Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Львівського слідчого ізолятора УДДУ ПВП у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди покликаючись на те, що його представником [PERSON] 12.01.2015 року було надіслано заяву до Львівського слідчого ізолятора з вимогою негайного його звільнення з-під варти. 29.01.2015 року отримано відповідь Львівського слідчого ізолятора №10/ЛСІ-9/344 від 21.01.2015 року про те, що [PERSON] тримається під вартою на підставі вироку Сихівського районного суду м.Львова від 14.02.2014 року, яким [PERSON] засуджено за ст.ст. 119 ч.1, 138, 190 ч.2, 190 ч.3, 358 ч.4 КК України ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі; враховуючи те, що згідно вироку запобіжний захід застосований до набрання законної сили залишений без змін - тримання під вартою, то підстав звільнення ув'язненого з-під варти не має. Вважає, що такі дії Львівського слідчого ізолятора УДДУ ПВП у Л/о незаконними, оскільки строк тримання його під вартою закінчився ще 11.03.2014 року; судовим рішенням такий строк не продовжений; чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено автоматичного продовження дії запобіжного заходу. Незаконними діями, які полягають у протиправному триманні під вартою, йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у 55 000,00 грн. ,яку просить стягнути з відповідачів. В ході судового розгляду справи, представник позивача - [PERSON] не одноразово уточняла позовні вимоги та остаточно в уточнених позовних вимогах від 17.08.2015р. просить визнати незаконними дії Львівського слідчого ізолятора УДДУ ПВП у Львівській області ,які полягають у безпідставному тримання під вартою без ухвали суду та неповідомлення прокурора та суд, які здійснювали кримінальне провадження, у строк, що не перевищує семи діб до закінчення строку дії ухвали слідчого судді (суду) про тримання під вартою або закінчення передбаченого заковом строку тримання під вартою, як запобіжного заходу, оскільки цей строк не продовжено в установленому законом порядку та не долучено копію такого повідомлення до особової справи ув'язненого; зобов'язати відшкодувати завдану позивачу моральну шкоду шляхом стягнення її з державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, в розмірі 55 000,00 грн.. В обґрунтування уточнених вимог покликається на те, що відповідно до вимог абз. 4 ст. 20 Закону «Про попереднє ув'язнення» та ч. 5 ст. 202 КПК, ч.1 ст.203 КПК України у зв'язку із закінченням строку тримання під вартою, як запобіжного заходу, [PERSON] підлягає негайному звільненню, але всупереч вимог закону тримається незаконно під вартою. Вказує на те, що [PERSON] утримують у Львівському СІЗО відповідно до вироку суду, який 14.02.2014 року продовжив строк тримання під вартою «до вступу вироку в законну силу», який в свою чергу є оскарженим в апеляційному порядку, а тому сам вирок, і його резолютивна частина в законну силу не вступили. Крім того, вищевказане призвело до його душевних страждань [PERSON]; впродовж всього терміну позбавлення волі він не мав можливості реалізувати свої звички, та хобі; не міг користуватись мобільним зв'язком, комп'ютером, спілкуватись з друзями тощо, а тому моральну шкоду він оцінює в 55 000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. Представник відповідача - Львівського слідчого ізолятора УДДУ ПВП у Львівській області у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з мотивів викладених у письмовому запереченні, суть якого полягає у виконанні ухвал та вироку Сихівського районного суду м.Львова. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з мотивів викладених у запереченні. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Прокурор прокуратури Галицького району м.Львова - Лиховид Е.Г. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Заслухавши думку учасників судового засідання, з'ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані сторонами докази, вважає, що у позові слід відмовити, виходячи із наступного. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; докази є належними та допустимими /ст.ст. 57-59 ЦПК України/. Відповідно до ст.131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось - до початку розгляду справи по суті. Судом встановлено, що [PERSON] утримується у Львівській установі виконання покарань УДПтСУ у Львівській області (№ 19) на підставі вироку Сихівського районного суду м. Львова від 14.02.2014 року, яким визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 119 ч.1, 138, 190 ч.2, 190 ч.3, 358 ч.4, 70 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений без змін - тримання під вартою. На даний час, у зв'язку з подачею апеляційної скарги, перерахований за Апеляційним судом Львівської області. Слід зазначити, що правовідносини, які склались між ув'язненим [PERSON] та адміністрацією Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області (№ 19), з питання тримання під вартою, належать до кримінально-правових, оскільки витікають із кримінально-процесуального законодавства. Тому, питання звільнення з-під варти особи, позбавленої свободи за відсутності судового рішення, вирішується слідчим суддею суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, згідно ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України, тобто Галицьким районним судом м. Львова. Таким чином, Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.02.2015 року,

Outcome: dismissed