Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом до Кельменецької районної ради Чернівецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» та головний лікар КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» [PERSON], про невиконання умов контракту та зобов'язання розірвати контракт і звільнити з посади. Посилався на те, що працюючи в КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» з 1998 року, з часу працевлаштування на посаду головного лікаря [PERSON], він спостерігає постійне погіршення умов праці, суттєве зниження якості роботи установи як лікувального закладу, невиконання колективної угоди, порушення техніки безпеки працюючих, створення аморального клімату в установі, переслідування «неугодних», створення постійної атмосфери брехні, звільнення працівників за особистими мотивами, в тому числі і його. Вказував на те, що з утворенням КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» та укладенням з Кельменецькою районною радою контракту з головним лікарем [PERSON], замість покращення, продовжується подальше погіршення роботи установи як лікувального закладу. Так, головним лікарем [PERSON] не виконуються вимоги контракту щодо якісної кадрової політики, що суттєво погіршує роботу закладу та збільшує небезпеку для життя працюючим і пацієнтам; не забезпечується дійсна охорона праці та техніка безпеки працюючих; головний лікар не дбає про забезпечення закладу молодими фахівцями та, маючи вільні квартири, частину з яких розпродав, не забезпечує належні умови для їх проживання; не виконує умови колективної угоди, зокрема щодо охорони праці, надання матеріальної допомоги працюючим, забезпечення працюючих спецодягом, спецвзуттям, інструментом, забезпечення нормальних санітарно-побутових умов; не сприяє поліпшенню умов праці. Вважає, що головний лікар [PERSON] проявляє аморальність та неадекватність вчинків, приховуючи вакансії, що дає йому змогу отримувати незаконні преміальні (55-60тис. на рік), примушуючи підлеглих виконувати роботи, які виходять за межі посадових інструкцій, що не дає змогу працівникам якісно виконувати покладені на них посадові обов'язки. На думку позивача, головний лікар [PERSON] також не забезпечює вчасне та фахове обслуговування медичного обладнання, що проявляється у приховуванні непрацюючого обладнання та його списання, замість ремонту такого обладнання, а також суттєво погіршує діагностику та лікування в установі, призначення якої є охорона здоров'я. Крім цього, позивач зазначав, що не вживаючи будь-яких дій для відновлення, пошкодженої резервної дизельної електростанції лікарні, головний лікар [PERSON] обмежився кількома малопотужними пересувними генераторами, які не здатні забезпечити лікарню живленням у екстримальних умовах, та на додаток, навіть ці генератори не під'єднані для термінового запуску при необхідності. При цьому, головний лікар [PERSON] не вживає заходів до винуватців пошкодження резервної електростанції та її негайного ремонту, що збільшує ризики для пацієнтів втратити життя у лікарні, як наслідок дій головного лікаря. Враховуючи наведене, вважає, що Кельменецька районна рада в свою чергу, як сторона контракту, не здійснює належний контроль за роботою головного лікаря [PERSON], чим фактично підтримує незаконні дії керівника лікарні. На підставі викладених у позові обставин та з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач [PERSON] просив: - визнати факт невиконання Кельменецькою районною радою Чернівецької області та головним лікарем КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» [PERSON] своїх обов'язків згідно умов контракту; - зобов'язати Кельменецьку районну раду Чернівецької області розірвати контракт з головним лікарем КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» [PERSON] та звільнити його із займаної посади; - винести окрему ухвалу на адресу Чернівецької обласної ради про невиконання Кельменецькою районною радою Чернівецької області своїх обов'язків по укладеному контракту з КУ «Кельменецька центральна районна лікарня»; - винести окрему ухвалу на адресу Міністерства охорони здоров'я України про відсутність будь-якого контролю за роботою КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» та її головного лікаря [PERSON] з боку Департаменту охорони здоров'я та цивільного захисту населення Чернівецької ОДА, що призвело до доведення лікувального закладу до жалюгідного стану; - винести окрему ухвалу на адресу Чернівецької обласної ради та Чернівецької ОДА про недотримання КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» вимог чинного законодавства при укладенні контракту з головним лікарем КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов, із урахуванням уточнених позовних вимог, підтримав в повному об'ємі та з наведених у позовній заяві підстав просив його задовольнити. Представники відповідача - Кельменецької районної ради Чернівецької області Світла Л.В. та Мазур Д.П. в судовому засіданні позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити. При цьому, суду пояснили, що засновником КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» є Кельменецька районна рада, якій лікарня підпорядковується і є підзвітною. На підставі рішення Кельменецької районної ради від 26.12.2012 року, останньою було укладено контракт з головним лікарем КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» [PERSON] терміном на три роки, який відповідає вимогам ч.3 ст.21 КЗпП України, та його сторонами не оспорювався. Оскільки сторонами контракту є районна рада та головний лікар [PERSON], вважають, що лише останні мають право контролювати виконання або невиконання умов контракту чи вирішувати питання про його розірвання. На їх думку, позивач не вправі пред'являти будь-які вимоги щодо невиконання умов контракту, так як не виступає стороною у даних правовідносинах. Крім цього, зазначали, що наведені у позові обставини є необгрунтованими, оскільки позивач не підтвердив їх належними доказами. У задоволенні позову просили відмовити також і з тих підстав, що рішення про дострокове розірвання контракту з головним лікарем приймається не одноособово, а шляхом голосування депутатів на сесії районної ради. Представник третьої особи - КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» Кутровська Н.М. та третя особа - головний лікар КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позову та просили у його задоволенні відмовити з аналогічних підстав, зазначених в судовому засіданні представниками відповідача. При цьому, вказували на необгрунтованість доводів позивача щодо невиконання головним лікарем, покладених на нього обов'язків згідно контракту, оскільки в ході неодноразово проведених перевірок медичної установи уповноваженими органами, викладені у позові обставини не підтвердилися. Заслухавши доводи учасників процесу на підтвердження своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному об'ємі, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно п.3 ч.1 ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим, зокрема при укладенні контракту. Відповідно до п.1.2 Статуту КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» засновником Установи є Кельменецька районна рада, якій вона підпорядковується і є підзвітною. Оперативне управління Установою здійснює Департамент охорони здоров'я та цивільного захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації (Т.3 а.с.71-79). Згідно п.п.5.1, 5.2 вказаного Статуту, Засновник, від імені та в інтересах територіальних громад сіл, селища району управляє комунальним майном в межах повноважень, визначених чинним законодавством, в тому числі затверджує Статут Установи, вносить зміни та доповнення до нього, призначає головного лікаря, укладає і розриває з ним контракт. Установу очолює головний лікар, який призначається рішенням Засновника у відповідності до Положення про порядок призначення і звільнення з посад керівників підприємств, установ та закладів, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селища Кельменецького району. З ним укладається контракт терміном від одного до п'яти років. Судом встановлено, що 26.12.2012 року між Кельменецькою районною радою Чернівецької області та [PERSON] укладено контракт №03-23/16.12 на строк з 26.12.2012 року по 26.12.2015 року, згідно якого [PERSON], відповідно до рішення ХІ сесії районної ради VІ скликання від 26.12.2012 року №256.11-6/12, продовжує працювати на посаді головного лікаря району, комунальної установи «Кельменецька центральна районна лікарня» (Т.1 а.с.209-211). Відповідно до п.2.4 вказаного вище Контракту Орган управління, тобто Кельменецька районна рада, окрім іншого, має право звільнити Керівника, тобто головного лікаря [PERSON], у разі закінчення терміну дії контракту. Дострокове звільнення Керівника відбувається за його проханням та за вимогою Органом управління, у випадках порушення ним законодавства та умов даного контракту. Пунктами 5.2 та 5.3 зазначеного Контракту передбачено, що він припиняється: у зв'язку із закінченням терміну дії; за згодою сторін; до закінчення терміну дії контракту з ініціативи Органу управління за умов систематичного невиконання Керівником своїх функціональних обов'язків або грубого порушення ним чинного законодавства України в результаті чого Установі завдано значних матеріальних збитків; до закінчення терміну дії контракту з ініціативи Керівника у випадках, передбачених п.5.3 цього контракту; у разі невиконання зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, а також невиконання Установою зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам; з інших підстав, передбачених трудовим законодавством. Керівник може за своєю ініціативою розірвати контракт до закінчення строку його дії: у випадку хвороби чи інвалідності, що перешкоджають виконанню ним обов'язків за цим контрактом та з інших поважних причин; у випадку прийняття Органом управління рішень, що обмежують чи порушують компетенцію та права Керівника, втручання в його оперативно-розпорядницьку діяльність, що може призвести або призвело до погіршення економічних результатів діяльності Установи. Крім того, підстави та порядок розірвання трудових договорів регулюються ст.ст.36-41, 43, 43-1 КЗпП України. Таким чином, виходячи із зазначених вище вимог законодавства про працю та умов укладеного Контракту, питання про його розірвання вправі ініціювати лише одна із його сторін, якими є Кельменецька районна рада та головний лікар району [PERSON] Крім цього, умовами вказаного Контракту не передбачено права третіх осіб порушувати питання про його розірвання. При цьому, правом дострокового звільнення головного лікаря з роботи в разі наявності прохання останнього чи за вимогою Органу управління, у випадках порушення ним законодавства та умов контракту, наділена виключно Кельменецька районна рада. З огляду на викладене, а також враховуючи те, що позивач [PERSON] не є однією із сторін контракту №03-23/16.12 від 26.12.2012 року, суд приходить до висновку, що позивач не вправі ініціювати питання як про його розірвання, так і про звільнення головного лікаря. Також позивачем не наведено суду, передбачених законом підстав, за наявності яких треті особи мали б право ініціювати питання про розірвання контракту та звільнення особи з роботи. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язання Кельменецької районної ради розірвати контракт з головним лікарем [PERSON] та звільнити його із займаної посади є необгрунтованими і задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ч.1 ст.58 та ч.2 ст.59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, у відповідності до наведених вище норм процесуального законодавства, позивачем [PERSON] суду не надано належних і допустимих доказів на підтвердження зазначених ним у позові обставин щодо невиконання Кельменецькою районною радою та головним лікарем [PERSON] своїх обов'язків згідно умов контракту. Натомість, доводи позивача [PERSON] в цій частині об'єктивно спростовуються витребуваними судом письмовими доказами, а саме: довідками Департаменту охорони здоров'я та цивільного захисту населення Чернівецької ОДА, складеними за результатами проведених за зверненнями позивача перевірок (Т.3 а.с.156-186); актами перевірок дотримання законодавства про працю Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернівецькій області №024-02-21/044 від 20.09.2012 року та №024-02-21/690 від 31.10.2013 року, які проводилися за зверненнями позивача (Т.3 а.с.190-199); актами ревізії фінансово-господарської діяльності комунальної установи, складених Кельменецькою об'єднаною державною фінансовою інспекцією №24-25/10 від 21.03.2011 року та №24-25/91 від 05.08.2013 року (Т.3 а.с.202-259), з яких вбачається, що викладені позивачем обставини щодо невиконання сторонами контракту своїх обов'язків не знайшли свого підтвердження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні піддав сумніву результати вказаних вище перевірок, однак належних доказів на їх спростування суду не надав. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині визнання факту невиконання Кельменецькою районною радою та головним лікарем [PERSON] своїх обов'язків згідно умов контракту також є необгрунтованими та не підлягають до задоволення. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині постановлення судом окремих ухвал, оскільки такі вимоги позивача, виходячи із змісту ч.2 ст.16 ЦК України, є неналежним способом захисту прав та інтересів. Із урахуванням встановлених по справі обставин та досліджених доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному об'ємі.

Outcome: dismissed