Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позовній заяві посилається на те, що 01.07.2013 року помер її батько [PERSON], з яким вона проживала з березня 2012 року по день його смерті. Після смерті батька відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку площею 2,52 га, розташованої на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якою останній володів згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 067145, виданого на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації Одеської області від 09.06.2004 року № 245/А-204. Позивач, як єдина спадкоємиця, що претендує на спадщину, звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, однак їй було відмовлено, в звязку з пропущення строку для прийняття спадщини. Хоча, вважає, що у встановленому порядку прийняла спадщину, так як останнім часом постійно проживала зі спадкодавцем. З цих підстав позивач змушена звернутися до суду з позовом за захистом своїх майнових прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено наступне. [PERSON], померлому 01.07.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 345504, виданого 05.07.2013 року відділом ДРАЦС Балтського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис 430, на праві власності належала земельна ділянка площею 2,52 га, розташованої на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якою останній володів згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 067145, виданого на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації Одеської області від 09.06.2004 року № 245/А-204. [PERSON] народилася 09.04.1950 року та являється дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії IV-УР № 545703, виданого 04.09.1961 року, яка 19.08.1972 року уклала шлюб з [PERSON], [INFO], взявши прізвище чоловіка «Кликич». Як вбачається з довідки Балтської міської ради Одеської області № 636 від 12.10.2016 року, [PERSON] проживала без реєстрації по вул. ім.. [PERSON], 6, в с. Пасіцели Балтського району Одеської області разом з батьком [PERSON] в період з березня 2012 року по день його смерті, тобто до 01.07.2017 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає в [INFO], був сусідом [PERSON], який навесні 2012 року тяжко захворів та потребував стороннього догляду. З того часу з ним проживала його дочка [PERSON], яка за ним і доглядала по день його смерті. У звязку зі смертю [PERSON], 01.07.2013 року відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної земельної ділянки, яку позивач [PERSON] в силу ч. З ст. 1268 ЦПК України спадщину прийняла, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подала заяву про відмову від неї. Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак в заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини, про що свідчить довідка приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу [PERSON] № 553/01-16 від 12.10.2016 року. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами повязані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з того, що \~право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК України). При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно ст. 235 та п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року» Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку позовного провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо вбачається спір про право. В першу чергу,\~ за правилами ст. 1261 ЦК України,\~ право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Ст. 328 ЦК України\~передбачає, що право власності\~набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до\~ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом.\~ Ст. 1216 ЦК України\~передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1\~та ч. 5 ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права\~та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що позивач, як спадкоємець за законом, яка всилу ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадщину прийняла, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подала заяву про відмову від неї, та вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, та відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивача цілком обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved