Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що він з відповідачкою перебуває у шлюбі з 08.05.2010 року, який зареєстровано у Хустському РВ ДРАЦСу за актовим записом №60. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років у нього розладилися шлюбні стосунки з дружиною, між ними почали виникати непорозуміння, що призвело до втрати взаємоповаги та постійних сварок. Через вказані обставини їхні шлюбні взаємовідносини фактично припинилися, кожен з них живе своїм окремим життям та інтересами. Їхній шлюб має лише формальні ознаки тому він вирішив шлюб розірвати і звернувся до суду з даним позовом. Майнового спору позивач не заявляє. В судове засідання позивач подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги повістю підтримує та просить суд вирішити по суті його позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом вручення під розписку судової повістки, про їх виклик до суду. Про причини неявки в суд відповідачка не повідомляла. Від її представника [PERSON] надходило письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її участю в розгляді кримінального провадження у Виноградівському районному суді Закарпатської області. Однак, судом після з`ясування обставин поданого клопотання причини неявки самої відповідачки визнано без поважними. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст.223 ч.4, ст.247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Справа до розгляду по суті призначалася ухвалою суду від 23.10.2018 року, однак фактичний розгляд справи у судовому засіданні декілька разів відкладався через неявку відповідачки до суду. Під час розгляду даної справи, за клопотанням відповідачки судом згідно ухвали від 31.01.2019 року сторонам надавався строк на примирення терміном на 6 місяців, з призначенням повторного судового розгляду на 31.07.2019 року а 10.00 годину. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.05.2010 року, який зареєстровано у Хустському РВ ДРАЦСу за актовим записом №60. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . За наданими доказами до позовної заяви судом встановлено, що сторони на момент розгляду фактично не підтримують шлюбних відносин, наданий сторонам строк на примирення позитивного результату не дав. Після закінчення строку на примирення позивач подав до суду заяву про розірвання їхнього шлюбу і на полягав на задоволенні його позовних вимог. З позовної заяви вбачається, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та непорозуміння між сторонами та наявність у них різних поглядів на сімейне життя. На час розгляду справи в суді сторони не налагодили свої шлюбні відносини та не примирилися. Позивач у поданій заяві висловив своє небажання зберегти шлюб між ними та просив не надавати їм строк на примирення, оскільки це буде суперечити його інтересам. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачкою, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved