Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошового боргу, посилаючись на те, що 15 квітня 2016 року в магазині «Угловой» була виявлена недостача, продавець магазину [PERSON] самовільно взяла з каси магазину кошти у сумі 4283,00 грн. які зобов'язалась повернути про що написала розписку. Після цього в магазині знов було виявлено недостачу у сумі 900,00 грн.. [PERSON] також написала розписку, обв'язуючись повернути кошти вказавши строк повернення коштів - тиждень. До теперішнього часу відповідач не повернув грошові кошти, тому позивач змушений звернутись до суду. У судове засіданні позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення суду не заперечували. Відповідач у судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи, повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача та представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з розписки від 05 травня 2016 року [PERSON], зобов'язується повернути борг у сумі 900,00 грн. до кінця перезмінки ( а.с.7) . Згідно з розписки від 05 травня 2016 року [PERSON], зобов'язується повернути борг у сумі 4283,00 грн. до 22.04.16 ( а.с.8) . Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи фізичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, у зв»язку з чим підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України,

Outcome: approved