Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.11.2014 року померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Суськ по вул. Миру, 1, Ківерцівського району Волинської області. Спадкоємцями майна померлої є її діти [PERSON], [PERSON] та її чоловік позивач [PERSON] Діти спадкодавця не претендують на прийняття спадщини після смерті [PERSON] Зазначене майно було набуте [PERSON] та [PERSON] під час перебування в шлюбі, тому є спільним майном подружжя, і відповідно спадкуванню підлягає 1/2 його частина, а на іншу 1/2 частину він має право, як на частку у спільному сумісному майні подружжя. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в с. Суськ по вул. Миру, 1, Ківерцівського району Волинської області, як на частку в спільному сумісному майні подружжя, та на 1/2 їх частину в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності /а.с.23/. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про визнання заявленого позову та розгляд справи у їх відсутності /а.с.24-25/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 165364, актовий запис №21, виданого 17.11.2014 року виконавчим комітетом Суської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] померла 16.11.2014 року /а.с.5/. Відповідно до витягу з погосподарської книги № 5 за 2011-2015 рік та довідки № 544 від для прийняття спадщини, виданих Суською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами 1983 року побудови, що знаходиться в с. Суськ по вул. Миру, 1, Ківерцівського району Волинської області, значиться за померлою [PERSON] Спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала зі своїм чоловіком [PERSON], який продовжує проживати там /а.с. 7-9/. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. В силу ч. 1 ст. 1261 ЦК України, позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] Із свідоцтва про укладення шлюбу (повторно) серії І-ЕГ № 095834, актовий запис № 3, виданого 10.02.2015 року Відділом ДРАЦС Ківерцівського РУЮ Волинської області вбачається, що позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.01.1980 року і шлюб розірвано не було /а.с.6/. Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, і як передбачає ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином майно, що рахується за померлою [PERSON] набуте під час шлюбу з [PERSON], тому дане майно належить їм на праві спільної сумісної власності, і відповідно розмір частки позивача у ньому складає 1/2, а інша 1/2 частина майна підлягає спадкуванню за законом. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 96/01-16 від 26.01.2017 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46550360 від 26.01.2017 року, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 36 за 2015 рік. 24.03.2015 року із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулися діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON], а 06.02.2015 року із заявою про прийняття спадщини звернувся чоловік спадкодавця [PERSON] Інші спадкоємці до Ківерцівської нотаріальної контори не звертались і свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с.26-27/. Разом з тим, постановою Ківерцівської Державної нотаріальної контори № 30/02-31 від 16.01.2017 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця /а.с.11/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених вимог. На підставі ст.ст. 328, 368, 370, 392, 1222, 1261, 1269-1270 ЦК України,

Outcome: approved