Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій просив: визнати за [PERSON] право власності на прибудови: літ. «И», «а4», «а7», «а9», «а 11», в яких приміщення: [NUMBER]; та переобладнанні приміщення [NUMBER] з подсібних в житлові. Визнати за [PERSON] право власності на 134/900 частин домоволодіння яке складається з: житлового будинку літ. «А-1» з житловою прибудовою літ. «А-1» загальною площею 137,1 кв.м., житловою площею 62,8 кв.м., в тому числі літ. «а4», «а11»- прибудови; «аб», «аЮ» - ґанки; «а7», «а9» - тамбури; «И»-погреб; з надвірними будівлями літ. «3»-гараж, огорожа №6-8; по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В обґрунтування позову зазначає, що йому належить на праві приватної власності 766/900 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], на підставі Рішення Дзержинського районного народного суду від 11.10.1986 року, та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.02.2004 року. [INFO] року померла його бабуся [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно, а саме 134/900 частин житлового будинку [ADDRESS]. З заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі в нотаріальну контору, в обумовлений законом термін, ні хто не звертався. Так як вважали, що згідно Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, ст. 548 «Прийняття спадщини» Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Від представника відповідача, Харківської міської ради, надійшов відзив в якій він просив суд розглядати зазначену справу за наявних в матеріалах справи доказами та без його участі. Третя особа, в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим постановити заочне рішення по справі за згодою позивача. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 1986 року, позивач відкрито, безперервно, володіє і обслуговує домоволодіння, обробляє земельну ділянку, здійснив за власні кошти прибудову. У зв'язку з цим при виготовленні технічного паспорта на домоволодіння працівниками КП «Харківське міське БТІ» було вказано, про самовільно збудовані прибудови літ.: «а4», «а7», «а9», «а11»; переобладнанні приміщення [NUMBER] з подсібних в житлові. Згідно технічного висновку ТОВ «Харківреконструкція» про стан будівельних конструкцій та можливості збереження виконаних прибудов до житлового будинку літ. «А-1» за адресою:[ADDRESS], прибудови: літ «И», «а4», «а7», «а9», «а11»; переобладнанні приміщення [NUMBER] з подсібних в житлові, ґрунтуючись на матеріалах візуального технічного огляду і на обмірах будівельних конструкцій прибудов зазначено наступне: - висока якість виконаних будівельних робіт, достатня міцність і стійкість окремих конструктивних елементів і будівлі в цілому. Прибудови до житлового будинку відповідають вимогам ДБВ В.2.-15-2005. «Житлові будинки. Загальні положення», ДБН В. 1.1-7-2002 - «Пожежна безпека об'єктів будівництва». Стан інженерних мереж і комунікацій відповідає нормам і дозволяє їх експлуатувати. Технічний стан прибудов літ.: «И», «а4», «а7», «а9», «а11»; до житлового будинку - добрий, порушень та деформацій не має. Згідно ч.3 ст. 376 ЦК України, визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила дане самочинне будівництво, за рішенням суду. Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України, суд на вимогу власника (користувача) земельної ділянки може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтьбся або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частина 2 статті 15 ЦК України встановлює, що одним із засобів захисту цивільного права є його визнання. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач довів обставини, на які він посилається у позовних вимогах, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 256, 259, 294 ЦПК України, ст.ст. 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.524, 530,548, 549 ЦК України 1963 року, суд -

Outcome: approved