Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 11 серпня 2011 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Ще до укладення шлюбу між подружжям була домовленість про те, що вони разом будуть мешкати в с. Новогригорівка Верхньодніпровського району. Дружина мала намір продати свій будинок в с. Петрівка та переїхати на постійне місце проживання до позивача. З часу укладання шлюбу минуло три роки, а відповідач так і не переїхала жити до позивача. Він також не можу покинути свою стареньку матір, щоб оселитися з дружиною. За всі ці три роки вони навіть не бачились, а останній рік навіть не спілкуються. Неодноразово звертався до відповідача, щоб домовитись розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану, проте відповідач не погодилась. У зв'язку з чим позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також підтримав позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала. . Відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маловисківського районного управління юстиції у Кіровоградській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що зроблено відповідний актовий запис № 3 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с.4). Неповнолітніх спільних дітей подружжя не має. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з 2011 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved