Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

\~[PERSON] звернувся до суду з вимогою ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Черновецький ( колишний Стахановській), буд. № 21 «а», який складається з 1-1 коридор, площею 4,30 кв. м., 1-2 - веранда - 13,0 кв. м., 1-3 - житлова - 11,8 кв. м., 1-4 - житлова - 20,2 кв. м., 1-5 - житлова - 5,6 кв. м., а всього житловою площею 37,6 кв. м., загальною площею 54,9 кв. м., а також з вбиральні під літ. «В», сараїв під літ. «Е,Д», літньої кухні під літ. «Г», мощіння -1, огорожі № 1 -4 та розташованій на земельній ділянці площею 514 кв. м., збудований до 05 серпня 1992 року в порядку спадкування після смерті [PERSON], стверджуючи, що можливість отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку відсутня. \~\~\~\~ В судове засідання позивач подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. \~\~\~\~ Представники Одеської міської [PERSON] не зявились, згідно поданої заяви просили справу розглянути у їх відсутність. \~\~\~\~ Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. \~\~\~\~ Так судом встановлено, що [PERSON] працювала у радгоспі «Авангард» (нині ООО «Авангард- Д»), для забудови, їй була надана земельна ділянка площею 0,13 га., яка розташована за адресою: м. Одеса, пров. Стаханівський, 21 «а», про що було зроблено відповідний запис № 269 в земельно-шнуровій книзі підприємства на стор. № 298. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, [PERSON], 07 травня 1968 року уклав шлюб з [PERSON] (у шлюбі - [PERSON]), зареєстрований Відділом ЗАГС Роздільнянського району Одеської області. Відповідно до рішення виконком Іллічівській райради депутатів трудящих м. Одеси Про оформлення домобудівель» від 03.12.1971 року, [PERSON] та прописку сімї було надано дозвіл на збереження домоволодіння, та на видачу домової книзі. Відповідно рішення виконкому була видана домова книга та за вказаною адресою зареєстровані - [PERSON], дружина - [PERSON]І та син - [PERSON], який народився 07 листопада 1971 року. 21.04.1972 року був виготовлений оціночний акт та схематичний план будівлі, 20.05.1990 року технічний паспорт у відповідності до якого побудований будинок під літ. «А» складався з 1-1 коридор, площею 4,30 кв. м., 1-2 - веранда - 13,0 кв. м., 1-3 - житлова - 11,8 кв. м., 1-4 - житлова - 20,2 кв. м., 1-5 - житлова - 5,6 кв. м., а всього житловою площею 37,6 кв. м., загальною площею 54,9 кв. м., а також з вбиральні під літ. «В», сараїв під лі г. «Е,Д», літньої кухні під літ. «Г», мощіння - І, огорожі № 1-4 та розташованій на земельній ділянці площею 514 кв. м. Відповідно до свідоцтва про смерть 15.12.2006 року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Стаханівський (нині Черновецький) буд. № 21 «а», яку позивач та його син прийняли, оскільки продовжували проживати в спірному будинку. Позивач [PERSON] та його син [PERSON] звернулися до Пятої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на зазначене домоволодіння. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Так, [PERSON] є спадкоємцям першої черги і він фактично прийняли спадщину, оскільки продовжую проживати та володіти вказаним домоволодінням. Відповідно до відповіді Державного нотаріусу за № 1099/02-14 від 19.06.2012 року , позивачу повідомлено щодо неможливості отримання свідоцтва про прийняття спадщини, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до свідоцтва про смерть 25.06.2016 року [PERSON] помер. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, після сметрі [PERSON] Інших спадкоємців ані за заповітом, ані за законом немає. Як вбачається з технічного паспорту, оціночного акту та рішення виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих м. Одеси наш житловий будинок був збудований до 05.08.1992 року. Відповідно до висновку № 188/2016 за результатами проведеного будівельно- технічного експертного дослідження від 08.11.2016 року житловий будинок № 21 «а» з надвірними господарськими будівлями та спорудами, розташований по пров. Черновецькому ( колишній Стаханівський) у м. Одесі виконані будівельно-монтажні роботи забезпечують експлуатаційну надійність будівлі, міцність, стійкість, жорсткість несучих конструкцій. Якість виконаних будівельно-монтажних робіт відповідає вимогам діючих будівельних норм і правил, зокрема ДБН В. 1.2-2:2006 «Навантаження та впливи. \~\~\~\~ У зв'язку з тим, що житловий будинок та господарські споруди побудовані до 05.08.1992 року, відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої\~наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року за № 127, зареєстрованого в Мінюсті України 10.07.2001 року за № 582/5773 (зі змінами та доповненнями), вони не є самочинними. \~\~\~\~Згідно з листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію» № 12/5-126 від 23.03.1999 р. по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття\~постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається ліцензованою організацією. \~\~\~\~Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи, що визначається в\~листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. \~\~\~\~\~\~\~\~ Пленум Верховного Суду України у п. 23\~Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~надав такі роз'яснення «свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». \~\~ \~\~На підставі викладеного, позовні вимоги [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.

Outcome: approved