Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності та в інтересах позивача, 11.08.2017 року звернулась до суду з позовною заявою в якій просить суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Полісся», у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті батька позивача відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана земельна частка (пай), що належала спадкодавцю за життя, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не звернувся до відповідного органу реєстрації права власності на нерухоме майно, то позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на цю земельну частку (пай) у нотаріальній конторі. У судове засідання позивач не з'явився, завчасно, через канцелярію суду його представник подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. /а.с.46/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Пакульської сільської ради у судове засідання не з'явився, від сільського голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника. /а.с.45/ Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомлені. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року у віці 83 років у с. Андріївка Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.9/ Свідоцтво про народження серії [NUMBER] свідчить, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON]. /а.с.8/ За життя, 23.02.1999 року, [PERSON] зробив посвідчене у виконавчому комітеті Пакульської сільської ради Чернігівського району розпорядження за яким своїм спадкоємцем, до всього належного йому майна призначив [PERSON]. /а.с.10/ Довідка виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради №159 від 19.04.2017 року свідчить, що [PERSON] на день смерті, [INFO] року, проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON], [INFO], невісткою [PERSON], [INFO] та онукою [PERSON], [INFO] /а.с.16/ Наведене свідчить, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом та першої черги за законом після смерті батька [PERSON], в силу приписів ст.ст.1223, 1261 ЦК України, положення яких діяли на момент відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої крім іншого входить земельна частка (пай) у землі яка перебуває у колективній власності КСП «Полісся» розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала [PERSON], згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії «[NUMBER], виданого на підставі рішення Чернігівської районної державної адміністрації №58 від 04 лютого 1997 року, зареєстрованого 12 березня 1997 року за №276 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), і яка була успадкована її сином - спадкодавцем по справі [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.05.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-2264. /а.с.12, 13/ Згідно інформації Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області №29-25-0.212-289/118-17 від 15.05.2017 року, [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії «[NUMBER] виданий на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 04.02.1997 року за №58, зареєстрований 12.03.1997 року за №276 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Полісся». [PERSON] належить земельна частка (пай) в колективній власності КСП «Полісся» розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах, без визначенням меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2017 року становить 39435,95 грн. /а.с.14/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець помер після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З копії спадкової справи №87/2017 встановлено, що 27.04.2017 року до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кириченко Тетяни Володимирівни з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого [INFO] р. [PERSON] звернувся син спадкодавця [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) не видавалось. /а.с.38-43/ Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Тетяни Володимирівни від 09.06.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), так як у спадкоємця відсутні документи, які підтверджують державну реєстрацію права власності на вищезазначене майно, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину. /а.с.15/ Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність [PERSON] припинилась у момент його смерті і за таких обставин отримати правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця не має правової можливості. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. За таких обставин, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved