Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити, що його батьком є [PERSON], [INFO], мотивуючи подану заяву тим, що він народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] Із самого народження він разом з ними та бабцею [PERSON] проживали разом, однак у 2008 році батьки посварилися і він з мамою і братами [PERSON] та [PERSON] повернулися жити до [ADDRESS]. Зазначив, що [INFO] померла його матір, а [INFO] баба, 01.05.2014 року знайшли мертвим його батька. При цьому наголосив, що оскільки батьки проживали без реєстрації шлюбу, виникли труднощі у прийнятті спадщини, тому просить встановити факт батьківства [PERSON] відносно нього. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, покликаючись на мотиви такої і доповнили, що з народження [PERSON] разом з батьками та бабцею [PERSON] проживали разом за адресою [ADDRESS], однак у 2008 році батьки посварилися і він з мамою та братами [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати за вказаною адресою, а батько проживав у [ADDRESS]. Після смерті матері в 2009 році матері [PERSON] було надано статус дитини-сироти і влаштовано для проживання в Заклад релігійної організації «Родинний дім «Покрова». 01.05.2014 року він, маючи ключі від батькової квартири у м.Новояворівську, поїхав туди, де виявив [PERSON] повішеним. Заявник відмітив, що встановлення факту батьківства йому необхідне для оформлення спадкових прав на майно після смерті батька [PERSON] Просить подану заяву задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] заяву підтримав, підтвердив обставини, викладені в заяві і наведені в поясненнях заявника, зазначив, що не заперечує проти встановлення факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] Законний представник заінтересованої особи [PERSON] - його опікун [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належно, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, його представника та заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалася матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Згідно з п. 15 абз. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтво про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В силу абз.1 п.15 вказаної Постанови Пленуму ВСУ суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. З огляду на те, що заявник народився [INFO], суд при вирішенні питання про встановлення батьківства застосовує норм КпШС України. Відповідно до ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини. Або спільне виховання чи утримання ними дитини. Або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно із ст. 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері. А запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у запис у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Як встановлено судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] у м.Львові і його батьками записані [PERSON] та [PERSON], про що вчинено міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції актовий запис від 25.08.1995 року № 4925 (а.с. 4). Згідно довідки міського відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 20.07.2006 року №1167/03-32 відомості про батька [PERSON] - записані за заявою матері (а.с.4 зв.). Із матеріалів справи вбачається, що матір [PERSON] [INFO] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с. 5 зв.). Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 385 від 20.05.2009 року [PERSON] та його братам [PERSON] і [PERSON] надано статус дитини-сироти, а розпорядженням № 872 від 31.12.2009 року було встановлено опіку над малолітніми [PERSON] та [PERSON] і піклування над неповнолітнім на той час [PERSON], якому призначено піклувальником [PERSON] (а.с.27, 28). Відтак, [PERSON] разом з братами з 2009 року були влаштовані для проживання в Заклад релігійної організації Родинний дім «Покрова», директором якого являється [PERSON] (а.с. 3, 9-10, 29). Судом встановлено, та стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], що [PERSON] помер в 2010 році, про що 17.05.2014 року складено відповідний актовий запис №61. Згідно пояснень заявника, саме він, виявивши в себе ключі від квартири [PERSON] у м.Новояворівську Львівської області, поїхав туди і знайшов у цій квартирі [PERSON] повішеним. Зі змісту ст.57 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З пояснень заявника, його брата [PERSON], показань свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вбачається, що заявник є сином померлих [PERSON] та [PERSON], який протягом тривалого часу проживав спільно однією сім'єю із матір'ю заявника, вів з нею спільне господарство, що підтверджується, крім того, наявною у справі копією договору про надання послуг з купівлі нерухомого майна (а.с. 7), проте з 2008 року [PERSON] мешкав окремо від сім'ї, так як в нього зіпсувались відносини із [PERSON] З пояснень свідків також вбачається, що [PERSON] завжди визнавав заявника своїм сином, піклувався про нього, брав участь у його вихованні. Наведене підтверджується також фотокартками, що містяться в матеріалах справи, на яких зображений заявник із [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] визнавав себе батьком заявника [PERSON] як до його народження, так і після, з народження піклувався про хлопчика, займався його вихованням та утримував його. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що факт батьківства [PERSON], [INFO], який помер 2010 року, відносно заявника [PERSON], який народився [INFO], знайшов своє підтвердження у суді, тому, з огляду на те, що встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, заява [PERSON] підлягає задоволенню. Задоволення заяви [PERSON] та встановлення в судовому порядку факту батьківства померлого [PERSON] відносно [PERSON], відповідно до ст.134 СК України, є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін до актового запису про народження заявника № 4925 від 25.08.1995 року.

Outcome: approved