Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказував, що 21.11.1999 року одружився з [PERSON] Її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №70. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилався на те, що між ним та відповідачкою втрачено розуміння та повага один до одного. З 2011 року припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, і фактично їх сім'я розпалася з цього часу. Вважає, що це унеможливлює подальше збереження сім'ї, наміру проживати надалі з відповідачем немає. Збереження шлюбу суперечить його інтересам. Шлюб існує формально, тому примирення неможливе. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], що зареєстрований у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №70. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини просив позов задовольнити. Щодо заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суду не повідомила. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.1999 року між сторонами зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №70, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] від 21.11.1999 року, виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 06.08.2003 року та серія [NUMBER] від 06.08.2003 року, виданих Відділом реєстрації актів громадянського стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають з 2011 року, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідний, він довів, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved