Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики (розписки) у розмірі 235 100, 00грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 20.08.2013року відповідач - [PERSON] позичив у нього грошові кошти у розмірі 20 000,00доларів США, про що написав відповідно розписку. Позивач вказує, що зазначені грошові кошти відповідач, за усною домовленістю, зобов'язався повернути протягом двох місяців, однак цього зроблено не було. 01.02.2014року, як зазначає позивач, [PERSON] написав розписку, в якій зобов'язався повернути борг поетапно: в лютому 2014року - 5000,00доларів США, в березні 2014року - 5000,00доларів США, а залишок боргу в сумі 10 000,00доларів США - за домовленістю сторін. Однак до теперішнього часу зобов'язання відповідачем виконані не були, борг у встановленій розписці термін не повернуто, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні 19.08.2014року позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. У судовому засіданні 19.08.2014року представник відповідача письмових заперечень проти позову не надав, однак пояснив суду, що відповідач ніяких грошових коштів у [PERSON] не позичав, у зв'язку з чим, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 20.08.2013року відповідач - [PERSON] взяв у позивача - [PERSON] в борг грошові кошти у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США. Даний факт підтверджується копією розписки від 20.08.2013року, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 6). Оригінал вказаної розписки було оглянуто судом у судовому засіданні 19.08.2014року. Крім того, 01.02.2014року відповідач зобов'язався повернути борг [PERSON] згідно розписки від 20.08.2013року поетапно: лютий - 5 000, 00доларів США, березень - 5 000, 00доларів США, залишок боргу в сумі 10 000,00 доларів США за домовленістю, а також зазначив, що дане зобов'язання написано ним власноруч. Даний факт підтверджується копією розписки від 01.02.2014року, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 7), оригінал розписки від 01.02.2014року було оглянуто судом у судовому засіданні 19.08.2014року. Однак до теперішнього часу відповідач своє зобов'язання щодо повернення грошей не виконав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є розписка, яка посвідчує передання йому визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов'язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч.1 та ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики, відповідачем не було повернуто у строк, зазначений у розписці від 01.02.2014року, [PERSON] позику, а саме: грошові кошти у розмірі 20 000, 00 доларів США, що станом на день подання позовної заяви, тобто станом на 23.05.2014року, складає 235 100,00грн., що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 235 000,00грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Усні посилання представника відповідача на те, що відповідач ніяких грошових коштів у [PERSON] не позичав, не приймаються судом до уваги, оскільки ніяких доказів на підтвердження зазначених обставин представником відповідача, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду надано не було. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, відповідно до ст. 11 ЦПК України у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Outcome: approved