Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виселення з квартири. Позовні вимоги мотивовані тим, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], - позивачу по справі, та [PERSON], - рідному брату позивача, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28.05.2009 року. Позивач вказує, що на період його відсутності за квартирою наглядала його баба [PERSON], яка одночасно і доглядала його брата [PERSON] 1983 р.н, який є інвалідом першої групи з дитинства та потребує стороннього догляду, зокрема, готувала їжу, прала білизну, слідкувала за порядком у квартирі, прибирала. Вказує, що у квітні 2011 року він потрапив у місця позбавлення волі, і саме у цей період ситуація раптово змінилась, оскільки з червня 2011 року, без його згоди у квартирі [ADDRESS] оселився відповідач [PERSON], який ніде не працює, систематично зловживає спиртними напоями, і у цьому він пересвідчився коли звільнився з колонії, а ще йому про це розповідала насамперед баба [PERSON], яка своїми силами не змогла виселити [PERSON] із квартири. Крім цього позивач вказує, що відповідач якимось шахрайським способом отримує пенсійні гроші його рідного брата [PERSON], які використовує на свій розсуд, також змінив у дверях квартири замки, на тривалий час закриває брата [PERSON] у квартирі та не виводить його на прогулянки у двір. Позивач зазначає, що звертався до відповідача з проханням у добровільному порядку звільнити займане ним житлове приміщення, оскільки він одружився та має намір проживати у даній квартирі разом із сім'єю та братом, однак, останній не реагує на таке прохання, у зв»язку з чим звернувся до суду з позовом про виселення [PERSON] із квартири [ADDRESS] без надання іншого житла. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлений позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити та виселити [PERSON] із квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені до нього вимоги визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Як убачається з свідоцтва про право власності на житло від 28.05.2009 року виданого відділом обліку, розподілу та приватизації житла виконавчого комітету міської ради, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Даний факт також стверджується і витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.06.2009 року (а.с.9). З будинкової книги убачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], позивач по справі, та його рідній брат [PERSON], який є інвалідом І групи з дитинства (а.с.12-13). Як пояснив суду відповідач [PERSON] він вселився у спірну квартиру за усною згодою [PERSON], будь-якого договору, у тому числі оренди житла, вони не укладали, оскільки [PERSON] є інвалідом І групи та потребує стороннього догляду. Пояснив також, що у згаданій квартирі він не зареєстрований і має окреме власне житло. Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен зокрема, підтвердили суду той факт, що відповідач і на даний час продовжує проживати в квартирі, яка належить братам [PERSON], при цьому [PERSON] у цій квартирі не проживає, а [PERSON] - рідній брат позивача є інвалідом І групи та потребує стороннього догляду, тоді як [PERSON] на даний час не здійснює такого догляду належним чином, а розпиває спиртні напої з друзями в квартирі [PERSON]. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і доказів, які б спростовували наведені обставини, суду не надано. Відтак встановлено, що відповідач [PERSON] самоправно без будь-яких законних підстав зайняв спірне житлове приміщення - квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житла. Судовий збір відповідно до вимог ст.88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved