Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що він з відповідачем у справі перебуває у шлюбі,\~ зареєстрованому 17 серпня 1991 року виконавчим комітетом Міньківської сільської ради Бахмутського району Донецької області, актовий запис №06. Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з грудня 2017 року з причини не проживання однією сімєю та не ведення спільного господарства. На примирення не згодний та переконаний, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не має. Просив розірвати шлюб, зареєстрований 17 серпня 1991 року виконавчим комітетом Міньківської сільської ради Бахмутського району Донецької області, між ним та [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, до його початку надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглядати без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії І-НО №489411, повторно виданим 19 червня 2018 року Бахмутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON],\~ 17 серпня 1991 року у виконавчому комітеті Міньківської сільської ради Бахмутського району Донецької області зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 06. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, сторони мешкають окремо, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. За таких\~обставин суд\~вважає,\~що наявні\~підстави для\~задоволення позову\~про розірвання\~шлюбу.

Outcome: approved