Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В заяві вказав, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 08.10.1997 року Миргородським МРВ УМВС України в Полтавській області, вірне його прізвище ім`я по батькові: [PERSON] . Проте в цілому ряді належних йому правовстановлюючих документів: свідоцтві про народження, військовому квитку, дипломі серії [NUMBER] від 26.02.1990 року «Української ордена Трудового Червоного Прапора сільськогосподарської академії», дипломі серії [NUMBER] від 03.05.1983 року «Хорольського технікуму механізації сільського господарства», трудовій книжці серії [NUMBER] заповненій 14.11.1977 року, його по-батькові вказано, як « [PERSON] а [PERSON] ». В зв`язку із вказаними розбіжностями у правовстановлюючих документах у написанні його по-батькові « [PERSON] адіонович» замість вірного « [PERSON] одіонович» у нього виникли складнощі при оформленні пенсії за віком, адже йому Миргородським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області відмовили в прийнятті документів. Зважаючи на викладене просив суд встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] заповнена 14.11.1977 року на російській мові на « [PERSON] » з виправленням по-батькові на українській мові на « [PERSON] » належить йому, [PERSON] [INFO] . Також просить встановити факти належності йому [PERSON] , наступних документів: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.09.1959 року; диплому серії [NUMBER] від 26.02.1990 року «Українського ордена Трудового Червоного Прапора сільськогосподарської академії»; диплому серії [NUMBER] від 03.05.1983 року «Хорольського технікуму механізації сільського господарства»; військового квитка серії [NUMBER] №3323694 від 02.11.1977 року. Встановлення вказаних фактів має для нього юридичне значення, оскільки необхідне йому для оформлення пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити в повному об`ємі. Представник заінтересованої особи Миргородського об`єднаного управління пенсійного фонду України Полтавської області в судове засідання не з`явився. З установи на адресу суду надійшов лист з якого вбачається, що установа просить справу розглянути у відсутності представника та при розгляді справи покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. За паспортом громадянина України заявник має прізвище [PERSON] . На це ж прізвище мається картка фізичної особи платника податків (а.с.4-6). В свідоцтві про народження наданому заявником, що виписане на російській мові, його прізвище ім`я та по-батькові зазначено, як « [PERSON] » (а.с.7). Копія трудової книжки долученої до заяви також заповнена на російській мові на ім`я « [PERSON] » в подальшому мається виправлення на українській мові на « [PERSON] » (а.с.8). Військовий квиток виписаний на російській мові на ім`я « [PERSON] » (а.с.9). Диплом Хорольського технікуму механізації сільського господарства серії ЕТ № [NUMBER] виписаний на ім`я « [PERSON] » (а.с.10). Диплом серії [NUMBER] Української ордена Трудового Червоного Прапора сільськогосподарської академії виписний на ім`я « [PERSON] » (11). Довідкою Приватного акціонерного товариства «Армапром» підтверджено період роботи заявника [PERSON] на підприємстві за період з 15.05.1990 року по 15.02.1995 року (а.с.15). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] з листопада 2013 року по 17 вересня 2015 року працював інженером-енергетиком ПРАТ «Миргородський завод продтоварів «Калинка». Йому це достовірно відомо, оскільки вони разом сиділи в одному кабінеті. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з 1984 року він працював механіком на КХП «№1, а в 1995 році на це ж підприємство головним енергетиком прийшов працювати [PERSON] В 2013 році [PERSON] звільнився з ДП «Миргородський КХП №1». Свідок [PERSON] суду пояснив, що він в 90-х роках працював на ПАТ «Армапром». В 1990 році на підприємство влаштувався на посаду енергетика [PERSON] в цех №9. Звільнився [PERSON] з підприємства в 1995 році. Таким чином, судом встановлено той факт, що правовстановлюючі документи: дипломи та трудова книжка належать саме заявнику [PERSON] і в них помилково, невірно зазначено його по-батькові « [PERSON] », коли в дійсності треба « [PERSON] ». Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. На даний час виправити помилку у зазначених правовстановлюючих документах є неможливим, тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] в цій частині. В той же час, відсутні правові підстави для встановлення фактів належності заявнику свідоцтва про народження та військового квитка з наступних обґрунтувань. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 з наступними змінами та доповненнями «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту належності особі … військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв,\~що їх\~видають органи\~реєстрації актів\~громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Отже, в задоволенні даної частини заяви слід відмовити.

Outcome: partial