Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що на момент укладення між позивачем та [PERSON] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , в даній квартирі була зареєстрована стороння особа, а саме [PERSON] , яка з 2001 року не проживає в даній квартирі та сплату за комунальні послуги не здійснює. В своїх позовних вимогах позивач просив суд визнати відповідача, зареєстровану за вказаною вище адресою такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Ухвалою суду від 11 грудня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, вважали їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила, відзиву та інших заяв з процесуальних питань від неї до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач та його представник не заперечували проти заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23.12.2016 року, копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до витягу наданого Реєстром територіальної громади м. Києва від 10 грудня 2018 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . Крім того, судом встановлено, що відповідач з 2001 року у спірній квартирі не проживає, оплату за утримання будинку та комунальні послуги не здійснює, квартирою не цікавиться. Вказане підтверджується також нотаріально посвідченою заявою сусідів позивача [PERSON] та [PERSON] . Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. З наданих в судовому засіданні пояснень позивача, його представника вбачається, що [PERSON] з грудня 2016 року у спірній квартирі не проживає. Вказане підтверджується також показами свідка [PERSON] , який суду показав, що відповідач, в спірній квартирі не з`являється протягом тривалого часу, комунальні послуги не сплачує, речей там не має, поточний ремонт не здійснює. Враховуючи відсутність поважних причин тривалого не користування спірною квартирою та відсутність інтересу до даної квартири з боку відповідача, суд вважає, що [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved