Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що [PERSON] є матір`ю їх спільної малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] . Відповідач не приділяє належної уваги вихованню та утриманню доньки. В зв`язку з ухилянням відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні [PERSON] та його представник-адвокат Мороз Л.С. позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві та просили позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Пояснила, що останнім часом була позбавлена можливості часто бачитися з донькою, проте вона любить її та бажає приймати активну участь у її житті, розвитку та утриманні. Крім того зазначила, що саме позивач та члени його родини створили конфліктну ситуацію та перешкоджали матері бачитися з дитиною, що також свідчить про те, що вона не втрачала інтерес до доньки. Представник відповідача-адвокат Євгеюк О.Є. в судовому засіданні вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Просив суд врахувати обставини, що виникли між сторонами, ставлення матері до дитини та не застосовувати саме такий крайній захід як позбавлення батьківських прав, оскільки є можливість застосування до відповідача попередження про зміну ставлення її до виховання доньки та покладення на орган опіки та піклування контролю за виконанням нею батьківських обов`язків . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справа дітей Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі, Висновок органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області № 02-794/07/20 від 04.03.2020 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] стосовно її малолітньої доньки [PERSON] підтримують. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 07.05.2015 року виконавчим комітетом Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 07.042015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29.08.2016 року було розірвано. Відповідно до рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01.03.2017 року місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначено за місцем проживання батька. Мати дитини - відповідач по справі [PERSON] проживає окремо від малолітньої дитини, створила нову сім`ю. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області № 02-794/07/20 від 04.03.2020 року, орган опіки та піклування не заперечує щодо позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] стосовно її малолітньої доньки [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд критично оцінює Висновок органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області № 02-794/07/20 від 04.03.2020 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та покази свідків [PERSON] та [PERSON] . Беззаперечних доказів винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками відповідачем, які б свідчили про подальше ухилення її від виховання дитини і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав суду не було надано. З пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що вона цікавиться життям та вихованням своєї доньки, їй не байдужа доля дитини та вона має намір надалі приймати безпосередню участь у її вихованні. Останнім часом, через складні життєві обставини, вона була позбавлена можливості часто бачитися з донькою, проте вона любить її та бажає приймати активну участь у її житті, розвитку та утриманні. Суд враховуючи поведінку матері, її відношення до дитини та беручи до уваги інтереси дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків приходить до висновку, що [PERSON] не втратили цікавість до своєї доньки. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і суд у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків з урахуванням їх характеру, особи батька чи матері, а також інших конкретних обставин справи, може задовольнити позов про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості батька, матері та їх поведінці. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення її батьківських прав свідчить про її інтерес до дитини. Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991 року і набула чинність для України 27.09.1991 року, визначає, що розлучення дитини з батьками може бути необхідним в як найкращих інтересах дитини у виключних випадках, наприклад, коли батьки взагалі не піклуються про неї. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Оскільки дії відповідача засвідчують, що вона не втратила інтересу до дитини, має бажання та можливості утримувати та виховувати її, враховуючи доведеність певних намагань відповідача проявити турботу про доньку, суд вважає, що є недоцільним позбавляти [PERSON] батьківських прав. Разом з тим, враховуючи положення п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed