Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 7 червня 2013 року о 8.00 годині на перехресті вул. Димитрова та автодороги Н-08 у м. Дніпродзержинськ сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення легкового автомобіля «ВАЗ 2101» держ.номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та легкового автомобіля «Опель Кадет» держ.номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] з подальшим зіткненням у некерованому стані з автомобілем «ДЕУ Митіз» держ. Номер [NUMBER]. 26 липня 2013 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було винесено постанову, якою [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна». За фактом пошкодження автомобіля «Деу Матіз» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 15 964 грн. 13 коп. за відрахуванням суми франшизи 500 грн., яка має бути відшкодована відповідачем відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Під час дорожньо-транспортної пригоди було також завдано ушкодження здоров'ю позивача: відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забита рана голови, забиття лівого плеча. Витрати на лікування склали 437 грн. 74 коп. Також в результаті дорожньо-транспортної пригоди відповідачем завдано моральну шкоду у зв'язку з ушкодженням здоров'я, нервового стресу, додаткові емоційні переживання, пов'язанні із зверненням до страхової компанії, юридичною консультацією, до суду та у зв'язку з порушенням права власності. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 11000 грн. У зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 300 грн. - витрати на послуги евакуатора; 437 грн. 74 коп. - втрати на ліки; 500 грн. - франшиза; 11000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Також зауважив, що намагався з відповідачем вирішити дане питання в добровільному порядку, проте він відмовився. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що визнає свою провину, проте готовий відшкодовувати завдану шкоду лише за рішенням суду. Співвідповідач, публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», залучений до участі у справі на підставі ухвали суду, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки сума страхового відшкодування була сплачена відповідачу і він написав заяву про те, що не має жодних претензій до страхової компанії. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 7 червня 2013 року о 8.00 год. на перехресті автодороги Н-08 «Бориспіль-Запоріжжя» [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2101, не переконався у відсутності небезпеки для інших учасників руху, допустив зіткнення з автомобілем Опель «Кадет» д/н [NUMBER], після чого автомобіль Опель «Кадет» у некерованому стані скоїв зіткнення з автомобілем «Део Матіз». В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. На підставі постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2013 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді було визнано [PERSON] (а.с.6-7). Відповідно до ч.3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України дані обставини не підлягають доказуванню. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Країна», що підтверджується полісом № АЕ /2139302 (а.с.35). Після дорожньо-транспортної пригоди, 10 червня 2013 року, [PERSON] звернувся до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 8-10). 30 вересня та 4 жовтня 2013 року [PERSON] отримав від публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» страхове відшкодування на загальну суму 15 964 грн. 13 коп. в рахунок завданої шкоди транспортному засобу за відрахуванням суми франшизи - 500 грн, що підтверджується страховим актом № 07-79/28564/3.2.29, платіжним дорученням № 1278 від 30 вересня 2013 року, відомостями про сплату страхових відшкодувань № 152 від 30 вересня 2013 року, страховим актом № 07-79/28564/Д/3.2.29, платіжним дорученням № 1310 від 4 жовтня 2013 року та відомостями про сплату страхових відшкодувань № 156 від 4 жовтня 2013 року (а.с. 36-41). Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до умов договору страхування, укладеного між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» розмір франшизи становить 500 грн. і саме на цю суму було зменшено суму страхового відшкодування, сплаченої позивачу. У зв'язку з чим суд вважає законним та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача, [PERSON], на його користь суми франшизи 500 грн. Щодо відшкодування витрат на лікування та на евакуацію ушкодженого транспортного засобу суд приходить до наступних висновків. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] було завдано тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, рана голови, забій лівого плеча, що підтверджується виписним епікризом від 9 червня 2013 року (а.с.16). Витрати на лікування склали 437 грн. 74 коп., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.17). Також позивачем було понесено витрати на евакуацію ушкодженого транспортного засобу на суму 300 грн., що підтверджується товарним чеком від 7 червня 2013 року (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються, в тому числі, витрати на евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з ч.1 ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, завданою життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в тому числі є шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що витрати на лікування та евакуацію транспортного засобу належать до витрат, які у відповідності до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягають відшкодуванню страховиком, проте вимоги до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» відповідачем не заявлялись. У зв'язку з тим, що вимоги про відшкодування витрат на лікування та евакуацію транспортного засобу заявлено до [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки заявлена до неналежного відповідача. Щодо відшкодування завданої моральної шкоди суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданою внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що [PERSON] зазнав моральних страждань у зв'язку з ушкодженням здоров'я та пошкодженням його майна - автомобіля. Статтею 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що моральна шкода відшкодовується страховиком потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. У зв'язку з тим, що шкода, заподіяна здоров'ю потерпілого страховиком не відшкодовувалась, відсутні праві підстави для стягнення суми завданої моральної шкоди з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь [PERSON], а тому завдана моральна шкода підлягає стягненню з [PERSON].

Outcome: partial