Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою, у якій просить прийняти стягувати з відповідача [PERSON] на його користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним 23 років (за умови продовження навчання). Позов обґрунтовує тим, що відповідач у справі [PERSON] є його батьком. Судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2020 року вирішено стягувати з відповідача на користь його матері [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви 25 вересня 2020 року. На даний час він досяг повноліття та навчається в Ягелонському університеті, який знаходиться в Республіці Польща. Відповідно, навчання потребує додаткових витрат, зокрема, на придбання учбового приладдя, підручників, зошитів, учбових посібників, канцтоварів, обслуговування комп`ютерної техніки, зняття ксерокопій, а також для оплати харчування, проживання в гуртожитку, проїзд додому та місця навчання. Відповідач добровільно не бажає брати участь у витратах на його утримання, які необхідні на період навчання. Усі спроби врегулювати спір в добровільному порядку виявились марними, а тому він змушений звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на період свого навчання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 15 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначає, що на даний час він не працює, оскільки в Україні не має роботи. Також погіршився стан його здоров`я. Крім того, він сплачує аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] . При винесенні рішення також слід врахувати, що обов`язок утримувати дітей покладається не тільки на батька, а й на матір, а також те, що позивач є повнолітнім і може поєднувати роботу та навчання. Зазначає, що він згідний сплачувати аліменти в розмірі 1600,00 грн. на місяць. 29 вересня 2021 року представник відповідача подав заяву про долучення доказів та просив при винесенні рішення врахувати: акт від 01 липня 2021 року, в якому відображено, що в [PERSON] є цивільна дружина [PERSON] та її син; копію трудової книжки [PERSON] , з якої видно, що відповідач не працевлаштований; квитанції про сиплату аліментів, які підтверджують факт сплати відвідачем аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, однак його представник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не прибув. Його представник [PERSON] подав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із захворюванням відповідача на вірус «Covid-19» та смертю матері цивільної дружини. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки відповідач [PERSON] уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Чорнієм А.І., який, в свою чергу, не навів аргументів щодо неможливості взяти участь в розгляді справи. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін та їх представників. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4,\~5\~ст. 268\~ЦПК Українипередбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 01 листопада 2021 року, є дата складення повного судового рішення 05 листопада 2021 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, зважаючи на таке. Як встановив суд, відповідач у справі [PERSON] , [INFO] , є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що сторонами не оспорюється та підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копія якого є в матеріалах справи. Також судом встановлено, що [PERSON] на час звернення до суду з позовом досягнув повноліття (вісімнадцятирічного віку), що підтверджується його паспортом громадянина України. [PERSON] навчається у Ягелонському університеті (Республіка Польща) на платній основі, на стаціонарі, на напрямку «Історія», термін навчання з 01 жовтня 2020 року до 30 вересня 2023 року, що підтверджується довідкою даного університету про прийняття іноземців на стаціонарне навчання, та її перекладом на Українську мову. Відповідно до ч. ч. 1 3 ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Проаналізувавши зміст наведених норм, суд зазначає, що однією з підстав покладення на батьків обов`язку утримання повнолітньої дочки (сина) є продовження ними навчання і потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги. При цьому, для вирішення цього питання суду необхідно встановити, чи можуть батьки (один з батьків) надавати таку допомогу. Також, як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як зазначено вище, повнолітній [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, у нього відсутній самостійний дохід (заробіток), що підтверджується відповідними доказами і не спростовано відповідачем, отже, доводи позивача про те, що він потребує матеріального утримання і має право на таке, є обґрунтованими. В свою чергу, відповідач [PERSON] є працездатним чоловіком, має можливість працювати та надавати повнолітньому сину допомогу, пов`язану із навчанням. Доказів протилежного чи обґрунтованих заперечень відповідач не надав. Суд не бере до уваги посилання відповідача про те, що стан його здоров`я погіршився, оскільки такі твердження не підтверджені належними та допустимими доказами. Також суд не бере до уваги трудову книжку [PERSON] та акт абстеження проживання [PERSON] , як докази неможливості сплати аліментів, оскільки такі засвідчують лише факт проживання [PERSON] з цивільною дружиною [PERSON] та її сином [PERSON] та відсутність офіційного працевлаштування [PERSON] . При цьому, суд також враховує, що згідно з відомостями трудової книжки [PERSON] , відповідач офіційно не працевлаштований з 2003 року, тобто протягом 18 років, однак в цей час сплачував аліменти на утримання неповнолітніх дітей він попереднього шлюбу (в тому числі позивача у справі до його повноліття), а також, як сам зазначає, утримує дитину свої теперішньої дружини. Квитанції про сплату аліментів [PERSON] від 24.12.2020 на суму 7035 грн, від 26.02.2021 на суму 3517,59 грн, від 06.04.2021 на суму 524,62 грн, від 20.05.2021 на суму 3618.09 грн, від 05.03.2021 на суму 362,22 грн, від 06.01.2021 на суму 4020.10 грн від 29.01.2021 на суму 3517,59 грн, від 29.03.2021 на суму 3517,59 грн, від 16.04.2021 на суму 3618, 09 грн, від 22.06.2021 на суму 3618,09 грн., копії яких представник відповідача надав суду, на думку суду, свідчать про сам факт такої сплати, а також про наявність у відповідача доходу та, відповідно, можливості сплати аліментів. Щодо наданих відповідачем копій описаних вище документів, суд зазначає, що обов`язок утримувати дітей законом покладено в рівній мірі на обох батьків і обставини, які відповідач доводить цими документами, не можуть бути підставою для звільнення його від такого обов`язку. Щодо визначення розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначені розміру аліментів відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, що зумовлюється матеріальним становищем відповідача (батька) повнолітнього сина, обов`язком обох батьків утримувати повнолітнього сина до досягнення ним двадцяти трьох років за умови його навчання, а також відсутністю обставин, які унеможливлюють надання такої допомоги батьком. Враховуючи обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина до досягнення ним двадцяти трьох років за умови його навчання, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягувати на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі по 2000 грн. щомісячно. На думку суду, саме такий розмір аліментів є обґрунтованим, справедливим і таким, що відповідає конкретним обставинам справи. При визначенні періоду стягнення аліментів суд враховує вимоги ч. 1 ст. 191 та ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову і право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 09 червня 2021 року (день надіслання позовної заяви до суду поштовим відправленням) та до закінчення навчання, або до досягнення позивачем двадцяти трьох років (залежно від того, яка обставина виникне раніше). Також згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи імперативну вимогу наведеної норми, суд дійшов висновку, що рішення в частині стягнення з [PERSON] аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Також суд враховує, що відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову і його позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути в доход держави судовий збір, який підлягав сплаті за подання цього позову. Оскільки суд ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 454,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial