Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, обгрунтовуючи її тим, що згідно з паспортом громадянина України та свідоцтва про народження він записаний як [PERSON] . Свою трудову книжку він загубив. На даний час він має право на призначення пенсії за віком, оскільки його страховий стаж є більшим, ніж 25 років. В грудні 2019 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з письмовою заявою про нарахування пенсії. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 024950002721 від 16.12.2019 йому було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки архівні довідки від 15.11.2019 за № К-396 та № К-397 щодо відпрацьованих вихододнів видані відносно [PERSON] . За вказаних обставин заявник просить суд встановити факт, що архівна довідка від 15.11.2019 № К-397, видана «Вінницьким районним трудовим архівом» Вінницької районної ради Вінницької області на ім`я [PERSON] про кількість відпрацьованих вихододнів, та архівна довідка від 15.11.2019 № К-396, видана «Вінницьким районним трудовим архівом» Вінницької районної ради Вінницької області на ім`я [PERSON] про кількість відпрацьованих вихододнів, належать йому, [PERSON] , [INFO] . В судове засідання 18.08.2020 учасники справи не з`явились, хоч в установленому законом порядку повідомлялись про день, час та місце розгляду справи. Заявник [PERSON] попередньо подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, в заяві також зазначив, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підтримує та просить задовольнити. Представниками заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області згідно з довіреностями Балік О.М. та Козій О.В. попередньо неодноразово були надіслані як на електронну пошту суду, так і подані через канцелярію суду письмові заяви про розгляд заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів буз участі представника Управління, у вирішенні заяви покладаються на розсуд суду, письмових пояснень щодо заяви у визначений судом строк до суду не подавали. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що заявнику належить паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 17.01.2001 на ім`я [PERSON] , [INFO] , що підтверджується його копією (а.с. 4). На підставі паспорта громадянина України заявнику [PERSON] було видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER] , що підтверджується її копією (а.с. 5). Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.11.1959 видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , що підтверджується його копією (а.с. 6). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 024950002721 від 16.12.2019 [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Підставою відмови згідно з даним рішенням є те, що відповідно до поданих документів та за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб, страховий стаж заявника, який дає право на призначення пенсії за віком, складає 6 років 05 місяців 26 днів, що є недостатнім для визначення права на призначення пенсії за віком при досягненні 60 років. Для підтвердження наявного страхового стажу для призначення пенсії, що передбачено Порядком підтвердження стажу, заявником надані довідки від 15.11.2019 № К-396 та № К-397, видані «Вінницьким районним трудовим архівом» про кількість відпрацьованих [PERSON] (так в документі) вихододнів. Для підтвердження страхового стажу врахувати вищевказані довідки неможливо, оскільки по батькові заявника, яке вказано в довідках, не відповідає паспортним даним, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 9). Так, 15.11.2019 «Вінницьким районним трудовим архівом» Вінницької районної ради Вінницької області заявнику [PERSON] було видано довідку № К-397, згідно з якою в книгах обліку трудового стажу колгоспу імені Сталіна, колгоспу «Дніпро», колективного сільськогосподарського підприємства «Дніпро», сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» за 1980-1985 роки щодо кількості відпрацьованих вихододнів значиться [PERSON] (так в документах) (а.с. 7). Також 15.11.2019 «Вінницьким районним трудовим архівом» Вінницької районної ради Вінницької області заявнику [PERSON] було видано довідку № К-396, згідно з якою в архівних справах колгоспу «Сталінець», колгоспу «Правда», колгоспу «Зоря», колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» за 1985-2005 роки щодо кількості відпрацьованих вихододнів значиться [PERSON] (так в документах) (а.с. 8). Згідно з письмовими поясненнями свідка [PERSON] , посвідченими Гавришівською сільською радою Вінницького району Вінницької області, [PERSON] працював в колгоспі «Зоря», КСП «Зоря», СТзОВ «Зоря» в період з 1979 року по 2003 рік на посаді шофера. В 1986 році до них на роботу прийшов та почав працювати на посаді шофера [PERSON] . Разом з [PERSON] вони працювали до розпаду колгоспу «Зоря» в 2005 році. Інших осіб, які мали б прізвище [PERSON] , на період його роботи на даному підприємстві не було (а.с.83). Відповідно до письмових пояснень свідка [PERSON] , посвідчених Гавришівською сільською радою Вінницького району Вінницької області, [PERSON] працював в колгоспі «Зоря», КСП «Зоря», СТзОВ «Зоря» в період з 1972 року по 2003 рік на посаді шофера. В 1986 році до них на роботу прийшов та почав працювати на посаді шофера [PERSON] . Разом з [PERSON] вони працювали до розпаду колгоспу «Зоря» в 2005 році. Інших осіб, які мали б прізвище [PERSON] , на період його роботи на даному підприємстві не було (а.с. 84). З письмових пояснень свідка [PERSON] , посвідчених Гавришівською сільською радою Вінницького району Вінницької області, вбачається, що [PERSON] працював в колгоспі «Дніпро», КСП «Дніпро», СТзОВ «Дніпро» в період з 1974 року по 2002 рік на посаді шофера і стверджує, що [PERSON] дійсно працював в їхньому колективі. Після повернення [PERSON] з армії, правління колгоспу «Дніпро» дало йому направлення на навчання у Вінницький «Облавтоучкомбінат». Під час навчання колгосп платив [PERSON] стипендію в розмірі 45 карбованців на місяць. Закінчивши навчання та отримавши водійське посвідчення, [PERSON] прийшов в колгосп «Дніпро» на роботу, де пропрацював на посаді шофера з 1980 року до кінця 1984 року. Інших осіб, які б мали прізвище [PERSON] , на період їхньої сумісної роботи в гаражі не було (а.с. 85). Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`я, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В абз. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа Пунктом першим постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чпро трудовий стаж. и знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З аналізу вищевикладеного вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення права заявника на призначення пенсії; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. З досліджених судом письмових доказів убачається, що дійсно через наявні описки в зазначенні по батькові заявника, які містяться в документах, необхідних для призначення пенсії, останній не має можливості отримувати пенсію. Встановлення факту належності правовстановлюючих документах необхідно заявнику [PERSON] для отримання пенсії за віком. Без доведення факту належності правовстановлюючих документів в судовому порядку заявник буде позбавлений можливості використати своє право на пенсійне забезпечення, що дає суду законні підстави для задоволення заяви. Під час розгляду даної заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів спору про право виявлено не було.

Outcome: approved