Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08.01.2014 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №14. Позовні вимоги обґрунтовані тим, між сторонами було укладено шлюб. У шлюбі у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе. У зв`язку з наведеним, позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Від відповідача відзив не надходив. 13.04.2020 ухвалою суду відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, відповідачу встановлено строк для надання відзиву. 24.09.2020 від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Як зазначалось вище, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Час на примирення просила не надавати. Розгляд справи просив проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Від відповідача відзив, пояснення, клопотання про відкладення не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. З врахуванням тієї обставини, що відповідач в судові засідання не з`являється, при цьому, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду невідомі, відзив не подав, а також того, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі даних та доказів. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 08.01.2014 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №14, Свідоцтво про одруження Серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , актовий запис №1715. В позовній заяві позивач зазначає, що подружжя не підтримує шлюбні стосунки, спільного господарства не веде, наміру зберігати сім`ю не має, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально. При цьому, відповідач в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, жодних письмових пояснень, а також доказів протилежного не надав. Так, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). При цьому, відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З врахуванням наведеного, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сім`ю не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved