Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, мотивуючи вимоги тим, що 18.03.2018р. померла бабця заявника [PERSON], 17.07.1924р.н. Звернувшись до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області з метою реєстрації смерті бабці, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] на підставі того, що заявник не надав лікарського свідоцтва про смерть, завіреного українськими печатками. Тому, [PERSON] з метою реєстрації факту смерті [PERSON] звернувся до суду із заявою і просить суд встановити факт смерті [PERSON], 17.07.1924р.н., уродженки [INFO], РФ, яка померла 18.03.2018 року у с. Родакове Словяносербського району Луганської області. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії паспорта громадянина України, серії ЕК №606604, виданого Словяносербським РВ УМВС України в Луганській області 21.11.1997р., [PERSON] народилась 01.06.1924р. у с. Ліски Ліскинського району Воронезької області та з 06.08.1990р. зареєстрована за адресою: [INFO], кв. Леніна[ADDRESS]. У відповідності до копії лікарського свідоцтва про смерть №17, довідки про причину смерті до форми №106/у, виданих 19.03.2018р. ДУ «Словяносербське територіальне медичне обєднання» ЛНР, [PERSON] померла 18.03.2018р. у с. Родакове Словяносербського району Луганської області, у віці 93 років. Згідно копії листа-відмови Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області №2362/17.10-138 від 03.04.2018р., вказаний відділ повідомив заявника про те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] закладами охорони здоров'я, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд враховує, що с. Родакове Словяносербського району Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст.317 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], 01.06.1924р.н., померла 18.03.2018р. у с. Родакове Словяносербського району Луганської області, Україна, у віці 93 роки. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved