Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третіх осіб: Більшівцівської селищної ради Галицького району, Івано-Франківської області, Відділу Держземагенства у Галицькому районі Івано-Франківської області та просить суд: · визнати недійсним та скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №166519, виданий [PERSON] на підставі рішення Більшівцівської селищної ради від 18 жовтня 2007 року, 7 сесії 5 скликання та скасувати держану реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 2621255300:01:001:0540; · визнати недійсним та скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №846187, виданий [PERSON] на підставі рішення Більшівцівської селищної ради від 18 жовтня 2007 року, 7 сесії 5 скликання та скасувати держану реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 2621255300:01:001:0540; В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач [PERSON] є його сусідом проживає за адресою: [INFO] 03 березня 2008 року відповідачу [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку. Згадана земельна ділянка за адресою: вул. Церковна, 3а/1, смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., площею 0,0471 га передана у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Більшівцівської селищної ради від 18 жовтня 2007 року, 7 сесії 5 скликання. В 2007 році його мати [PERSON] зверталась до Більшівцівської селищної ради з заявою про надання у приватну власність земельної ділянки площею 0,0475 га для обслуговування та будівництва житлового будинку, яким користується позивач та що знаходиться за адресою: вул. Церковна, 3а/2, смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. 18 жовтня 2007 року рішенням Більшівцівської селищної ради від 18 жовтня 2007 року, 7 сесії 5 скликання передано у власність земельну ділянку 0,0475 га. Після смерті матері, яка померла 27 березня 2014 року, при оформленні спадщини виявив, що площа закріпленої за їх будинком земельної ділянки не відповідає параметрам, визначеним в Державному акті. Зокрема, у фактичному використанні родини [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0.0480 га, при тому, що у власність передано 0.0471 га. У власність родини [PERSON] передано 0,0475 га, однак у фактичному використанні перебуває 0,0470 га. Комісією з представників Більшівцівської селищної ради Галицького району, Івано-Франківської області при проведенні в 2014 році обмірів встановлено невідповідність земельних ділянок, які фактично використовуються, зазначеному в державних актах. Зазначає, що на час виготовлення оспорюваних держаних актів він та його дружина [PERSON] перебували за межами України та не погоджували спільних меж. Вважає рішення Більшівцівської селищної ради про передачу у власність земельних ділянок правильними, а оспорювані державні акти такими, що не відповідають рішенням. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали. Надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Позивач додатково пояснив, що окрім невідповідності фактичного використання земельних ділянок визначеним в оспорюваних державних актах він також не погоджується з визначеною в оспорюваних державних актах конфігурацією земельних ділянках. Будинок в якому проживає він та всі відповідачі за адресою: вул. Церковна, 3а, смт. Більшівці, Галицького р-ну Івано-Франківської обл. фактично складається з двох частин розділених по вертикалі несучою стіною. В одній частині проживає він з родиною, в іншій родина [PERSON]. Земельна ділянка виділена родині [PERSON] заходить на його стіну, що в свою чергу унеможливлює обслуговування частини будинку. Межа земельної ділянки проходить не по межі спільної несучої стіни, що розділяє їхні квартири. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, скерували заяви про визнання позову та про розгляд такого у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Представник відповідача [PERSON] позов заперечив. Зазначив, що оспорювані державні акти про право власності на землю слід вважати законними, оскільки такі є відповідними прийнятим рішенням селищної ради. Рішення селищної ради про передачу у власність родині [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок позивачем не оспорюються і останній вважає такі законними про що зазначив в позовній заяві. Межі земельної ділянки родини [PERSON] є відповідними зазначеному в оспорюваному акті. Просив застосувати до вимог строки позовної давності та відмовити в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявились, жодних заяв щодо руху справи, заперечень на позов на адресу суду не скерували. Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Галицькому районі Івано-Франківської області позов заперечив. Зазначив, що з метою приведення меж земельних ділянок у відповідності до технічної документації слід реалізувати процедуру відновлення меж. Зазначені в позові обставини не можуть бути підставою для скасування державних актів. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, їх представників, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановлює наступні факти, події та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири № 1 в цьому ж будинку. Будинок є двоповерховим, входи в квартири є окремими та вхід здійснюються з вулиці. Відсутні місця спільного користування, квартири розділені по вертикалі. Дані обставини визнаються сторонами. Відповідно до п. а ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Рішеннями Більшівцівської селищної ради від 18 жовтня 2007 року, 7 сесії 5 скликання після складення та погодження проекту з землеустрою щодо відведення земельної ділянки передано: · у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельну ділянку для обслуговування житлового будинку за адресою: вул. Церковна, 3а/1, смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., площею 0,0471 га; · у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельну ділянку для обслуговування житлового будинку за адресою: вул. Церковна, 3а/2, смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., площею 0,0475 га; На підставі зазначених рішень: - 03 вересня 2008 року видано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 166519 площею 0.471 га; - 20 березня 2008 року видано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 846187 площею 0.475 га; Комісією з числа представників Більшівцівської селищної ради 10 червня 2014 року проведено обстеження земельних ділянок родини [PERSON] та [PERSON] та встановлено, що не всі розміри, що вказані в державному акті співпадають з тими, що є по факту на даний час. Верховним Судом України в постанові від 4 червня 2014 року (справа N 6-46цс14) наведено правову позицію, за якою, відповідно до статті 126 (в редакції, чинній до 05.03.2009 року), статей 152, 155 ЗК України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце уразі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Наведені у позовній заяві обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а саме: непогодження меж, неспівпадіння меж земельної ділянки з спільної несучою стіною, що розділяє квартири сімї [PERSON] та [PERSON], не можуть бути підставою визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку при розгляді даної вимоги як самостійного способу поновлення порушених прав без оскарження рішення органу місцевого самоврядування на підставі якого видані оспорювані акти. Окрім цього дані обставини не підтверджені належними доказами. Сторонами не подано та судом не здобуто доказів порушенням вимог закону при видачі актів, невідповідність актів рішенням органу місцевого самоврядування, на підставі яких такі були видані та за наявності яких визнання недійсним та скасування державних актів про право власності на землю є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Щодо доводів позивача про використання родиною [PERSON] частини переданої у власність його родині земельної ділянки, то дана обставина також не може бути підставою визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку та й підставою скасування рішення органу місцевого самоврядування на підставі якого видані оспорювані акти. За наявності даної обставини особа вправі вимагати усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та захистити своє право в судовому порядку в спосіб предявлення індикаційного позову. В судовому засіданні обговорювалось питання законності передачі у власність позивачу та відповідачам земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку за умови віднесення будинку № 3а по вул. Церковна, в смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. до числа багатоквартирних, враховуючи положення ст. 42 ЗК України. Оцінюючи критично дані обґрунтування суд виходить з наступного. Як зазначалось вище, позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири № 1 в цьому ж будинку. Будинок є двоповерховим, входи в квартири є окремими та здійснюються з вулиці, відсутні місця спільного користування, квартири розділені по вертикалі, дані обставини визнаються сторонами. Відповідно до ст. 42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Відповідно до п. 2.1.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року N 127, Багатоквартирний житловий будинок - житловий будинок, до складу якого входить більше ніж одна квартира. Державним класифікатором будівель та споруд, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 р. № 507 визначено, що до будинків одноквартирних віднесено відокремлені житлові будинки садибного типу (міські, позаміські, сільські), вілли, дачі, будинки для персоналу лісового господарства, літні будинки для тимчасового проживання, садові будинки тощо. Цей клас включає також спарені або зблоковані будинки з окремими квартирами, що мають свій власний вхід з вулиці. Враховуючи характеристики будинку № 3а по вул. Церковна в смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., такий не слід відносити до класу багатоквартирних, оскільки такий є спареним будинком з окремими квартирами, що мають свій власний вхід з вулиці, що не перешкоджає власникам окремих квартир набути у власність земельні ділянки, які перебувають у їх користуванні. Визнання позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] порушує права інших осіб, спрямоване не на захист порушених прав, а на припинення конституційних прав (права приватної власності), відтак в задоволенні такого слід відмовити повністю з підстав наведених вище. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed