Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом в якому зазначив , що з 23 березня 1991 року він працював на посаді Генерального директора ЗАТ « Територіальне міжгалузеве обєднання « Запоріжжя» на підставі безстрокового трудового договору. 14 квітня 2004 року з ним був укладений контракт про роботу на посаді Генерального директора ЗАТ ТМО « Запоріжжя» з дати укладення контракту по 14 квітня 2009 року. Відповідно до наказу ЗАТ ТМО « Запоріжжя» від 14 квітня 2009 року № 24-к/1 трудовий договір з ним був припинений на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України. По завершенню дії контракту 14 квітня 2009 року з ним розрахунок проведений не був, як того вимагає ст.. 116 КЗпП України, однак в цей день він знаходився на роботі. Про нараховані суми, належні йому при звільненні, власник або уповноважений ним орган йому не повідомив. Листом від 23 червня 2014 року за № 1/58 за підписом директора ПАТ «Територіальне міжгалузеве обєднання « Запоріжжя» нова назва підприємства, йому було повідомлено, що на час його звільнення були нараховані: заробітна плата за період з 1 по 14 квітня 2009 року у сумі 2953,71 грн ; надбавка 1476,86 грн; компенсація за невикористану відпустку у сумі 43230,78 грн. За твердженням директора підприємства розрахунок проведений зі мною по частках в період з 14 квітня по 01 серпня 2009 року шляхом виплати коштів через касу підприємства. І на теперішній час заборгованості по виплаті розрахункових коштів при звільненні підприємство перед ним не має. Вважає, що твердження не відповідає дійсності і не підтверджено відповідними бухгалтерськими документами. Станом на 14 квітня 2009 року кількість невикористаних ним днів щорічної відпустки за період роботи у ЗАТ « Територіальне міжгалузеве обєднання « Запоріжжя» складала 340 днів. Це підтверджується довідкою ЗАТ « ТМО « Запоріжжя». Відповідно сума грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки повинна була складати 107283,6 грн. ( 340 днів помножені на 315,54 грн. середньої заробітної плати для оплати за один день щорічної відпустки). Просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства « Територіальне міжгалузеве обєднання « Запоріжжя»на його користь заробітну плату за період з 1 по 14 квітня 2009 року у сумі 2953,71 грн. та надбавку за півень кваліфікації у сумі 1476,86 грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за час роботи у відповідача в сумі 107283,6 грн, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 квітня 2009 року по день постановлення рішення у справі. Надалі Позивач подав заяву про зміну розміру позовних вимог у звязку з тим, що до матеріалів справи були долучені платіжні відомості та видаткові касові ордери щодо отримання ним від ТМО « Запоріжжя» грошових сум у період з 01 квітня по 20 липня 2009 року. Він не визнає ці виплати , як розрахунок при звільненні , але бажає врахувати суми цих виплат у своїх позовних вимогах і скорегувати суму заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку. Вказує, що станом на 14 квітня 2009 року кількість невикористаних ним днів щорічної відпустки за період роботи у Закритому акціонерному товаристві « Територіальне міжгалузеве обєднання « Запоріжжя» складала не 136 днів з якох йому була нарахована підприємством компенсація у сумі 43230,78 грн, а 340 днів , це підтверджується довідкою. Вважає, що при розрахунку у звязку зі звільненням 14 квітня 2009 року йому належало до виплати 72699 грн.77 коп. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заробітну пралу за період з 1 по 14 квітня 2009 року, надбавку за рівень кваліфікації, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за час роботи у відповідача в загальній сумі 72699 грн.77 коп. у звязку з закінчення строку дії контракту від 14 квітня 2004 року і звільненням та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 квітня 2009 року по день постановлення рішення суду. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представники відповідача проти позову заперечує, суду пояснили, що всі виплати позивачу буди здійснення . Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що відповідно трудової книжці АТ-ІІ № 71375334 позивач [PERSON] з 22 березня 1991 року працював на посаді Генерального директора ЗАТ « Територіальне міжгалузеве обєднання « Запоріжжя» на підставі відповідно приказу № 21/к від 22.03.1991 року. 14 квітня 2004 року з [PERSON] був укладений контракт про роботу на посаді Генерального директора ЗАТ ТМО « Запоріжжя» з дати укладення контракту по 14 квітня 2009 року. Відповідно до наказу ЗАТ ТМО « Запоріжжя» від 14 квітня 2009 року № 24-к/1 трудовий договір з [PERSON] був припинений на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України з виплатою компенсації за невикористану відпустку з 1999 року -136 календарних днів. Відповідно до наказу про звільнення №24-к/1 від 14.04.2009 року, Позивачу нараховано компенсацію за невикористану відпустку за 136 календарних днів. Із зазначеним наказом Позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис на наказі, та підписаний посадовими особами підприємства: в.о. генерального директора [PERSON] (що була призначена на посаду в.о. генерального директора ЗАТ ТМО «Запоріжжя» наказом №24-к від 14.04.2009р ), та помічником генерального директора [PERSON] Довідку про те що численність невикористаної щорічної відпустки складає 340 днів суд не приймає до уваги, тому що з довідки неможливо встановити коли вона була видана. Ніяких реквізитів, дати її складання не зазначено, також не зазначено станом на яку саме дату склалася кількість 340 днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до заяви від 14.04.2009 року, Позивач, власноруч, на імя в.о. генерального директора [PERSON] написав заяву щодо розстрочення виплат йому розрахункових із врахуванням компенсації за невикористану відпустку, частками у період з 14.04.2009 року по 01.08.2009 року . Відповідно довідки про нарахування та утримання виплат Позивачу за період з 01.04.2009 року по 31.07.2009 року Позивачу начислено 47781,35 грн при цьому утримано 23\~287, 11 грн. Позивачу була виплачена сума у розмірі 24\~862,30 грн. Виплата зазначеної суми підтверджується наданими Відповідачем копіями платіжних відомостей та видатковими касовими ордерами, що маються у матеріалах справи з підписами позивача .Зазначені документи також надавались для огляду суду. Відповідно видаткового касового ордеру від 20 липня 2009 року [PERSON] виданий кінцевий розрахунок 6062 грн.30 коп. Позивач підписав видатковий ордер. Таким чином, суд вважає, що відповідач повністю розрахувався з позивачем , крім того це доводиться і підписаним позивачем кінцевим розрахунком від 20.07.2009 року, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Також, суд , не приймає до уваги пояснення позивача про те , що прикази які він підписував , та заяви які він писав , все це було під психологічним впливом, а також під погрозами, тому, що суду не надані докази того що з приводу погроз позивач звертався в правоохоронні органи .

Outcome: dismissed