Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С., [PERSON] про визначення додаткового строку про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері залишилась спадщина 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS] . Зазначена квартира зареєстрована ЗМБТІ на праві спільної сумісної власності за померлою [PERSON] та позивачем [PERSON] 21.01.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. із заявою про прийняття спадщини. На підставі даної заяви було заведено спадкову справу № 9/2019. Нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, про що винесено постанову, відповідно до якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У зв`язку з тим, що спадкоємець за законом [PERSON] не подав заяву при прийняття спадщини до 6 місяців і не був зареєстрований на день смерті з померлою [PERSON] за однією адресою, строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив, тому неможливо видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину за законом. Своєчасно із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не звернувся, оскільки впродовж тривалого часу після смерті матері збирав всі необхідні документи, але не встиг подати документи через хворобу, через що й пропустив строк для подачі заяви для прийняття спадщини. Крім того, [PERSON] вважав, що прийняв спадщину фактично, так як на руках мав оригінал свідоцтва про право власності на житло та постійно проживав в спірній квартирі. Нотаріусом було також повідомлено, що померла [PERSON] склала заповіт на свого онука - [PERSON] , якому заповіла йому свою частину спірної квартири, що належала їй на праві власності. [PERSON] є\~сином позивача,\~тривалий час\~знаходиться за\~межами України.\~Останнє відоме\~його місце\~проживання \~ [ADDRESS] .\~Із заявою\~про оформлення\~спадщини за\~заповітом [PERSON] \~не звертався\~до нотаріальної\~контори. Тому, [PERSON] просить суд визначити додатковий\~строк для\~подання ним\~заяви про\~прийняття спадщини,\~яка відкрилась\~після смерті\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~у 2\~(два)\~місяці з\~моменту набрання\~законної сили\~даним рішенням\~суду.\~ 13.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, на підставі ч. 1 ст. 189 ЦПК України вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.09.2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. За клопотанням представника позивача [PERSON] судом 19.09.2019 року було витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 10.12.2019 року до участі у справі за клопотанням представника позивача в якості третьої особи було залучено [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача адвокат Травянко І.В. наполягала на позовних вимогах, просила суд надати додатковий строк для подання заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. У суді третя особа [PERSON] зазначив, що він є братом позивача по матері, батьки у них різні. Він знає, що після смерті їх матері відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири, але він не має наміру звертатись до нотаріальної контори і не заперечує, щоб [PERSON] поновив строк та оформив спадщину. Вислухавши думки учасників процесу, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України\~\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.\~1270\~ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] (а.с. 11). Відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 420 (а.с. 12). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). [PERSON] склала заповіт зареєстрований у реєстрі за №46204848, відповідно до якого померла заповіла всю належну їй частку квартири [ADDRESS] , своєму онуку [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до технічного паспорта на квартиру та свідоцтва про право власності на житло № 17683 від 14.11.2000 року, квартира [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та позивачу [PERSON] (а.с. 8-10). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.01.1989 року по теперішній час, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 20). З матеріалів спадкової справи № 9/2019 встановлено, що спадкоємець [PERSON] спадщину за заповітом не прийняв. Спадкоємцю [PERSON] , відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] у зв`язку з тим, що спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини до шести місяців і не був зареєстрований на день смерті з померлою за однією адресою (а.с. 47-64). Згідно виписних епікризів КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» [PERSON] у період з 10.03.2015 року по 05.04.2015 року знаходився на лікуванні у відділенні клінічної та виробничої трансфузіології з діагнозом отруєння, повторне обстеження та підтвердження стану ремісії захворювання; у період з 20.05.2015 року по 05.06.2015 року перебував на амбулаторному лікуванні у відділенні клінічної та виробничої трансфузіології з метою корекції ендогенної інтоксикації та дренування мікроцирукляції проведено курс гемокоррекції та електрохімічного окислення крові (а.с. 16, 77). Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тобто підставами надання додаткового строку: 1) наявність перешкод у спадкоємця для подачі заяви; 2) визнання цих обставин поважними. Позивач обґрунтував поважність пропуску строку для прийняття спадщини тим, що на протязі тривалого часу після смерті матері збирав необхідні документи для прийняття спадщини, але не встиг їх подати через хворобу. Крім того, двічі позивач знаходився на лікуванні в КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня». Ці обставини ані відповідачем, ані третьою особою [PERSON] не заперечувалися, тому суд вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини такими, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих нотаріальних дій. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.\~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши його в два місяці, оскільки такий строк буде достатнім для реалізації позивачем свого права на подачу заяви про прийняття спадщини у відповідності з нормами ст. 1272\~\~ ЦК України.\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved