Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього 2 545,00 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що восени 2012 року він домовився з [PERSON] про укладення договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS]. 18.10.2012 року з огляду на те, що для укладення угоди у продавця - [PERSON], не було в наявності всіх необхідних правовстановлюючих документів та були відсутні кошти для оформлення таких документів, позивач надав їй та її сину - [PERSON], грошові кошти для оформлення документів на загальну суму 2 545,00 грн. У січні 2013 року [PERSON] померла. А у серпні 2013 року позивач дізнався про наявність рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2013 року у справі № 183/5303/13-ц, відповідно до якого [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON]. На неодноразові звернення [PERSON] до відповідача, як правонаступника [PERSON], з вимогою повернути йому кошти за борговою розпискою, останній вимоги ігнорував, кошти не повертав. Крім того, позивачу стало відомо, що відповідач намагається продати вищевказаний будинок, не зважаючи на попередню домовленість між сторонами з приводу купівлі-продажу цього будинку. В судове засідання позивач не з'явися, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання повідомлений належним чином, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справ на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано розписку від 18.10.2012 року, згідно якої [PERSON] отримала від [PERSON] кошти у розмірі 1 420,00 грн. для оформлення документів, та 1 125,00 грн. за оформлення документів на будинок [ADDRESS] (а.с.6). Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, а ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов'язання, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суду надано рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2013 року, з якого вбачається, що [PERSON] [INFO] померла. Спадкоємцем після її смерті є її син - [PERSON], який звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також, за [PERSON] визнано право власності на садовий будинок і земельну ділянку [ADDRESS] (а.с.7-9). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадкоємцем [PERSON] є відповідач по справі [PERSON]. Отже, в зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що [PERSON] є належною стороною у вищевикладених зобов'язальних правовідносинах. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, адже неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє від їх виконання, з відповідача повинна бути стягнута сума боргу у розмірі 2 545,00 грн. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, які складаються з судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved