Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 09.01.2013 року в м.Кременчуці в районі будинку № 3 по вул. 1905 року в м.Кременчуці відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Geely СК, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Mitsubisi Lancer Evolution, д.н.з. [NUMBER], під його керуванням. Вказана дорожньо-транспортна пригода відповідно до постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.03.2013 року, сталася з вини [PERSON] Згідно висновку експертного автотоварознавчої дослідження № 42 від 18.02.2013 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Mitsubisi Lancer Evolution, д.н.з. [NUMBER] становить 9503,10 грн. Крім того, ним витрачено кошти на проведення обстеження автомобіля в розмір 400 грн. та кошти на правову допомогу в розмірі 4000 грн. Таким чином діями [PERSON] йому завдана матеріальна шкода в розмірі 13903,10 грн. та моральна шкода, яку він оцінює в 6000 грн. Цивільна відповідальність [PERSON] забезпечена полісом обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів, виданим ПрАТ «Арсенал страхування», однак завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкода даною страховою компанією відшкодована не була, оскільки ні він ні відповідач не повідомили про страховий випадок, тому відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування ПрАТ «Арсенал страхування». Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 13903,10 грн. та моральну шкоду в розмірі 6000 грн. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснив, що на момент розгляду справи автомобіль Mitsubisi Lancer Evolution, д.н.з. [NUMBER] належить н праві власності позивачу. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі шляхом опублікування оголошення в засобах масової інформації. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука № 524/510/13-п від 13.03.2013 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 09.01.2013 року в м.Кременчуці в районі будинку № 3 по вул. 1905 року в м.Кременчуці відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Geely СК, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Mitsubisi Lancer Evolution, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] свою вину визнала частково, пояснила, що рухаючись заднім ходом вона зіткнулася з стоячим автомобілем, коли вийшла з автомобіля пошкоджень не побачила, після чого поїхала. Власником автомобіля Mitsubisi Lancer Evolution, д.н.з. [NUMBER] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РП РЕВ 2-го міського МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 17.01.2008 року, був [PERSON], а фактичним володільцем вказаного транспортного засобу на момент ДТП виступав [PERSON], що підтверджується постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.03.2013 року у справі № 524/510/13-п. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт пошкодження автомобіля Mitsubisi Lancer Evolution, д.н.з. [NUMBER] внаслідок винних дій [PERSON] в даній справі доказуванню не підлягають, оскільки є фактами, встановленими під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] у справі № 524/510/13-п. Згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 42 від 18.02.2013 року, складеного експертом товарознавцем [PERSON], вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Mitsubisi Lancer Evolution, д.н.з. [NUMBER] становить 6331,68 грн. ПрАТ «СК» Арсенал страхування» на запит № 290414-03403/к від 29.04.2014 року надало представнику позивача [PERSON] - [PERSON] відповідь № 130514-7669/к від 13.05.2014 року, з якої вбачається, що цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу Geely СК, д.н.з. [NUMBER] було застраховано в ПрАТ «СК» Арсенал страхування» по Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних странспортних засобів № АЕ/44322 від 20.10.2012 року. Звернень щодо страхового випадку, який мав місце 09.01.2013 року в м.Кременчук на вул. 1905 року від власників пошкоджених автомобілів не надходило. Таким чином, оскільки сторони по справі не звернулися до ПрАТ «СК» Арсенал страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування протягом року з моменту ДТП, з урахуванням положень ст. 37.1.4 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відсутні правові підстави для відшкодування шкоди страховою компанією. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача спричинену йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 6331,68 грн. Оскільки [PERSON] був вимушений оплатити послуги експерта, який здійснив авто-товарознавче дослідження, з метою визначення вартості матеріальної шкоди для подальшого відновлення свого порушеного права, суд вважає, що вказані витрати в розмірі 400 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідача. Вказане підтверджується копією квитанції № 41 від 17.01.2013 року. Загальна сума матеріальних збитків, спричинена позивачу діями відповідача складає 6731,68 грн. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст.61 цього Кодексу. Згідно п.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи встановлені судом обставини справи, з огляду на те, що відповідачем не надано суду доказів на спростування позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, суд вважає дані вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в розмірі 6731,68 грн. При вирішенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходив із наступного. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Таким чином, суд вважає, що немає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди, оскільки позивач не надав суду доказів на підтвердження вказаних позовних вимог і не довів спричинення йому такої шкоди діями відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивач [PERSON] на підтвердження сплати витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн. надав суду квитанцію від 24.01.2012 року, витяг з угоди на представництво інтересів у цивільній справі від 28.05.2014 року та акти виконаних робіт № 1, № 2, № 3 від 04.11.2014 року. Згідно квитанції № 56 від 19.11.2014 року витрати позивача пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача становили 630 грн. Вказане також підтверджується рахунком № 9481 від 17.11.2014 року. Таким чином, з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 630 грн.

Outcome: partial