Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі розписки [PERSON] від 01.03.2013 р. він передав останньому грошові кошти в сумі 1000,00 грн. в рахунок оплати за оренду нежитлового приміщення по [ADDRESS] що в м. Львові загальною площею 24,8 м.кв. Зазначає, що він отримав дозвіл на тимчасове користування спірними приміщеннями на початку січня 2011 року від доньки, яка і передала йому ключі від дверей, після чого він розмістив у вказаних приміщеннях своє майно де на даний час таке зберігається. Будь-яких договорів з [PERSON] він не укладав, оскільки останній не являється власником спірного майна, та в останнього відсутні будь-які правовстановлюючі документи. Оскільки, відповідач отримав грошові кошти без будь-якої правової підстави, просить стягнути такі з відповідача в його користь. [PERSON], [PERSON] звернулись до [PERSON] з зустрічним позовом про визнання права власності. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] являвся чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] та придбав 01.11.1991р. на підставі договору купівлі-продажу нежитлові приміщення площею 24,8 м.кв., що в м. Львові по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої ввійшли і спірне нерухоме майно. Оскільки, вони являлись спадкоємцями першої черги та на час смерті спадкодавця постійно проживали з ним, та після його смерті вступили в управління та володіння спадковим майном, а отже вони прийняли спадщину та відповідно набули право власності на спадкове майно, в тому числі і спірні приміщення, в яких вони зберігали свої речі. В грудні 2010 року [PERSON] зі згоди [PERSON] на підставі усної домовленості надав дозвіл відповідачу [PERSON] на користування спірними приміщення для зберігання його особистих речей за що він оплатив 1000,00 грн.. В березні 2013р. [PERSON] з метою проведення ремонту в спірних приміщеннях звернувся до відповідача з проханням такі звільнити на що отримав відмову. Відмова в звільненні приміщень мотивована тим, що в нас відсутні правовстановлюючі документи на такі, а власником вказаних приміщень є особа яка померла і спадщини ніхто не приймав. Просять в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задоволити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву в якій просив позов задоволити в задоволенні зустрічного позову просив відмовити та просив справу розглядати у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] первісний позов заперечив, підтримавши зустрічні позовні вимоги та дав пояснення аналогічні зустрічним позовним вимогам. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені суду документи та постановляючи рішення, суд встановив наступне: З договору купівлі-продажу від 01.11.1991 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] придбав нежитлові приміщення, що знаходяться в будинку [ADDRESS] в м. Львові загальною площею 24,8 м.кв. З свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року. Судом встановлено, що [PERSON] являється сином [PERSON], а [PERSON] являлась дружиною [PERSON]. Згідно пункту 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, що виникли до набрання Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно п. 5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. А отже, оскільки спірні правовідносини щодо набуття права власності на спірні приміщення виникли в 1991-1992 роках, а тому до таких слід застосовувати положення ЦК УРСР. Як встановлено судом, що станом на 1991 рік законодавство не вимагало обов'язкового нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень, як і обов'язкової реєстрації права власності в органах БТІ, а отже [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на спірні нежитлові приміщення. Ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР визначала, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. А отже, [PERSON] та [PERSON] являлись спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] Стаття 548 ЦК УРСР визначала, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З довідки № 283 виданої виконавчим комітетом Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] станом на час смерті [PERSON] постійно проживали з померлим в [ADDRESS] та після його смерті вели та утримували спільне господарство. А отже, як вбачається з наведеного [PERSON] та [PERSON] вчинили дії спрямовані на прийняття спадщини, а тому є такими, що прийняли спадщину та набули право власності на спадкове майно в тому числі і спірні нежитлові приміщення. З розписки наданої [PERSON] вбачається, що останній надав [PERSON] грошові кошти за користування спірними нежитловими приміщеннями, а також судом встановлено, що [PERSON] користувався такими починаючи з 2010 року. З листа на ім'я [PERSON] від 10.04.2013 року вбачається, що [PERSON] звертався з проханням щодо звільнення спірних приміщень. Листом від 23.04.2013 року [PERSON] відмовив у звільненні спірних приміщень. Ст. 10 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження обставин викладених в позовній заяві, а тому в задоволенні такої слід відмовити. Стаття 386 ЦК України визначає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 392 ЦК України надає власнику право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з матеріалів справи та правовідносин сторін [PERSON] своїми діями не визнає право власності позивачів по зустрічному позову, а тому за таких обставин позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved