Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про оголошення фізичної особи померлою. Заявлені вимоги мотивує тим, що його батько [PERSON] , [INFO] , в липні 2014 року виїхав на постійне місце проживання в Російську Федерацію, місто Санкт-Петербург. Востаннє він спілкувався з батьком в грудні 2014 року, після чого зв`язок з ним перервався і жодних відомостей від нього більше не надходило. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2019 року заяву [PERSON] про визнання особи безвісно відсутньою задоволено та визнано [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. Початком безвісної відсутності [PERSON] вважати 01 січня 2015 року. З часу визнання [PERSON] безвісно відсутнім минуло більше п`яти років, однак жодних відомостей про його місце перебування немає. З огляду на наведене заявник вважає, що є підстави для оголошення його батька померлим, адже це надасть йому можливість для оформлення спадщини, оформлення документів для приватизації земельної ділянки. Враховуючи вищенаведене, заявник просить оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги за заявою підтримав та просить заяву задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, кожна з них, зокрема, подала заяву про розгляд справи без участізаінтересованої особи. Представник заінтересованої особи Луцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши в судовому засіданні наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Предметом розгляду заяви є оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Зміїнець Луцького району Волинської області, його батьком є [PERSON] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вид. 08 серпня 2006 року Маяківською сільською радою Луцького району Волинської області (а.с.5). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2019 року заяву [PERSON] про визнання особи безвісно відсутньою задоволено, визнано [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. Початком безвісної відсутності [PERSON] вважати [INFO] (а.с.14-16). Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] - [ADDRESS] . Мотивуючи заявлені вимоги, заявник зазначив, що оголошення [PERSON] померлим, необхідно йому для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у 13Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, дає підстави дійти висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме: з метою реалізації права на прийняття спадщини. Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Також суд роз`яснює, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved