Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до [PERSON] з позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди, яку обґрунтовує наступним. \~ 23.10.2009 року між [PERSON]В та адвокатом [PERSON] був укладений договір № 12 про надання юридичних послуг, на виконання кого позивачем було сплачено аванс в розмірі 3000 доларів США. Позивач вказує на те, що [PERSON] свої обовязки обумовлені договором не виконав та не повернув грошові кошти позивачу. [PERSON] вказує на те, що обставини, які свідчать про неналежне виконання адвокатом [PERSON] його обовязків з надання правової допомоги, викладені в рішенні дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 30.04.2015 року, яким відповідно встановлено протиправні дії адвоката, порушення останнім правил адвокатської етики тощо. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 75 420 гривень 00 копійок, моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень 00 копійок та понесені ним у справі судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач\~ в судове засідання\~не зявився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду. Разом з тим подав на адресу суду заяву в якій просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення позивачем строку позовної давності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди з [PERSON]. \~ Підставою звернення до суду з даним позовом позивач вказує неналежне виконання адвокатом [PERSON] укладеного між ними договору № 12 про надання юридичних послуг. Вивчивши зміст зазначеного договору судом встановлено, що предметом такого є послуги юридичного характеру, які у відповідності до п. 2.2. включають надання [PERSON] як адвокатом консультацій правового характеру; складання правових документів; представництво інтересів замовника в суді, правоохоронних та інших органах, установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності, повязаних з виконанням даного договору. П. 4.1.1. вказаного договору передбачено, що Виконавець, тобто [PERSON], зобовязався якісно та своєчасно надавати послуги, що є предметом Договору відповідно до строків, обумовлених Сторонами. Позивач вказує на те, що [PERSON] свої обовязки обумовлені договором не виконав та не повернув грошові кошти позивачу. Відповідно до\~статті 901 Цивільного кодексу України\~\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положеннями ст. ст.\~526,\~527 Цивільного кодексу України регламентовано, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно\~ст.12 Закону України «Про адвокатуру»\~оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом.\~Якщо договір розривається достроково, оплата праці адвоката провадиться за фактично виконану роботу. У разі неналежного виконання доручення на вимогу громадянина або юридичної особи, які уклали договір з адвокатом чи з адвокатським об'єднанням, внесена плата повертається їм повністю або частково, а при виникненні спору - за рішенням суду. Відповідно до\~ст.16 Закону України «Про адвокатуру»\~за порушення вимог цього\~Закону, інших актів законодавства України, що регулюють діяльність адвокатури рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії до адвоката можуть бути застосовані\~дисциплінарні стягнення.\~Рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено до Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури або в судовому порядку. З доданого до матеріалів справи рішення Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 30.04.2015 року вбачається, що до КДКА Закарпатської області надійшла скарга громадянина [PERSON] на поведінку адвоката [PERSON] За результатами перевірки викладених у скарзі відомостей рішенням Дисциплінарної палати від 20.03.2015 року відносно вказаного адвоката порушена дисциплінарна справа. За результатами розгляду даної дисциплінарної справи відносно [PERSON] Дисциплінарна плата дійшла висновку, що адвокат [PERSON] уклав з [PERSON] договір про надання правової допомоги, який не відповідав вимогам правил адвокатської етики в частині, що стосується гонорару; порушив передбачені цими ж правилами вимоги щодо законності за формою і порядком внесення гонорару, визначаючи гонорар і отримуючи його частину в іноземній валюті, неналежно виконував обовязки представника потерпілого [PERSON] у кримінальній справі, а розмір отриманого ним гонорару (3000 доларів США) не є розумно обґрунтованим, оскільки не відповідає обсягу наданої [PERSON] правової допомоги у цивільній та кримінальній справах. Крім того у даному рішенні зазначено, що оскільки [PERSON]В, у середині 2012 року шляхом заміни свого представника правомірно за власною ініціативою достроково розірвав з адвокатом [PERSON] договір про надання правової допомоги, цей адвокат повинен був повернути [PERSON] повністю або частково отриманий гонорар. Оскільки адвокат [PERSON]В, жодних коштів [PERSON]В, не повернув, такі його дії є порушенням вимог ст. 12 ЗУ «Про адвокатуру» та ст. 37 Правил адвокатської етики, схвалених 01.10.99 ВККА при КМУ. Разом з тим Дисциплінарна палата приходить до висновку про необхідність закриття дисциплінарної справи відносно адвоката [PERSON] у звязку зі спливом передбаченого ст. 35 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» строку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про застосування строків позовної давності відносно даного позову. Разом з тим згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, оскільки право на звернення до суду із зазначеним позовом у позивача фактично виникло після винесення рішення Дисциплінарної палати Кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 30.04.2015 року, тобто після встановлення факту порушення адвокатом [PERSON] ЗУ«Про адвокатуру» та ст. 37 Правил адвокатської етики, схвалених 01.10.99 ВККА при КМУ, то трирічний строк позовної давності не закінчився. Вивчивши вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 75\~420 грн., суд приходить до переконання, що такі є обґрунтовані, встановлені матеріалами справи, з врахуванням зокрема того факту, що відповідач також визнав, що отримав вказану грошову суму як аванс за юридичні послуги, які зрештою Дисциплінарною палатою були визнані неналежними. Вивчивши вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Положеннями статті 23 ЦПК регламентовано, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. (Пункт 4 частини другої статті 23 в редакції Закону N 3261-IV від 22.12.2005) 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, вони також, в силу\~ст. 1167 ЦК України, є обґрунтованими, оскільки внаслідок незаконних дій вчинених відповідачем позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях такого. При цьому, розмір заявленої позивачем моральної шкоди належним чином не обґрунтований та не доведений суду, у зв'язку з чим, з урахуванням ступеню моральних страждань позивачки, суд вважає можливим задовольнити ці вимоги на суму 10 000 грн.\~\~ Також суд вирішує питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат зі сплати судового збору за подачу до суду даного позову в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial