Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою, заінтересована особа Копачівська сільська\~рада Луцького\~району Волинської\~області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що на початку березня 2021 року ним в Державному акті серії ВЛ № 041839 на право власності на земельну ділянку було виявлено розбіжність в написанні імені, а саме його ім`я зазначено як « [PERSON] », що не відповідає даним, які зазначені у свідоцтві про його народження, паспорті громадянина України,\~трудовій книжці, свідоцтві про одруження, свідоцтві про народження дітей, де його ім`я правильно зазначено, як « [PERSON] ». Зазначає, що звертався до Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області щодо виправлення помилки, однак йому в усній формі було рекомендовано звернутись в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Зважаючи на те, що вказані обставини позбавляють заявника повноцінно розпоряджатися своєю власністю та відсутність можливостей виправити означену помилку в позасудовому порядку, заявник просить встановити факт належності йому Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 041839, виданого 24 січня 2005 року Рожищенською районною державною адміністрацією. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2021 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 28 жовтня 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі, призначено судове засідання 25 листопада 2021 року о 11 год 00 хв. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 25 листопада 2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення учасникам справи повідомлення про дату, час та місце судового засідання розгляд справи відкладено на 14 год 30 хв 09 грудня 2021 року. Заявник в судове засідання не з`явився, 02 грудня 2021 року подав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, 03 грудня 2021 року на електронну адресу суду надіслали заяву про розгляд справи у відсутності представника Копачівської сільської ради Луцького району, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи. суд доходить такого висновку. З даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Рожищенським РВ УМВС України у Волинській області 17 лютого 2006 року, судом встановлено, що заявник\~значиться, як [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Буків Луцького району Волинської області. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 08 червня 1993 року сільською радою Буків Луцького району Волинської області встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Буків Луцького району Волинської області. З копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно 14 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького районного управління юстиції Волинської області встановлено, що 05 листопада 1988 року Маяківською сільською радою Луцького району був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] дочки заявника [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Кроватка Рожищенського району Волинської області, батьком зазначено [PERSON] , а по батькові її записано « [PERSON] ». Також, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] дочки заявника [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Кроватка Рожищенського району Волинської області, батьком зазначено [PERSON] , а по батькові її записано « [PERSON] ». Судом встановлено, що 24 січня 2005 року Рожищенською районною державною адміністрацією заявнику було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 041839, який зареєстровано в Книзі записів реєстрацій державних актів на право власності на землю за № 1726. Даний Державний акт посвідчує право власності на земельну ділянку площею 3,61 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березолуківської сільської ради Рожищенського району Волинської області. Водночас, ім`я заявника у вказаному правовстановлюючому документі зазначено як « [PERSON] ». З довідки, виданої Копачівською сільською радою Рожищенського району Волинської області від 24 березня 2021 року № 149 встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку ВЛ № 041839 належить жителю с. Кроватка [PERSON] , [INFO] . Здійснити виправлення імені «Вячеслав» на «Святослав» Луцька районна державна адміністрація не може, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 041839 від 24 січня 2005 року виданий на підставі розпорядження голови Рожищенської районної державної адміністрації від 19 січня 2004 року № 10 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадян», у якому в списку громадян, яким надається право приватної власності на рівні земельної частки (паю) з видачею Державного акта на території Березолуківської сільської ради вказано особу громадянина [PERSON] , відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0194587 від 12 травня 1997 року. Наявність розбіжностей у написанні імені заявника у названому правовстановлюючому документі позбавляє його можливості реалізувати своє право повноцінно розпоряджатися своєю власністю, в зв`язку з чим останній звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абз. 10 п. 9\~рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003\~правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. У відповідності до положень п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1\~ст. 319 ЦПК України\~визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12\~постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня1995 року\~роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Ураховуючи вищенаведене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту не пов`язане зі спором про цивільне право, від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а відтак, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд покладає такі на заявника, що відповідатиме вимогам ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, згідно якої при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved