Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] , звернувся в суд з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання їх неповнолітніх дітей. Позов обгрунтовує тим, що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 18.07.2017 року у справі №126/1686/17 з нього присуджено стягувати щомісячно аліменти на користь відповідача на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26.06.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Однак на даний час позивач ніде не працює та проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] , з якою разом виховують двох дітей, а тому він немає змоги виконувати зобов`язання зі сплати аліментів у розмірі згідно зазначеного рішення суду. Дана позовна заява надійшла до суду 10.07.2019 року та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В.. Ухвалою від 11.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 21.08.2019 року та в подальшому у зв`язку з неявкою сторін відкладено на 16.10.2019 року. Представник позивача, адвокат Янчук В.М., через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просив слухати у його відсутність. Відповідач, [PERSON] , через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує, справу просила слухати у її відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27.09.2007 року, видане Сумівською сільською радою Бершадського району Вінницької області) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.10.2013 року, видане виконавчим комітетом Сумівської сільської ради Бершадського району Вінницької області). Згідно наявної в матеріалах справи копії рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 18.07.2019 року та виконавчого листа від 18.07.2017 року з позивача щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що немає змоги сплачувати аліменти в розмірі вказаному у вищезгаданому рішенні, оскільки на даний час ніде не працює. Крім того, проживає у цивільному шлюбу з [PERSON] [INFO] , (паспорт серії [NUMBER] , виданий Локачинським РВ УМВС України у Волинській області 03.11.2003 року) та разом з нею виховують двох дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Затурцівською сільською радою Локачинського району 09.12.2003 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Затурцівською сільською радою Локачинського району Волинської області 28.09.2010 року). Даний факт підтверджено довідкою № 729 від 02.07.2019 року, виданою виконкомом Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки що до своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Зважаючи, що наявні в матеріалах справи докази вказують, що позивач на даний час не є працевлаштованим, має на утримання цивільну дружину та двох дітей є належними, допустимими, достовірними та достатніми з огляду на що наявні підстави, передбачені статтею 192 СК України, для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Виконавчий лист у справі № 126/1686/17-ц слід повернути до суду виконаним станом на день набрання даним рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved