Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який уточнював в процесі розгляду справи. В позові зазначив, що 15.09.2005 р. він за договором позики передав [PERSON] грошові кошти в сумі 178 000 грн., про що [PERSON] була видана розписка. Договором позики передбачено обов»язок позичальника повернути суму позики протягом 15 календарних днів з моменту першої вимоги позичальника. П.3 договору позики від 15.09.2005 р. передбачено, що у разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальнику нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми прострочення, за кожен день прострочення. За період з 11.09.2011 р. по 02.12.2013 р. відповідачі повинні сплатити пеню в розмірі 60105,47 грн. [INFO] [PERSON] помер. 26.08.2011 р. він звернувся до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про пред»явлення вимог до спадкоємців. Спадкоємцями [PERSON] є відповідачі по справі. 12.12.2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори спадкоємцям [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були передані у спадщину відповідно по 1/3 частині квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Він протягом останніх двох років звертався до відповідачів з проханням сплатити суму позики за договором від 15.09.2005 р., але вимоги залишені без задоволення. За позовом [PERSON], посилаючись на ст..ст.526, 1049, 1218, 1281, 1282 ЦК України, просить звернути стягнення на спадкове майно: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 48,52 кв.м., яка належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці кожній для задоволення його вимог за договором позики від 15.09.2005 р., укладеного між ним та [PERSON] в сумі 238105,47 грн. В судове засідання позивач та його представник не з»явились, були повідомлені про розгляд даної справи у встановленому законом порядку. Протягом розгляду справи позивач реалізовував свої права через свого представника, який в судове засідання 24.03.2014 р. не з»явився з невідомих суду причин. Враховуючи тривалий розгляд даної справи в суді, судом було винесено ухвалу про розгляд справи за відсутності представника позивача з урахуванням його позиції протягом розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з»явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. [PERSON] в процесі розгляду справи подавала заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. [PERSON] не з»явилась до суду з невідомих причин. Представник третьої особи - Шостої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, до суду подана заява про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району до суду не з»явився, заяви про бажання приймати участь у розгляді справи не надходило. Приймаючи до уваги позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З наданих позивачем договору позики та розписки (а.с.4,5) встановлено, що предметом договору були грошові кошти в сумі 178 000 грн. За позовом [PERSON] просить звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що належить відповідачам на праві власності. Аналізуючи наведену вище норму ЦК України, судом не встановлено законних підстав для звернення стягнення на нерухоме майно, оскільки предметом договору були грошові кошти. Крім того, за ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач посилаючись на ч.1 ст.1282 ЦК України, за якою спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, не надав доказів вартості майна, на яке він просить звернути стягнення. Ч.6 ст.154 ЦПК України передбачено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, які було застосовані ухвалою суду від 27.08.2013 р. У відповідності до ст..88 ЦПК України, стягненню не підлягають і судові витрати.

Outcome: dismissed