Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 24 січня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області зареєстрував шлюб з [PERSON], від подружнього життя з якою дітей не має. Однак, через протиріччя у поглядах на сімейне життя та різні несумісні світогляди, сімейне життя з [PERSON] не склалося, що призвело у 2015 році до припинення сумісного проживання. [PERSON] також вказав, що примирення з відповідачем неможливе, оскільки він має намір будувати відносини з іншою жінкою, майнового спору з [PERSON] немає внаслідок відсутності останнього. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просив розірвати шлюб, зареєстрований з [PERSON]. [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Згоду на постановлення заочного рішення по справі не висловив. [PERSON], яка належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 24 січня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 12. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]» (Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 24 січня 2014 року). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що з 2015 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, майновий спір між ними відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції № 45 від 08 лютого 2018 року, позивачем під час звернення до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved