Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини за заповітом поважними та надати йому додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 04 лютого 2012 року, посилаючись на те, що після її смерті залишилась не прийнята спадщина, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Куйбишева, буд. 13, смт Близнюки Близнюківського району Харківської області. Згідно заповіту, складеного [PERSON] 10 жовтня 2007 року, вищевказаний будинок вона заповіла своєму онуку [PERSON]. При зверненні до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк для подання такої заяви. Вважаючи, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин, а саме, у звязку з тим, що позивач відбував покарання в місцях позбавлення волі в період з 03 травня 2009 року по 14 листопада 2017 року, просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] В судове засідання представник позивача та позивач не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлений в порядку ч. 7 ст. 130 ЦПК України, відзиву на позов не надав. Згідно розписки копію ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі від 13.09.2018 та позовну заяву з додатками отримав 20.09.2018. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [PERSON] померла 04 лютого 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 631440, виданого повторно 04 квітня 2018 року Близнюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 7). Згідно заповіту від 10 жовтня 2007 року, складеного [PERSON], [INFO], посвідченого державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], належний [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Куйбишева, буд. 13, смт Близнюки Близнюківського району Харківської області, вона заповіла своєму онукові [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 22 серпня 1989 року, [PERSON] належав жилий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Куйбишева, буд. 13, смт Близнюки Близнюківського району Харківської області (а.с. 8). Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 2 ст.\~1220\~ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], а саме 04 лютого 2012 року, з якого починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.02.2018 №131/02-31 підтверджено, що позивач дійсно звертався до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та повідомлено, що ним пропущено строк, необхідний для оформлення спадщини після померлої [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~№ 7\~від 30.05.2008\~року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску. Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо, по-перше, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; по-друге, ці обставини можливо визнати поважними. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу на те, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. При розгляді та прийнятті рішення по даній цивільній справі суд також виходить із правових позицій Верховного Суду України, викладених в постановах по цивільним справам від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15) та від 14 вересня 2016 року (справа № 6-1215цс16), відповідно до яких поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено у ході судового розгляду справи, [PERSON] пропущено строк на подачу заяви про прийняття спадщини, у звязку з тим, що в період з 03 травня 2009 року по 14 листопада 2017 року він відбував покарання в місцях позбавлення волі, що підтверджується копією довідки про звільнення серії ХАР № 01733 від 14.11.2017 (а.с. 17). Враховуючи вищевикладене, суд вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини перебування позивача у місцях позбавлення волі для застосування положень ст. 1272 ЦК України. Із аналізу приведених вище норм ЦК України необхідно прийти до висновку, що, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право для звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому вирішення цього питання не залежить від офіційної відмови нотаріуса у видачі такому спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, оскільки ч. 1 ст. 1269 ЦК України прямо передбачено, що таке свідоцтво видається нотаріусом лише тим спадкоємцям, які прийняли спадщину відповідно до закону. Вирішуючи даний спір, суд також бере до уваги, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої 04 лютого 2012 року [PERSON] пропущено з поважних причин, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved