Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука з дійсним позовом. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.04.2012р. між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір строкового банківського вкладу(депозит) «Копилка» № SAMDN27000724840685, сума вкладу становила 5200 грн., процентна ставка - 16%, строком на 366 календарних днів. На виконання умов договору цього ж дня ним внесено на депозитний рахунок 6600 грн.. Згідно умов договору його дія автоматично продовжується на тих самих умовах за відсутності вимоги однієї із сторін про припинення дії договору. 05.09.2013р. ним було внесено на рахунок кошти в сумі 34200 грн.. Станом на 29.09.2013р. сума вкладу становила 46000 грн., нараховані відсотки 3353,58 грн.. Станом на 05.04.2014р. сума вкладу становила 53849,97 грн.. Також, 18.12.2013р. між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір строкового банківського вкладу(депозит) №SAMDNWFD0070038121900 сума вкладу становила 1000 грн., процентна ставка - 20%, строком на 366 календарних днів. Згідно умов договору його дія автоматично продовжується на тих самих умовах за відсутності вимоги однієї із сторін про припинення дії договору 22.12.2015р. він звернувся з письмовою вимогою до банку про припинення дії договору№ SAMDN27000724840685 та виплати суми вкладу з нарахованими відсотками в розмірі 59592,92 грн., а також письмовою вимогою про припинення дії договору №SAMDNWFD0070038121900 та виплати суми вкладу з нарахованими відсотками в розмірі 1512грн.. Відповіддю від 18.01.2016р. відповідач відмовив у поверненні вкладів. Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд, стягнути з відповідача на його користь суми внесених грошових коштів за договорами банківського вкладу та нараховані відсотки в сумі 59592,92 грн. та 1512 грн.. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Для огляду в судовому засіданні надав оригінали квитанцій ПАТ КБ «Приватбанк», які підтверджують внесення позивачем коштів на депозитні рахунки, копії яких містяться в матеріалах справи. Представник відповідача, [PERSON], проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що з 21.04.2014р.припинено діяльність відокремлених структурних підрозділів ПАТ КБ «Приватбанк» на території Республіки Крим та м. Севастополя, а тому зобовязання за договорами, укладеними філією «Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк» виконує Автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників». Вважає, що позивач повинен підтвердити належними документами укладення договорів з відповідачем, а ту обставину, що на час розгляду справи Автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» не придбала у нього право вимоги за вкладами, повернення яких він вимагає. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків. Згідно ч.1, 3 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. В ч.1 ст.1059 ЦК України зазначено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до ч.3 ст.1060 ЦК України за договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п.1.1. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, вклад (депозит) - це грошові кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті або банківські метали, які банк прийняв від вкладника або які надійшли для вкладника на договірних засадах на визначений строк зберігання чи без зазначення такого строку (під процент або дохід в іншій формі) і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Судом встановлено, що 05.04.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір строкового банківського вкладу(депозит) «Копилка» №SAMDN27000724840685. Відповідно до умов договору сума банківського вкладу становила 5200 грн. процентна ставка на момент укладення договору 16% річних, строк вкладу 366 календарних днів, особовий рахунок 26353612689246. Відповідно до п.п.2,3 договору клієнт має право збільшувати розмір коштів вкладу. У випадку якщо після закінчення строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один термін, вказаний в заяві. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банку. На виконання умов договору позивачем було отримано електронну ощадну книжку за №1201000166459466. 18.12.2013р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір строкового банківського вкладу(депозит) №SAMDNWFD0070038121900 за умовами якого сума банківського вкладу становила 1000 грн. строк вкладу до 18.12.2014р. включно, відсоткова ставка 20% річних, особовий рахунок на який зараховується вклад №26352623124649 За умовами договору у випадку якщо після закінчення строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один термін, вказаний в заяві. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банку. Відповідно до Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174, предметом регулювання цієї Інструкції є касові операції, зокрема, приймання через касу банку готівки національної та іноземної валюти від клієнтів для зарахування на власні рахунки та рахунки інших юридичних і фізичних осіб або на відповідний рахунок банку (філії, відділення). Згідно п.п.1.1, 1.3 Розділу IV вказаної інструкції до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать, заява на переказ готівки (додаток 8), прибутково-видатковий касовий ордер (додаток 9), заява на видачу готівки (додаток 10), прибутковий касовий ордер (додаток 11), видатковий касовий ордер (додаток 12), грошовий чек (додаток 13), квитанція про прийняття на інкасо банкнот іноземних держав (додаток 22), квитанція про приймання до сплати на інкасо чеків в іноземній валюті, рахунки на сплату платежів, а також сліп, квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями, та документи для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі, установлені відповідною платіжною системою. Касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача. На підтвердження внесення грошових коштів на відповідні рахунки, позивачем надані суду копії квитанції від 05.04.2012р. №4 про внесення коштів в сумі 5200 грн. за договором №SAMDN27000724840685, квитанції від 05.04.2012р. №1 на суму 6600 грн. р/р отримувача 26353612689246, квитанції від 18.12.2013р. на суму 1000 грн. внесені на рахунок №26352623124649(а.с.13,14). Копія квитанція від 01.10.2013р. №10542125264 по картковому рахунку №1201000166459466 підтверджує, що станом на 29.09.2013р. сума вкладу становить 45000 грн., сума нарахованих відсотків до виплати 3253,58 грн.. Оригінали вказаних касових документів були надані суду, а також представнику відповідача для огляду в судовому засіданні 08.02.2017р.. Дослідивши оригінали касових документів та врахувавши положення Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, суд приходить до висновку, що вказані документи є належними доказами, що підтверджують укладення договорів банківського вкладу від 05.04.2012р. та 18.12.2013р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] та внесення грошових коштів на депозитний рахунок, в зв'язку з чим доводи представника відповідача про не доведення позивачем фактів укладення між ним та відповідачем договорів банківського вкладу не заслуговують на увагу. 22.12.2015р. [PERSON] звернувся до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів за договорами №SAMDN27000724840685 та №SAMDNWFD0070038121900. 21.01.2016р. ПАТ КБ «Приватбанк» направив [PERSON] відповідь на його звернення, відповідно до якої фактично відмовив у поверненні вкладів(а.с.19). З огляду на те, що відповідач не повернув кошти позивачу за договорами банківського вкладу №SAMDN27000724840685 та №SAMDNWFD0070038121900, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені умови договорів та права позивача, як власника коштів, у зв'язку з чим права [PERSON] підлягають судовому захисту, шляхом стягнення суми вкладів. При вирішенні питання про розмір грошових коштів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача суд виходив з наступного. Надані позивачем касові документи за договором №SAMDN27000724840685, підтверджують розмір вкладу та нарахованих відсотків на загальну суму 49253,58 грн., а за договором №SAMDNWFD0070038121900 1000 грн., у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що стягнення коштів за договором №SAMDN27000724840685 в сумі 59592,92 грн. та за договором №SAMDNWFD0070038121900 в сумі 1512 грн. є не обґрунтованими, оскільки не підтверджуються жодним доказом. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму внесених коштів згідно договору банківського вкладу №SAMDN27000724840685 в розмірі 49253,58 грн. та за договором №SAMDNWFD0070038121900 в сумі 1000 грн., у зв'язку з чим, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн..

Outcome: partial