Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Гербинської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , на правах власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,64 га, кадастровий номер 5120681500:01:001:0048, яка розташована на території Гербинської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 007725, яку вона заповідала йому, про що свідчить заповіт, посвідчений 23.11.2001 року Гербинською сільською радою Балтського району Одеської області, реєстр № 193. [INFO] [PERSON] померла, у зв`язку з чим, відкрилася спадщина у вигляді зазначеного вище майна, яку позивач у встановленому законом порядку прийняв, так як подав приватному нотаріусу Балтського районного нотаріального округу Смірновій Н.С. заяву про прийняття спадщини, в результаті чого нотаріусом було заведено спадкову справу № 12/2010. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON] не має. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не представилося можливим, оскільки в нього відсутній оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку спадкодавця. Позивач в судове засідання не з`явився, однак представник позивача адвокат Печарський В.Д. надав суду заяву про розгляд справи за відсутності його довірителя, викладені в позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - представник Гербинської сільської ради Балтського району Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.(а.с. 53) Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] , на праві власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,64 га, кадастровий номер 5120681500:01:001:0048, яка розташована на території Гербинської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 007725, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 12.07.2004 року № 325/А-2004 (а.с. 10) та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5110816952019 від 05.08.2019 року (а.с. 49-51).. Заповітом, посвідченого 23.11.2001 року секретарем виконавчого комітету Гербінської сільської ради Балтського району Одеської області Ткачук Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 193, [PERSON] , на випадок своєї смерті, все свої майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON] . (а.с. 7) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.08.2009 року Гербінською сільською радою Балтського району Одеської області, актовий запис № 9, [PERSON] померла [INFO] . (а.с. 8) Являючись спадкоємцем за заповітом, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не представилося можливим, оскільки до матеріалів спадкової справи № 12/2010 не додано оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Одеської області Смірнової Н.С. від 02.07.2019 року № 491/02-14. (а.с. 6) Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 12/2010, заведеної 29.01.2010 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Смірновою Н.С. до майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 41-48) єдиним спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини є [PERSON] . Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.(ст. 1269 ЦК України) Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.(ст. 1236 ЦК України) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved