Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області, із заявою, де заінтересованими особами вказав Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради та відділ державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганської області, про встановлення факту смерті [PERSON] в місті Артемівськ, Перевальського району Луганської області, 06 січня 2016 року. У судове засідання для розгляду справи по суті, призначене на 23 лютого 2016 року, заявник не зявився, але у заяві просив справу розглянути без його участі. Заінтересовані особи не зявились, але подали заяви якими справу теж просили розглянути без їх участі. Позиція заявника полягала у тому, що [PERSON], яка померла 06 січня 2016 року була його матірю. Але у звязку із тим, що вона померла у місті Артемівську Перевальського району Луганської області, на території якої проводиться антитерористична операція і на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, він не може отримати лікарське свідоцтво про смерть. Як наслідок, він не може зареєструвати факт смерті своєї матері в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту смерті матері йому необхідно для припинення нарахування їй пенсії та вступ у спадщину. Заінтересовані особи проти задоволення заяви [PERSON] не заперечували. У судовому засіданні була допитана у якості свідка: [PERSON] ([INFO], проживає: [INFO]). Вона дала наступні показання: заявник є її чоловіком, а [PERSON], яка народилась 23 листопада 1924 року мати її чоловіка. Вона, її чоловік та [PERSON] змінили своє місце проживання з міста Артемівська на місто Рубіжне, але у грудні 2015 року мати чоловіка попросила перевезти її додому, тобто в місто Артемівськ Перевальського району Луганської області. Шостого січня 2016 року в місті Артемівську, [PERSON] померла, про це їй стало відомо від доньки, яка на момент смерті [PERSON] була поруч із нею. [PERSON] поховали в місті Артемівську, з дотриманням правил християнського обряду, тому похорон вона бачила особисто. Відповідно до положень частини 2 статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Положення частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою. Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоровя або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.) ; у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.) ; забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. Судом встановлено, що [PERSON] народився 25 вересня 1946 року, як вбачається зі свідоцтва про народження батьками записані: батько Георгій, мати [PERSON] (а.с.14). Першого грудня 1950 року [PERSON] змінила своє прізвище на «Гловацька» в звязку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] (а.с. 11). Також судом встановлено і те, що у грудні 2015 року, [PERSON] поїхала у місто Артемівськ Луганської області (а.с.3), де за показанням свідка 06 січня 2016 року померла. При цьому, свідок була особисто присутня під час поховання померлої за християнським звичаєм. Однак місто Артемівськ Луганської області, згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. А згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, місто Артемівськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Тому у звязку із тим, що смерть [PERSON] настала на території міста Артемівськ Луганської області, на території якої, нині, жодний орган державної влади України не працює та відбувається антитерористична операція, суд погоджується із тим, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, не є можливим. Зважаючи на це та доведеність факту смерті [PERSON], а також необхідність державної реєстрації цього факту органами державної влади України для реалізації заявником своїх прав, суд вважає за можливе встановити факт того, що [PERSON] ([INFO]) 06 січня 2016 року померла у місті Артемівськ Луганської області, а тому заяву [PERSON] про встановлення факту смерті, слід задовольнити. Таким чином,

Outcome: approved