overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 25.12.2013 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 23.01.2004 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 34. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем та знаходиться на повному її утриманні. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини з червня 2010 року, вести спільне сімейне господарство, хоч і мешкають у одній квартирі, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач на судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення була повідомлена судом належним чином, надала заяву, в якій зазначив, що наполягає на позові та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач на судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання особисто відповідачем виклику в суд, та розписка з особистим підписом відповідача. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.01.2004 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 34. (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 26.02.2013 року з позовом, вказавши, що 07.10.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 889. Сімейні відносини припинилися з відповідачем в грудня 2010 року, а за рішенням суду шлюб між ними було розірвано. 21.05.2012 року у відповідача народилася дитина [PERSON], батьком якої записаний він, але він не є батьком дитини [PERSON] оскільки з відповідачем він припинив шлюбні відносини в 2010 році. Позивач просить виключити з актового запису № 60\~\~від\~\~21.05.2012 року про народження [PERSON], запис про нього, як про батька. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлен належним чином (а.с. 66 повідомлення). Відповідач була допитана 17.06.2014 року в м. Сичьовка Смоленської області, згідно судового доручення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.10.2013 року з позовними вимогами позивача згодна, надала заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю (а.с. 66-71 протокол судового засідання, підтвердження про вручення документів, розписка ). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 07.10.2006 року по 03.01.2013 року\~\~[PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з\~\~[PERSON] (а.с.5- копія свідоцтва про шлюб). 23 квітня 2012 року відповідач народила доньку [PERSON], у актовому записі про народження № 60 від 21.05.2012 року батьком записаний [PERSON], згідно з ч. 1 ст. 122 СК України (а.с. 6 - копія свідоцтва про народження дитини). Відповідно до ч. 1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов\~\~ про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Суд вважає можливим виключити з актового запису №\~60\~\~від 21 травня 2012 року складеного відділом записів актів цивільного стану адміністрації муніципального органу Сичьовський район Смоленської області Російської Федерації 21 травня 2012 року про народження [PERSON], 23.04.2012 року запис про батька [PERSON], оскільки шлюбно - сімейні відносини колишнє подружжя не підтримує з 2010 року\~\~і\~\~відповідач не\~\~заперечує, що позивач не є батьком дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 26 вересня 2013 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 11 червня 1999 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу дітей вони не мають. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились з 2005 року. Причиною припинення родинних стосунків стали непорозуміння щодо порядку побудови сімейного життя, між ними постійно виникають сварки. У них різні погляди на взаємовідносини у сім'ї, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довір'я. Вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, і просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає (а.с.7). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином (а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 червня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 184 (а.с.5 - копія свідоцтва про одруження). У відповідності зі ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач належним чином повідомлена в судові засідання не з'явилася, заперечення проти позовних вимог не надала, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 27.01.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 23.06.2012 року, який був зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС КМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис за № 184. Від шлюбу сторони мають двох дітей, що мешкають разом з позивачем. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала, просила задовольнити. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.06.2012 року, який був зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС КМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис за № 184. (а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду 27.07.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 30.08.2008 року, який був зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї, актовий запис за № 495. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок, що мешкають разом з відповідачем. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сімя розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, після розіврвання шлюбу просила відповити їй дошлюбне прізвище Сітнік. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.08.2008 року, який був зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї, актовий запис за № 495. (а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 27 січня 2014 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 28 грудня 1991 року він перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON], рішенням суду від 29.11.2013 року шлюб між ними розірвано. Від спільного проживання вони мають повнолітнього сина [PERSON] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з батьком. Відповідачка не надає йому матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому він просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.12). Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить стягнення проводити з березня 2014 року (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 грудня 1991 року у виконавчому комітеті Гурійської сільської ради Волинського району Кіровоградської області (а.с.6 - копія свідоцтва про укладення шлюбу), рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2013 року шлюб між ними розірвано (а.с.7 - копія рішення суду). Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 -копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнала, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача відповідно до положень ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Обгрунтування відповідача щодо стягнення з аліментів з березня місяця, оскільки нею перераховуються на картку дитини кошти для її утримання, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду 28.05.2014 року, із заявою, в якій зазначив, що він є власником автомобілю [NUMBER], 1993 року випуску, легковий комбі-В, колір вишневий металік, шасі [NUMBER], об'єм двигуна 1300 (надалі - ТЗ), який перебуває на реєстраційному обліку у зацікавленої особи 3. 19.01.2007 року заявник здійснив розпорядження ТЗ передавши ТЗ зацікавленим особам 1,2 на підставі довіреності. У січні 2012 року зацікавлені особи 1,2 у зв'язку з фізичним зносом ТЗ здійснили утилізацію, шляхом здачі автомобіля на металобрухт, таким чином ТЗ било знищено. Встановлення факту знищення ТЗ необхідно заявнику для припиненням права власності за позивачем на ТЗ. Заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт знищення у січні 2012 року автомобілю [NUMBER], 1993 року випуску, легковий комбі-В, колір вишневий металік, шасі [NUMBER], об'єм двигуна 1300, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] на ім'я заявника. Заявник в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в яких зазначив, що підтримує подану заяву та просить розглянути справу без його участі (а.с.32 - заява). Зацікавлені особи 1,2 в судове засідання не з'явилися, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, в процесі розгляду справи надали суду показання, про те що: придбали у заявника ТС, до 2010 року експлуатували ТС, у 2010 році ТС став не придатний до експлуатації, в зв'язку з чим, вони розібрали ТС та здали його на металобрухт у Тернівському районі. Представник зацікавленої особи 3 судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином (а.с.12,23 - повідомлення). Оскільки належним чином повідомлені про час і місце проведення судового засідання заявник та зацікавлена особа не з'явились, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданих ними заяв та на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 28.12.2006 року (а.с.8 - копія свідоцтва) заявник є власником ТЗ. Відповідно довідки зацікавленої особи 3 (а.с.18 - копія довідки) заявник є власником ТЗ. Згідно довіреності №133 від 09.01.2007 року (а.с.9 - копія довіреності) заявник надав зацікавленій особі 1,2 довіреність на розпорядження ТЗ. Зацікавлені особи 1,2 підтвердили, що у січні 2012 року у зв'язку з фізичним зносом ТЗ вони здійснили утилізацію, шляхом здачі автомобіля на металобрухт, таким чином ТЗ било знищено. Встановлення факту знищення ТЗ необхідно заявнику для припиненням права власності за позивачем на ТЗ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 28.07.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 01.06.2013 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом РАЦС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 164. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], що мешкають разом з відповідачем. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини з грудня 2014 року , кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сімя розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.06.2013 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом РАЦС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 164. (а.с. 5 копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 29.01.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.09.2011 року. Шлюб зареєстровано вимконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 71. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з позивачем і знаходиться на його повному матеріальному утриманні. Відповідач, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з цим позивач змушений був звернутись із вказаною позовною заявою до суду, в якій просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Сторони, належним чином повідомлені про місце, день та час слухання справи, в судове засідання не зявилися. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З заяви вбачається, що позивач позов підтримує та просить задовольнити його. Відповідач до суду не зявилася, причини неявки суду не відомі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.03.2013 року. Шлюб зареєстровано вимконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 71 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). Дитина [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON], що підтверджується актом (а.с. 23). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання \~дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 29.09.2014 року із вказаним позовом, в якому зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 07.09.2007 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом РАГС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 556. Від шлюбу сторони мають мололітню дитину, що мешкає разом з відповідачем. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що проти задоволення позову не заперечує, позов визнає. Відповідач просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.09.2007 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом РАГС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 556. (а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved