Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він передав відповідачу грошові кошти в сумі 21550 грн. за оформлення документів на передачу в оренду земельних ділянок під установку кіосків. Відповідач свої зобов`язання не виконала та розпорядилась грошовими коштами на власний розсуд. Такі її дії були кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України.\~ Згідно з ухвалою від 01.11.2019 року по справі №428/10751/17 [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Протиправними діями відповідач спричинила йому матеріальну шкоду в сумі 21550 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. Відповідач ухиляється від відшкодування шкоди, що призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків, неможливості реалізувати свої потреби та плани, змусило звертатись до правоохоронних органів та до суду за захистом своїх прав. Негативні емоції погано впливають на його спокій та душевну рівновагу і потребують додаткових зусиль для організації свого життя. Просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну та моральну шкоду\~ в розмірі 21550 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 01.11.2019 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області постановлено ухвалу, згідно з якою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №12012030370000387 у відношенні [PERSON] за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, закрито. З зазначеної ухвали вбачається, що 28.05.2008 року об 11 год. в приміщенні офісу, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Радянський, буд. 55, [PERSON] , діючи умисно, з корисних мотивів, з метою заволодіння майном потерпілого [PERSON] (грошовими коштами останнього) шляхом обману, який виразився в тому, що [PERSON] достовірно знаючи про діючий виключно через аукціон порядок передачі земельних ділянок, які знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Сєвєродонецька в оренду, тобто неможливість виконати свої зобов`язання, але замовчуючи зазначений факт перед потерпілим [PERSON] уклала, як фізична особа-підприємець, з потерпілим [PERSON] договір про надання послуг з оформлення документів на передачу земельних ділянок, які знаходяться у комунальної власності територіальної громади міста Сєвєродонецька, під установку кіосків для реалізації квітів та отримала від [PERSON] за оформлення документів на передачу чотирьох земельних ділянок в оренду грошові кошти у сумі 16 500 грн. та 5 050 грн., відповідно, а всього на загальну суму 21 550 грн. При цьому свої зобов`язання за договором виконувати не збиралась та розпорядилась отриманими грошовими коштами на свій розсуд. В результаті злочинних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 21 550 грн. Дії [PERSON] кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено. Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частинами 1, 3 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди та вважає, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 21550 грн. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд відзначає наступне. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено належними та достатніми доказами, що відповідач вчинила неправомірні дії відносно позивача [PERSON] , що відповідно до п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України має наслідком відшкодування моральної шкоди. Суд вважає обґрунтованими доводи позивача, щодо спричинення йому моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій [PERSON] . Зазначені неправомірні дії відповідача дійсно призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача, неможливості реалізувати свої потреби та плани, змусило звертатись до правоохоронних органів та до суду за захистом своїх прав та потребують додаткових зусиль для організації свого життя. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 10000 грн. і вважає, що відшкодування моральної шкоди в зазначеному розмірі є розумним та справедливим з урахуванням тривалості негативних вимушених змін у житті позивача, які виникли внаслідок протиправних дій відповідача. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн. за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди та\~ на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Outcome: approved