Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності, в якому вказує, що бабі [PERSON] належала земельна частка (пай), площею 2,00\~га. на території [PERSON] сільської ради на підставі сертифіката. Матері [PERSON] належала земельна частка (пай), площею 2,00\~га. на території [PERSON] сільської ради на підставі сертифіката. 08 червня 1998 року [PERSON] померла, заповіту не залишила. 25 квітня 2002 року [PERSON] померла, заповіту не залишила. Сертифікати на земельні частки (паї) втрачені, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». Згідно довідок [PERSON] сільської ради [PERSON] вступив в управління спадковим майном після смерті [PERSON] та [PERSON], прийняв спадщину. [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на: - земельну частку (пай), площею 2,00\~га. на території [PERSON] сільської ради, належала [PERSON] на підставі сертифікату серії ТР №0176601 від 21 червня 1996 року; - земельну частку (пай), площею 2,00\~га. на території [PERSON] сільської ради, належала [PERSON] на підставі сертифікату серії ТР №0196600 від 21 червня 1996 року. В судове засідання позивач не з'явився, подав клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати за їх відсутності. Суд, приймаючи до уваги клопотання позивача, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] належала земельна частка (пай), площею 2,00\~га. на території [PERSON] сільської ради на підставі сертифіката серії ТР №0196600 від 21 червня 1996 року, підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Козівському районі №34-1909-99.5-1456/2-16 від 07 квітня 2016 року (а.с.13). [PERSON] належала земельна частка (пай), площею 2,00\~га. на території [PERSON] сільської ради на підставі сертифіката серії ТР №0196601 від 21 червня 1996 року, підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Козівському районі №34-1909-99.5-1457/2-16 від 07 квітня 2016 року (а.с.9). 07 червня 1998 року померла [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №050463 (а.с.12). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №141 від 22 березня 2016 року, з [PERSON] на час смерті проживали зять [PERSON], онук [PERSON], онука [PERSON] (а.с.11). 25 квітня 2002 року померла [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №121437 (а.с.6). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №137 від 22 березня 2016 року, з [PERSON] на час смерті проживали чоловік [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] (а.с.5). Сертифікати на земельні частки (паї) втрачені, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №32 від 22 квітня 2016 року (а.с.14). Згідно довідок [PERSON] сільської ради №139 та №140 від 22 березня 2016 року, [PERSON] вступив в управління спадковим майном після смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с.4, 10). [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №240/01-16 від 22 квітня 2016 року. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved