Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу від 01.06.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1127, укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в частині визначення покупцем 12 квартири [ADDRESS] [PERSON]. Визнати [PERSON] покупцем 12 частини квартири [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 01.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] 01.06.2004 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1127, укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Визнати за [PERSON] право спільної власності на частку в розмірі 12 у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 18.05.2004 року між ним та [PERSON] було укладеного договір доручення. За умовами вказаного договору [PERSON] зобов'язався вчинити від імені та за його рахунок правочин з придбання об'єкту нерухомого майна, а саме 12 квартири [ADDRESS], шляхом укладення з продавцями майна відповідної угоди. Вказує, що у 2013 року він дізнався, що у 2004 році операція по купівлі 12 квартири відбулась, а право власності на відповідну частину кватири було оформлене на [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, оскільки батьки померлого не подали заяву про прийняття спадщини, то спадкоємцями, що належать до першої черги спадкування є його дочка [PERSON] та дружина, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини [PERSON] Отже, малолітня [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину та у зв'язку з відсутністю інших спадкоємців першої черги спадкування є власниками всього спадкового майна померлого [PERSON], зокрема і 12 квартири [ADDRESS]. При цьому, визнання права власності на 12 квартири не погіршує майновий стан малолітньої [PERSON], оскільки остання набула право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 47,5 кв.м., що підтверджується рішенням Рівненського міського суду від 23.01.2014 року та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Зважаючи, що [PERSON] за спірним договором набув право власності на частину нерухомого майна 12 квартири, то договір купівлі-продажу від 01.06.2004 року підлягає визнанню недійсним в частині визначення покупцем 12 квартири [ADDRESS] [PERSON] Зазначив, що співвласник квартири [ADDRESS] [PERSON], яка відповідно до ст. 362 Цивільного кодексу України має переважне право перед іншими особами на купівлю частки квартири, не заперечує проти визнання недійсним договору купівлі-продажу від 01.06.2004 року в частині визначення покупцем 12 квартири [ADDRESS] [PERSON]; проти визнання його покупцем 12 частини квартири [ADDRESS] та визнання ним права спільної власності на частку в розмірі 12 у вищевказаній квартирі. Позивач в судове засідання не з»явився, до початку судового засідання подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, до початку судового засідання подали до суду заяву в якій вказали, що позовні вимоги визнають, просять справу розглядати без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Як встановлено судом, що 18.05.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір доручення, за умовами якого [PERSON] зобов'язався вчинити від імені та за рахунок [PERSON] правочин з придбання об'єкту нерухомого майна, а саме 12 квартири [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу від 01.06.2004 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали [PERSON], та [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3741392 від 02.06.2004 року вбачається, що квартиру [ADDRESS] на лежить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Згідно ч. 1ст. 1003 ЦК України передбачено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Відповідно до ч. 1 ст. 1004 Цивільного кодексу України, повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Таким чином, правочин по купівлі ? частки вказаної квартири вчинений від імені та за рахунок [PERSON], тому право власності на зазначене нерухоме майно належить останньому. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ч. З, 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. 2-4 ст. 1273 цього Кодексу. З огляду на викладене суд вражає, що малолітня [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину та у зв'язку з відсутністю інших спадкоємців першої черги спадкування є власниками всього спадкового майна померлого [PERSON], зокрема ? квартири [ADDRESS]. Суд приходить до висновку так, як [PERSON] за спірним договором набув право власності на частину нерухомого майна, а саме ? частки квартири, то договір купівлі-продажу від 01.06.2004 року підлягає визнанню недійсним в частині визначення покупцем [PERSON] Згідно нотаріально посвідченої заяви №1109, [PERSON] як співвласник квартири [ADDRESS] не заперечує проти визнання недійсним договору купівлі-продажу від 01.06.2004 року в частині визнання покупцем ? частки вищезазначеної квартири [PERSON], не заперечує проти визнання [PERSON] покупцем ? частки квартири [ADDRESS] та визнання за [PERSON] права спільної сумісної власності не частку в розмірі ? спірної квартири. На підставі викладеного,ст.ст. 1003,1004, 1268 ЦК України,

Outcome: approved