Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про визнання недійсним державного акту на землю, серія ЛВ №081950 від 15.05.2010року, виданого [PERSON] на земельну ділянку по вул. Львівська, 73-а в м. Золочеві Львівської області. В обґрунтування позову покликається на те, що йому належить 3/5 житлового будинку, розташованого в м. Золочеві по вул. Шевченка, 73 «А» Львівської області на підставі реєстраційного посвідчення від 25.12.2000р. Зазначає, що у жовтні 2015 року під час підготовки документів для оформлення у власність земельної ділянки на якій знаходиться вказана частина житлового будинку, йому стало відомо, що відповідачем під час оформлення спірного державного акту, були допущені порушення законодавства, зокрема земельна ділянка на яку виданий державний акт відповідача проходить на відрізку «В»-«Г» по частині будинку, що належить на праві власності позивачу. Вказує на те, що вказані обставини видно з плану топографічного знімання складеного ПП «Геопроект-М» по фактичному користуванню на даний час та вказаний факт підтвердився комісією Золочівської міської ради шляхом складення акту від 29.09.2015р. Відповідач подав до суду клопотання про застосування строків давності та копію технічної документації щодо видачі спірного державного акту. Зі змісту клопотання відповідач зазначає, що технічна документація по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку в м. Золочеві по вул. Шевченка, 73-а Львівської області складалася в 2003році на підставі рішень Золочівської міської ради №71 від 12.12.2002р. та №287 від 16.09.2003р. Звертає увагу на те, що позивач підписав акт обстеження та погодження меж від 08.05.2003р. без заперечень, йому було відомо про приватизацію земельної ділянки відповідачем, і позивач на таку погоджувався. Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав, подав заяву зі змісту якої вбачається, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час та місце слухання справи його представник був повідомлений належним чином, відповідно до положень ст.ст.128,130 ЦПК, про що свідчить власноручна розписка представника. Про причини неявки в суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, на підставі наявних матеріалів справи з винесенням заочного рішення, згідно вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. При розгляді позову судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: З реєстраційного посвідчення від 25.12.2000р. видно, що житловий будинок за №73«А» в м. Золочеві Львівської області належить позивачу [PERSON] в частці 3/5, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2000р. №4654. З копії акту Золочівської міської ради від 29.09.2015р. щодо будинковолодіння №73 «А» в м. Золочеві Львівської області вбачається, що межові знаки на земельній ділянці відсутні, необхідно провести відновлення меж відповідно до Наказу Державного комітету земельних ресурсів України №376 від 18.05.2010року. У випадку, коли межі земельної ділянки відповідача заходять на частину житлового будинку позивача, позивачу необхідно звернутися до суду за захистом своїх прав. З Державного акту серія ЛВ №081950 від 14.06.2004р. вбачається, що відповідач [PERSON] набув у власність земельну ділянку загальною площею 0,0326га. (кад. номер 4621810100:03:021:0004) на підставі рішення ХІІ сесії ІV скликання Золочівської міської ради від 16.09.2003р. №287. Цільове призначення вказаної земельної ділянки «обслуговування житлового будинку і господарських будівель». З плану земельної ділянки, виготовленого Золочівським МБТІ 17.10.1990р. видно, що земельна ділянка по вул. Шевченка 73 «А» в м. Золочеві Львівської області станом на 1990рік становила площу 611м2 (0,0611га), має конфігурацію прямокутника з довжинами від вулиці Шевченка -17.20м., далі за годинниковою стрілкою 35.0м; 17.00м; 36.0м. відповідно. З планів меж земельної ділянки, виготовлених ПП «Геопроект-М» в 2016 році без номера та дати: «за фактом» та «за державним актом [PERSON]А.» видно, що загальна площа земельних ділянок якими користуються сторони становить 0,065га. (0,0319га.+0,0331га.). Отже, площа земельних ділянок, якими фактично користуються сторони на момент предявлення позову, порівняно з цією ж земельною ділянкою, що станом на 1990рік становила одне ціле - на 0,0039га. більше (0,065га. - 0,0611га.). Фактична площа земельної ділянки, якою користується позивач [PERSON] становить 0,0331га., а фактична площа земельної ділянки, якою користується відповідач [PERSON] становить 0,0319га. Згідно оспорюваного державного акту, відповідач має у власності земельну ділянку 0,0326га. Позивач фактично користується земельною ділянкою яка належить відповідачу, загальною площею 0,0012га. З технічної документації по складенню оспорюваного державного акта вбачається таке: Згідно реєстраційного посвідчення від 11.12.2002року виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] №4111 від 06.12.2002року, відповідач [PERSON] є власником 2/5 часток житлового будинку №73 «А» в м. Золочеві Львівської області. Рішенням Золочівської міської ради №71 від 12.12.2002року передано у приватну власність відповідачу [PERSON] земельну ділянку пл. 0,0305га. по вул. Шевченка, 73«А» для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Рішенням Золочівської міської ради №287 від 16.09.2003р. відповідачу [PERSON] затверджено встановлені межі і розміри земельної ділянки в м. Золочеві Львівської області по вул. Шевченка, 73 «А», площею 0,0326га. З рішення виконкому Золочівської міської ради №519 від 24.10.1990року видно, що 2/5 житлового будинку №73«А» в м. Золочеві Львівської області вирішено виконкомом продати [PERSON], яка там проживала з 1954року та закріпити за нею земельну ділянку пл. 305,5м2 . \~ \~ \~ \~Як видно з акту обстеження та погодження меж від 08.05.2003року та його графічної частини на звороті, позивач [PERSON] погодив межі відповідачу [PERSON] загальною площею 0,0305га., прямокутною конфігурацією з довжинами сторін - 8.9м. з вулиці Шевченка, далі за годинниковою стрілкою 11.41м.; 16.60м; 9.30м.; 37.06м. відповідно. Як видно із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.09.2015р., на земельній ділянці належній відповідачу [PERSON] знаходиться інший належний йому житловий будинок під номером 73 «Б». \~ \~ \~ \~ Інших доказів до справи сторонами не додано, клопотань про витребування інших доказів не заявлялось. Оцінюючи кожний аргумент, наведений учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, в частині визнання недійсним державного акту відповідача, стосовно площі 0,0012га., яка фактично перебуває в користуванні позивача. В іншій частині права позивача оскаржуваним державним актом відповідача не порушені. Суд враховує такі правові норми: На момент первинного рішення від 24.10.1990р. №519 щодо закріплення земельної ділянки пл. 305,5 м2 за [PERSON], спадкоємцем якої є відповідач [PERSON], діяв Земельний кодекс Української РСР. (втратив чинність на підставі Постанови ВР УРСР від 18.12.90). Згідно ч.2 ст.88 ЗК Української РСР. В містах, де допускається індивідуальне житлове будівництво, виконавчими комітетами міських Рад народних депутатів можуть надаватися громадянам для цієї мети земельні ділянки в розмірах від 0,03 до 0,06 гектара, з врахуванням місцевих умов, незалежно від кількості членів сім'ї. ч.1 ст. 90 ЗК Української РСР. На землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною Аналогічно було передбачено в ст. 30 Земельного кодексу України в редакції від 18.12.1990р. №561-ХІІ, діяв до 01.01.2002р. Аналогічно передбачено в ч.1 ст.120 Земельного кодексу України в редакції 2001р. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч.1 ст. 377 ЦК України. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Таким чином відповідач [PERSON] міг претендувати та отримати у власність земельну ділянку розміром 305,5 м2,\~яка була\~закріплена за\~[PERSON]\~в 1990році,\~так як\~є її\~спадкоємцем.

Outcome: partial