Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки. На підтвердження своїх позовних вимог позивач вказав, що у нього з відповідачкою є спільна дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 29.01.2007 року з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 31.07.2018 року позивач має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 4738,37 грн. [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів пояснює тим, що на даний час не має постійного місця роботи, не перебуває на обліку в Куйбишевському РЦЗ, жодних соціальних та державних допомог не отримує. Позивач перебуває в шлюбі з [PERSON], від якого мають двох спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, у батька позивача є проблеми зі здоровям на лікування якого потрібні значні кошти. Позивач вважає, що аліменти, які нараховуються на утримання [PERSON] є неспіврозмірними з його доходами та матеріальним становищем, є неможливими для сплати ним. Позивач не має наміру ухилятися від сплати аліментів, не відмовляється від утримання дочки, але вважає, що у нього на даний час є всі підстави для зміни способу стягнення аліментів на тверду грошову суму в розмірі 972 гривні, починаючи від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, постановлено справу розглядати без виклику учасників справи та без проведення судового засідання. Відповідач подала до суду заяву, якою повідомила, що позовні вимоги у справі не визнає, тому що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку від доходу, оскільки відповідач є працевлаштованим та отримує заробітну плату. На підтвердження працевлаштування позивача, відповідачем додана до заяви довідка з місця роботи позивача. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників. Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. У позивача з відповідачем є спільна дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 29.01.2007 року з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], в розмірі ? частини заробітної плати (доходу), але неменше 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 січня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. 15 лютого 2007 року Куйбишевським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист на виконання зазначеного рішення суду. 19 лютого 2007 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 10.07.2018 року за № 7015/16.19-41 виданого Більмацьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, заборгованість по сплаті позивачем аліментів відповідачу станом на 31.07.2018 року складає 4738,37 грн. Позивач перебуває у сімейних відносинах з [PERSON] Вони мають спільних дітей\~ сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04.10.2017 серії І-ЖС №198081 та довідкою виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області №373 від 01.06.2018 року. Як вбачається з довідки про склад сімї, виданої виконавчим комітетом Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області від 01.06.2018 року №373, [PERSON], зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. До складу сімї входять: дружина [PERSON], [INFO]; син\~[PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], 23.05, [INFO]. Отже, з моменту ухвалення судом рішення від 29.01.2017 року у позивача змінились життєві обставини, а саме він одружився та у нього народились двоє дітей, які також перебувають на його утриманні. З урахуванням наведеного [PERSON] не спроможний сплачувати аліменти на утримання своєї дочки [PERSON] у розмірі понад 1230,82 грн., які нараховуються державним виконавцем на підставі ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України, виходячи із заробітної плати працівника для даної місцевості. Поряд з цим судом встановлені настуні обставини. В позовній\~заяві позивачем\~зазначено,\~що він\~не має\~постійного місця\~роботи у\~Куйбишевському районному\~центрі зайнятості\~допомогу по\~безробіттю не\~отримує,\~що підтверджується\~довідкою Куйбишевського\~РЦЗ №312\~від 13.06.2018\~року,\~однак вказана\~обставина судом\~не враховується,\~оскільки на\~час ухвалення\~рішення вона\~перестала існувати,\~що підтверджується\~довідкою ТОВ «Куйбишевська птахофабрика» №579 від 01.10.2018 року [PERSON] працює підсобним робітником по строковому трудовому договорі на цеху №2 в ТОВ «Куйбишевська птахофабрика» з 2 серпня 2018 року. Крім того позивачем в позовній заяві зазначено, що у його батька є проблеми зі здоровям, на підтвердження позивачем до матеріалів справи додана виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1189 від 31.05.2018 року, що також судом не враховується, оскільки вказана обставина на час ухвалення рішення перестала існувати, що підтверджується листом Більмацького РВ ДРАЦС ГТУЮ в Запорізькій області від 03.10.2018 з якого слідує, що відповідно до актового запису про смерть №310 від 21.08.2018 року батько позивача [PERSON] [INFO] помер 18.08.2018 року. Згідно зі ст. 180\~СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2, 3 ст. 181\~СК України визначено,\~що за\~домовленістю між\~батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення або покращення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~р.\~№3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З даного приводу Верховний Суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05.02.2014 р. по справі №6-143цс13 в якій вказав: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, оскільки позивач офіційно працевлаштований, проте крім спільної з відповідачем дитини [PERSON] має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, є доцільним зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, шляхом зміни способу їх стягнення з частки від доходу на тверду грошову суму. Дочка позивача [PERSON] народилась 14.10.2002 року, тобто їй виповнилось 16 років. Згідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року складає 1944 гривні. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України \~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги, що підстави з яких виходив позивач, заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, частково перестали існувати, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1050 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, позивач в цій справі звільнений від сплати аліментів. Відповідач в цій справі є отримувачем аліментів та по справі № 2-39/2007 є позивачем по справі. Метою позову у справі, що розглядається, є зміна способу стягнення аліментів. Стягнення судового збору з відповідача на користь держави матиме наслідком погіршення його майнового стану та не сприятиме інтересам відповідача та дитини. За таких умов судовий збір з відповідача стягненню не підлягає. На підставі ст.ст. 7, 180, 181-184, 192, Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 259, 263-265, 268, 280, 283, 354 ЦПК України, суд

Outcome: partial