Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до [PERSON], [PERSON] комітету Подільської районної у м.Полтаві ради про виділ частки з майна, яке знаходиться у спільній частковій власності, в окрему одиницю, визнання права власності на виділений в натурі обєкт права власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позивач в судове засідання не зявився попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] комітету Подільської районної у м.Полтаві ради в судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~\~Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Так, судом встановлено, що 03 січня 2003 року на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] від [PERSON] було подаровано 11/20 частини житлового будинку в м. Полтаві, по вул. Великорогізнянській № 16, літ. А-1 (загальною площею 51,1 м?.), яка має наступний склад приміщень: кімната №1-2 площею 12,6 м. кв.; кухня №1-3 площею 9,1 м. кв.; тамбур № 1 площею 2,6 м. кв.; кухня № 3-1 площею 7,5 м.кв.; кімната № 3-2 площею 19,3 м.кв. Частина житлового будинку розташована на земельній ділянці з частиною господарських будівель та споруд (сарай літ. Б, вбиральня літ. Л, сарай літ. М, 1/2 частини огорожі №1-2). Площа земельної ділянки, закріпленої за даною дарованою частиною будинку, складає 831 м?, що знаходяться в місті Полтаві по вул. Великорогізнянській № 16 та розташовані на земельній ділянці загальною площею 1340 кв.м. Право власності позивача на 11/20 частки житлового будинку зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно органами, уповноваженими на здійснення державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна та видано технічну документацію. Співвласником зазначеного житлового будинку, на той час був батько відповідача, [PERSON], йому належала друга частка 9/20 житлового будинку по вул. Великорогізнянській № 16, літ. А-1 (загальною площею 47,4 м?.), яка має наступний склад приміщень:передпокій №2-1 площею 12,6 м. кв.; коридор № 2-2 площею 7,2 м. кв.; кімната № 2-3 площею 19,9 м. кв.; сіни № 2-4 площею 7,7 м. кв. Частина житлового будинку розташована на земельній ділянці з частиною господарських будівель та споруд (вбиральня літ. В, сарай літ. Г, 1/2 частини огорожі №1-2). Площа земельної ділянки, закріпленої за даною частиною, складає 509 м?, і розташована на тій самій земельній ділянці загальною площею 1340 м?. [PERSON], в свою чергу, було зареєстровано право власності на нерухоме майно органами, уповноваженими на здійснення державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна. 27.12.2014 року співвласник зазначеного домоволодіння [PERSON], на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], подарував 9/20 частини житлового будинку в м. Полтаві, по вул. Великорогізнянській, № 16, літ. А-1 (загальною площею 47,4 м?.), своєму синові - відповідачу по справі [PERSON]. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України та ч.1 ст. 86 ЗК України, є спільною частковою власністю. Житловий будинок розміщений на земельній ділянці акт на право власності по якій не видавався, кадастровий номер не присвоювався, технічна документація із землеустрою щодо виготовлення документів на вищевказану земельну ділянку відсутня. Відповідно до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст.89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Остаточне визначення розміру земельних часток на земельній ділянці по вулиці Великорогізнянській, 16, в м. Полтаві, з розташованими на ній житловим будинком та надвірними господарськими спорудами, які розміщені на земельній ділянці і становлять з ним одне ціле між співвласниками домоволодіння відбулося 18 січня 1979 року на підставі Рішення народного суду Ленінського р-ну міста Полтави. До складу житлового будинку №16, по вул. Великорогізнянській, входять надвірні споруди: (сарай літ. Б, вбиральня літ. Л, сарай літ. М, вбиральня літ. В, сарай літ. Г, огорожа №1-2), що підтверджується технічним паспортом на вказаний житловий будинок, складеного в результаті проведення його технічної інвентаризації КП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор». Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми ст.ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, в ч.1 ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, що також знайшло своє відображення і в ч.1 ст. 88 ЗК України, відповідно до якої володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України та ст. 88 ЗК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обовязковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. 17 жовтня 2016 року позивач звернувся до [PERSON] з письмовою пропозицією укласти договір про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки як обєктів права спільної часткової власності, відправивши йому рекомендованим листом з описом та повідомленням про вручення поштового відправлення, про що свідчить фіскальний чек та копія опису. Однак, така пропозиція була залишена без розгляду відповідачем, який в пятиденний строк, передбачений для відповіді, не виявив бажання укласти відповідний договір, погодити його умови або ж вчинити будь-які інші дії, що свідчили б про намір укласти відповідний правочин. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділу земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Більш того, будинок потребує капітального ремонту, так як останній раз його ремонтували в 1987р. Позивач [PERSON] звернувся за дозволом на реконструкцію будинку під літерою А-1, та сараю під літерою «Б», до [PERSON] органу Ленінської районної в м. Полтаві Ради, але йому було відмовлено на підставі того, що позивач повинен отримати спочатку дозвіл від всіх співвласників, завірений нотаріально. Але, відповідач не дає [PERSON] на це згоди та відмовляється від оформлення документів належним чином. Таким чином сторони на даний час не можуть дійти згоди з приводу володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою. Відповідно у позивача не залишилося іншого виходу ніж звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Порядок (процедура) здійснення такого розподілу спільного майна чи виділу частки передбачено Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 №55, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 року за №774/14041. Частиною 1.2. Інструкції передбачено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна. З питання підготовки такого висновку позивач звернувся до експерта з будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження [PERSON] За результатами проведеного дослідження згідно висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження №113 від 13.10.2016 року, нерухоме майно, яке розташоване по вулиці Великорогізнянській № 16, в місті Полтаві, з технічної точки зору можливо виділити у самостійний об'єкт нерухомого майна 11/20 частини житлового будинку, відповідних господарських будівель і споруд, що належать на праві приватної власності [PERSON] Для обслуговування та проведення ремонтів стіни житлового будинку літ. А-1, та сараю літ.Б, передбачити сервітут земельної ділянки площею 31 кв.м. - по території відповідача [PERSON] Згідно того ж висновку ринкова вартість 11/20 частини вказаного домоволодіння з господарськими спорудами становить 135000 (Сто тридцять п'ять тисяч гривень). Відповідно до абз. 1 п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Як видно з документів долучених до даної позовної заяви житловий будинок збудований таким чином, що кожній із сторін вже виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом. На даний час між приміщеннями, які належать [PERSON] на праві спільної часткової власності, та приміщеннями, які належать відповідачеві вже поставлені перегородки та проведені окремі комунікації, у кожного власника свій вхід до будинку, на земельних ділянках встановлений паркан, якій їх розділяє. Приміщень, якими вони користуються з відповідачем спільно немає. Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» розяснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Отже, житловий будинок № 16, що знаходиться по вулиці Великорогізнянській в м. Полтаві необхідно поділити таким чином, щоб позивачу та відповідачу було виділено у власність відокремлену частину житлового будинку, яка б відповідала розміру їх часток у праві спільної часткової власності. Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України розяснив, що при поділі жилого будинку суд зобовязаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. На підставі викладеного позивач як співвласник, має право на виділ у натурі частки із спільного майна, а саме: приміщення у будинку № 16 по вул. Великорогізнянській № 16, які належать йому на праві спільної часткової власності, та частини земельної ділянки, яка також належить йому на праві спільної часткової власності. Відповідно до\~ст. 364 ЦК України\~власник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] про виділ частки з майна, яке знаходиться у спільній частковій власності, в окрему одиницю, визнання права власності на виділений в натурі обєкт права власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved