Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить\~\~суд визнати\~за ним право\~\~власності на земельну ділянку площею 2,1456 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:0045, земельну ділянку площею 0,3728 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:0655, в\~\~порядку спадкування за заповітом\~\~після смерті [PERSON], яка померла 29.11.2013 року.\~\~\~ Позовні вимоги мотивує\~тим, що\~\~він\~\~прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON] сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, вказавши при цьому, що заповіт, складений [PERSON] 29.11.2013 року за №75, на день смерті спадкодавця не змінений і не скасований. Судом встановлено наступні обставини. Зі змісту довідки №517, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, убачається, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 2.52 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно ксерокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 662039 від 10.10.2002 року, [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 2.52 га в межах гідно з планом, до складу якої входять: земельна ділянка площею 2,1456 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:0045, земельна ділянка площею 0,3728 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:0655. Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 662039 від 10.10.2002 року на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністровя» (тираж № 42 (7124) від 20.10.2015 року) розміщено оголошення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №164567, виданого 02.12.2013 року [PERSON] сільською радою Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] померла 29.11.2013 року в с.Високе Монастириського району Тернопільської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 2,1456 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:0045, земельну ділянку площею 0,3728 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:0655. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON], про що 29.11.2013 року складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON]є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, що підтверджується довідкою №516, виданою 22.05.2014 року виконкомом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області. У зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме державного акта на земельну ділянку, виданого [PERSON], позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом (інформаційний лист Монастириської державної нотаріальної контори від 31.12.2015 року №1166/01-10). Як вбачається зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №126/01-16 від 22.02.2016 року, нотаріальною конторою заведено спадкову справу №146 за 2014 рік до майна померлої [PERSON], померлої 29.11.2013 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Станом на 22.02.2016 року свідоцтва про право на спадщину не видавались. Дані про інших спадкоємців в спадковій справі відсутні (копія спадкової справи наявна у матеріалах справи). Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належали: земельна ділянка площею 2,1456 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:0045, земельна ділянка площею 0,3728 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:0655, позивач є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після померлої 29.11.2013 року [PERSON]

Outcome: approved