Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина за межі України до Греції у період з 11 серпня по 25 серпня 2014 року, до Угорщини у період з 27 жовтня 2014 року по 02 листопада 2014 року, до Італії у період з 22 грудня 2014 року по 11 січня 2015 року та до Австрії у період з 01 березня 2015 року по 09 березня 2015 року . В обґрунтування вимог вказує, що він перебував у шлюбі з [PERSON], від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час, син проживає разом з ним по [ADDRESS]. У період з 11 серпня по 25 серпня 2014 року, з 27 жовтня 2014 року по 02 листопада 2014 року, з 22 грудня 2014 року по 11 січня 2015 року та з 01 березня 2015 року по 09 березня 2015 року він разом з сином планують відпочити та оздоровитись у Греції, Угорщині, Італії та Австрії під час осінніх, зимових та літніх канікул . У добровільному порядку відповідачка не надає згоди на виїзд сина за кордон з метою відпочинку. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 24 липня 2014 року позовні вимоги [PERSON] в частині надання дозволу на виїзд дитини за кордон до Греції у період з 11 серпня по 25 серпня 2014 року,без згоди матері залишено без розгляду. В судовому засідання позивач та його адвокат позовні вимоги підтримали, зіславшись на вимоги, викладені у заяві. Крім того, вказали що не перший раз звертаються до суду із позовом про надання дозволу на виїзд сина за кордон без згоди матері, який суд задовольняє. Однак, у подальшому, позивачка оскаржує винесенні по справі рішення. Посилаючись на те, що після набрання рішеннями законної сили, закінчуються наданні судом строки для виїзду дитини за кордон та дитина позбавлена можливості відпочити та оздоровитись, просять надати дозвіл на поїздки за планові наперед у період осінніх, зимових та весняних шкільних канікул. Представник відповідачки адвокат [PERSON] заперечила щодо задоволення позовних вимог. Зазначила, що відповідачка не заперечує щодо виїзду сина за кордон разом з батьком та готова його надати лише після надання їй інформації про стан здоров'я сина. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Судом встановлено, що з 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10.07.2013 року. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.05.2008 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №933. Сторони по справі проживають окремо. Син проживає разом з батьком по [ADDRESS], що визнається сторонами спор Встановлено, що позивач [PERSON] працює лікарем-стоматологом та зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та отримує дохід, що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку-фізичної особи підприємця за три квартали 2014 року. З довідки-характеристики за №581, виданої Байковецькою сільської радою вбачається, що [PERSON] разом з сином [PERSON] та донькою [PERSON] проживають у [ADDRESS]. [PERSON] характеризується з позитивної сторони. З ваучерів ТОВ «КИЙАВІА» встановлено, що [PERSON] для себе та свого сина [PERSON] забронював тури на двох чоловік до Угорщини у період з 27 жовтня 2014 року по 02 листопада 2014 року, до Італії у період з 22 грудня 2014 року по 11 січня 2015 року та до Австрії у період з 01 березня 2015 року по 09 березня 2015 року . Між сторонами не досягнуто згоди щодо виїзду дитини за кордон разом з батьком до Угорщини у період з 27 жовтня 2014 року по 02 листопада 2014 року, до Італії у період з 22 грудня 2014 року по 11 січня 2015 року та до Австрії у період з 01 березня 2015 рок по 09 березня 2015 року . Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Положення ст.6 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.17, 31 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров'я. Вимоги статті 10 Конвенції про права дитини, передбачають право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Відповідно до вимог ст. 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до вимог ст. 313 ЦК України , фізична особа , яка не досягла 16 років , має право на виїзд за межі України за згодою батьків , піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб , які уповноважені ними . Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказано норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини , їх тимчасового затримання та вилучення». Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. Положеннями п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 ''Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України'' чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина , який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів малолітньої дитини, у тому числі, право на відпочинок, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Надати дозвіл на виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO] за межі України до Угорщини у період з 27 жовтня 2014 року по 02 листопада 2014 року, до Італії у період з 22 грудня 2014 року по 11 січня 2015 року та до Австрії у період з 01 березня 2015 року по 09 березня 2015 рок, у супроводі батька [PERSON], без згоди матері [PERSON] При цьому, суд приймає до уваги той факт, що позивач має можливість забезпечити сину рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального розвитку, а небажання відповідачки надавати дозвіл на тимчасовий разовий виїзд дитини за кордон з метою відпочинку шкодить інтересам дитини. Суд не приймає до уваги доводи відповідачки про те, що на даний час у провадженні суду вирішується справа щодо визначення місця проживання дитини, а тому надання дозволу на виїзд сина за кордон є недоцільним, оскільки питання визначення місця проживання сина не має будь -якого значення для вирішення даної справи. Крім того, вказаний виїзд сина за кордон є тимчасовий, разовий, з метою відпочинку. Мати не позбавлена можливості брати участь у вихованні сина та можливості особистого спілкування з ним. Безпідставними також є посилання відповідачки на консультаційний висновок спеціаліста від 10.06.2013 року, згідно якого сину [PERSON] встановлено діагноз дисфункція жовчного міхура, вроджена аномалія афтального клапана, оскільки згідно рекомендацій лікаря наведених у йьому висновку немає заборони щодо подорожей за межі України. Навпаки, такі подорожі, з метою відпочинку та оздоровлення, будуть позитивно впливати на стан здоров'я та розвиток дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved