Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання недійсним та скасування реєстрації державного акту на право приватної власності на землю. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що внаслідок видачі [PERSON] державного акту із помилковим зазначенням відомостей щодо цільового призначення земельної ділянки, позивач позбавлений у повній мірі реалізувати права власника нерухомого майна (провести державну реєстрацію земельної ділянки). В судовому засіданні : [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив визнати недійсним державний акт, серія [NUMBER], на право приватної власності на землю від 27.11.2000 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі. Представник третьої особи Кисіль В.М. висловилася про можливість задоволення позову. Представник Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області Хотимченко О.О в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з проханням провести розгляд справи без його участі, вказавши на визнання позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши позивача, представника позивача, третю особу, представника третьої особи та дослідивши наявні докази у їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЗК України від 18.12.1991 року(в редакції на час отримання державного акту на право приватної власності на землю) право власності або право постійного користування землею посвідчуєтьея державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів.Згідно з положеннями ч. 1 ст. 30 ЗК України від 18.12.1991 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 ЗК України, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.Згідно припису ст. 67 ЗК України від 18.12.1991 року у містах розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше 0,1 гектара.Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЗК України право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених ч. 1 ст. З0 ЗК України випадках посвідчується радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 25.12.1997 року на підставі рішення Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка по [ADDRESS], із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення підсобного господарства. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли розташовані по [ADDRESS] житловий будинок та земельна ділянка. Батько позивача, [PERSON] та брат позивача [PERSON] прийняли спадщину у рівних частинах. Після оформлення спадщини [PERSON] отримав державний акт від 27.11.2000 року, серія [NUMBER], на право приватної власності на землю. Вказаним державним актом посвідчується право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1 га. із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарчих будівель, за адресою [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва від 12.01.1999 року про право на спадщину за заповітом, [PERSON] набув право на отримання у спадок ? частини земельної ділянки (0.1 га) із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення підсобного господарства. Але, видача [PERSON] державного акту із помилкою у відомостях щодо цільового призначення земельної ділянки - позбавила [PERSON] можливості фактично отримати, як спадщину, ? частину земельної ділянки (0.1 га.) . 27.11.2000 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір дарування ? частини житлового будинку та ? частини земельної ділянки площею 0,1 га. по [ADDRESS], з помилковим зазначенням відомостей у п.3 вищевказаного договору. Внаслідок видачі [PERSON] державного акту із помилковим зазначенням відомостей щодо цільового призначення земельної ділянки, позивач позбавлений у повній мірі реалізувати права власника нерухомого майна (провести державну реєстрацію земельної ділянки). Згідно з ч. З ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. За встановлених судом вищевикладених обставин, заявлені вимоги про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю від 27.11.2000 року серії [NUMBER] є обґрунтованими та підлягають задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved