Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю квартирою № 4 в будинку № 8 по вул. Цитрусовій в м. Запоріжжя шляхом визнання [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 4 у будинку № 8 по вул. Цитрусовій у м. Запоріжжя. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності йому та третій особі по справі. Позивачу належить 1/6 частина спірної квартири на підставі свідоцтва про право спадщини за законом, 1/12 частина квартири на підставі рішення суду від 11.08.2017 року. Третій особі - [PERSON] належить 1/2 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, 1/12 частина на підставі рішення суду від 20.03.2017 року. У зазначеній квартирі зареєстрований, але не мешкає з 2005 року відповідач по справі, з цього часу він перебуває у фактично шлюбних відносинах з жінкою, з якою вони проживають однією сімєю і з цього часу він та його цивільна дружина в квартирі ніколи не проживали, оплату за комунальні послуги не здійснювали. За твердженнями позивача, у звязку зі сваркою між відповідачем та іншими членами їх родини, вони не підтримують родинні відносини, місце свого проживання відповідач не повідомив. Добровільно змінити місце реєстрації він не бажає. Як зазначає позивач, факт реєстрації відповідача в його квартирі перешкоджає йому оформити субсидію на житлово-комунальні послуги. Відповідач не оплачує плату за комунальні послуги, які є значними, а розмір пенсії позивача не дозволяє забезпечувати себе та сплачувати комунальні послуги. Позивач в судове засідання не зявилась. В матеріалах справи міститься заява представника позивача за змістом якої остання просить суд розглядати справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі статей 224 226 Цивільного процесуального кодексу України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою представника позивача. За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва № 2796 про право власності на житло від 14.12.1994 року (а.с.6), копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 19.03.2013 року (а.с.7-8), копіями рішень Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2017 року та від 11.08.2017 року (а.с.9-13). Відповідно до відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 23.10.2017 року (а.с.20) та копії довідки № 0718 з місця проживання від 07.02.2012 року (а.с.14) відповідач [PERSON] зареєстрований з 2002 року за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з копії акту від 21.04.2016 року (а.с.14а) відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], але не проживає в ній з 2005 року. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі вищевикладеного суд вважає вимоги позивача правомірними, оскільки відповідач у зазначеній квартирі не проживає з 2005 року, тобто понад 1 рік, домовленостей між сторонами щодо збереження права користування квартирою не було, відтак суд вважає за доцільне визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. За приписами\~статті 88 Цивільного процесуального кодексу України\~стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved