Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 лютого 2014 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, реєстрацію якого проведено в Острожецькій сільській раді Млинівського району Рівненської області, актовий запис № 1, де було видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . При реєстрації шлюбу дружина змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] », обравши його прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу в них є дочка [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, так-як у них різні погляди на життя. Дружина допускала факти подружньої невірності, вела спосіб життя, який суперечить нормам нормального подружнього життя, з чим змиритися позивач не може і не хоче. Названі обставини призвели до фактичного розпаду сім`ї, внаслідок чого він вимушений разом із дитиною проживати окремо. Доглядає, утримує та виховує дочку самостійно. Подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливе, а збереження шлюбу суперечить його інтересам і інтересам їхньої малолітньої дитини. Фактично вони разом не проживають протягом останніх п`яти років. Відповідач проживає без реєстрації у своїх батьків в селі Залав`я Млинівського району Рівненської області. Будь-яких стосунків з дитиною відповідач не підтримує, її забезпеченням, участі у вихованні та підготовці до самостійного життя дитини не приймає. Інших утриманців немає, а тому в змозі та повинна сплачувати аліменти. Просить суд шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 28 лютого 2014 року Острожецькою сільською радою Млинівського району Рівненської області, актовий запис за № 1, розірвати. Стягувати з [PERSON] , на його користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. 05 березня 2020 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області відкрито провадження у даній цивільній справі. 03 червня 2020 року Млинівський районний суд Рівненської області ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник позивача - адвокат Панчина П.Є. подавав до суду заяви (а.с. 26, 28, 30, 32) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена (а.с. 31), про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань, відзиву не подавала. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28.02.2014 року Острожецькою сільською радою Млинівського району Рівненської області (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.03.2014 року виконавчим комітетом Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області (а.с. 10). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Млинівською селищною радою № 150 від 17.02.2020 року, [PERSON] , [INFO] , проживає разом із [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). [PERSON] згідно довідки, виданої Млинівською селищною радою № 22 від 27.02.2020 року, зареєстрована в [ADDRESS] , за місцем реєстрації не проживає, місце її перебування не відоме (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони заходів до примирення не вживають, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Із викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів, то суд виходить з наступного. Згідно ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років, з 1 січня 2020 року у розмірі - 2218 гривень. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач просить стягувати з відповідача мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку про задоволення таких позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Тому з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 840 грн. 80 коп. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved