overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Приватного підприємства «Гусятин Автопасаж» про визнання договору купівлі - продажу будівлі резервуарів та естакади, що розташовані в [ADDRESS] дійсним та визнання права власності на дане майно. На виконання умов договору ним відповідно до видаткової накладної №1 від10 грудня 2013 року оплачено домовлену суму, для переходу права власності сторонами підписано акт прийому передачі. В зв»язку з тим що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу даного майна, тому просить у судовому порядку визнати дійсним договір купівлі - продажу будівлі резервуарів та естакади, що розташовані в [ADDRESS] та визнати право власності на вказане майно. Представник позивача [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідач Марцінковський О.Л. позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на нерухоме майно законодавством не визначено, відповідач позовні вимоги визнає повністю, а тому є підстави у судовому порядку визнати договору купівлі - продажу будівлі резервуарів та естакади, що розташовані в [ADDRESS] дійсним та визнати за [PERSON] право власності на будівлі резервуарів та естакади, що розташовані в [ADDRESS]. Судові витрати по справі покласти на позивача за його клопотанням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання іпотеки припиненою, вилучення з реєстру запису про іпотеку та запису про заборону відчуження нерухомого майна. Суд, з урахуванням складності справи, відповідно до ч.6 ст.259, ч.1 ст.268 ЦПК України проголошує лише вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкладає на десять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Раштівецької сільської ради Гусятинського району про визнання за ним права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,43 га (кадастровий номер 6121686300:01:0010977, Державний акт серії ТР№01888, яка розташована на території Раштівецької сільської ради, яка належить його матері [PERSON], померлій 11 травня 2012 року. Через те, що правовстановлюючі документи на спадкове майно на імя спадкодавця відсутні, немає змоги нотаріально оформити право власності на землю, тому просить у судовому порядку визнати за ним право на спадкування по закону на вищезазначене майно. Позивач [PERSON] надіслав заяву позовні вимоги підтримав повністю, просив справу слухати у його відсутності. Представник відповідача подав суду письмову заяву, проти позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути без участі представника. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтв про смерть [PERSON] померла 11.05.2012 року. (а.с.3). Із копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР№01888, від 24.01.2001 року, та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, вбачається, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 1,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Раштівецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області.(а.с.8-14). Як слідує із змісту листа державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори [PERSON] від 04.11.2016 року № 1326/02-14 позивачу розяснено його право звернутись до суду. Таким чином, до спадкового майна належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,43 га, що знаходиться на території Раштівецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР№01888, від 24.01.2001 року, яка належала [PERSON]. Оформити нотаріально право власності на спадкове майно позивач не може у звязку з невідповідністю державного акта вимогам законодавства. Зазначені обставини підтверджуються листом державної нотаріальної контори від 04.11.2016 року № 1326/02-14. (а.с.7). Як слідує із довідки Раштовецької сільської ради від 7.12.2016 року № 470, на Державному акті серії ТР № 01888, який виданий [PERSON] помилково не проставлено печатки та підпису сільського голови. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 1,43 га, що знаходиться на території Раштівецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області в порядку спадкування по закону після смерті [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Самолусківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер його брат [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і Державний акт на право приватної власності на землю Серії ТР№02716 від 12.03.2001 року, загальним розміром 2,32 га і розташований на території Самолусківської сільської ради Гусятинського району та Державний акт на право приватної власності на землю Серії ТР №02717 від 12.03.2001 року, загальним розміром 2,18 га ірозташований на території Самолусківської сільської ради Гусятинського району. Відповідно до закону він є єдиним спадкоємцем майна покійного, інших спадкоємців на це майно немає. В управління спадковим майном він вступив одразу ж після смерті спадкодавця і фактично прийняв спадщину і на даний час користується даними земельними ділянками, та використовує їх за цільовим призначенням. Тому, просить в судовому порядку визнати за ним право власності на дані земельні ділянки. Позивач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить справу розглянути у попередньому судовому засіданні. Представник відповідача Самолусківської сільської ради подав суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без участі їх представника. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, а тому є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,32 га (Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ТР№02716 від 12.03.2001 року) та земельну ділянку площею 2,18 га (Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ТР №02717 від 12.03.2001 року), що розташовані на території Самолусківської сільської ради Гусятинського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування по законом після смерті [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Сидорівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Крім іншого майна їй належало право на земельний пай в с. Шидлівці Гусятинського району відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері [PERSON]. Відповідно до закону він є єдиним спадкоємцем майна покійної, інших спадкоємців на це майно немає. В управління спадковим майном він вступив одразу ж після смерті спадкодавця і фактично прийняв спадщину і на даний час користується даними земельними ділянками, та використовує їх за цільовим призначенням. Тому, просить в судовому порядку визнати за ним право власності на дані земельні ділянки. Представник позивача [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить справу розглянути у попередньому судовому засіданні. Представник відповідача Сидорівської сільської ради подав суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без участі їх представника. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, а тому є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,21 га, кадастровий номер 6121687000:01:001:0252 та земельну ділянку площею 0,32 га, кадастровий номер 6121687000:01:001:0107, що розташовані на території Сидорівської сільської ради (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №197590) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування по законом після смерті [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до суб?єкта підприємницької діяльності - фізична особа [PERSON], в якій просить скасувати наказ № 10 від 30.09.2014 року «Про звільнення комерційного директора [PERSON] за прогул»; поновити його на посаду комерційного директора; скасувати запис в його трудовій книжці про розірвання трудового договору від 01.09.2011 року № 1351110452 укладеного між [PERSON] та СПД-ФО [PERSON] згідно наказу № 10 від 30.09.2014 року «Про звільнення комерційного директора [PERSON] за прогул». Судом до участі у справі залучено як третю особу без самостійних вимог Бродівський районний центр зайнятості. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов заперечили, просять суд відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] та його представника [PERSON], представників Бродівського районного центру зайнятості Сусли Р.І. та Котишин Т.М., свідка [PERSON], перевіривши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 209 ЦПК України, суд вважає за доцільне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на п»ять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Тернавської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування позову зазначив, що 18 листопада 2013 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно. За життя [PERSON] склала заповіт, яким своє майно заповіла внукові [PERSON] Позивач не звернувся у нотаріальну контору у встановлений термін у звязку з складними сімейними обставинами, скрутним матеріальним становищем, тим, що протягом останніх років перебував на заробітках за кордоном. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить задовольнити. Представник Тернавської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 17 листопада 2013 року в с.Теліжинці Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 221884, виданим виконавчим комітетом Теліжинецької сільської ради Ізяславського району Хмельницькій області. Згідно розпорядження засвідченого Тернавською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON], [INFO], заповіла належний житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться в с.Сохужинці Ізяславського району Хмельницької області, та все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося своєму онукові [PERSON]. Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори № 2456/01-16 від 05.11.2016 року спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла 18 листопада 2013 року, не заводилося. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON] Інших спадкоємців не встановлено. Причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважною. Враховуючи викладені обставин, суд вважає за можливе визначити для позивача додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до ТзОВ «Будова Захід» про стягнення невиплаченої заробітної плати, посилаючись на те, позивач працював у відповідача із 24.10.2012 року до 14.03.2014 року охоронником та був звільнений за власним бажанням згідно п.38 КЗпП України. Згідно діючого законодавства відповідач зобов'язаний провести виплату в день звільнення, однак на неодноразові звернення, добровільно провести виплату не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача 3 991,71 грн. заборгованості по заробітній платі за період з грудня 2013 року по березень 2014 року. Представник відповідача ТзОВ «Будова Захід» повторно в судове засідання не з»явився, хоча належним чином, неодноразово, повідомлявся про місце та час розгляду справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив Згідно наказу ТОВ «Будова-Захід» №195-К від 22.10.2012 року, [PERSON] прийнято на роботу охоронником на будівництво багатоквартирного ж/б з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Головацького, 3 в м. Тернополі із 24.10.2012 року із заключенням договору про повну матеріальну відповідальність, випробувальний термін - місяць часу, оплата праці згідно штатного розпису. Наказом ТОВ «Будова-Захід» №12-к від 14.03.2014 року [PERSON] звільнено з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. У відповідності до вимог ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, розрахунок із позивачем не проведено та, заборгованості по заробітній платі не виплачено. Як вбачається із наявних при матеріалах справи відомостей про нарахування та виплати заробітної плати, та наданого відповідачем розрахунку, борг відповідача перед [PERSON] за період з грудня 2013 року по березень 2014 року становить 3 991,71 грн. Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будова Захід» в користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 3991,71 грн. Проаналізувавши докази в їх сукупності суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем трудових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будова Захід» в користь [PERSON] 3991,71 грн. заборгованості по заробітній платі. Також, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будова Захід» в користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до ТзОВ «Будова Захід» про стягнення невиплаченої заробітної плати, посилаючись на те, позивач працював у відповідача із 24.10.2012 року до 14.03.2014 року охоронником та був звільнений за власним бажанням згідно п.38 КЗпП України. Згідно діючого законодавства відповідач зобов'язаний провести виплату в день звільнення, однак на неодноразові звернення, добровільно провести виплату не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнив та просить суд стягнути з відповідача 5 500 грн. заборгованості по заробітній платі за період з грудня 2013 року по березень 2014 року. Представник відповідача ТзОВ «Будова Захід» в судове засідання не з»явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив [PERSON] із 24.10.2012 року працював охоронником ТзОВ «Будова Захід» та, наказом №12-к від 14.03.2014 року його звільнено з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджено наявними записами у трудовій книжці позивача. У відповідності до вимог ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, розрахунок із позивачем не проведено та, заборгованості по заробітній платі не виплачено. [PERSON] не виплачено заробітну плату за період з грудня 2013 року по березень 2014 року, сума заборгованості становить 5 500 грн. Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будова Захід» в користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 5 500 грн. Проаналізувавши докази в їх сукупності суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем трудових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будова Захід» в користь [PERSON] 5 500 грн. заборгованості по заробітній платі. Також, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будова Захід» в користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до ТОВ «Астра-Фінанс», ТОВ «Астрафінанс», ТДВ «Страхова компанія «Традо» про визнання недійсними договорів та стягнення грошових коштів в порядку законодавства про захист прав споживачів. У відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України, враховуючи особливості даної справи суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до ТОВ «Тепло Буд Експерт», просить визнати незаконним звільнення з роботи слюсара-сантехніка ТОВ «Тепло Буд Експерт» [PERSON] за прогули без поважних причин згідно з п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України; скасувати наказ ТОВ «Тепло Буд Експерт» №54-к від 22.07.2020 про звільнення з роботи [PERSON] за прогули без поважних причин згідно з п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України; змінити дату і формулювання причин звільнення з роботи слюсара-сантехніка ТОВ «Тепло Буд Експерт» [PERSON] , вказавши наступну дату формулювання причини звільнення «звільнити [PERSON] з роботи за власним бажанням згідно з ч.1 ст.38 КЗпП України, датою звільнення вважати 14 серпня 2020 року»; стягнути з ТОВ «Тепло Буд Експерт» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.07.2020 до дня ухвалення судового рішення. Суд, з урахуванням складності справи, відповідно до ч.6 ст.259, ч.1 ст.268 ЦПК України проголошує лише вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкладає на п`ять днів.

Outcome: dismissed