Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі також зареєстровані відповідачі - [PERSON] , [PERSON] . Зазначає, що згідно договору купівлі-продаж від 14.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Д`яченко В.Є. (реєстраційний № 1604) відповідач [PERSON] продала, а позивач прийняв у власність квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.5 договору продавець та інші особи, які проживали або знаходилися за згодою продавця в зазначеній квартирі повинні були знятися з реєстраційного обліку та надати її для безперешкодного володіння та користування покупцю до 01.09.2008 року та звільнити її до 14.08.2008 року. Квартира дійсно була звільнена своєчасно, але в ній залишилися зареєстрованими відповідачі [PERSON] , [PERSON] [PERSON] при передачі ключів запевнила позивача, що вони з [PERSON] знімуться з реєстраційного обліку в найближчий час, але досі цього не зробили. Відповідачі більше не проживають за адресою реєстрації, ані їх телефонів, ані місця проживання позивачу невідомо. Факт реєстрації відповідачів у вказаній квартирі порушує право власності позивача, оскільки позбавляє його можливості в повній мірі його використовувати. Крім того, відповідачі не сплачують вартість комунальних послуг. Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просив слухати справу за його відсутності. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзиви на позовну заяву не подали, у зв`язку з чим проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Цей факт підтверджується копією договору купівлі-продаж квартири від 14.08.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Д`яченко В.Є. (реєстраційний № 1604), а також копією витягу про державну реєстрацію прав № 6378745 від 14.08.2008року. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст. 317 та 383 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також на зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї), яка видана Дільницею № 10 Шевченківського району м. Харкова від 12.10.2018 року відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з 14.08.2008 року після продажу квартири позивачу [PERSON] . Отже, відповідачі не користуються житловим приміщенням, де вони зареєстровані. Не проживають за цією адресою, за комунальні послуги не сплачують. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, виходячи зі змісту вказаної норми Закону, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідачів про визнання їх таким, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , так як останні добровільно звільнили вказане приміщення - квартиру після її продажу позивачеві і на час розгляду справи не проживають в ньому більше одного року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного,ст.ст. 316, 317, 319, 383, 405 ЦК України,

Outcome: approved