Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення від спадкування. Заявлені позовні вимоги обгрунтовано тим, що 07.02.2012 року померла дружина позивача та мати відповідачів - [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина на: домоволодіння за адресою: Івано-Франківська міська рада, с. Крихівці, вул. 22 січня/204; земельну ділянку площею 0,2795га, що знаходиться на території Крихівецької сільської ради. Позивач та відповідачі є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] На даний час у позивача виникла необхідність звернутись до суду з позовом про усунення відповідачів від спадкування, оскільки покійна [PERSON] мала намір скласти заповіт, за яким все належне їй майно заповідала позивачу. Однак відповідачі чинили на покійну психологічний тиск шляхом погроз перестати спілкуватись, не надавати можливість спілкуватись з онуками та погроз не надавати матеріальну допомогу, внаслідок чого завадили складенню заповіту. Ці факти мали місце у 2009-2011 роках, та призвели до виникнення у відповідачів права на спадкування всупереч волі [PERSON] У звязку з наведеним просив суд усунути [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 07.02.2012 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, зокрема позивач зазначив, що померла дружина мала намір скласти заповіт та запросили нотаріуса, оскільки хворіла, однак всі діти чинили на неї словесний тиск, внаслідок чого заповіт складений не був. Просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 07.06.2017 року подали письмові заяви, в яких позов визнали, однак в судовому засіданні 15.11.2017 року пояснили, що не чинили тиск на померлу. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ № 145368 від 07.02.2012 року [PERSON] померла 07.02.2012 року ( а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 12.06.1987 року, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Крихівці по вул. 22 січня, 204 належить [PERSON] (а.с.5). Згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю серія І-ІФ № 010470, [PERSON] на праві приватної власності також належить земельна ділянка площею 0,2795га, яка розташована на території Крихівецької сільської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,0299га, ведення особистого підсобного господарства 0,2496га (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НМ № 308663 від 18.12.1976 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Як вбачається з копій свідоцтв про народження, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та померлої [PERSON] (а.с.9,10,11,12). Згідно з копією довідки № 1564 від 10.12.2012 року, виданої [PERSON] Крихівецькою сільською радою Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, його дружина [PERSON] до дня смерті 07.02.2012 року була зареєстрована і проживала в [INFO], і на день смерті був такий склад сім'ї: [PERSON] голова - 1951р.н., [PERSON] чоловік, 1951р.н., [PERSON] син, 1972р.н., [PERSON] син, 1978р.н., [PERSON] дочка, 1979р.н., [PERSON] син, 1986р.н. Заповіт у Крихівецькій сільській раді не посвідчувався (а.с.7). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48804473 від 17.08.2017 року, наданої Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою на запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 07.02.2012 року не заводилась (а.с.60,61). В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не було надано до суду доказів, які б об'єктивно дали можливість суду дійти висновку про те, що покійна [PERSON] мала намір скласти заповіт, однак в силу зазначених позивачем обставин не могла цього зробити. Причиною спору між сторонами, на думку позивача є порушення відповідачів права на спадщину. Правовідносини що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи. Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи у їх сукупності, досліджені докази, суд, приходить до висновку про те, що спадкові права [PERSON] порушені не були, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. За правила ч.2 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. В судовому засіданні позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог що відповідачі чинили на покійну психологічний тиск шляхом погроз перестати спілкуватись, не надавати можливість спілкуватись з онуками та погроз не надавати матеріальну допомогуне надання відповідачами по справі допомоги спадкодавцеві [PERSON] та умисного ухилення останніх від її надання. Тому суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed