Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON] заявила позов до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В своєму позові [PERSON] зазначає, що 27 січня 2015 року в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області помер її батько [PERSON]. Відповідач [PERSON] є її рідним братом. 23.01.2015 за життя батько склав заповіт, яким заповів їй та її брату все своє майно в рівних частках. Заповіт не змінений і не відмінений. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 1.6662га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Позивач зазначила, що 15 квітня 2016 нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку, у звязку із відсутністю належних документів на імя спадкодавця. Вважаючи свої права невизнаними, позивач просить визнати за нею право власності на одну другу частку земельної ділянки, площею 1, 6662 га., кадастровий номер земельної ділянки 0525682200:03:002:0255, у межах згідно з планом, яка розташована на території Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала до дня смерті [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №492502, виданого 02.07.2008 Ямпільською РДА Вінницької області та відділом Держкомзему у Ямпільському районі Вінницької області, у порядку спадкування за заповітом. До початку судового розгляду справи по суті відповідачем [PERSON] заявлено зустрічний позов про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В своєму зустрічному позові [PERSON] зазначає, що 27 січня 2015 року в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області помер його батько [PERSON]. 23.01.2015 за життя батько склав заповіт, яким заповів йому та [PERSON] все своє майно в рівних частках. Заповіт не змінений і не відмінений. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 1.6662 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Відповідач зазначив, що 13 квітня 2016 нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку, у звязку із відсутністю належних документів на імя спадкодавця. Вважаючи свої права невизнаними, позивач просить визнати за ним право власності на одну другу частку земельної ділянки, площею 1, 6662 га., кадастровий номер земельної ділянки 0525682200:03:002:0255, у межах згідно з планом, яка розташована на території Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала до дня смерті [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №492502, виданого 02.07.2008 Ямпільською РДА Вінницької області та відділом Держкомзему у Ямпільському районі Вінницької області, у порядку спадкування за заповітом. Третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору позивачем [PERSON] заявлено позовну заяву до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. В ході судового розгляду подано заяву про уточнення позовних вимог. В своєму позові позивач [PERSON] зазначила, що 27 січня 2015 в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області помер її чоловік [PERSON]. Ще до смерті чоловіка, а саме 17.02.2010 виконкомом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON] Вказала, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 06.08.2015 встановлено факт проживання однією сімєю чоловіка і жінки без шлюбу, а саме було встановлено, що [PERSON] спільно проживала зі спадкодавцем [PERSON], який помер 27.01.2015 в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області з 19 серпня 1993 року по 16 лютого 2010 року. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки. Вказала, що вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вважаючи свої права невизнаними просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул. Добрянського, 25 в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області та визнати за нею право власності на одну другу частку земельної ділянки, площею 1, 6662 га., кадастровий номер земельної ділянки 0525682200:03:002:0255, у межах згідно з планом, яка розташована на території Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала до дня смерті [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №492502, виданого 02.07.2008 Ямпільською РДА Вінницької області та відділом Держкомзему у Ямпільському районі Вінницької області, у порядку спадкування за законом. Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (позивача) [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі ордеру серії ВН №27020903 від 01.08.2016 та угоди №27 від 01.08.2016 вказав, що позивач [PERSON] проживала у шлюбі із [PERSON] [PERSON] будувала будинок із покійним чоловіком, тому вважає, що має право на житловий будинок в цілому та одну другу частину земельної ділянки, яка залишилася після смерті її чоловіка, оскільки це є спільно нажите майно. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що він є братом покійного [PERSON] Вказав, що йому відомо те, що його брат написав заповіт на своїх дітей. Будинок будувався приблизно у 1984-1985 роках, а земельну ділянку його брат отримав в ході розпаювання земель. Вказав, що [PERSON] не будувала будинок. Зазначив, що його брат [PERSON] будував будинок із [PERSON] Із показань свідка [PERSON] встановлено, що у 1977 році вона почала проживати із [PERSON] Проживала разом із [PERSON] та перебувала із ним у шлюбі до 1993 року. Вказала, що вона продала свою хату, а [PERSON] продав свою хату і почали спільно будувати будинок по вул. Добрянська, 25 (бувша Кірова) в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області. Також вказала, що шлюб розірвано у 1993 році. Спору щодо спільного майна не було, так як вона залишила будинок дітям [PERSON] Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії свідоцтва про смерть, виданого 31.03.2015 встановлено, що 27.01.2015 в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області помер [PERSON] Із копії свідоцтва про народження, виданого 14.03.1985 встановлено, що 09.02.1975 в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області народилася [PERSON], батьком якої записаний [PERSON] Із копії заповіту від 23.01.2015 встановлено, що [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом заповів своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Заповіт не змінено та не відмінено. Із копії державного акту серії ЯГ №492502 від 02.07.2008 встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 1.6662га, яка розташована на території Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із копії висновку про вартість земельної ділянки встановлено, що експертна грошова оцінка (оціночна вартість) земельної ділянки, площею 1,6662га складає 30336 гривень. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області вих..№176/02-31 від 15.04.2016 встановлено, що [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено на тій підставі, що відсутні належні юридичні документи на імя спадкодавця. Із копії свідоцтва про народження, виданого 21.04.2015 встановлено, що 10.05.1973 в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON] Із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 31.03.2015 встановлено, що 31.03.2015 приватним нотаріусом Ямпільського нотаріального округу Вінницької області заведено спадкову справу №49/2015 після смерті [PERSON], який помер 27.01.2015. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області вих..№222/02-31 від 13.05.2016 встановлено, що [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено на тій підставі, що відсутні належні юридичні документи на імя спадкодавця. Із копії спадкової справи №49/2015 до майна померлого 27.01.2015 [PERSON] встановлено, що 21.04.2015 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] 15.04.2015 [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] 31.03.2015 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса із заяво. про прийняття спадщини після смерті свого померлого чоловіка [PERSON] Із довідки, виданої виконавчим комітетом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих..№589 від 02.04.2015 встановлено, що відповідно до записів у погосподарській книзі [PERSON], [INFO] до дня смерті, що наступила 27.01.2015 був зареєстрований та проживав в [INFO]. Із копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти\\спадкові договори) від 31.03.2015 встановлено, що заповіт [PERSON] від 23.01.2015 чинний. Із копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 31.03.2015 встановлено, що до майна померлого [PERSON] інформація у Спадковому реєстрі відсутня. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області вих..№354/01-16 від 31.08.2016 встановлено, що [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено на тій підставі, що відсутні належні юридичні документи на імя спадкодавця. Із копії свідоцтва про шлюб, виданого 17.02.2010 встановлено, що 17.02.2010 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Олійник». Із копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що до складу будівель та споруд по вул. Добрянського, 25 в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області входять житловий будинок площею 62 кв.м. (літ. А), сходи камяні, площею 5,7 кв.м. (літ. а), сарай, площею 30,3 кв.м. (літ. Б). Також встановлено, що житловий будинок та вказані господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодінні побудовані в 1983, 1984 роках за життя спадкодавця і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, тобто, не відносяться до категорії самовільних (самочинних), дійсна вартість будинку та вказаних споруд згідно із технічним паспортом становить житлового будинку (А) 21016 гривень, до якого входить сходи камяні (а) 300 гривень, сарай (Б) 5664 гривні. Із виписки із погосподарської книги №7 за 2011-2015 роки встановлено, що головою двору є [PERSON], до складу його сімї входять [PERSON] та [PERSON] Із довідки, виданої Ямпільським БТІ вих.№85 від 06.04.2015 встановлено, що згідно архівних даних КУ «Ямпільського РБТІ» за [PERSON] право власності на житловий будинок розташований по вул. Добрянського, 25 в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області не зареєстровано. Із довідки, виданої виконкомом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих..№547 від 18.03.2015 встановлено, що за [PERSON] рахується житловий будинок по вул. Добрянського, 25 в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області. [PERSON] до дня смерті дійсно проживав в [INFO] разом з ним в одному будинку по вул. Добрянського, 25 однією сімєю до дня смерті проживала [PERSON] та продовжує проживати в зазначеному будинку. Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо визнання за ними права власності на вказане спадкове майно та реалізації цього права, на яке вони набули права як спадкоємці [PERSON]. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач -відповідач [PERSON], відповідач-позивач [PERSON] та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (позивач) [PERSON] мають право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно до ст.1222,1223 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом і мають право на успадкування майна померлого [PERSON] Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємицею першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна свого померлого чоловіка [PERSON] Позивач-відповідач [PERSON], відповідач-позивача [PERSON], третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору (позивач) [PERSON] відповідно до ст.1269 ЦК України вважаються спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки як слідує із досліджених письмових доказів, подали до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] Враховуючи ту обставину, що жодна із сторін не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на спадщину після смерті [PERSON], так як наявна відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину, спадкодавцем за життя не зареєстроване право власності на нерухоме майно - спадковий житловий будинок, між сторонами виник спір щодо частки кожного із них у спадковому майні, а тому суд вважає доведеними обставини, на які сторони посилаються як на підставу судового захисту їх спадкових прав. Відповідно до ст.1241 ч.1 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Встановлено, що третя особа [PERSON], [INFO], тобто, на час відкриття спадщини є непрацездатною вдовою спадкодавця (особа, яка досягла пенсійного віку), а тому має право на обовязкову частку у спадщині, розмір якої складає одну шосту усього спадкового майна - половину частки (однієї третьої), яка належала б її у разі спадкування за законом, враховуючи, що спадкоємцями крім неї є ще двоє дітей спадкодавця позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] спадкоємці за заповітом позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають право на спадкування пять дванадцятих спадкового майна. З урахуванням наведеного, суд має підстави позов [PERSON] задовольнити частково та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на пять дванадцятих земельної ділянки площею 1, 6662 га., кадастровий номер земельної ділянки 0525682200:03:002:0255, у межах згідно з планом, яка розташована на території Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала до дня смерті [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №492502, виданого 02.07.2008 Ямпільською РДА Вінницької області та відділом Держкомзему у Ямпільському районі Вінницької області. В задоволенні іншої частини позову відмовити. Зустрічний позов відповідача-позивача [PERSON] суд має підстави задовольнити частково та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на пять дванадцятих земельної ділянки, площею 1, 6662 га., кадастровий номер земельної ділянки 0525682200:03:002:0255, у межах згідно з планом, яка розташована на території Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала до дня смерті [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №492502, виданого 02.07.2008 Ямпільською РДА Вінницької області та відділом Держкомзему у Ямпільському районі Вінницької області. В задоволенні іншої частини позову відмовити. При вирішенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] суд виходить із наступного. В своєму позові [PERSON] посилається на те, що спірний житловий будинок та земельна ділянка є її та [PERSON] спільною сумісною власністю подружжя. Однак, такі доводи не ґрунтуються на досліджених доказах та вимогах закону. Із дослідженого технічного паспорту встановлено, що рік побудови спірного житлового будинку (А) 1983, рік побудови споруди сарая (Б) 1984. Свідок [PERSON] дала суду показання, із яких слідує, що вказаний житловий будинок був побудований нею та [PERSON] за час їхнього шлюбу. Із пояснень представника [PERSON] встановлено, що [PERSON] проживала із [PERSON] однією сімєю із 1993 року, в зареєстрованому шлюбі із 2010 року. Вказане нерухоме майно набуте [PERSON] до його спільного проживання однією сімєю та шлюбу із [PERSON], а тому не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ Відповідно до ст.57 ч.1 п.1 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу. Як встановлено із дослідженого письмового доказу - копії державного акту серії ЯГ №492502 від 02.07.2008 - [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку, площею 1.6662га, яка розташована на території Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказана земельна ділянка є землею сільськогосподарського використання і набута спадкодавцем на підставі розпорядження Ямпільської районної державної адміністрації від 10.08.2006 за №346. Викладене дає підставу вважати, що право власності на цю земельну ділянку набуто [PERSON] у порядку приватизації (розпаювання) земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до ст.57 ч.1 п.5 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. Третьою особою [PERSON] не надано будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що вказана земельна ділянка є обєктом спільної сумісної власності її та [PERSON] З урахуванням викладеного, суд вважає недоведеними обставини, на які [PERSON] посилається як на підставу визнання за нею права власності на спірний житловий будинок та права власності на одну другу частину спірної земельної ділянки. Враховуючи положення ст.1241 ч.1 ЦК України, суд має підстави частково задовольнити заявлені [PERSON] позовні вимоги, визнати за нею право власності на одну шосту частину спірного майна житлового будинку із спорудами та земельної ділянки, що становить половину частки, яка належала б їй у разі спадкування всіма спадкоємцями [PERSON] за законом (обов'язкова частка). В задоволенні іншої частини позову [PERSON] суд має підстави відмовити. Спірні правовідносини врегульовані ст.ст. 1222, 1223, 1225, 1241, 1261, 1269 ЦК України.

Outcome: partial