Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 16 вересня 2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 54. З позовної заяви виходить, що 16 вересня 2000 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 54. Від шлюбу мають двох дітей, а саме сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розпався через те, що спільне життя не склалося та через відсутність взаєморозуміння між ними і розходження поглядів на сімейні відносини. У звязку з цим, сторони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 16 вересня 2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 54. Ухвалою судді від 08 листопада 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 05.01.2018 року з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 23-24 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 27.11.2017 року з проханням розглянути справу про розірвання шлюбу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову та розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити їй прізвище «Круковська» ( а.с. 17 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію позивача та відповідача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні повторного свідоцтва про шлюб серії 1-ЕЛ № 027695, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 18.10.2007 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 вересня 2000 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 54. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 6 ). З повторного свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 171632 встановлено, що [PERSON] народився 16 лютого 2001 року у м. Городня Чернігівської області, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 5 ). Зі свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 073756 встановлено, що [PERSON] народилася 29 грудня 2003 року у с. Політрудня Городнянського району Чернігівської області, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 8 ). З довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області від 23.10.2017 року за № 5960 встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає в [INFO] та до складу її його сімї входять : дружина [PERSON], син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] ( а.с. 7 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність у сторін спільних дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що вони з відповідачем не мають взаєморозуміння, сторони розходяться у поглядах на сімейне життя. У звязку з цим, сторони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх спільних неповнолітніх дітей, в звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved