Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до[PERSON] з позовом про визнання за ним право власності на ? частину будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та на ? частку гаража [NUMBER] в кооперативі «Самара», який розташований с. Ківшарівка, другий мікрорайон, Куп'янського району Харківської області. Він вказав, що 05.11.1983 року він з [PERSON] зареєстрував шлюб. З 2009 року [PERSON] з [PERSON] фактично не мешкають разом. 18.08.2011 року згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області по справі №2-367/11/2023 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO]. За період шлюбу з відповідачкою - [PERSON] в 2005 році вони придбали будинок за адресою: [ADDRESS], в якому він мешкає по сьогоднішній день. Вся документація на купівлю будинку оформлялась на ім'я колишньої дружини, [PERSON]. Також він вказав, що Договір купівлі-продажу на будинок, технічний паспорт, виданий Чугуївським міським МБТІ знаходяться у відповідачки. В 1991 році вони придбали недобудований гараж [NUMBER] в кооперативі «Самара», який значиться за відповідачкою та який розташований в с. Ківшарівка, другий мікрорайон, Куп'янського району Харківської області. В цьому ж році вони гараж добудували. [PERSON] не визнала позовні вимоги і подала зустрічний позов до [PERSON] про визнання об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] пасіки, придбаної у 1985-1986 роках, що складається з 26 вуликів та 26 бджолосімей про визнання за [PERSON], право власності на ? частину пасіки, що становить 13 вуликів та 13 бджолосімей та про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 50000 грн. доходу від реалізації продукції пасіки в період з 2009 року по 2014 рік. [PERSON], зустрічний позов не визнав. Посилався при цьому на необґрунтованість його, невідповідність фактичним обставинам справи та на те що пасіку, він отримав від свого батька, а за рахунок розпліднення сімей бджіл вуликів стало більше займався всі роки сам пасікою, [PERSON] до неї ніякого відношення не мала, не цікавилася нею, лише користувалася як член сім'ї доходами від неї, жодної роботи по її обслуговуванню не виконувала, а з 2009 року взагалі між ними були припинені усі відношення, як чоловіка та дружини. Тому для нього взагалі не зрозуміло звідки відповідачка могла узяти суму прибутку від реалізації продукції пасіки в період з 2009 року по 2014 рік у 50000,00 грн. Ніяких претензій до 30.09.2014 року [PERSON] стосовно пасіки до нього не пред'являла та не цікавилася нею. Також він просив застосувати до зустрічних позовних вимог [PERSON] до нього про розподіл майна надбаного підчас шлюбу та визнання право власності та стягнення грошових коштів в сумі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн., доходу від реалізації продукції пасіки в період з 2009 року по 2014 рік. положення ст. 267 ЦК України щодо спливу позовної давності і відмовити в його задоволені на цій підставі, що з дня розірвання шлюбу пройшло більше трьох років (з дня припинення шлюбних відносин пройшло майже 5 років) [PERSON], в судовому засіданні яке відбулося 10.11.2014 року, зменшив позовні вимоги і просив визнати за ним право ним право власності лише на ? частину будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Суд, вислухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 05.11.1983 року позивач з [PERSON] зареєструвал шлюб. З 2009 року [PERSON] з [PERSON] фактично не мешкають разом, що не заперечувалось відповідачем по основному позову. 18.08.2011 року згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області по справі №2-367/11/2023 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO]. За період шлюбу з відповідачкою - [PERSON] в 2005 році вони придбали будинок за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі - продажу від 16 грудня 2005 року, посвідченого Чугуївською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 1-2707. В цьому будинку він мешкає по сьогоднішній день. Вся документація на купівлю будинку оформлялась на ім'я колишньої дружини, [PERSON]. Згідно тексту договору продаж будинку відбувся за 20 400,00 грн., гроші були передані продавцю ще до підписання договору купівлі продажу. В засіданні встановлено, що продаж будинку було вчинено за 40 000,00 грн. В 1991 році вони придбали недобудований гараж [NUMBER] в кооперативі «Самара», який значиться за відповідачкою та який розташований с. Ківшарівка, другий мікрорайон, Куп'янського району Харківської. В цьому ж році вони гараж добудували. На день розгляду справи відповідачка по основному позову переписала гараж на ім'я їх доньки. Позивач по основному позову дізнавшись про цей факт зменшив обсяг позовних вимог, подавши уточнену позовну заяву. Згідно наданих до суду відповідачкою правої документації на спірне майно, було в встановлено, що дійсно вся документація оформлена на ім'я [PERSON], а саме Договір купівлі-продажу житлового будинку від 16.12.2005 року № ВСК № 0655729, який був посвідчений нотаріусом Чугуївської Державної нотаріальної контори Харківської області реєстраційний № 1-2707. Право власності зареєстроване в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації і ця угода вчинена в період шлюбу позивача і відповідачки. Показання свідків з боку відповідача містять суттєві протиріччя, до того ж ніхто з них не був присутній при укладанні договору купівлі - продажу спірного будинку. Так свідок [PERSON] пояснила, що сім'ю [PERSON] знає давно. Відповідачка вчителька її дитини. Часто бувала у них дома. Позивач не давав грошей своїй дружині. У [PERSON] були зажиточні батьки, які їй допомагали продуктами і подарували їх доньці після купівлі хати 20000,00 грн., але при розрахунках присутня вона не була. Вважає, що хата куплена за рахунок батьків [PERSON]. Всі викладені нею факти відомі зі слів [PERSON] Свідок [PERSON], син від першого шлюбу [PERSON], пояснив, що мати його матері давала на хату гроші і хата купувалася його сестрі [PERSON]. Але це йому відомо з розмов у сімі'ї, при розрахунках за будинок та укладанні договору купівлі - продажу він присутній не був. Коли була куплена пасіка йому не відомо. Свідок, [PERSON], донька сторін по справі, пояснила, що вона працювала сама, хоча вчилася, бабуся подарувала їй гроші на хату 15 000,00 грн. Батько торгував медом та молочними продуктами, останні їхній сім'ї давала бабуся, але вони всі допомагали їй доглядати за господарством. Позивач по зустрічному позову на запитання судді під час показань даного свідка пояснила, що спірний будинок не оформили на ім'я доньки, тому що не розуміли, що так можна зробити. Над цим вони не задумувались, бо вони на той час були єдиною сім'єю і розуміли, що це придбане майно є сумісним, як і їх сумісна квартира. Свідок [PERSON], сестра позивача по основному позову, яка мешкає: [ADDRESS], пояснила, що батьки [PERSON] все життя тримали пасіку і продавали мед і подарували пасіку її брату і необхідний до неї інвентарь (медогонка, рамки, 10 вуликів, бідони). Вона особисто продавала мед [PERSON], в неї навіть були постійні покупці. ЇЇ брат і [PERSON] проживали у шлюбі, але гроші на хату збирали окремо. Хату вони купили за 40000,00 грн. і з них 20000,00 грн. зібрав її брат. Будинок потребував ремонту і вони його зробили. На момент купівлі будинку в 2005 році вони жили у трьохкімнатній квартирі. Крім того вона пояснила, що зі слів її покійного чоловіка, який допомагав [PERSON] перевозити пасіку і інвентарь вона знає, що пасіка дісталась [PERSON] від батька. Всі свідки підтвердили, що в період купівлі - продажу спірного житлового будинку позивач по основному позову мешкав разом з відповідачкою. Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Щодо позовних вимог по зустрічному позову слід зазначити наступне. Згідно п. 4. ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Позивачем по зустрічному позову не надано доказів поважності пропуску терміну позовної давності та не заявлено клопотань про його поновлення. В ході судового слідства свідки підтвердили, що пасіка була отримана [PERSON] від батька, а потім збільшена за рахунок розпліднення сімей бджіл. На підставі наведеного, суд вважає що позовні вимоги позивача по основному позову підлягають повному задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового слідства, а в задоволені зустрічного позову необхідно відмовити, так як обставини викладені в ньому не знайшли своє підтвердження під час судового слідства, а також відповідач по зустрічному позову наполягає на застосуванні терміну позовної давності до вимог викладених у ньому. На підставі викладеного,

Outcome: approved