Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] , померлої [INFO] , яка в свою чергу успадкувала 2/3 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] , померлої [INFO] , та доньки [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, а також не доведено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно. Також просив в мотивувальній частині рішення встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] 15.08.2019 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача - Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Гринівецької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON] , яка була головою двору, [PERSON] та [PERSON] значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 19). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 16.01.2014 року, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] побудовані у 1967 році та не є самовільним будівництвом (а.с. 5-7). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (по 1/3 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтв про народження, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , являються сестрами, а їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 26). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] 04.12.1991 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 27). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 22). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 530 ЦК України (в редакції 1963 р.) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). [PERSON] прийняла спадщину в порядку спадкування за законом, як спадкоємець другої черги після смерті сестри [PERSON] , успадкувавши належну їй 1/3 частину домоволодіння, оскільки вступила в управління спадковим майном, проводила похорон померлої, проживали разом з нею та вела з нею спільне господарство (довідка Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 38 від 29.01.2019 року, а.с. 12). Згідно відповідей державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 518/01-16 від 08.08.2019 року (а.с. 76) та приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. № 01-16/638 від 29.07.2019 року (а.с. 74) та [PERSON] № 501/01-16 від 26.07.2019 року (а.с. 43) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 23). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 24). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім`я позивача [PERSON] заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 03.02.2005 року (а.с. 20). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі ч. 6. ст. 294 ЦПК України залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. З позовних вимог вбачається спір про право, а саме про визнання права власності житловий будинок з господарськими будівелями та спорудами, які належали спадкодавцю, а тому позивач звернувся також з взаємопов`язаною вимогою про встановлення факту родинних відносин в порядку позовного провадження, оскільки встановлення даного факту має для нього юридичне значення та надає йому право на спадкування за заповітом. Так, в копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її матір`ю зазначено [PERSON] , відомості про батька відсутні (а.с. 27). Згідно виписок з погосподарських книг Гринівецької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за період з 1961 року по 2005 року [PERSON] проживала разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 16-18). Згідно довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 334 від 18.09.2019 року на території Гринівецької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області проживала [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] на території сільської ради немає (а.с. 15). Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] [PERSON] прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті доньки [PERSON] , успадкувавши належну їй 1/3 частину домоволодіння, оскільки вона на день смерті спадкодавиці постійно проживала разом з нею та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (довідка Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 331 від 15.07.2019 року, а.с. 14). Згідно відповідей державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 518/01-16 від 08.08.2019 року (а.с. 76) та приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. № 01-16/638 від 29.07.2019 року (а.с. 74) та [PERSON] № 501/01-16 від 26.07.2019 року (а.с. 43) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [PERSON] прийняв спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 45), додатковий строк для прийняття якою було визначено рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.04.2019 року, яке набрало законної сили 23.05.2019 року (а.с. 41-42). Згідно довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 330 від 15.07.2019 року [PERSON] до дня смерті проживала одна та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 154/2019, заведеної 13.07.2019 року приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Водославською Н.В. після смерті [PERSON] (а.с. 44-73), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, а також не доведено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.І. за № 475/02-31 від 13.07.2019 року (а.с. 25). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме в сумі 396,83 грн. На підставі ст.ст. 530, 535, 548, 549, 553, 560, 561, ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved