Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], треті особи - сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України Новомосковського МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області, служба у справах дітей про витребування майна з чужого незаконного володіння, захист права власності, шляхом вселення та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 23 липня 1997 року [PERSON] належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] 21 січня 1999 року [PERSON] відповідно до вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області було визнано винним та засуджено до 10 років позбавлення волі. 06 жовтня 2006 року [PERSON] було звільнено з місць позбавлення волі. В період відбування покарання [PERSON] стало відомо, що у його будинку проживають невідомі люди, будинок було декілька разів продано, а договори купівлі-продажу були засвідчені на товарній біржі. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 18.05.2012 року в задоволенні позову [PERSON] про визнання вищезазначених договорів дійсними відмовлено. Згідно Витягу з реєстру прав власності, він є власником спірного будинку. На даний момент він та його неповнолітній син зареєстровані у спірному будинку. Однак, відповідач добровільне не звільняє будинок, чим порушує права позивача щодо користування своєю власністю, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, просили суд задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, будучи повідомленою належним чином, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Представник сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України Новомосковського МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, надавши заяву, якою просив розглянути справу у свою відсутність (а.с.22, 51, 71, 74). Представник служби у справах дітей в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, надавши заяву, якою просив розглянути справу у свою відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позов (а.с.23, 170). У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно договору купівлі-продажу від 23 липня 1997 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). 21 січня 1999 року [PERSON] відповідно до вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області було визнано винним та засуджено до 10 років позбавлення волі (а.с.129-138). 06 жовтня 2006 року [PERSON] було звільнено з місць позбавлення волі (а.с.16). Рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 26.01.2011 року [PERSON], як власнику житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], узаконено самочинно збудовані споруди (а.с.14). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2012 року, яке набрало чинності у встановленому законом порядку 15 січня 2013 року встановлено, що 22.12.1998 року між [PERSON], як подавцем, та [PERSON], як покупцем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], який було зареєстровано на Товарній біржі «Новомосковська». Крім того, з даного договору вбачається, що будинок належить [PERSON] на підставі договорукупівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], від 12.09.2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], який також було зареєстровано на Товарній біржі «Новомосковська». Виходячи з інвентаризаційної справи, дані договори в БТІ не реєструвалися. Крім того, як вбачається з довідки Держдепартаменту України з питань виконання покарань, [PERSON] в період 08.09.1998 року по 06.10.2006 року відбував покарання в місцях позбавлення волі, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про те, що [PERSON] не міг укласти договір купівлі-продажу з [PERSON] 12.09.1998 року, а отже волевиявлення [PERSON] на продаж будинку відсутнє, що унеможливлює визнання дійсним договору купівлі-продажу від 12.09.1998 року (а.с.44-45, 69-70). Дані обставини в порядку ст.61 ЦПК України не підлягають доведенню. Зазначеним рішенням в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсними договорів купівлі-продажу відмовлено. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що на даний момент власникомжитлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], є [PERSON]. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: зміна правовідношення; припинення правовідношення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень. Згідно з 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частина 3ст. 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень ст.317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до положеньст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Судом встановлено, що [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у користуванні належним йому на праві приватної власності будинком,розташованим за адресою:[ADDRESS] Цей факт підтверджується, зокрема, тим, що [PERSON] звернулась до правоохоронних органів із заявою про чинення [PERSON] шахрайських дій щодо заволодіння спірним будинком (а.с.81). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, а саме в частині витребування з чужого незаконного володіння домоволодіння, розташованого за адресою:[ADDRESS], захисту права власності [PERSON] на зазначене домоволодіння, шляхом виселення з нього [PERSON] та вселення в зазначений будинок[PERSON] та його неповнолітнього сина [PERSON] Щодо зняття з реєстрації [PERSON], то в цій частині, суд в вважає за необхідне відмовити, оскільки суду не надано доказів того, що остання зареєстрована у спірному домоволодіння. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial