Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності та в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», у серпні 2017 року, посилаючись на положення ст.ст.509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 13.05.2008 року в сумі 64549,27 грн. З позову виходить, що 13.05.2008 р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КТ «ПриватБанк» було укладено договір кредиту, згідно якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 6000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. У порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, у звязку з чим у неї, станом на 30.06.2018 року, виникла заборгованість у розмірі 64549,27 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 5846,58 грн, заборгованості по відсотках в сумі 52090,82 грн, заборгованості за пенею та комісією в сумі 3300 грн, штрафу (фіксована частина) в сумі 250 грн, штрафу (процентна складова) в сумі 3061,87 грн. 02.11.2017 року Чернігівським районним судом Чернігівської області було прийнято заочне рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі. 10.08.2018 року від відповідача [PERSON] надійшла заяви про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.11.2017 року та перегляд заочного рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 2 листопада 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 27 серпня 2018 року вказані вище заяви відповідача задоволено, поновлено пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.11.2017 року, заочне рішення скасовано, а справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 05.10.2018 суд закінчив підготовче провадження та призначив справу для розгляду по суті. 25 жовтня 2018 року під час повторного розгляду справи по суті представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. На поставлені питання пояснила, що на час укладання договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 36% на рік, яка двічі змінювалась, а саме: з 01.09.2014 становила 2,9% на місяць та з 01.04.2015 становила 3,6% на місяць. Про зміну процентної ставки відповідач повідомлялась шляхом SMS-повідомлень на мобільний телефон, і це є належним повідомленням зважаючи на підписані сторонами умови кредитного договору, викладені в заяві-анкеті. Щодо пені то вона нараховувалась в розмірі і порядку визначеному в довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Строк закінчення дії кредитної картки їй не відомий, однак дана картка є активною, на неї можливо вносити грошові кошти на погашення заборгованості за кредитним договором, але використовувати ці кошти відповідач можливості не має. Сторона відповідача предявлений позов визнала частково, лише щодо заборгованості по тілу кредиту, фактично погодилась з обовязком погашати проценти за користування кредитними коштами, але за процентною ставкою у розмірі 36% на рік, яка була визначена на момент укладання кредитного договору. Строк дії кредитної картки закінчився у березні 2016 року. При цьому, останній платіж на погашення заборгованості по кредитному договору був здійснений 19.10.2014 року. Збільшення процентної ставки за кредитним договором здійснювалось стороною позивача в односторонньому порядку, неправомірно та без належного повідомлення відповідача. Що стосується пені та комісії, то взагалі є незрозумілим яким чином та на якій підставі вони були нараховані. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено\~і цей\~факт підтверджується\~матеріалами справи,\~що 11.09.2008\~р.\~між [PERSON]\~та ЗАТ\~КБ «ПриватБанк»,\~правонаступником прав\~та обовязків\~якого було\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк»,\~яке змінило\~назву на\~АТ КБ\~«ПриватБанк» було\~укладено договір\~кредиту,\~згідно якого\~[PERSON]\~отримала кредитні\~кошти,\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку\~«Кредитка «Універсальна,\~30\~днів пільгового\~періоду»,\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~3,0\~%\~на місяць\~на суму\~залишку заборгованості,\~з кінцевим\~терміном повернення,\~що відповідає\~строку дії\~картки.\~ Підписання\~вказаного договору\~підтверджується заявою\~[PERSON]\~на звороті\~якої вказаний\~референт договору\~SAMD№51000021510978\~та номер\~картки 4149605375967270,\~яка відкрита\~13.05.2008\~року. Відповідач засвідчила своїм підписом, що ознайомилась і погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, та підтвердила факт отримання нею інформації про умови кредитування у ПриватБанку.\~Також [PERSON] погодилась, що вказана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифам становить договір про надання банківських послуг, про що також свідчить її особистий підпис. (а.с.9, 178) 11 вересня 2008 року відповідач своїм підписом засвідчила, що ознайомлена з довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.179). Згідно пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг для банку передбачено право зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 4.9 Договору. Якщо на протязі 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. При цьому відповідно до п.4.9. Договору обовязком Банку є не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику картрахунку виписки про стан картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції за картрахунками. У разі підключення власника до системи Internet Banking (Приват24) виписки надаються через цей комплекс. У разі підключення клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунка шляхом використання функції SMS-повідомлень. Пунктами 3.2. та 3.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт при укладанні Договору дав свою безумовну згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну в будь-який момент за рішенням банку. Відповідно до п.6.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязувався погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. При порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми позову. (п.8.6. Правил). (а.с.10-15) Відповідно до умов даного договору, позичальник зобовязалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг. Як вбачається довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON], останній 11.09.2008 р. встановлено кредитний ліміт на платіжну картку в сумі 1000 грн, який з 10.08.2010 р. збільшено до 2000 грн, з 08.02.2013 р. збільшено кредитний ліміт до 2500 грн, з 07.04.2013 р. збільшено до 2900 грн, з 26.12.2013 р. збільшено до 6000 грн, а з 01.12.2014 р. кредитний ліміт знижено до 600 грн, а з 18.08.2015 р. збільшено до 5850 грн, що не суперечить п.3.2. та п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. (а.с.159) Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. З розрахунку заборгованості по кредитному договору [PERSON] вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором, станом на 30.06.2017 р., складає всього 64549,27 грн, з яких: заборгованість за кредитом 5846,58 грн; заборгованість по відсотках 52090,82 грн; заборгованість по комісії 3300 грн, штрафи 3311,87 грн. При цьому видно, що останньою датою погашення заборгованості по договору є 19.10.2014 року в сумі 300 грн. (а.с.6-8) Відповідно до витребуваної судом виписки по рахунку основної карти №4149605375967270 [PERSON], за період з 01.01.1999 р. по 08.10.2018 р., обєктивно вбачається, що [PERSON] використовувала кредитні кошти надані АТ КБ «ПриватБанк» та частково здійснила їх повернення. (а.с.160-171) Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» частково ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав та міркувань. Вирішуючи питання про можливість застосування цивільної відповідальності до відповідача за порушення зобовязання суд враховує наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 21 жовтня 2015 року по справі №6-2003цс15. Однією із сум, яка підлягає стягненню з відповідача, позивач зазначив заборгованість за пенею і комісією в загальному розмірі 3300 грн без окремого зазначення цих сум. Приймаючи до уваги вищенаведене, у даних правовідносинах поряд із застосуванням штрафу з відповідача не підлягає стягненню пеня, як один із видів цивільно-правової відповідальності. Щодо комісії, то слід також зазначити, що відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» нарахування щомісячної комісії за кредитне обслуговування по даному типу карт не передбачено. За таких обставин, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та комісії в розмірі 3300 грн слід відмовити. Відповідно до вищезазначеної Довідки про умови кредитування, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, більше ніж на 120 днів становить 250 грн + 5 % від суми позову. Враховуючи, що відповідачем було порушено умови кредитного договору щодо сплати коштів у визначені договором строки, а отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягають: 250 грн - штраф (фіксована частина); 2896,87 грн - штраф (процентна складова), виходячи з наступного розрахунку: (5846,58 грн - заборгованість за кредитом + 52090,82 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом = 57937,40 грн. х 5 % = 2896,87 грн.) Крім того, суд вважає необґрунтованою позицію сторони відповідача у тій частині, що позивач неправомірно збільшив відсоткову ставку за користування кредитом, зважаючи на наступне. У ході судового розгляду даної справи було встановлено, що під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту у розмірі 36 % на рік. У подальшому відсоткова ставка була змінена, а саме 01.01.2013 року до 30 % на рік, тобто відбулось зменшення, 01.09.2014 р. збільшено до 34,80 % на рік, а 01.04.2015 року до 43,20 %. Зазначені зміни узгоджуються з умовами та правилами надання банківських послуг. Зокрема, відповідно до пункту 5.3. умов та правил надання банківських послуг, передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у пункті 4.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до пунктів 6.3., 6.4. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний отримувати виписки про стан картрахунку і про проведені операції по картрахунку. При незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів банку надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити перед банком заборгованість, у тому числі, і заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих держателю і його довіреним особам. Положеннями п.28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5\~«Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог\~статей 641-642 ЦК України\~або в порядку, визначеному частиною шостою\~статті 10561 ЦК України. Приймаючи до уваги наведене, є обґрунтованими доводи позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» відносно того, що умовами кредитного договору було передбачено право банку змінювати процентну ставку за певних умов. Позивач, змінюючи розмір відсотків за кредитом, умови договору виконав та відповідача про це проінформував, що підтверджується випискою по картрахунку та витягами з технічного комплексу банку про час та зміст надісланих sms-повідомлень на номер мобільного телефону [PERSON] 15.08.2014 та 15.03.2015. (а.с.157, 158) При цьому матеріали справи не містять в собі відповідних даних про те, що відповідач звертався до сторони позивача із заявою щодо незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів. Таким чином, виходячи з умов кредитного договору, приймаючи до уваги що кредитний договір укладений між позивачем та відповідачем є договором приєднання, який має свої особливості, також враховуючи повідомлення банку шляхом надіслання на мобільний телефон [PERSON] повідомлення про збільшення відсоткової ставки, відображення збільшення відсоткової ставки у виписці по рахунку, не надходження заперечень від відповідача про незгоду з таким підвищенням на адресу банку, як це передбачено умовами договору, її небажання цікавитись станом виконання взятих на себе зобовязань по сплаті коштів, суд прийшов до висновку про обґрунтованість\~\~підвищення відсоткової ставки проведених банком у спосіб передбачений умовами укладеного договору та з дотриманням вимог\~ст.10561 ЦК України. Відповідно до приписів\~статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, приймаючи до уваги часткове задоволення вимог заявленого позову, а саме, на 94,63 %, то суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк»\~1667,38 грн у рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду. (а.с.1)

Outcome: partial