Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позивач просить суд зменшити розмір аліментів стягнутих з нього на користь [PERSON], на утримання малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], з 1/2 частини його заробітку (доходу) до 1/3 частини, посилаючись на те, що 10 вересня 2011 року між ним та відповідачкою [PERSON], був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. У березні 2018 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано, але вони продовжували проживати разом. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року з нього були стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісяця. З листопада 2018 року вони з відповідачкою проживають окремо, тому відрахування аліментів у розмірі 1/2 частини його заробітку на користь відповідачки, ставить його у скрутне матеріальне становище. Він вимушений винаймати житло, за утримання якого, сплачує певну суму грошей, продовжує виконувати зобовязання за кредитним договором, тому після стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини, відрахування з його заробітку обовязкових платежів, податків, зборів, сплати кредиту, сума його доходу становить приблизно 1000,00 грн., якої йому не вистачає навіть на придбання їжі, у нього практично не залишається коштів для нормального існування. Крім того, у грудні місяці 2018 року він створив нову сімю. У судове засідання позивач [PERSON] надав заяву, в якій прохав розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено судом, сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року, який було розірвано рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу). Загальний розмір аліментів, який стягується з позивача на користь [PERSON], на утримання двох дітей, становить половину доходу позивача, що ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки крім аліментів, позивач має кредитні зобовязання за договором №ІКАРNABG.42805.001 від 05 липня 2012 року. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідність до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне положення платника аліментів; 3)те чи є у платника аліментів інші діти, непрацездатні чоловік, дружина, батьки. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до довідки №539 від 22 березня 2019 року, виданої директором ВСП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», загальний дохід [PERSON] за період часу з березня 2018 року до лютого 2019 року включно становить 243806,19 грн., що в середньому на місяць складає 20 370,18 грн., без вирахування аліментів. З [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON], розмір яких за вищезазначений період склав 92368,40 грн. При подачі позову, позивач посилається на ту обставину, що після відрахування аліментів та сплати кредиту, йому залишається незначна сума, що не вистачає навіть на купівлю продуктів харчування, одягу, тощо. Отже, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів на утримання дітей на думку суду, є розумним, та таким, що не суперечить нормам матеріального права. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у позивача, як платника аліментів, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved