Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд до [PERSON], Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль, звільнення його з-під арешту та виключення з акту опису майна. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 17 березня 2005 року та до цього часу він володіє і користується автомобілем FORD Sierra, номерний знак [NUMBER], на підставі довіреності, виданої йому відповідачем. Фактично, за користування автомобілем відповідачеві були сплачені грошові кошти, а останній надав йому весь обсяг прав і повноважень щодо користування та розпоряджання автомобілем, що випливає із довіреності, посвідченої [PERSON], приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу. 05.08.2014 року актом опису і арешту майна державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції вказаний транспортний засіб був затриманий, описаний та щодо нього встановлено заборону відчуження. Як вбачається із заяви [PERSON] на адресу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 14.05.2010 року, державний виконавець повідомлений про те, що автомобіль FORD Sierra , номерний знак [NUMBER], не є його особистою власністю і проданий за генеральною довіреністю. Враховуючи, що він з 2005 року та до цього часу, тобто близько 9 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє автомобілем, то вважає, що набув право на отримання його у власність за набувальною давністю. Оскільки особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, просить визнати за ним право власності на автомобіль FORD Sierra , номерний знак [NUMBER], звільнити його з-під арешту та виключити з акту опису майна. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача відділу ДВС позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 березня 2005 року [PERSON] надав довіреність [PERSON] на право розпоряджатися автомобілем марки FORD Sierra , номерний знак [NUMBER] , яка посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] Суд вважає безпідставними доводи [PERSON] про те, що що між ним та [PERSON] фактично укладено договір купівлі - продажу автомобіля, оскільки вони мали можливість посвідчити у нотаріуса не доручення, а саме такий договір. Порядок реєстрації за новим власником транспортних засобів передбачений пунктами 7,8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок, моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998р. В порушення вказаного Порядку, спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ та залишався зареєстрованим за [PERSON], заяв від останньої про зняття з обліку автомобіля не подавалось і його огляд орґанами ДАІ не здійснювався. Така заява не надходила і від [PERSON], який за вказаним доручення міг сам розпорядитися спірним автомобілем, в тому числі і продати його і перешкод для цього в нього не було. Крім того, на день постановлення рішення про визнання за [PERSON] права власності на спірний автомобіль, нотаріально посвідчене доручення від 17.03.2005 р. не втратило свою чинність. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed