Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позові вказував, що є сином [PERSON] [INFO] йому виповнилося 18 років і припинилися стягнення аліментів на його утримання з заробітку (доходів) його батька згідно рішення суду. Після закінчення Вашківецької ЗОШ продовжує навчання на першому курсі коледжу Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича платної, денної форми навчання, за спеціальністю - економіка підприємства. Посилався на те, що батько не проживає з матір'ю [PERSON] Він - інвалід з дитинства. Закінчивши сплачувати аліменти на його утримання у зв'язку з досягненням повноліття, батько відмовився надавати йому матеріальну допомогу. Але він здобуває освіту і для цього потрібно чималих матеріальних затрат. Згідно договору загальна вартість освітньої послуги за навчання встановлюється за весь строк становить 22400,00 грн., а розмір плати за один семестр першого року навчання складає 3500,00 грн., а за один семестр наступних років навчання - 3850,00 грн. Крім того, йому необхідні гроші на придбання підручників, зошитів, одягу та харчування. Просив стягувати з [PERSON] на його користь аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно 600,00 грн. до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, подав письмове заперечення, в якому зазначив, що позивач не потребує матеріальної допомоги в такому обсязі оскільки отримує пенсію в розмірі 949,00 грн., а він в свою чергу не в змозі сплачувати позивачу аліменти в такій сумі, фактично на його утриманні знаходяться четверо дітей. Дружина ніде не працює, а зайнята доглядом за дитиною. Він працював у м. Донецьку, але у зв'язку з бойовими діями змушений був повернутись додому і вже майже рік безробітний. У позивача є мати, яка у даний час перебуває в Італії, має хороші заробітки та може і повинна допомагати синові. Як батько розуміє, що його обов'язок допомагати своїй дитині і він буде це робити по мірі можливостей, але платити щомісячно по 600,00 грн. для нього в даний час непосильно. Він може і згідний на сьогоднішній день платити позивачу аліменти в розмірі 200,00 грн. щомісячно. Просив задовольнити позов частково та стягувати з нього аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі по 200,00 грн. щомісячно до закінчення ним коледжу. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заперечення, вважав, що позов підлягає до часткового задоволення. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представників сторін [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що підтверджується копією його свідоцтва про народження [NUMBER] від 28.11.1996 року, виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області. На даний час [PERSON] навчається на 1 курсі коледжу Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, спеціальність «Економіка підприємства», форма навчання - денна, що підтверджується копією довідки коледжу Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича №240 від 11.12.2014 року. З копії договору №К76/14 від 18.089.2014 року на платне навчання в коледжі Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича вбачається, що загальна вартість освітньої послуги становить 22400,00 грн., розмір плати за один семестр першого року навчання складає 3500,00 грн., а за один семестр наступних років - 3850,00 грн. З копії довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААА №406319 від 22.12.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO] є інвалідом третьої групи з дитинства безтерміново, протипоказана важка фізична праця. З довідок Управління соціального захисту населення Вижницької РДА №254 від 29.01.2015 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Вижницької РДА як одержувач державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства третьої групи з 01.12.2014 року довічно і його соціальна допомога на місяць становить 949,00 грн. 10.03.2008 року [PERSON], [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 10.03.2008 року, виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області вбачається. В шлюбі [INFO] народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 05.01.2011 року, виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради. З копії довідки ЛКК №93 від 21.01.2015 року, виданої КЗ Вижницької районної ради «Вашківецький центр первинної медико-санітарної допомоги» вбачається, що [PERSON], [INFO] хворіє на полідефіцитну анемію середнього ступеня важкості і потребує побічного догляду в домашніх умовах терміном 1 рік. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] №04 від 12.01.2015 року, виданого виконкомом Вашківецької міської ради вбачається, що сім'я є багатодітної і до її складу входять: син - [PERSON], 2011 року народження; дружина - [PERSON], 1980 року народження, непрацююча, по догляду за дитиною до 3 років; донька-пасинок - [PERSON], 1998 року народження; донька-пасинок - [PERSON], 2001 року народження; син-пасинок - [PERSON], 2005 року народження. [PERSON] власного житла та автотранспорту не має. Сім'я користується пільговою категорією на газ і світло. [PERSON] на даний час ніде не працює (більше року). Дружина ніде не працює, згідно довідки ЛКК здійснює догляд за дитиною до 5 років (по стану здоров'я). Дружина від батька дітей, [PERSON], аліменти не отримує. Додаткових коштів у даної сім'ї не має, підприємницькою діяльністю не займаються. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Стаття 184 ч.1 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 цієї ж статті вказує, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] досяг повноліття, навчається, є інвалідом третьої групи з дитинства безтерміново, у зв'язку з чим отримує соціальну допомогу з 01.12.2014 року довічно, у розмірі 949,00 грн. на місяць. Відповідач визнав, що не надає матеріальної допомоги добровільно на утримання сина. [PERSON] має на утриманні четверо дітей: спільний син із [PERSON], та її троє дітей від першого шлюбу, непрацездатних батьків на утриманні не має. За таких обставин суд вважає, що відповідач зобов'язаний утримувати свого сина [PERSON], незважаючи на наявність на його утриманні трьох дітей дружини. Відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, офіційно не працює протягом року, а тому суд приходить до висновку, що відсутні будь-які об'єктивні підстави для не надання ним матеріальної допомоги своєму синові, який продовжує навчання, тобто за вказаних умов може надавати матеріальну допомогу. Суд враховує, що стягнення аліментів з відповідача у розмірі 600,00 грн. щомісяця буде для нього завідомо непомірним, а розмір аліментів у сумі 200,00 грн. на місяць, як зазначає відповідач, є незначним і меншим мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 СК України. Перебування матері позивача в Італії на заробітках не позбавляє відповідача, як батька, обов'язку утримувати свого сина. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача судового збору відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного відповідачем та його представником суду не надано. На підставі ст.ст.182, 184, 191, 199-200 СК України,

Outcome: partial