Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], останнє місце проживання якого було [ADDRESS]. На день його смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними побудовами в [ADDRESS]. За життя заповітного розпорядження не залишено. Після смерті батька позивач спадщину прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті батька йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що батьком позивача за життя не було оформлено правовстановлюючі документи на спадковий будинок та рекомендовано звернутися в суд. Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує повністю та просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Відповідач [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. В судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS]. Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту від 11.03.2011 року та довідки КП Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації №274 від 23.12.2014 року, вбачається, що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] будівництвом завершений і рахується за [PERSON], який помер. Правовстановлюючі документи на житловий будинок не оформлено. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.05.2015 року у справі №1192/15-ц встановлено той факт, що [PERSON], який помер [INFO] в с.Тросник Виноградівського району Закарпатської області є рідним батьком [PERSON], [INFO] мешканця [ADDRESS]. З довідки виконавчого комітету Фанчиківської сільської ради Виноградівського району №130 від 17.02.2015 року вбачається, що в погосподарській книзі №3 домогосподарство в [ADDRESS] рахується за померлим [PERSON], який помер [INFO]. Спадкоємцями на майно після смерті [PERSON], крім позивача, є дружина померлого та його син, сторони по справі. В матеріалах справи містяться заяви [PERSON] та [PERSON], в яких вони відмовляються від належної їм частки у спадщині, яка залишилася після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7, роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. При зверненні позивачем до державного нотаріуса про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на спадковий житловий будинок, нотаріусом позивачу було відмовлено та роз'яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду, у зв'язку із тим, що видати свідоцтво про право на спадщину не можливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того у відповідності до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму Листі за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. \\1296 ЦК України, відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.3. ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами ЦК України від 2003 року. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя що його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Виходячи з вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено в судовому засіданні, що позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину, але із-за відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок не оформив свої спадкові права належним чином, а тому його право на спадкове майно підлягає судовому захисту. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є ґрунтовними, та підлягають до задоволення повністю.

Outcome: approved