Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області в інтересах неповнолітньої [PERSON] до Верхньодніпровської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що 8 квітня 2016 року померла мати [PERSON] [PERSON]. Після її смерті єдиною спадкоємицею є її неповнолітня донька [PERSON] 11 жовтня 2016 року позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 29 липня 1999 року. Разом з тим у договорі купівлі-продажу покупцем квартири зазначено помилково [PERSON], тоді як у свідоцтві про смерть її імя зазначено як [PERSON]. У звязку з розбіжностями в цих документах нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд визнати право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]. В судовому засіданні законний представник неповнолітньої [PERSON], [PERSON], позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимог з підстав, зазначених у позові. суду пояснив, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, на момент смерті вона проживала лише з донькою. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Верхньодніпровського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення законного представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 8 квітня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). Після її смерті до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину через законного представника звернулася її неповнолітня донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Проте постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що документи на спадкове майно спадкодавця, [PERSON], містять розбіжності, про що було винесено відповідну постанову від 11 жовтня 2016 року (а.с.21). Встановлено, що за життя, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29 липня 1999 року придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Проте у свідоцтві про смерть її імя зазначено як «Анна». Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових право на нерухоме майно станом на 7 грудня 2016 року право власності на квартиру [ADDRESS] не за ким не зареєстровано, заборон відчуження не зареєстровано (а.с.45). З матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] видно, що із заявою про прийняття спадщини звернулася лише донька померлої [PERSON] (а.с.58). Згідно з інформаційною довідкою із спадкового реєстру станом на 12 серпня 2016 року заповіти та спадкові договори від імені [PERSON] не зареєстровано (а.с.61). відповідно до довідки про склад сімї на момент смерті [PERSON] проживала разом із донькою [PERSON] (а.с.20). Непрацездатних, неповнолітніх, недієздатних спадкоємців, або ж спадкоємців, цивільна дієздатність яких обмежена, після смерті [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що на день смерті [PERSON] мала у власності нерухоме майно, яке набула на підставах не заборонених законом, а саме на підставі договору купівлі-продажу, [PERSON] прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, то до позивача перейшло право власності на це нерухоме майно, проте її право не визнається, а тому заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved