Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 червня 2010 року [PERSON] під розписку позичив у нього гроші у розмірі 8 000 (вісім тисяч) доларів США. Згідно вказаної розписки Відповідач зобов'язався повернути йому отримані грошові кошти в наступні строки: до 01 січня 2011 року - 2 500 (дві тисячі п'ятсот) доларів США: до 01 липня 2011 року - 2 500 (дві тисячі п'ятсот) доларів США; до 01 січня 2012 року - 3 000 (три тисячі) доларів США. Оскільки, відповідач порушив прийняті на себе зобов'язання , та не повернув отримані у борг грошові кошти, просив стягнути з [PERSON] на його користь борг у сумі 125 293.60 коп. (сто двадцять п'ять тисяч двісті дев'яносто гри гривні 60 копійок), та суму сплаченого судового збору у розмірі 1252.94 гривень. 23.02.2015р. до суду була подана позивачем заява про збільшення позовних вимог згідно якої, у зв'язку зі збільшенням офіційного курсу гривні до іноземної валюти - долара станом на 20 лютого 2015 року , який становить: 100 дол = 2785,8494 грн. збільшив суму позовних вимог і просив стягнути з [PERSON], на його користь борг у сумі 222 868 гривень ( двісті двадцять дві тисячі вісімсот шістдесять вісім гривень) та судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав позов в межах доводів позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог та просив позов задовольнити в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] про день, час та місце судового засідання повідомлявся рекомендованою кореспонденцією, а тому вважається повідомленим належним чином. Заяви щодо розгляд справи в його відсутність суду не надав, про причину неявки суд не повідомив. Письмових заперечень на позов до суду не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.169 ЦПК України з постановленням заочного рішення згідно до ст.224-228 ЦПК України, проти чого не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали по справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 08.06.2010р. [PERSON] взяв у борг 8000 доларів США у [PERSON], який зобов'язався повернути в наступні строки: до 01 січня 2011 року - 2 500 (дві тисячі п'ятсот) доларів США: до 01 липня 2011 року - 2 500 (дві тисячі п'ятсот) доларів США; до 01 січня 2012 року - 3 000 (три тисячі) доларів США. У випадку невиплати вказаних коштів у вказані строки [PERSON]має право звернутися до суду з позовом про стягнення невиплаченої суми в гривнях за курсом доларів США в еквіваленті НБУ. Розписка підписана [PERSON], [PERSON]. Розписка укладалася в присутності адвоката [PERSON] У визначені строки борг [PERSON] не повернув. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Цей спосіб захисту цивільного права випливає із загального принципу повного та належного виконання зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини, а також юридичні факти. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦКУ передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.І ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативним документом. Таким чином, суд прийшов до висновку, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання щодо повернення [PERSON] 8000 доларів США, а тому вони підлягають до стягнення з відповідача за рішенням суду в гривневому еквіваленті, згідно курсу долара НБУ станом на 20.02.2015 р., що становить 222 868 ,00 грн. Відповідно до ст.. 88 ЦПК судові витрати в сумі 1252 (одна тисяча двісті п'ятдесят дві) грн. 94 коп., понесені позивачем згідно квитанції від 19.01.2015 р. , підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, 975 (дев'ятсот сімдесят п'ять) )грн. 75 коп. в прибуток держави України. На підставі вищевикладеного ст.ст. 526, 533, 545, 625, 1046-1050ЦК України,

Outcome: approved