Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], в якому просив зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], 01.12.2012р.н., виходячи з його доходів, з 1500 грн. до 500 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги Позивач мотивував тим, що на даний час він не працює, а тому його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1500грн. в місяць, визначений рішенням Івано-Франківського міського суду від 02.04.2015р. Крім того, в судовому засіданні Позивач посилався на те, що на його утриманні знаходяться батьки-пенсіонери. Відтак, враховуючи вищевикладене, Позивач просив суд зменшити розмір аліментів, призначених рішенням суду, до 500,00 грн. Представник Відповідача [PERSON], в судовому засіданні заперечив проти позову та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що Відповідач є фізично працездатною, здоровою особою, спроможною забезпечувати свою неповнолітню доньку. Як зазначив представник Відповідач, згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2015 року у справі № 344/17175/2014 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],01.12.2012р.н. стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 1500,00 грн. щомісячно. Представник Відповідач також посилався на те, що розмір сплачуваних Позивачем аліментів за рішенням суду є не значним, а тому відсутні правові підстави для його зменшення. Заслухавши в судовому засіданні пояснення Позивача та представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, [PERSON] встановлено наступне. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2015 року у справі № 344/17175/2014 позов задоволено частково та зокрема, постановлено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON],01.12.2012р.н. в твердому грошовому розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 26.02.2015 року . Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів може бути зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, за заявою батьків, уповноваженого територіальної громади, юридичної особи, на утриманні якої перебуває дитина, та за згодою органу опіки і піклування. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на наданий час він не працює, а також на те, що його доходи не дають змоги сплачувати аліменти в розмірі, який було визначено Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02. квітня 2015 року у справі № 344/17175/2014. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Частиною 2 статті 182 СК України визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, визначених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На момент розгляду справи у 2015році. Відповідно до положень Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум дитини, віком до 6 років, становить 1032 грн. Тому суд при визначенні розміру аліментів вважав за доцільне визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 01.12.2012р.н. в розмірі 1500 грн. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, чинне сімейне законодавство України підставою для зменшення визначеного судом розміру аліментів передбачає зміну матеріального, або сімейного стану, погіршення здоровя платника аліментів тощо. Посилаючись на необґрунтованість даного розміру аліментів, Позивач звернувся з даним цивільним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів до 500,00 грн. на дитину. В той же час, суд звертає увагу на те, що фактично мотивація Позивача даного цивільного позову зводиться до незгоди його з Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02. квітня 2015 року у справі № 344/17175/2014р., та , аліментів у 1500, 00 грн., проте, із заявою про перегляд заочного рішення [PERSON] не звертався, в подальшому вказане Рішення суду в апеляційному порядку не оскаржував. Відтак, Позивачем не наведено обставин, які є підставою для зменшення визначеного Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02. квітня 2015 року розміру аліментів у 1500грн., зокрема не надано доказів погіршення його здоровя , зміни матеріального або сімейного стану, чи інших обставин, які слугували підставою для зменшення розміру аліментів. Іншими словами, Позивачем не наведено та не доведено існування передбачених ч.1 ст. 192 СК України підстав для зменшення розміру аліментів визначених Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02. квітня 2015 року. Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про те, що вимоги Позивача не підлягають задоволенню, оскільки розмір аліментів, яків він просить встановити (500,00 грн. на дитину) суперечить вимогам частини 2 статті 182 СК України, інтересам неповнолітньої дитини, а також не відповідають обовязку батька на утримання дитини. Суд також звертає увагу на те, що під час судового розгляду справи № 344/17175/2014 Позивач не мав постійного місця праці, а його дохід був мінливим, із заявою про перегляд заочного рішення суду по даній справі Відповідач не звертався, а станом на час розгляду даного цивільного позову [PERSON] і наділі не працевлаштувався, будучи молодою та фізично працездатною особою, що дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання єдиної дитини в сумі по 1500,00 грн. щомісячно. При вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів Суд також враховує стан здоровя та матеріальне становище неповнолітньої дитини [PERSON], зокрема те, що дитина, проживає разом з Відповідачем. Крім того, Суд вважає за необхідне зазначити про те, що враховуючи вимоги чинного законодавства України, розмір аліментів у 500,00 грн., який Позивач просить сплачувати на свою дитину, не відповідає розміру вартісної величини достатнього для забезпечення нормального функціонування організму неповнолітньої дитини, збереження її здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб неповнолітньої дитини, як особистості (з урахуванням рівного обовязку батьків на утримання дитини). Необґрунтованими є посилання Позивача на нецільове використання коштів з боку Відповідача, оскільки жодних доказів, які б підтверджували вказану обставину, Позивачем [PERSON] надано не було. Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, які сплачуються [PERSON] на підставі Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2015 року у справі № 344/17175/2014. У звязку із зазначеним відсутні підстави для зменшення встановлення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відтак, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів слід відмовити. На підставі ст. ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed