним актом про вартість будівлі і споруд, будинок складається з двох житлових кімнат, коридор, кладовки, хол, кухні, Дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 30.03.2015 рік складає 145652,00 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся 25.12.2013 року до суду з зазначеним позовом про стягнення з [PERSON] 3834 грн. 00 коп., що складається з несплаченої суми орендної плати за договором оренди земельної ділянки за 2011, 2012 роки та пені за невиконання умов договору. На обґрунтування зазначив, що йому на території Лозуватської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області на праві приватної власності належить земельна ділянка [ADDRESS] площею 3,47 га. 15.03.2008 року між ним та [PERSON] був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 5 років. Відповідно до п.9 договору відповідач зобов'язався сплачувати орендодавцеві орендну плату у грошовій формі у розмірі 1000 грн.00 коп. на рік до 31 грудня відповідного поточного року оренди. Відповідно до п.12 договору у разі невнесення орендної плати у вказані строки справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення. Позивач вказує, що виконав свої зобов'язання за договором, передавши земельну ділянку в оренду відповідачеві. Відповідач порушив умови договору і не сплатив позивачеві орендну плату за 2011 - 2012 роки, чим допустив заборгованість у розмірі 2000 грн. 00 коп. Пеня за прострочення сплати орендної плати за вказаний період становить 1834 грн. 00 коп. з розрахунку: - за період з 01.01.2012 року по 14.08.2013 року - 691 день; 1000 грн. х 0,2%х 691 день = 1382 грн. 00 коп.; - за період з 01.01.2013 року по 14.08.2013 року - 226 днів; 1000 грн. х 0,2%х 226 днів = 452 грн. 00 коп.. Посилаючись на ці підстави, просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості по орендній платі та пеню. З пояснень позивача, його представника, досліджених судом письмових доказів судом встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають: Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач висловив згоду на заочний розгляд справи. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся 26.05.2015 року до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. В заяві зазначив, що 13.07.2012 року померла його баба [PERSON], а ще раніше 06.11.1959 р. помер дід [PERSON]. З дітей у них була тільки його мати [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON]. Мати та його рідний брат відмовилися від спадщини на його користь. Спадщину прийняв шляхом подачі до Міжгірської держнотконтори заяви про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів. Тому у позивача виникають труднощі з оформленням документів про право власності на будинок та просить визнати за ним право власності на жилий будинок в с. Синевир, 269, Міжгірського району, Закарпатської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просять такий задовольнити. Відповідач на розгляд справи не зявився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Третя особа КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» подало заяву про розгляд справи без участі представника, заперечень до заявленого позову не має. Оцінивши позиції сторін, пояснення представника позивача та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON]; довідка з Синевирської с/ради; свідоцтво про народження [PERSON] та [PERSON]; свідоцтво про укладення шлюбу;заяви про відмову від оформлення спадщини [PERSON] та [PERSON]; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно експлікацій внутрішніх площ будинку, зведеним актом про вартість будівлі і споруд, будинок складається з житлової кімнати, кухні, коридору, кладовки. Дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд на 18.05.2015 р. складає 25770 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся 28.11.2016 року до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадковий житловий будинок. В заяві зазначив, що 06.03.2016 року помер його батько [PERSON]. Він успадкував за батьком житловий будинок в селі Синевир під реєстраційним номером 1482, який був ним споруджений в 1970 роках. Його мама [PERSON], яка проживала на день смерті в цьому будинку та сестра [PERSON], яка була тільки зареєстрована в будинку відмовилися від спадщини на його користь, про що подали нотаріально посвідчені заяви про відмову від спадщини. При зібранні документів на спадкове майно виявилося, що крім інвентарної справи на житловий будинок та будівельного паспорту інші документи відсутні. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів, то у позивача виникають труднощі з оформленням документів, тому просить визнати за ним права власності на спадковий житловий будинок за адресою с. Синевир, 1482, Міжгірського району, Закарпатської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просять такий задовольнити. Відповідач на розгляд справи не зявився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Оцінивши позиції сторін, пояснення позивача, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтво про смерть [PERSON]; довідки з Синевирської с/ради; довідка приватного нотаріусу [PERSON], заяви [PERSON] та [PERSON]; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно зведеного акту вартості будівель та споруд дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 25.10.2016 рік складає 100232 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся 29.01.2014 року до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадковий житловий будинок. В заяві зазначив, що [INFO] померла його мама [PERSON], а ще раніше [INFO] помер його батько [PERSON]. Він успадкував за ними житловий будинок в [ADDRESS], який був споруджений в 1970 роках. Після смерті батьків нотаріальними конторами спадкові справи не заводились, заповітів вони не залишали. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів, то у виникають труднощі з оформленням документів про право власності на будинок, тому просить визнати за ним право власності на жилий будинок в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просить такий задовольнити. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Оцінивши позиції сторін, пояснення представника позивача та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON]; витяги із Спадкового реєстру, довідки з Міжгірської с/ради; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно експлікацій внутрішніх площ будинку, зведеним актом про вартість будівлі і споруд, будинок складається з трьох житлових кімнат, кухні, коридору, веранди, підвалу. Дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 2014 рік складає 86995 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся 29.11.2017 року до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В заяві зазначив, що 09.06.2016 р. помер його батько [PERSON]. При житті батько позивача [PERSON]М склав заповіт, посвідчений секретарем Річківської сільської ради Міжгірського району [PERSON], 04лютого 2008 року, яким все майно, що буде належати йому на день смерті, заповів йому. 20.07.2016 року на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом приватним нотаріусом Міжгірського нотаріального округу [PERSON] була відкрита спадкова справа № 35-2016. На момент смерті [PERSON] разом з ним проживали його дружина [PERSON] та син [PERSON]. Однак дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, про що подала заяву до нотаріуса 20.07.2016 року. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на Спадковий будинок у видачі свідоцтва йому було відмовлено про причині відсутності правовстановлюючих документів на Спадковий будинок, тому просить визнати за ним право власності на жилий будинок в с. Річка, 151, Міжгірського району, Закарпатської області. Представник позивача [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримав, просить такі задовольнити. Відповідач на розгляд справи не зявився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Перевіривши подану заяву та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтво про народження [PERSON], заповіт; заява про прийняття спадщини за заповітом, довідки з Річківської с/ради; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно зведеного акту вартості будівель та споруд дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 27.11.2017 рік складає 48623 грн.. Згідно довідки приватного нотаріуса Міжгірського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що 20.07.2016 року за заявою [PERSON] про відмову від прийняття спадщини за майоном померлого [PERSON] заведено спадкову справу. 20.07.2016 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за заповітом за майном померлого батька [PERSON]. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, Свідоцтво про право на спадщину за заповітом не можливо видати. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся 29 березня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси, в якому просить зняти арешт нерухомого майна стосовно [PERSON], [INFO], накладений Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 33133676 від 21.11.2012; скасувати запис № 13338777 від 05.12.2012 в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Позивач мотивує свої вимоги тим, що в ході перевірки реєстру заборон на відчуження нерухомого майна, ним було виявлено, що Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 33133676 від 21.11.2012 р. та 05.12.2012р. внесено до реєстру заборон арешт нерухомого майна за № 13338777. [PERSON] звернувся із заявою про скасування заборон відчуження нерухомого майна, однак матеріали виконавчого провадження були знищені у зв'язку із закінченням терміну їх зберігання згідно Наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008, а тому відсутня можливість вирішити зазначене питання в межах виконавчого провадження. Наведені факти змушують позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 02 квітня 2018 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху до усунення недоліків в позові. 10 квітня 2018 року позивачем подано уточнену позовну заяву, у якій він просить зняти арешт з усього нерухомого майна, належного [PERSON], який було накладено на підставі постанови Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 33133676 від 21.11.2012 року по виконавчому провадженню В-14/760; скасувати (виключити) запис про обтяження № 13338777 від 05.12.2012 в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Провадження по справі відкрито 11 квітня 2018 року. 31 серпня 2018 року відповідачем подані заперечення на позов [PERSON], у яких відповідач просить залишити позов [PERSON] без задоволення, посилаючись на наступне. На виконанні Першому Приморському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження АСВП № 33133676 з примусового виконання вимог постанови ВДАІ Приморського району м. Одеси від 22.02.2012 року № ВН1014736 про стягнення з Позивача штрафу на користь держави в розмірі 510 грн. 20.06.2012 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся 29 листопада 2016 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 квітня 2015 р. вони уклали шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №75. Від проживання у шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з заявою про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу слухати без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з заявою про те, що позовні вимоги не заперечує, просить справу слухати без її участі. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 24 квітня 2015 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №75. Від проживання у шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сімї не можливе, сторони проживають окремо. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін серії І-БВ №136385 від 24.04.2015р., даними свідоцтва про народження дитини серії І-БВ №261077 від 03.11.2015р., визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся 30.10.2019 р. до суду з заявою про визнання недієздатним його батька [PERSON] , [INFO] . В заяві зазначає, що в червні 2019 р. [PERSON] переніс ішемічний атеротромботичний інсульт, йому було проведено оперативне втручання. [INFO] . батько переніс повторний ішемічний атеробтромбатичний інсульт у лівій гемісфері з геморагічним просочуванням та геморагічним інсультом. Після повторного ішемічного захворювання у [PERSON] неврологічний статус став загальмований, контакт порушений через сенсорно-моторну афазію, односкладно відповідає на прості питання, не виконує інструкції. 15.10.2019 р. [PERSON] була встановлена 1 група інвалідності. Внаслідок хвороби [PERSON] не здатний розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки. Заявник просить визнати недієздатним [PERSON] , встановити над ним опіку та призначити опікуна. [PERSON] та його представник у судовому засіданні просили заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи - районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити, призначити [PERSON] опікуном над батьком. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, його представника та представника зацікавленої особи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного захворювання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 89 від 20.02.2020 р., [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді судинної деменції, на що вказує: високі цифри артеріального тиску, перенесені інсульти у 2017, 2019 роках, лікування у неврологічному відділенні 6-ї міської лікарні, КУ «МЛЕ та ШМФ», операційне втручання (трепанація черепу, видалення гематоми), грубе зниження інтелектуально-менстичних функцій, втрата надбаних раніше навичок, як трудових та і самообслуговування, соціальна дезадаптація, інвалідізація. При теперішньому дослідженні, на тлі грубої неврологічної симптоматики, виявлено: відсутність продуктивного контакту, нездатність до осмислення питань, що задають, ознаки сенсорно-моторної афазії, грубе зниження інтелектуально-мнестичних функцій, нездатність до засвоювання нового матеріалу, безпорадність, втрата навичок, придбаних на протязі всього життя, відсутність критики до хвороби. Внаслідок чого [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Вказана експертиза, підтверджує обґрунтованість заяви і дає суду всі підстави для її задоволення. Ч.1 ст.300 ЦПК України визначає, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Згідно ч. 6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи подання органу опіки та піклування, суд призначає опікуном над [PERSON] заявника [PERSON] . На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved