Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Гайворонський районний центр зайнятості про розірвання трудового договору. Позов мотивований тим, що 12 березня 2003 року між ним, [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений трудовий договір між працівником і фізичною особою № 330, зареєстрований Гайворонським районним центром зайнятості 12.03.2003 року. Відповідно до договору він виконував обов`язки продавця виїзної торгівлі. В грудні 2003 року у зв`язку зі зменшенням обсягів торгівлі. ФОП [PERSON] запропонувала йому перейти працювати в ПСП «Еліта», оскільки ФОП [PERSON] та ПСП «Еліта» спільно вели кадрову і бухгалтерську роботу та зареєстровані в [ADDRESS] , а директор ПСП «Еліта» - Петров Д.І. , є чоловіком [PERSON] . Він погодився і в період з 02 січня 2004 року - 06 грудня 2006 року працював водієм в ПСП «Еліта». При звільнені отримав трудову книжку від бухгалтера ПСП «Еліта», який пояснив, що всі необхідні записи за період трудових відносин з ФОП [PERSON] та ПСП «Еліта» вже зроблені і ніяких проблемних питань в майбутньому у нього не виникне. 15 серпня 2019 року він звернувся до Гайворонського районного центру зайнятості щодо роз`яснення можливості надання статусу безробітного. Спеціалістом центру було повідомлено, що реєстрація його як безробітного в службі зайнятості можлива лише після припинення трудових відносин з ФОП [PERSON] шляхом подання трудового договору № 330 від 12.03.2003 року з відміткою роботодавця про його розірвання, або подання відповідного рішення суду - у разі припинення трудових відносин у судовому порядку. Приймаючи до уваги, що умови договору з 2004 року не виконуються обома сторонами, для реалізації у подальшому особистих немайнових прав позивачу необхідно розірвати трудовий договір між працівником і фізичною особою № 330 укладений 12.03.2003 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , зареєстрованим 12.03.2003 року Гайворонським районним центром зайнятості, у зв`язку з чим, змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судову повістку не отримувала, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надіслала. Представник третьої особи Гайворонського районного центру зайнятості в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надіслав. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 12 березня 2003 року між позивачем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений трудовий договір між працівником і фізичною особою № 330, зареєстрований Гайворонським районним центром зайнятості 12.03.2003 року (а.с. 10). Відповідно до договору позивач виконував обов`язки продавця виїзної торгівлі. Позивач з 02 січня 2004 року по 06 грудня 2006 року працював водієм в ПСП «Еліта». При звільнені отримав трудову книжку із записом про звільнення (а.с. 11). Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , починаючи з січня 2004 року відповідачем не виплачувалась позивачу заробітна плата та не здійснювались відрахування до Пенсійного фонду України (а.с. 14). Згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сформований станом на 16.08.2019 року містить інформацію, про те, що [PERSON] власним рішенням зареєстрованим у відповідному порядку припинила підприємницьку діяльність 10.12.2014 року (а.с. 10-13). Згідно з вимогами ст. 38 КЗпП України працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за власним бажанням, попередивши роботодавця письмово за два тижні. Відповідно до статті 24-1 КпЗП України при укладанні трудового договору між працівником і фізичною особою, фізична особа або за довіреністю уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, покладено на державну службу зайнятості функції по реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю. Згідно з п. п. 6, 7 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 року «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою» в разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох днів повинна зняти трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів. На підставі цього запису відповідальна особа центру зайнятості робить на трьох примірниках трудового договору запис про зняття з реєстрації трудового договору. Цим самим наказом затверджена форма трудового договору між працівником і фізичною особою, в п. 17 якої (підстави припинення договору з посиланням на відповідні статті КЗпП України) передбачені підписи обох сторін договору, тобто не тільки фізичної особи, а й працівника. Лише після підписів обох сторін договору (фізичної особи та працівника), в п. 18 зазначеної форми трудового договору передбачений запис посадової особи служби зайнятості про зняття договору з реєстрації. Як вбачається з п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженого наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року № 110 передбачено, що фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Унесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від реєстрації трудового договору і засвідчуються його печаткою. Відповідно до п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого Наказом Мінпраці України від 08.06.2001 року № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідно до норм ст. ст. 43, 46 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що трудові відносини між позивачем та відповідачем фактично не існують, процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, позивач не отримує заробітну плату, через відсутність відповідача, яка згідно поштових повідомлень перебуває поза межами України (а.с. 27, 38) провести дії щодо розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації за місце реєстрації не можливо, а тому суд вважає необхідним вказаний трудовий договір розірвати, так як зазначений трудовий договір не знятий з реєстрації у центрі зайнятості, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на отримання статусу безробітного. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved