Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 13.01.2012 р. між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Набережна в смт. Дубове Тячівського району, яку за заповітом від 28.11.2002 р. йому залишила в спадщину покійна мати [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24.09.2008 р. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 011 № 02402, виданого Дубівської селищною радою на підставі рішення цієї ж селищної ради від 25.10.1996 р. вказана земельна ділянка належала [PERSON], а 28.09.2009 року на імя [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.0836 га. (серії ЯЕ № 441976). Однак, відповідач [PERSON] порушує його права як власника і 10.10.2014 року останній самовільно демонтував огорожу на надвірну споруду на спірній земельній ділянці по вул. Набережна, чим завдав йому матеріальну шкоду, що підтверджується висновком ДІМ Тячівського РВ УМВС України. В своїх поясненнях [PERSON] вказав, що в ніч з 09.10. на 10.10.2014 року він демонтував огорожу та надвірну споруду на земельній ділянці, а всі частини з огорожі поклав біля його будинку. Просить зобовязати відповідача не чинити перешкоди у користуванні йому земельною ділянкою загальною площею 0.0836 га. по вул. Набережна 28 в смт. Дубове. У судове засіданні позивач не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився і не повідомив суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.09.2008 р. [PERSON] отримав у спадщину земельну ділянку призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0.088 га., яка розташована на території Дубівської селищної ради по вулиці Набережна, 28 Тячівського району Закарпатської області, яка належала померлій [PERSON] З Державного акту на право власності на земельну ділянку (серії ЯЕ № 441976) вбачається, що [PERSON]І, є власником спірної земельної ділянки. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.01.2012 р. [PERSON] придбав від [PERSON] земельну ділянку площею 0.0836 га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, за адресою: смт. Дубове, вул. Набережна, № 28, Тячівського району Закарпатської області. Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 цього ж кодексу передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У статті 27 ЦПК, поряд з іншими правами та обов'язками осіб, які беруть участь у справі вказано і право брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів. Згідно ст.ст. 57-59 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У статті 64 ЦПК вказано, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Позовні вимоги [PERSON] зводяться до зобовязання відповідача усунути перешкоди у користуванні йому як власнику його земельною ділянкою, які той чинить.На ствердження зазначених вимог позивач в супереч вищевказаним нормам не навів ніяких доказів. Так, висновок ДІМ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 05.11.2014 р. по письмовій заяві [PERSON] (а. с. 6) та письмові пояснення невідомої особи (а. с. 7) не можна вважати достатніми та допустимими доказами, які б вказували про порушення його права власності на спірну земельну ділянку. Також позивач не вказав у чому саме полягає порушення відповідачем його прав на користування земельною ділянкою і якими саме діями [PERSON] перешкоджає йому користуватися земельною ділянкою. Відмовившись від явки в судове засідання позивач позбавив суд можливості допитати його у якості свідка для зясування всіх обставин справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що доводи [PERSON] не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, тому у позові слід відмовити. Судові витрати слід покласти на позивача. Тому,

Outcome: dismissed