Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 19.07.2013 року визнано право власності за [PERSON] та [PERSON] по ? частині транспортного засобу Рено Меган, 2010 року випуску, держ. № [NUMBER], але на теперішній час вказаним автомобілем користується [PERSON]. Добровільно встановити порядок користування автомобілем сторони не можуть, тому позивач просить встановити наступний порядок користування автомобілем: перший місяць передати майно у користування [PERSON], а наступний за попереднім [PERSON], в подальшому користуватися майном почергово. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необгрунтованність, оскільки заявлені вимоги суперечать нормам матеріального права. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Так, частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 3 цієї статті усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно статті 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 19.07.2013 року визнано право власності за [PERSON] та [PERSON] по ? частині транспортного засобу Рено Меган, 2010 року випуску, держ. № [NUMBER]. Згідно статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Порядок користування спірним автомобілем , який просить встановити позивач, суперечить вищевказаним нормам матеріального права та порушує права сторін, оскільки кожна із сторін не вправі користуватися в певні періоди часу в цілому всім автомобілем - з огляду на те, що автомобіль є неподільною річчю, а судовим рішенням, яке набрало законної сили, спірний автомобіль залишено у спільній частковій власності подружжя . Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Між тим, права позивача у такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як зазначено в позовній заяві, законом не передбачений, оскільки спірний автомобіль є неподільною річчу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed