Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 23.12.2014 року він є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, побудованого в 1990 році, житловою площею 54 кв.м., що розташований по [ADDRESS] . Заочним рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 серпня 2018 року відповідачка [PERSON] визнана такою, що втратила право користування житловим будинком, який розташований по [ADDRESS] . Вказане рішення набрало законної сили. На даний час він не проживає в своєму власному будинку, оскільки відповідачка створює йому перешкоди в цьому та співмешкає там з іншим чоловіком, від якого народила доньку - [PERSON] , [INFO] . При цьому [PERSON] систематично порушує правила співжиття і робить неможливим проживання з нею в одному будинку, за що тричі притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП: постановою судді Глибоцького районного суду від 23.08.2017 року, постановою судді Глибоцького районного суду 29.11.2017 року та постановою судді Глибоцького районного суду від 13.03.2018 року. Крім того, остання систематично руйнує та псує житло (вивела з ладу каналізацію, димоходи, знищила балкон, в будинку вибиті вікна, двері, вирубала виноград) повністю демонтувала і знищила естакаду для автомобіля. Крім цього, заочним рішенням Глибоцького районного суду від 29.03.2018 року з відповідачки [PERSON] стягнено шкоду, заподіяну внаслідок незаконної рубки 44-х дерев, які росли на прилеглій до його домоволодіння земельній ділянці, в сумі 555569.60 грн. на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Чернівецької області та якою вона незаконно користується. Будучи позбавленою права користування житловим будинком та знятою з реєстрації, відповідачка продовжує мешкати в його будинку і надалі чинить йому перешкоди в користуванні його власністю і позбавляє його можливості проживати в будинку до цього часу, а також руйнує та псує житло, нищить його майно. Так, відразу після ухвалення судом рішення про втрату право користування житловим будинком від 28.08.2018 року, відповідачка повністю демонтувала та знищила естакаду для автомобіля, яка була розташована на подвір`ї будинку біля гаража. 14.12.2018 року вона в присутності дільничних офіцерів поліції Глибоцького відділення поліції не дозволила йому зайти в будинок і заявила, що ключі від будинку йому не дасть, так як не хоче, щоб він проживав в будинку. Відтак, [PERSON] без правових підстав та без його дозволу користується майном, яке належить йому на праві приватної власності, не несучи при цьому ніяких витрат по утриманню будинковолодіння. Відповідачка та її троє неповнолітніх дітей не є членами його сім`ї. Зважаючи на вище викладене, просить суд усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження будинком [ADDRESS] по вулиці [ADDRESS] Чернівецької області шляхом виселення з будинку [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 07 грудня 2010 року та її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, та просила суд позов задовольнити. Вiдповiдач [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснивши суду, що іншого житла вона не має і звільняти займаний нею на даний час житловий будинок не буде. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Глибоцької РДА в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дiйшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Так, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 23.12.2014 року [PERSON] належить житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою [ADDRESS] . Відповідно до облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки за адресою [ADDRESS] до членів господарства відносяться [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Завелиця [PERSON] 12.10.2018 року знята з реєстрації згідно рішення суду від 28.08.2018 року. Відповідно до заочного рішення Глибоцького районного суду від 28.08.2018 року відповідачку [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим будинком в [ADDRESS] . Вказане рішення набрало законної сили та на даний час є виконаним. Згідно листів попереджень від 29.11.2018 року та 16.01.2018 року [PERSON] просив відповідачку в добровільному порядку виселитися із будинку разом із дітьми. Відповідно до\~листів №\~21001/123/52/01-2018\~від 17.12.2018\~року та\~№10249/123/5201-2018\~року від\~23.11.2018\~року,\~надісланих Глибоцьким\~ВП Сторожинецького\~ВП ГУНП\~в Чернівецькій\~області [PERSON] , заявнику рекомендовано звернутися в суд для врегулювання цивільно-правових спорів із [PERSON] . Як вбачається з довідки №1158 від 18 липня 2018 року, виданої Сучевенською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] має на утриманні неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти проживають із матір`ю в житловому будинку, що належить [PERSON] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Глибоцької РДА №01.12-168 від 15.05.2019 року вирішено вважати за неможливе виселення малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст.\~45\~Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 16\~ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власністю є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК право власності є непорушним.. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Частина 2 статті 406 вказує на те, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи судом на підставі належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів встановлено, що відповідачка [PERSON] заочним рішенням суду від 28.08.2018 року визнано такою, що втратила право користування житловим будинком в [ADDRESS] , проте на даний час продовжує проживати в спірному житловому будинку, чим здійснює перешкоди у реалізації [PERSON] свого права власності на цей будинок. Вирішуючи позовні\~вимоги [PERSON] \~про виселення\~як відповідачки,\~так і\~її неповнолітніх\~дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~суд вважає\~за необхідне\~зазначити,\~що право\~користування житловим\~приміщенням колишніх\~членів сім`ї\~власника є\~сервітутним,\~а тому\~може бути\~припинене на\~підставі ч.\~2\~ст.\~406\~Цивільного кодексу\~України.\~ Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. При вирішенні питання щодо підставності позовних вимог в частині виселення неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд бере до уваги те, що вказані діти не є членами сім`ї позивача [PERSON] , а є членами сім`ї саме відповідачки [PERSON] , у якої на даний час відсутні будь-які правові підстави для проживання в спірному житловому будинку. З огляду\~на викладене,\~порушене право\~позивача підлягає\~захисту в\~обсязі та\~у спосіб,\~визначений в\~позовних вимогах.\~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved