Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, посилаючись на наступне. 12 листопада 2000 року він зареєстрував шлюб із відповідачем [PERSON] в виконкомі Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 06. Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], кошти на утримання якої він сплачує згідно рішення Вінницького району суду Вінницької області від 07 вересня 2006 року в розмірі 25% заробітку (доходу) щомісячно до дня повноліття дитини, починаючи з 16.08.2006 року та згідно виконавчого листа № 2-1253 від 07.09.2006 року, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області. Згідно наданого йому 22.11.2013 року розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, зазначено, що його заборгованість, станом на 01.09.2013 року складає 17409,06 грн. Він сплачує аліменти на користь [PERSON], майже щомісяця і цей факт підтверджується копіями квитанцій з відділення Укрпошти та листом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 06.11.2013 року. Він сплачував аліменти на користь [PERSON] в 2009 - 2011 роках. З 2012 року він отримував офіційний дохід у вигляді пенсії, тому аліменти мали вираховуватися саме з його фактичного заробітку. Згідно останнього наданого йому розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, зазначено, що загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів становить 17409 грн. 06 коп., хоча і ця сума визначеної заборгованості є не вірною, оскільки з 2012 року він отримував офіційний дохід у вигляді пенсії і саме з її розміру мали вираховуватися 25% аліментів. Однак, державний виконавець чомусь нараховує йому заборгованість по аліментам не з розміру його пенсії, а з середньостатистичної заробітної плати по регіону - 2326 грн. за останні пів року і в 2012 році: з січня по березень включно - 2151 грн., з квітня 2012 року по червень 2012 року - 2259 грн., з липня 2012 року по вересень 2012 року - 2302 грн., з жовтня 2012 року по грудень 2012 року 2325 грн. Проте саме бездіяльність державного виконавця Державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області призвела до невірного визначення розміру аліментів, які він має сплачувати, а також до того, що його неповнолітня дитина вчасно не отримала аліменти. Він повідомляв стягувача [PERSON] і державну виконавчу службу Вінницького районного управління юстиції Вінницької області про те, що він отримує пенсію і відповідно аліменти мають вираховуватися саме з розміру його пенсії з 2012 року. З 11 жовтня 2011 року він не мав можливості сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки [PERSON] з об'єктивних причин, так як серйозно захворів: переніс інсульт і проходив тривале лікування. Він лікується і до теперішнього часу, в зв'язку з хворобою пройшов медико-соціальну експертну комісію і з 15.02.2012 року йому було визначено третю групу інвалідності загального захворювання, повторно з 20.02.2013 року. З 10.01.2012 року по 21.01.2012 року він проходив стаціонарне лікування у відділенні неврології ВЦРКЛ, з 02.07.2012 року по 20.07.2012 року проходив лікування на стаціонарі у ВЦПКЛ в зв'язку з наслідками ГПМК, з 01.02.2013 року по 13.02.2013 року проходив стаціонарне лікування у ВЦПКЛ в зв'язку з наслідками ГПМК, з 04.07.2013 року по 13.07.2013 року проходив стаціонарне лікування у ВЦПКЛ в зв'язку з наслідками ГПМК. З 2008 року йому визначено діагноз: остеохондроз нижнього грудного і поперековокрижового відділу хребта, задні грижі дисків L4-S1, тому у зв'язку з важкою хворобою він тривалий час лікувався, був у важкому стані, саме тому не міг сплачувати в даний період аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. Позивач просить звільнити його від сплати заборгованості з виплати аліментів згідно виконавчого листа № 2-1253 від 07.09.2006 року, який виданий Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], станом на 01.09.2013 року в сумі 17409,06 грн. В судовому засіданні 23.01.2014 року позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги, у зв'язку із наданням державним виконавцем уточненого розрахунку по заборгованості по сплаті аліментів та просив звільнити його від сплати заборгованості з виплати аліментів згідно виконавчого листа № 2-1253 від 07.09.2006 року, який виданий Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], станом на 01.09.2013 року в сумі 20029,41 грн. В судовому засіданні 23.01.2014 року відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги, а саме про звільнення від сплати аліментів [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], станом на 01.09.2013 року в сумі 20029,41 грн. визнала повністю та не заперечувала щодо їх задоволення. Державний виконавець Косюк О.М. в судовому засіданні 23.01.2014 року надала суду уточнений розрахунок по заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], станом на 01.09.2013 року в сумі 20029,41 грн. та пояснив, що в первісному розрахунку допущено описку при нарахуванні аліментів за 2011 рік. В судове засідання 25.01.2014 року позивач [PERSON] не з'явився, проте подав через канцелярію суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Справу просить розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] 25.01.2014 року в судове засідання не з'явилася, однак подала через канцелярію суду заяву в якій зазначила, що проти позовних вимог не заперечує, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області 07.09.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 25% його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 16.08.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення, Вінницьким районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист №2-1253 від 07.09.2006 року. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції від 22.11.2013 року вбачається, що позивач [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] у 2008 році в сумі 3400 грн., у 2010 році в сумі 2400 грн. та у 2011 році в сумі 1850 грн., а загальна заборгованість станом на 01.09.2013 року становить 17409, 06 грн. (а.с. 5,6). Згідно уточненого розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції від 23.01.2014 року №67/02-29/04 вбачається, що позивач [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] у 2008 році в сумі 3400 грн., у 2010 році в сумі 2400 грн. та у 2011 році в сумі 1850 грн., а загальна заборгованість станом на 01.09.2013 року становить 20029,41 грн. (а.с. 42,43). В червні 2008 року [PERSON] у Вінницькій обласній клінічній лікарні ім. Пирогова у відділенні променевої діагностики було надано висновок: остеохондроз нижнього грудного і поперековокрижового відділу хребта, задні грижі дисків L4-S1, про що свідчить протокол обстеження нижньогрудного і поперековокрижового відділу хребта та спинного мозку від 04.06.2008 року за №7617 (а.с.12). Позивач з 15.02.2012 року є інвалідом третьої групи загального захворювання, що підтверджується випискою із акта огляду МСЕК №665973 від 15.02.2012 року та №522011 від 12.03.2013 року (а.с.17,18). З 11 жовтня 2011 року по 28.10.2011 року та з 10.01.2012 року по 21.01.2012 року [PERSON] перебував на лікуванні в неврологічному відділенні ЦРЛ, про що свідчать довідки, видані Вінницькою центральною клінічною лікарнею (а.с.8). Також, [PERSON] з 02.07.2012 року по 20.07.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні у Вінницькій центральній районній клінічній лікарні, про що свідчить виписка з медичної картки стаціонарного хворого №4033. Як вбачається з виписки із історії хвороби стаціонарного хворого №761 від 13.02.2013 року та виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 4407 від 15.07.2013 року, позивач з 01.02.2013 року по 13.02.2013 року та з 04.07.2013 року по 13.07.2013 року перебував на стаціонарному лікуванні у Вінницькій центральній клінічній лікарні (а.с.15,16). Відповідно до відомості про відрахування, виданої Управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області від 09.01.2014 року у позивача [PERSON] з пенсії було відраховано у грудні 2013 року - 524, 50 грн. та у січні 2014 року - 524, 50 грн. (а.с. 37). Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ч. 2 ст. 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може за передбачених ст.197 СК України умов повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Врахувавши те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з вини позивача, те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог та те, що позивач [PERSON] є інвалідом третьої групи, за станом здоров'я позбавлений можливості працювати, що є істотною обставиною на підставі якої суд вважає можливим звільнити позивача від заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилась станом на 01.09.2013 року становить 20029,41 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що відповідач є отримувачем аліментів на утримання дитини та при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, суд вважає, що судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved