Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] міського Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], [PERSON], про усунення перешкод у здійсненні спадкоємцем права власності на спадкове майно шляхом зняття арешту з майна, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 01 липня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області виніс Заочне рішення по справі №233/2161/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до [PERSON] та [PERSON] (про стягнення заборгованості). [PERSON] позов було задоволено. На підставі вищевказаного рішення суду було отримано виконавчий лист №233/2161/16-ц від 23 серпня 2016 року та відкрито Виконавче провадження [PERSON] міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Міністерства юстиції України. У зв'язку з виконанням Рішення суду, відповідачем було накладено арешт на все майно боржника відповідно до постанови ВП №52700297 від 29 листопада 2016 року. Нажаль 23 жовтня 2016 [PERSON] помер, за життя не знаючи про цей судовий процес. В червні 2017 року син [PERSON] - [PERSON], як спадкоємець за Заповітом, звернувся до четвертої Харківської державної нотаріальної контори з Заявою про видачу Свідоцтв про право на спадщину власником якого був його батько [PERSON] 08 червня 2017 року йому було відмовлено в прийнятті спадщини, так як на все майно [PERSON] був накладений арешт відповідачем відповідно до постанови ВП №52700297 від 29 листопада 2016 року. 22 червня 2017 року Заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду було отримано представником спадкоємця [PERSON] - [PERSON], та оскаржене в Костянтинівському міськрайонному суді Донецької області. 21 липня 2017 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було винесена Ухвала про відмову в перегляді заяви [PERSON] на Заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2016 року. Так як це рішення суду було винесено незаконно і безпідставно, позивач звернувся до апеляційного суду Донецької області зі Скаргою про перегляд цього рішення. На підставі ухвали Апеляційного суду Донецької області від 24 жовтня 2017 року Заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2016 року в частині задоволення позову ПАТ «[PERSON] банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним Договором, понесених витрат по сплаті судового збору та оплати оголошення про виклик відповідача у друкованому засобі масової інформації, було скасовано. Провадження у справі за позовом ПАТ «[PERSON] банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було закрито. У зв'язку з закриттям провадження по цивільній справі відносно [PERSON], 16 листопада 2017 року до відповідача було направлено адвокатський запит з проханням про закриття Виконавчого провадження та зняття арешту з майна [PERSON], так як спадкоємці не в змозі прийняти спадщину у зв'язку з існуючим арештом майна і відмовою нотаріуса у вчинені нотаріальної дії. 12 січня 2018 року була отримана відповідь в який було зазначено, що так як в ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» серед підстав про зняття арешту з майна відсутня така підстава, як закінчення виконавчого провадження, тому вони самостійно не мають можливості зняти арешт з майна, але зняти арешт з майна на підставі ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», має можливість суд. На теперішній час наявний арешт майна позивача створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, так як [PERSON] не має можливості отримати Свідоцтво про право власності на це майно доки на ньому є заборона відчуження, хоча майно належить йому як спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вважає, що відмова відповідача є необґрунтованою і арешт піддягає скасуванню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, з:впоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5. ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до п.5 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ. Відповідно до ч. 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, у разі смерті боржника та в разі скасування рішення, на підставі якого було видано виконавчий документ, виконавче провадження підлягає закінченню, що передбачено ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», а в разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, що передбачено ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що існування на час розгляду справи арешту на спадкове майно є безпідставним та таким, що порушує право власності позивача як спадкоємця на спадкове майно, так як він не можете прийняти спадщину на яку накладено арешт. Виконавче провадження, в межах якого на майно позивача накладено арешт, повинно бути закінченим. Отже, хоча у державного виконавця відсутня можливість винести в межах цього виконавчого провадження постанову про зняття арешту з майна боржника, суд, відповідно до вимог закону, має таке право. Просить суд зняти арешт з: - квартири №18 яка знаходиться по вул. Мініна і Пожарського в будинку №4 в місті Горлівка Донецької області; - майнових прав засновника приватної науково-виробничої фірми «Центр»», код ЄДРПОУ 23184400 та майна приватної науково-виробничої фірми «Центр», код ЄДРПОУ 23184400; - квартири № 65, яка знаходиться по вул. Постишева в будинку № 83 в .мсті Донецьк Донецької області; - квартири № 26, яка знаходиться по вул. Герцена в будинку № 17 в місті Горлівка Донецької області, належних на праві приватної власності [PERSON], який помер 23 жовтня 2016 року, накладений згідно Постанови серії ВП 52700297 від 29 листопада 2016 року державним виконавцем Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Міністерства юстиції України та виключити із Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження №17701172. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Надав суду Заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.54). Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі Довіреності від 12 липня 2017 року, посвідченої приватним Київського міського нотаріального округу Циганенко, зареєстрованої в Реєстрі № 368, Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 608 від 28 вересня 1994 року (а.с.29, 32), у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання. 26 березня 2018 року надав суду Заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.55). Відповідач - [PERSON] міський Відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився. Надав суду Заяву про розгляд справи без участі їх представника. Позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення (а.с.45). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на спору - [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, не зявилися. Надали суду Заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с.52-53). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] міського Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], [PERSON], про усунення перешкод у здійсненні спадкоємцем права власності на спадкове майно шляхом зняття арешту з майна підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Також пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до\~ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із\~ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на праві приватної власності належало наступне майно: - квартира №18, яка знаходиться по вул. Мініна і Пожарського в будинку №4 в місті Горлівка Донецької області на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 20 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3642. Право власності зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 25 вересня 2007 року (а.с.11-12); - майнові права засновника приватної науково-виробничої фірми «Центр», місцезнаходження юридичної особи: 84500, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Патріса Лумумби, буд. 105, код ЄДРПОУ 23184400 та майна приватної науково-виробничої фірми «Центр», код ЄДРПОУ 23184400, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.13-14); - квартира № 65, яка знаходиться по вул. Постишева в будинку № 83 в місті Донецьк Донецької області. Свідоцтво про право власності 23 липня 2008 року, виданого Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради, яке відповідно з Реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства бюро технічної інвентаризації м. Донецька № 22372854 від 03 квітня 2009 року, реєстраційний номер 24091621 (а.с.10); - квартира № 26, яка знаходиться по вул. Герцена в будинку № 17 в місті Горлівка Донецької області, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» № 15382587 від 27 липня 2007 року, реєстровий номер 4604140 (а.с.9). 23 жовтня 2016 року, знаходячись у місті Єнакієве Донецької області помер [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-ВЛ № 567293, повторно виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.28). Позивач [PERSON], [INFO] є сином померлого [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] І-НО № 375542, виданого 05 жовтня 1995 року Микитівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Горлівки Донецької області (а.с.27). Як вбачається із Заповіту від 07 вересня 2016 року, складеного [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованого в Реєстрі за № 1339, [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, зокрема: - всю належну йому на праві приватної власності квартиру № 65, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вул. Постишева, будинок № 83 заповів своїй дружині [PERSON], [INFO]; - всю належну йому на праві приватної власності квартиру № 18, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Горлівка, вулиця Мініна і Пожарського, буд. 4 - заповів сину [PERSON], [INFO]; - всю належну йому на праві приватної власності квартиру № 26, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Горлівка, вул. Герцена, буд. 17 заповів матері [PERSON], [INFO]; - всі належні йому майнові права засновника Приватної науково-виробничої фірми «Центр» код ЄДРПОУ 23184400 та майно Приватної науково-виробничої фірми «Центр» - заповів сину [PERSON], [INFO] та [PERSON] в рівних частках кожному (а.с.15-16). Однак, Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 08 червня 2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер 23 жовтня 2016 року на спадкове майно, яке складається з: -квартири №18, яка знаходиться по вул. Мініна і Пожарського в будинку №4 в місті Горлівка Донецької області; -майнових прав засновника приватної науково-виробничої фірми «Центр», код ЄДРПОУ 23184400 та майна приватної науково-виробничої фірми «Центр», код ЄДРПОУ 23184400, у звязку з тим, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 89050095 від 08 червня 2017 року виявлена актуальна інформація про державну реєстрацію обтяження № 17701172 (зареєстрованого в спеціальному розділі ДРРП), згідно якого 29 листопада 2016 року на підставі Постанови про арешт боржника № 52700297, виданої [PERSON] МВДВС ГТУЮ у Донецькій області був накладений арешт на все нерухоме майно, належне [PERSON]. згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 89050529 від 08 червня 2017 року виявлена актуальна інформація про державну реєстрацію обтяження № 6748397 (зареєстрованого в спеціальному розділі ДРРП), згідно якого 21 серпня 2014 року на підставі Рішення про опис майна у податкову заставу № 33, виданої 19 серпня 2014 року Артемівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області, [PERSON] опису майна № 33/05-02-25-11-2, виданого 20 серпня 2014 року Артемівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області була накладена податкова застава, боржником є Приватна науково-виробнича фірма «Центр», код ЄДРПОУ 23184400, засновником якої був [PERSON] (а.с.33-35). 01 липня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено Заочне рішення по справі №233/2161/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задоволено та Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ [PERSON]» заборгованість за кредитним договором № Д582/АА-019.08.2 від 05 травня 2008 року в сумі 2122,06 доларів США та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5398,24 грн., витрати на оголошення про виклик відповідача у друкованих засобах інформації 630,00 грн. (а.с.17-18). На підставі вищевказаного рішення суду було отримано виконавчий лист №233/2161/16-ц від 23 серпня 2016 року та відкрито Виконавче провадження [PERSON] міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Міністерства юстиції України (а.с.31). У зв'язку з виконанням Рішення суду, відповідачем було накладено арешт на все майно боржника відповідно до Постанови ВП №52700297 від 29 листопада 2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24 жовтня 2017 року Заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2016 року в частині задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, понесених витрат по сплаті судового збору та оплати оголошення про виклик відповідача в друкованому засобі масової інформації скасовано (а.с.19-20). Як вбачається з [PERSON] міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вихідним № 14.29-7-7404/27721 від 15 грудня 2017 року, на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження, зареєстроване в АСВП № 52700297 з примусового виконання виконавчого листа - № 233/2161/16-ц від 23 серпня 2016 року, виданий Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Родовід Банк» у сумі 2122,06 доларів США та 305823,15 грн. Державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника відповідно до Постанови ВП № 52700297 від 29 листопада 2016 року (реєстраційний номер обтяження 17701172). В листі зазначено, що згідно ст. 59 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є: -надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, стягнутих з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідні для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; -отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; -наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступнем його зношення, пошкодження; -відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; -отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; -погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; -у інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Зазначають, що враховуючи вищевикладене, зняти арешт з майна боржника не має можливості. 23 жовтня 2016 року, знаходячись у місті Єнакієве Донецької області помер [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-ВЛ № 567293, повторно виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.28). На теперішній час наявний арешт майна позивача створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, так як [PERSON] не має можливості отримати Свідоцтво про право власності на це майно доки на ньому є заборона відчуження, хоча майно належить йому як спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], який помер 23 жовтня 2016 року, відповідно Заповіту від 07 вересня 2016 року, складеного [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованого в Реєстрі за № 1339. Однак, позивач [PERSON] на теперішній час позбавлений можливості отримати Свідоцтво про право власності на спадкова майно у звязку з тим, що відповідно Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2016 року на все майно спадкодавця було накладено арешт Постановою Державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] від 29 листопада 2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24 жовтня 2017 року в частині задоволення позову ПАТ «[PERSON] банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним Договором, понесених витрат по сплаті судового збору та оплати оголошення про виклик відповідача у друкованому засобі масової інформації, було скасовано. Провадження у справі за позовом ПАТ «[PERSON] банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було закрито. У звязку з тим, що 23 жовтня 2016 року [PERSON] помер, зняти арешт з майна можливо лише на підставі Рішення суду, про що вказано [PERSON] міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вих. № 14.29-7-7404/27721 від 15 грудня 2017 року. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що на теперішній час Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2016 року скасовано Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24 жовтня 2017 року в частині задоволення позову ПАТ «[PERSON] банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним Договором, понесених витрат по сплаті судового збору та оплати оголошення про виклик відповідача у друкованому засобі масової інформації, провадження у справі за позовом ПАТ «[PERSON] банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було закрито, однак зняти арешт зі спадкового майна можливо лише на підставі Рішення суду, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] міського Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], [PERSON], про усунення перешкод у здійсненні спадкоємцем права власності на спадкове майно шляхом зняття арешту з майна, є законними та обгрунтованими, у звязку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,\~\~

Outcome: approved