Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно паспорту громадянина України та свідоцтва про народження його прізвище, ім`я та по батькові зазначено як [PERSON] . Так, він має право на призначення пенсії за віком, однак при зверненні до Управління Пенсійного фонду було виявлено розбіжності у документах, які ідентифікують особу та довідці, виданій архівним сектором Перечинської районної державної адміністрації № 74 від 05 квітня 2019 року, а також неналежне оформлення трудової книжки [NUMBER] , що ставить під сумнів належність такої йому. Так, у довідці архівного сектору №74 від 05 квітня 2019 року, виданій на підставі книг по оплаті праці колгоспникам (водіїв, трактористів) за період з 1976 року по 1998 рік, його прізвище зазначено як « [PERSON] », тоді як у довідці № 73 від 05 квітня 2019 року про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 1988 року по 1992 рік його прізвище зазначено « [PERSON] ». Факт його роботи в колгоспі ім. І.Франка та КСГП ім. І.Франка підтверджується записами у трудовій книжці [NUMBER] . В той же час, при оформленні вказаної трудової книжки при прийнятті на роботу до Перечинського райвузлу зв`язку 16 серпня 1975 року, роботодавець не посвідчив записи про працівника печаткою, що ставить під сумнів належність трудової книжки саме йому, тоді як факт його роботи на посаді листоноші, посвідчений начальником Перечинського РУС Фердинанд В.И. та посвідчений печаткою Перечинського районного вузла Міністерства зв`язку, а також довідками Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком», яке є правонаступником Перечинського райвузлу зв`язку. Оскільки вказані розбіжності у документах та неналежне оформлення трудової книжки ставить під сумнів належність такої йому та є перепоною для призначення та отримання пенсії, тому просить задовольнити заяву. У судове засіданні заявник не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Перечинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області у судове засідання також не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, вирішення заяви залишив на розсуд суду. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 16 грудня 1998 року Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області, а також свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 17 жовтня 2012 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника є [PERSON] , [INFO] (а. с. 5-7).\~\~ Так само трудова книжка заявника серії [NUMBER] , заведена [INFO] серпня 1975 року народження, заповнена російською мовою на прізвище, ім`я та по батькові « [PERSON] » (а. с. 11-13). У зв`язку з наведеними обставинами, архівним сектором Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області заявнику було видано Довідку № 74 від 05 квітня 2019 року на ім`я [PERSON] , 1959 року народження (а. с. 10), що відповідно є перешкодою для заявника реалізувати своє право на призначення пенсії. Крім того, під час першого працевлаштування заявника до Перечинського райвузвлу зв`язку у 1975 році при оформленні трудової книжки через внесення вiдомостей про нього на першу сторiнку, уповноваженим працівником не проставлено відбиток печатки організації, де вперше була заповнена трудова книжка (а. с. 11). Разом з тим, як вбачається з довідки про підтвердження трудового стажу громадянина [PERSON] , [INFO] , виданої ПАТ «Укртелеком» Закарпатська філія (що є правонаступником Перечинського райвузлу електрозв`язку) № 289-ВИХ-ИЄ-21М100-2019 від 08 серпня 2019 року, заявник [PERSON] прийнятий тимчасово на посаду листоноші у ВЗ Сімер Перечинського районного вузла зв`язку з 16 серпня по 02 вересня 1975 року, наказ № 67 § 2 від 13 серпня 1975 року (а. с. 14, 15). Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що його вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved