Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення 800,00 грн. заборгованості за договором позики (розпискою) від 18.02.2018 року, мотивуючи тим, що згідно розписки від 18.02.2018 року відповідачка позичила в позивача грошові кошти в розмірі 800,00 грн. та зобовязалась повернути на протязі двох місяців. Свої зобовязання згідно договору позики(розписки) відповідачка не виконує, а тому позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості в судовому порядку. Позивач в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи(а.с. 30). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.21-23, 27-29). З урахуванням думки позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору позики (розписки), внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором позики(розпискою) з [PERSON] Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 18.02.2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики (розписку), відповідно до якої відповідачка отримала у позивача грошові кошти в розмірі 800,00 грн. Позичальник зобовязалась повернути позикодавцеві грошові кошти у сумі 800,00 грн. на протязі двох місяців (а.с. 31). Відповідачка свої боргові зобовязання згідно договору позики (розписки) не виконала, суму боргу по даний час не повернула. Зазначена обставина нічим не спростована. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку розписки позичальника. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, заборгованість відповідачки [PERSON] за договором позики (розпискою) від 18.02.2018 року перед позивачем [PERSON] становить 800,00 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачем суму заборгованості за вказаним договором позики (розпискою) та доводи позивача суду не представлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики(розпискою) є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Позивач [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства, що підтверджується копією посвідчення від 18.01.2007 року (а.с.5) у звязку з чим на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір звільнений від сплати судового збору. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини\~вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 гривень судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 533, 612, 625, 1046, 1048-1050 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України,

Outcome: approved