Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини, яка відкрилась внаслідок її смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Заява вмотивована тим, що [PERSON] померла [INFO] . Її син [PERSON] , через похилий вік своєї матері та наявність у неї різних захворювань, довгий час проживав разом з матір`ю як до її смерті так і на момент її смерті. Після смерті своєї матері, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з метою прийняття спадщини, в чому йому було відмовлено через пропуск встановленого строку. В зв`язку з цим, встановлення даного факту потрібно заявникові для отримання спадщини своєї матері. Ухвалою суду від 04.01.20211 року заяву [PERSON] залишено без руху та надано заявникові строк на усунення недоліків заяви. Після усунення недоліків, ухвалою суду від 12.01.2021 року по справі відкрито провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 10.03.2021 року. 10.03.2021 року судом до участі у справі у якості заінтересованої особи залучено Одеську міську раду, за клопотанням представника якої судове засідання відкладено на 12.05.2021 року. 12.05.2021 року у судовому засіданні допитані у якості свідків [PERSON] , який надавав померлій [PERSON] медичні консультації протягом останніх трьох років її життя та [PERSON] , який був сусідом померлої [PERSON] . У справі оголошено перерву до 16.06.2021 року. У судовому засіданні 16.06.2021 року [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити. Заінтересовані особи заявили про проведення судового засідання за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 23.06.1963 року в м. Одесі. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області. Інформацій довідка для оформлення свідоцтва про поховання [PERSON] видана [PERSON] . 15.08.2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса ОМНО Лічман І.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в чому йому приватним нотаріусом було відмовлено листом від 19.12.2020 року № 425/01-16 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, який передбачено ст. 1270 ЦК України. [PERSON] вважає, що він як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в силу положень ч.3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, оскільки він не заявив про відмову від неї, протягом передбаченого ст. 1270 ЦК України, строку, в зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даною заявою. З показань свідка [PERSON] , котрий був лікарем [PERSON] встановлено, що син був присутній, коли [PERSON] приходив до пацієнтки додому, син завжди доглядав за матір`ю, втім відзначив, що з ними він не проживав, тому не знає жив син в домі матері чи ні. На запитання судді відзив, що вдома в пацієнтки він перебував десь по 30 хвилин, речей [PERSON] в квартирі він не бачив, тобто він не придивлявся до того, чи речі є в квартирі. Свідок [PERSON] вказав, що він сусід [PERSON] , вона проживала спочатку з матір`ю, потім сама, коли мати заболіла син до неї приїзжав часто, доглядав за нею. На запитання представника заявника чи є речі заявника у будинку матері, вказав, що в речах не копався. Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з положеннями ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто,\~встановлення факту постійно проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є тим юридичним фактом, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, а тому встановлення даного факту може відбуватися в судовому порядку. В силу положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, обставини, на які посилається сторона у справі, мають бути доведені належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами, обов1язок надання яких лежить на відповідній стороні. На переконання суду, доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути паспорт спадкоємця з відміткою про реєстрацію його місця проживання; довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON] , який перебуває з 15.04.1995 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , зареєстрований з 01.04.1986 року за адресою [ADDRESS] (паспорт [NUMBER] ), при цьому його померла мати [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] . У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки, наданої кур`єрською службою - ТОВ «Двадцять п`ять годин», в період з 10.01.2019 року по 12.09.2019 року за адресою [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] здійснювалась доставка кореспонденції по накладним №№ 12347, 13765, 14876, 15976. Також, з вказаної адреси [PERSON] здійснювалась відправка кореспонденції по накладним №№ 12369, 14998, 15854, 16764. Факт того, що [PERSON] періодично з`являвся за адресою [ADDRESS] підтверджений і поясненнями свідків, які при цьому не змогли підтвердити його постійного проживання за вказаною адресою. Інших доказів постійного проживання заявника за адресою матері, суду не надано, а інформаційна довідка для оформлення свідоцтва про поховання, копія якої є в матеріалах справи, на переконання суду, не є належним доказом постійного проживання, так як її отримання не пов`язано з місцем проживанням адресата, а отже дана довідка не містить інформації щодо предмета доказування. При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 552/196/20 в постанові від 27.05.2021 року, виклав наступне: «необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання з подружжям, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років до дня смерті спадкодавця. Так, вирішуючи спір, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Суди правильно вказували, що з матеріалів справи убачається, що позивач і нині покійний проживали по сусідству і він, маючи власне житло, надавав спадкодавцю допомогу в догляді та по господарству, що не є тотожним із фактом проживання однією сім`єю. Доказів проживання\~однією сім`єю,\~ведення спільного\~побуту,\~сплати побутових\~послуг,\~взаємних прав\~та обов`язків позивачем як суду першої інстанції, так і апеляційній інстанції не надано, відсутні й докази хвороби спадкодавця та відомості про необхідність стороннього догляду за станом його здоров`я. Апеляційний суд зазначав, що надані позивачем фотознімки чоловіка та місця його поховання, а також копія квитанції на суму 300 грн (отримувач Обласне бюро судово-медичної експертизи) не є належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України, оскільки не містять інформації щодо предмета доказування. Власне ставлення позивача до нині померлого подружжя, періодичне придбання\~їм продуктів\~харчування та участь у сплаті комунальних послуг, а згодом і похованні не є підтвердженням факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, їх пов`язаності спільним побутом та взаємними правами і обов`язками». Суд також враховує пояснення [PERSON] , надані у судовому засіданні 16.06.2021 року, згідно яких заявник вказав, що він практично все життя проживав у будинку матері, його дружина проживає у своїх батьків, вона часто ночують разом в своїй квартирі. Отже, враховуючи не надання заявником доказів проживання однією сім`єю [PERSON] та померлої [PERSON] на час відкриття спадщини, ведення ними спільного побуту, спільної сплати побутових послуг, наявності взаємних прав та обов`язків, суд доходить висновку про необгрунтованість заяви [PERSON] та залишає її без задоволення.

Outcome: dismissed