Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з уточненою позовною заявою до Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, в якій просить визнати сертифікат серії [NUMBER] про право на земельну частку (пай) площею 7,45 умовних кадастрових гектарів, на території Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, із земель колишнього КСП ім. Кірова, без виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості), виданий на підставі розпорядження Близнюківської РДА № 415 від 24.12.1996, належним [PERSON], ІПН [NUMBER], яка проживала за адресою: смт Панютине, м. Лозова Харківської області та померла [INFO]; визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 7,45 умовних кадастрових гектарів, на території Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, із земель колишнього КСП ім. Кірова Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області у порядку спадкування, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON], [INFO], про що Панютинською селищною радою міста Лозова Харківської області видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2011 та зроблено відповідний актовий запис № 16. За життя [PERSON] отримала сертифікат серії [NUMBER] про право на земельну частку (пай) площею 7,45 умовних кадастрових гектарів на території Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, із земель колишнього КСП ім. Кірова, без виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості), виданий на підставі розпорядження Близнюківської РДА № 415 від 24.12.1996, який було втрачено за невідомих обставин. Позивач є спадкоємцем майна покійної [PERSON], за заповітом від 22.11.2001, інших спадкоємців за заповітом та за законом не залишилося. Спадщина відумерлою не визнавалася. 19.02.2018 позивач звернувся до Лозівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майнові права на земельну ділянку на території Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області та 11.06.2018 отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, з тих підстав, що нотаріусу не наданий правовстановлюючий документ, який підтверджує право спадкодавця на земельну частку (пай). Крім того, на підставі поданих документів неможливо встановити належність правовстановлюючого документу, оскільки у сертифікаті помилково вказано прізвище «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». За вказаних обставин, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом і просить його задовольнити. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача, Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, свідків, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Зі змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 лютого 2011 року. (а.с. 11) Відповідно до довідки Відділу у Близнюківському районі Головного територіального управління Держгеокадастру у Харківській області № 136/02-14 від 06.02.2018 згідно Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Криштопівській сільській раді КСП ім. Кірова зареєстровано за № 446 на гр. [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] із земель КСП ім. Кірова Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, розміром 7,45 умовних кадастрових гектарів. (а.с.16) За життя [PERSON] уклала заповіт від 22 листопада 2001 року, який зареєстровано у реєстрі за № 50, згідно якого заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП ім. Кірова розміром 7,45 в умовних кадастрових гектарах без виділення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), виданий Близнюківською РДА Харківської області, своєму сину [PERSON]. (а.с. 7) Згідно наданою в розпорядження суду копії спадкової справи № 160/2011 після смерті [PERSON], позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. Позивач, [PERSON], звернувся до Лозівської державної нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.06.2018 № 801/02-31 йому відмовлено у видачі свідоцтва, у зв'язку з необхідністю надати документ, що посвідчує право власності на спадкове майно. (а.с. 18-19) Відповідно до довідки Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області № 02-30/295 від 08 березня 2018 року після смерті [PERSON] спадщина відумерлою не визнавалась. (а.с. 15). Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З до копії свідоцтва про смерть [PERSON], вбачається, що її прізвище українською мовою значиться як «[PERSON]». (а.с. 11) Однак, у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Кришпопівській сільській раді КСП ім. Кірова, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] зареєстровано на ім'я [PERSON]. (а.с. 65) Довідкою, наданою Криштопівським сільським головою Близнюківського району Харківської області за вих. №02-30/856 від 16 жовтня 2018 року встановлено, що громадянка [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року дійсно проживала за адресою: [ADDRESS], з 1963 по 2003 рік. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] також зазначили, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та ж особа, в селі її називали «[PERSON]». Вона проживала по сусідству разом із ними, працювали в одному колгоспі та разом отримували сертифікати на земельну частку (пай). Підтвердили факт, що позивач є її сином. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про яке просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання спадщини після померлої [PERSON]. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що передбачено п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. В частині визнання права на земельну частку (пай) у землі колишнього КСП ім. Кірова, що належало [PERSON], на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], в порядку спадкування за заповітом, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Суд зазначає, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Про втрату сертифікату серії [NUMBER] належного [PERSON] позивачем розміщено оголошення в газеті «Нове Життя» № 65-66(9090-91) від 13 серпня 2011 року. (а.с. 60) Оскільки позивач по справі є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], останній прийняв спадщину після смерті своєї матері, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, оскільки неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документу у зв'язку з його втратою, не може бути перешкодою у набутті права власності на нього. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить Закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позовні вимоги є достатньо обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. А тому,

Outcome: approved