Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] заявив позов до [PERSON] про усунення від права на спадкування. Вказав, що [INFO] в м. Ямпіль Вінницької області помер його батько [PERSON], який постійно проживав [ADDRESS]. Зазначив, що після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Позивач зазначає, що за життя батько склав заповіт, яким заповів усе своє майно йому. Зазначив, що він постійно проживав разом з батьком та у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також вказав, що окрім нього до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась відповідач по справі, яка є донькою спадкодавця, але разом із покійним батьком не проживала і взагалі знаходилась за межами України. Позивач зазначив, що у 2010 році батько тяжко захворів, потребував постійного догляду та матеріальної допомоги. Він повідомив сестру про хворобу батька та просив допомоги у неї, неодноразово телефонував та пояснював, що потрібні для батька дорогі ліки та забезпечити спеціальне харчування. Проте відповідач не бажала надавати допомогу батькові, не зважала на його похилий вік та важкий стан. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд винести рішення, яким усунути [PERSON] від права на спадкування. Позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що він доглядав батька більше як півтора року, а сестра за ці роки ні разу не зателефонувала, не поцікавилася здоров'ям батька. Кошти на лікування батька не надсилала. Вказав, що навіть на похорон батька не приїхала. Зазначив, що його сестра проживає в трьохкімнатній квартирі, яку батько за життя подарував її у м. Архангельськ. Вказав, що у зв'язку із доглядом за батьком він вимушений був залишити свою роботу. Відповідач матеріально забезпечена і могла надавати допомогу батькові. Також пояснив, що коли батько був живий, вона приїздила один раз у три роки. Після смерті батька одразу звернулася до нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини. Зазначив, що за час хвороби батька він двічі телефонував відповідачу та просив у неї гроші, але яку саме суму не вказав, просив надати коштів скільки зможе. Однак, відповідач казала, що в неї не має можливості надати кошти чи приїхати, причину не називала. Також позивач пояснив, що він разом зі своєю дружиною забезпечували батька всім необхідним, купували дорогі ліки, дружина як медпрацівник надавала медичну допомогу батькові. У зв'язку із понесеними витратами на утримання та догляд батька, вони із дружиною вимушені були себе у чомусь обмежувати. Просив задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] позов підтримала. Зазначила, що позивач надавав хворому батькові допомогу. Відповідач мала змогу допомогти, але цього не робила. Вказала, що позивач постійно спілкувався з сестрою по телефону, розповідав про хворобу батька, який був лежачим та потребував постійного стороннього догляду, однак, відповідач відмовлялася надавати будь-яку допомогу. З боку відповідача за життя батька нічого не було зроблено для виконання обов'язку утримувати своїх батьків. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України, про що у справі є повідомлення про вручення їй поштового відправлення рекомендованим листом за місцем її проживання. На адресу суду надійшли письмові заперечення відповідача, в яких вона зазначає про неможливість прибуття в судове засідання та заперечує проти позову [PERSON] посилаючись на його безпідставність. Відповідач зазначає, що за життя батька вона надавала йому допомогу. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що позивач є її сусідом. Вказала, що батько позивача [PERSON] зліг, і не міг ходити. Весь час позивач доглядав його. Пояснила, що [PERSON] звільнився з роботи, аби доглядати хворого батька. Вказала, що дочки [PERSON] на похороні не було. Також зазначила, що не чула, щоб [PERSON] просив у сестри гроші на лікування батька, всі необхідні речі для батька купував позивач разом зі своєю дружиною. Вказала, що їй не відомо, чи звертався за допомогою позивач до сестри. Під час хвороби батька позивач постійно проживав біля нього. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона є сусідкою позивача. Пояснила, що часто, коли [PERSON] був лежачий, позивач викликав її як медпрацівника, аби надати медичну допомогу батькові позивача. Також пояснила, що позивач розказував їй, що він телефонував до відповідача, аби вона приїхала до батька, однак, вона постійно находила причину, щоб не приїжджати. Вказала, що покійний батько позивача хворів і потребував постійного стороннього догляду. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона є сусідкою позивача. Пояснила, що відповідач із м.Ямпіль виїхала дуже давно. Позивач весь час допомагав батькові разом зі своєю дружиною. Коли захворів батько позивач доглядав його. Також пояснила, що відповідач казала, що вона не має часу приїхати до батька і не має за що. Пояснила, що зі слів дружини позивача та покійного [PERSON] їй відомо те, що позивач телефонував сестрі та повідомив про те, що батько хворий. Однак, вона сказала, що не має часу та не має за що приїхати. На похорон батька відповідач не приїхала. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії свідоцтва про смерть, виданого 10.07.2012 року встановлено, що [INFO] в м. Ямпіль Вінницької області помер [PERSON]. Із копії довідки, виданої Ямпільською амбулаторією від 03.07.2014 року встановлено, що [PERSON] останні п'ять місяців перед смертю хворий був лежачий, постійно отримував амбулаторне лікування, весь час біля нього були син з невісткою, які надавали йому належний догляд. Із копії довідки, виданої УПСЗН Ямпільської РДА Вінницької області вих.№01-06/1191 від 05.10.2012 року встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку та йому призначено компенсацію за надання соціальних послуг за престарілим на період з 05.12.2011 року по 10.07.2012 року. Із копії спадкової справи встановлено, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], Ямпільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №353/2012 року, за заявою [PERSON] від 25.08.2012 року, про прийняття спадщини за заповітом. Також у матеріалах спадкової справи є заява від 28 вересня 2012 року [PERSON] про прийняття спадщини за законом, а також копія посвідчення [NUMBER], із якого встановлено, що [PERSON], 1952 року народження, є ветераном праці Архангельської області РФ та їй призначена пенсія по старості в розмірі 1770 руб. 58 коп. Дослідивши докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні цивільні правовідносини з приводу права на спадкування [PERSON] обов'язкової частки у спадщині, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON], який помер [INFO] в м.Ямпіль Вінницької області. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик інших свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України. Оцінюючи усі докази у їх сукупності суд вважає, що обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог про усунення від права на спадкування відповідач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст.1241 ЦК України відповідач [PERSON] як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця має право на обов'язкову частку у спадщині, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] Відповідно до ст.1269 ЦК України відповідач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки подала особисто заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Вказані обставини визнані сторонами та підтверджуються дослідженими письмовими доказами, які є матеріалами спадкової справи. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, заявляючи вимогу про усунення від права спадкування, позивач відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України повинен довести як факт ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім того, позивачу необхідно довести ту обставину, що спадкодавець потебував допомоги від відповідача за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. Лише доведеність усіх цих обставин у їх сукупності дає підставу усунути спадкоємця від права на спадкування. Із пояснень позивача, показань свідків та досліджених письмових доказів встановлено, що спадкодавець [PERSON] через тяжку хворобу та похилий вік був у безпорадному стані. Однак, суд вважає недоведеними обставини, на які посилається позивач, що відповідач ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві та що спадкодавець потребував такої допомоги від відповідача за умови отримання її від інших осіб. Із пояснень позивача та показань свідків встановлено, що позивач за час хвороби батька двічі звертався до відповідача із проханнями приїхати до батька та допомогти коштами, і відповідач відмовляла у цих проханнях посилаючись на неможливість приїзду та відсутність коштів. Відмова відповідача від надання допомоги спадкодавцеві за вказаних нею причин не свідчить про умисне її ухилення від надання допомоги. Доводи позивача про те, що відповідач мала можливість допомогти коштами хворому батькові, є лише його припущенням, не підтвердженим жодним доказом, позивач не довів, що відповідач за життя батька мала матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. Суд вважає недоведеною й ту обставину, що спадкодавець [PERSON] потребував допомоги від відповідача за умови отримання її від інших осіб, а саме - від позивача та його дружини. Із пояснень позивача та показань допитаних свідків судом встановлено, що позивач разом зі своєю дружиною повністю забезпечували спадкодавця всім необхідним, надавали медичну допомогу, здійснювали догляд за ним. Тобто, спадкодавець за життя не потребував допомоги від відповідача, оскільки у повному обсязі її отримував від позивача. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими і має підстави для відмови у задоволенні позову. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, суд відповідно до ст.88 ЦПК України не має підстав для присудження позивачу за рахунок відповідача судових витрат, що є підставою для відмови у задоволенні цієї частини позовних вимог. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст. 1224 ч.ч. 5,6, 1241, 1268 ч.1, 1269, 1270 ЦК України.

Outcome: dismissed