Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 27.08.2018 року у відповідача виник борг перед позивачем, в результаті вчинення ним кримінального правопорушення по відношенню до позивача, а саме викрав телефон та грошові кошти з рахунку у Приват Банку. Обставини кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем відносно позивача, встановлені вироком Вишгородського районного суду Київської області від 27.08.2018 року. Однією з умов призначення покарання [PERSON] не пов`язаного з позбавленням волі, було те, що останній пообіцяв повернути потерпілому кошти, що покривають суму вартості телефонна та знятої готівки з процентами банку, про що власноручно і добровільно написав розписку. Згідно розписки відповідач мав повертати щомісячно кошти позивачу у розмірі 5000, 00 гривень, при цьому кінцева сума, що покривала розмір заподіяної шкоди, станом на 27.08.2018 року за розрахунками становила 25\~000, 00 гривень. Тобто протягом п`яти місяців відповідач мав повністю виплатити борг, однак до моменту звернення до суду навіть і не почав його виконувати. На даний час від виконання зобов`язання щодо повернення коштів відповідач ухиляється. У зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду та просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 25\~000, 00 гривень та понесені витрати по сплаті судового збору. \~ \~ \~ \~Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило, не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 27.08.2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді: - за ч.1 ст.185 КК України у виді громадський робіт строком у вісімдесят годин; - за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточне покарання [PERSON] призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. При цьому судом установлено, що 05.06.2018 року, приблизно о 00 годині 35 хвилин, [PERSON] , перебуваючи біля входу до під`їзду будинку за місцем свого проживання: [ADDRESS] , знайшов на лавці мобільний телефон «HUAWEI Y3 II», який належить потерпілому [PERSON] . Одразу після цього, не маючи умислу на крадіжку вказаного мобільного телефону, [PERSON] , взяв мобільний телефон у руки, та увійшовши до головного меню телефону, знайшов у вказаному меню мобільний додаток «Privat24». В цей час, у [PERSON] виник умисел на крадіжку коштів із рахунку потерпілого за допомогою мобільного додатку «Privat24». Після цього, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого, [PERSON] зателефонував із вказаного мобільного телефону за номером та дізнався суму кредитного ліміту по картці потерпілого АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] та баланс по вказаній картці. Діючи далі, за допомогою мобільного додатку «Заметки», [PERSON] дізнався пароль для входу до мобільного додатку «Privat24», а також пін-код по в казаній картці АТ КБ «Приватбанк» потерпілого. Реалізуючи свій злочинний намір, 05.06.2018, близько 01 години 05 хвилин, раніше вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, [PERSON] повторно, маючи умисел на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, пересвідчившись,\~що за\~його діями\~ніхто не\~спостерігає, за допомогою мобільного додатку «Privat24», що був встановлений у мобільному телефоні «HUAWEI Y3 II», в банкоматі за адресою: Київська обл., м.Вишгород, вул. Шолуденка, 6-в, зняв готівку без картки у сумі 18010, 00 грн. (вісімнадцять тисяч десять гривень нуль копійок), тим самим вчинив крадіжку вказаних грошових коштів. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, 05.06.2018, близько 02\~години 00\~хвилин,\~ [PERSON] , повторно, маючи умисел на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, пересвідчившись,\~що за\~його діями\~ніхто не\~спостерігає, за допомогою мобільного додатку «Privat24», що був встановлений у мобільному телефоні «HUAWEI Y3 II», шляхом переказу коштів на належну йому картку АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] , вчинив крадіжку коштів у сумі 1805,03 грн. (одна тисяча вісімсот п`ять гривень три копійки). Отже, своїми умисними діями, [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON] , матеріальну шкоду на загальну суму 19815,03 грн. (дев`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень три копійки), відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» по картці/рахунку [NUMBER] і додатковим рахункам договору за період 01.06.2018 19.06.2018, на ім`я [PERSON] . Обвинувачений [PERSON] вину у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України визнав у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 27.08.2018 року [PERSON] було написано власноручно розписку, згідно якої останній зобов`язався віддати потерпілому [PERSON] кошти в розмірі 5000, 00 грн. щомісячно до 26 числа з урахуванням вартості телефону та банківських відсотків на день складення розписки 27.08.2018 року на загальну суму 25\~000, 00 гривень. Згідно статей 316 і 319 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, на власний розсуд. Разом з тим, власник, права якого порушені, відповідно до ст. 386 ЦК України має право на відшкодування завданої йому матеріальної і моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому згідно ст. 22 ЦК України на користь позивача підлягає стягненню заявлена ним сума на відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди у повному обсязі для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). З огляду на обставини справи і викладені норми закону, цивільну відповідальність на відшкодування шкоди завданої крадіжкою майна позивача слід покласти на відповідача по справі, який у тому числі згідно власноручно написаної розписки зобов`язався повернути їх позивачу, однак зобов`язання не виконав, а тому, пред`явлений позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 840,00 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved