Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати незаконним та скасувати наказ, виданий ТОВ «ВНГ ГРУП» № 1-зв від 11.06.2016 року «Про звільнення [PERSON] з посади генерального директора» на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України, та оголошеною недовірою», поновити [PERSON] на посаді генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП», стягнути з ТОВ «ВНГ ГРУП» на користь позивача середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 31395,00 грн., та 2415,00 грн. заборгованості по заробітній платі за травень 2016р., стягнути з ТОВ «ВНГ ГРУП» на користь [PERSON] компенсацію за заподіяну моральну шкоду у сумі 50 000 грн., стягнути з ТОВ «ВНГ ГРУП» на користь [PERSON] судові витрати за весь час розгляду даної справи. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.08.2014 року було проведено державну реєстрацію ТОВ «ВНГ ГРУП», в якому йому належало 100 % статутного капіталу. 29.08.2014 року відповідно до наказу № 1 приступив до виконання обов'язків на посаді Генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП». 08.10.2015 року було проведено загальні збори учасників ТОВ «ВНГ ГРУП», на яких [PERSON] було прийнято рішення про продаж 99,9 % частки у статутному капіталі ТОВ «ВНГ ГРУП» юридичній особі за законодавством Німеччини, а саме: компанії «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ», та [PERSON] було призначено на посаду Генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП». 13.06.2016 року, учасниками ТОВ «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ» якій належить 99,9 % у частці статутного капіталу ТОВ «ВНГ ГРУП» [PERSON] та [PERSON], було повідомлено [PERSON] про звільнення його із займаної посади Генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП» на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВНГ ГРУП». Відповідного рішення про звільнення, чи то протоколу, чи то наказу загальних зборів учасників про звільнення, позивач не отримував, про причини звільнення повідомлений не був. Того ж дня 13.06.2016 року, позивачу було обмежено доступ до офісних приміщень товариства що знаходяться за адресою: вул. К. Малевича буд. 86-П, оф. 215, 220 в яких знаходяться матеріальні цінності та бухгалтерські, фінансові документи товариства «ВНГ ГРУП». 06.07.2016 року позивач надіслав на адресу учасників ТОВ «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ» листи, з проханням повідомити його про причини звільнення із займаної посади Генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП», на що не отримав обґрунтованої відповіді. Крім того, вважає, що внаслідок незаконного звільнення йому була завдана моральна шкода, оскільки дії учасників ТОВ «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ» [PERSON] та [PERSON] призвели до його моральних страждань, що полягають у душевних стражданнях через раптове та незаконне звільнення. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Так судом встановлено, що 26.08.2014 року, на підставі протоколу Установчих зборів було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «ВНГ ГРУП», місцезнаходження: 04208, [ADDRESS]. (т.1 а.с. 99). 27.08.2014 року було проведено державну реєстрацію ТОВ «ВНГ ГРУП», про що в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців було зроблено відповідний запис № 1071 102 0000 032517. Для забезпечення діяльності Товариства створено статутний капітал у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп. На посаду Генерального директора Товариства на підставі наказу по особовому складу № 1 від 29.08.2014 року, призначено [PERSON], безстроково. Згідно з п. 3.1 Статуту ТОВ «ВНГ ГРУП», воно є юридичною особою, підприємницьким товариством у формі товариства з обмеженою відповідальністю, яке керується у своїй діяльності цим Статутом та чинним законодавством України. 28.09.2015 року було проведено загальні збори учасників ТОВ «ВНГ ГРУП», на яких було прийнято рішення про продаж 99,9 % частки у статутному капіталі ТОВ «ВНГ ГРУП» юридичній особі за законодавством Німеччини, а саме: компанії «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ», та 0,1 % Товариству з обмеженою відповідальністю «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ», тобто було внесено зміни до складу учасників ТОВ «ВНГ ГРУП», а саме: учасниками ТОВ «ВНГ ГРУП» з 08.10.2015 року є компанія «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ» з часткою 99,9 % у статутному капіталі ТОВ «ВНГ ГРУП», та ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» з часткою 0,1 % у статутному капіталі ТОВ «ВНГ ГРУП». 28.09.2015 року [PERSON] на підставі загальних зборів учасників ТОВ «ВНГ ГРУП» було призначено на посаду Генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП». Згідно п. 9.1 статуту ТОВ «ВНГ ГРУП» органами управління товариства є Загальні збори учасників, дирекція товариства. Згідно п. 10.1 статуту ТОВ «ВНГ ГРУП» Загальні збори учасників є вищим органом Товариства. Збори учасників складаються з учасників або належним чином призначених ними представників. До компетенції загальних зборів учасників належить призначення та відкликання (звільнення) Директорів; встановлення розміру оплати їх праці (п. 10.4.3 статуту), прийняття рішення про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб Товариства (п. 10.4.13 статуту). Згідно з п. 10.10 статуту, збори учасників скликаються не рідше 1 (одного) разу на рік і можуть бути проведені як на території України, так і на території місцезнаходження єдиного учасника товариства. Позачергові збори Учасників скликаються на вимогу Генерального директора або головою товариства (п. 10.11 статуту). 07.06.2016 року, за місцезнаходженням учасника ТОВ «ВНГ ГРУП» компанії «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ» в м. Кельн, Німеччина, було проведено загальні збори учасників ТОВ «ВНГ ГРУП» (т. 2 а.с 222-225). 13.06.2016 року, учасниками ТОВ «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ», яким належить 99,9 % у частці статутного капіталу ТОВ «ВНГ ГРУП» [PERSON] та [PERSON] [PERSON] було повідомлено про звільнення із займаної посади Генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП» на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВНГ ГРУП». Відповідного рішення про звільнення чи то протоколу чи то наказу загальних зборів учасників про звільнення позивач не отримував, про причини звільнення повідомлений не був. Того ж дня 13.06.2016 року, позивачу було обмежено доступ до офісних приміщень товариства що знаходяться за адресою: вул. К. Малевича буд. 86-П, оф. 215, 220 06.07.2016 року позивачем було надіслано на адресу учасників ТОВ «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ» листи, з проханням повідомити його про причини звільнення з займаної посади Генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП», на що ним не отримано належної відповіді, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Сторона відповідача свою позицію обґрунтовувала тим, що відповідно до наказу ТОВ «ВНГ ГРУП» від 11.06.2016 року № 11/06-16 «Про звільнення [PERSON] з посади Генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП», відповідач вважає [PERSON] відповідно до вимог п. 5 ч. 4 ст. 41 Кодексу законів про працю України, у зв'язку з припиненням повноважень, та у зв'язку з оголошеною недовірою звільненим з посади генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП» з 11.06.2016 року. Цей наказ про звільнення був прийнятий як наслідок оголошення рішення Загальних зборів Учасників про його звільнення з посади Генеральнго директора. Отже, між сторонами склалися правовідносини з приводу поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, які регулюються трудовим законодавством, зокрема, Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України). Згідно ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким що укладається на час виконання певної роботи. Згідно ст. 39-1 КЗпП України трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 23 цього Кодексу, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Як роз'яснено в абз. 2 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довір'я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я. Щодо підстави звільнення позивача з посади Генерального директора, на підставі ч. 5 ст. 41 КЗпП України, а саме припинення повноважень посадових осіб, то суду не надано жодного належного та допустимого доказу, що підтвердив б підстави припинення повноважень директора ТОВ «ВНГ ГРУП» 11.06.2016 року. Більш того, посилання представника відповідача на той факт, що керівника ТОВ «ВНГ ГРУП» було звільнено на законних підставах, також не знайшли свого підтвердження, з наступних підстав. Відповідно до протоколу №10/06-16 від 10.06.2016 р. (т. 2 а.с. 40-42) в ньому не зазначено, які збори проводило Товариство - чергові чи позачергові. Загальні збори учасників ТОВ «ВНГ ГРУП» було проведено з порушенням ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», статуту товариства «ВНГ ГРУП», так як загальні збори учасників ТОВ «ВНГ ГРУП» було проведено 07.06.2016, на яких Генеральному директору було надано цілковиту довіру, а позачергові збори Учасників ТОВ було проведено 10.06.2016 року всупереч п. 10.11, яким передбачено, що позачергові збори Учасників скликаються на вимогу Генерального директора або головою товариства, відповідних доказів про підстави, та ініціатора скликання позачергових зборів учасників ТОВ «ВНГ ГРУП» які було проведено 10.06.2016 року у м. Кельн суду не надано, причини скликання позачергових зборів учасників ТОВ «ВНГ ГРУП» представник відповідача не зазначив. Також, суду не надано документів, що підтверджують обрання [PERSON] Головою товариства «ВНГ ГРУП», що відповідно до Статуту має право скликати збори. Відповідно до доручення від 18.04.2016 р. виданого «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ» в м. Кельн, вона має право тільки представляти інтереси «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ» на зборах ТОВ «ВНГ ГРУП». Отже, процедура скликання, та проведення загальних зборів учасників ТОВ «ВНГ ГРУП» грубо порушена. В протоколі № 10/06-16 взагалі не зазначено причини та правової підстави (конкретної норми права) для звільнення позивача із займаної посади. В питанні № 2 протоколу зазначено: «Вирішили: звільнити [PERSON] з посади Генерального директора з 10.06.2016 року». Формулювання причин звільнення в наказі про звільнення (т. 2 а.с 104) відрізняється від причин звільнення в протоколі (т. 2 а.с. 100). Так, в протокол зазначено: «Вирішили: звільнити [PERSON] з посади Генерального директора з 10.06.2016 року», в той час, як в наказі зазначені причини звільнення: «на підставі п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП Україна та у зв'язку з оголошеною недовірою з 11.06.2016 р.». Тобто, відповідачем було видано наказ, який не відповідає рішенню прийнятому Загальними зборами, відрізняється не тільки причина звільнення, а й дата з якої звільнено позивача. З яких підстав звільнено позивача та з якої дати достеменно не відомо та відповідачем не надано жодного обґрунтування. Наказ про звільнення [PERSON] підписаний не уповноваженою на те особою. В своїх запереченнях (т. 2 а.с. 92) відповідач посилається, як на підставу для звільнення на п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, де зазначено, що в разі звільнення виплачується вихідна допомога згідно з ст. 44 КЗпП України в розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток, але Позивач грошових коштів не отримував. Тому є підстави вважати, що його було звільнено з іншої правової підстави. Особу не може бути звільнено за декількома статтями КЗпП України, в той час, як в наказі про звільнення зазначено дві статті: п.5 ч. 1 ст. 41 - в зв'язку з припиненням повноважень та п. 2 ч.1 ст. 41 - втратою довіри. Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України у разі, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, власник зобов'язаний відшкодувати працівникові заподіяну моральну шкоду. Суд вважає, що у зв'язку із незаконним звільненням позивача, йому була заподіяна моральна шкода. Внаслідок звільнення, він тривалий час намагався поновити свої порушені права - більше 15 місяців, та за цей час, відповідачем не було здійснено жодної спроби, щодо врегулювання питання мирним шляхом (т. 2 а.с. 226-230). Він був позбавлений стабільного заробітку після звільнення та відсутність необхідних коштів. Однак, розмір моральної шкоди, який позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь є надто завищеним та необґрунтованим у заявленому розмірі. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Outcome: partial