Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Кіцманського відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником будівлі приймально-заготівельного пункту, що знаходиться в [ADDRESS] . В зв`язку з існуванням у нього заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску перед державною фіскальною службою на дане майно було накладено арешт. На даний час заборгованість погашена, а тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заперечення, в якому позовні вимоги [PERSON] не визнав, оскільки, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження по примусовому виконанні вимоги Кіцманського управління ДФС про стягнення з [PERSON] заборгованості за сплати єдиного соціального внеску на суму 2486,85 грн. На виконання даного виконавчого провадження державним виконавцем постановою від 21.01.2016 року накладено арешт на все нерухоме майно боржника. Постановою від 25.04.2017 року виконавче провадження по примусовому виконанні вимоги ДФС від 01.08.2016 № ф-284-25 було закінчено виконавчий документ повернуто стягувачеві, згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Просив суд відмовити в задоволення позову та справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.2. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] являється власником будівлі приймально-заготівельного пункту, що знаходиться в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 10.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Троянською М.М. Постановою Кіцманського районного ВДВС від 21.10.2016 року було накладено арешт на будівлю приймально-заготівельного пункту в [ADDRESS] ., яке належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до Постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 25.04.2017 року виконавче провадження за вимогою №ф-284-25 від 11.08.2016 року закінчено, виконавчий документ повернуто стягувачеві. Згідно ст. 316 ЦК України, право власності являє собою право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом та у встановленому законом порядку. Зважаючи на те, що на час розгляду справи відпали підстави для звернення стягнення на майно боржника, оскільки заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску боржником погашена, також відпали і підстави для арешту майна боржника, який, відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», застосовується для забезпечення реального виконання рішення при зверненні стягнення на майно боржника. Відповідно до ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження, оскільки на даний час заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску відсутня, а позивач як власник майна не має можливості належним чином реалізувати свої права, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved