Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецька Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру позивач звернувся до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Фесенка О.М., який своєю постановою відмовив у видачі вказаного свідоцтва, оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначену квартиру, а саме договір обміну квартири, який був посвідчений Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим номером №1298. Інших спадкоємців першої черги, які мають право на спадщину, що залишилася після померлого немає. У зв`язку з чим [PERSON] просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецька Луганської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.02.1955р. Писцовською селищною радою, актовий запис №26, [PERSON] народився [INFO] , батьками записані - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в м. Сєвєродонецьк Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.11.2018р., виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №1900. Таким чином, після його смерті відкрилась спадщина до якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому. Приватним нотаріусом Фесенком О.М. після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована спадкова справа №63974953, номер у нотаріуса 89/2019, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №55652828 від 28.03.2019р. Відповідно до копії постанови про відмову здійснення нотаріальної дії №359/02-31 від 12.09.2019р., приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенко О.М., відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що у спадкоємця [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини 26.03.2019р. відсутні правовстановлювальні документи на квартиру [ADDRESS] , а саме договору обміну квартири, який був посвідчений Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою 06.07.2000р. за реєстровим №1298. До Луганського обласного державного нотаріального архіву 12.08.2019р. було надано запит для видачі дублікату вищевказаного договору обміну і була отримана відповідь, що документи Луганського обласного державного нотаріального архіву до м. Старобільська та м. Сєвєродонецька не передавались і перебувають у місті Луганську на тимчасово не підконтрольній території України, що підтверджується копією відповіді на запит про надання інформації від 15.08.2019 №824/01-20 Луганського обласного державного нотаріального архіву Головного територіального управління юстиції у Луганській області. 18.07.2019р. державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Мозолєва Л.О. повідомила [PERSON] , що видати дублікат договору обміну квартир, посвідченого 06.07.2000р. [PERSON] за реєстровим №1298 неможливо, так як архів Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори по 2000 рік було передано до Луганського обласного державного нотаріального архіву. Згідно з копією довідки Комунального підприємства «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» від 14.06.2019р. №483 станом на 29.12.2012р. квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] на підставі договору обміну квартир, посвідченого Перепелицею Ю.М. завідуючою Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 06.07.2000р., реєстр №1298. Як вбачається зі змісту копії договору обміну квартир серії АВМ №480641 від 06.07.2000р. [PERSON] та [PERSON] обміняли належну їм квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Зазначений договір був посвідчений завідуючою Сєвєродонецької державною нотаріальної контори Перепелицею Ю.М. 06.07.2000р. та зареєстровано в реєстрі за №1298. В судовому засіданні було встановлено, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] [PERSON] та через відсутність у нього договору обміну квартир, який знаходиться в Луганському обласному державному нотаріальному архіві, розташованому на окупованій території України в м. Луганську, останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив всі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування. Отже, позивач [PERSON] , як спадкоємець померлого [PERSON] , має право на спадкування за законом спадкового майна, яке залишилось після смерті останнього, оскільки окрім позивача з заявами про прийняття спадщини за законом або за заповітом до нотаріальної контори інші спадкоємці не звертались, а позивач прийняв належну йому спадщину за законом, оскільки у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області із заявою про прийняття спадщини за законом. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] . Зазначені судом обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустими доказами. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що захист прав позивача, як спадкоємця спірного майна, можливий лише в судовому порядку, а отже позов [PERSON] до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецька Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved