Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із вказаною позовною заявою посилаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Вказує, що відповідач є колишнім власником вказаного будинку, під час укладення договору купівлі-продажу будинку з ним була досягнута домовленість про те, що він зніметься з реєстрації в зазначеному будинку, але до теперішнього часу він з реєстрації не знявся, його особистих речей в будинку немає, факт його реєстрації чинить перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним йому на праві власності майном. У зв`язку з чим, просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] , належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Його представник, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на надання відзиву відповідач не скористався, наданого законом права на участь у судовому засіданні не використав, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.11.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.11.2019 року. Відповідно до довідки про склад сім`ї вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту від 28.11.2019 року, складеного керівником комітету мікрорайону «Лимани» м. Слов`янська, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає з 11.11.2019 року, його особистих речей в будинку немає. Таким чином, судом встановлено, що відповідач в зазначеному будинку не мешкає без поважних причин з 11.11.2019 року. За змістом ст.ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 34,39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Згідно з ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Оскільки, судом було встановлено, що відповідач не є членом сім`ї власника будинку, а є колишнім власником будинку, з 11.11.2019 року не мешкає в житловому будинку [ADDRESS] , що належить позивачу на праві власності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] , визнавши відповідача, [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved