Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.09.2006 р. П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, належить будинок за адресою: [ADDRESS], в якому зазначено, що на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] розташовано: житловий будинок А гл./битна ? цегла, житловою пл. -32,1 кв.м., житлова прибудова А-1 гл./битна ? цегла житловою пл.. 8,9 кв.м., літня кухня Ж, погріб з шийкою 3, душ Л, вбиральня К, ворота № 5, паркани № 6, № 7. Вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.09.2006 р. в якості правовстановлюючого документу було зареєстроване 11.09.2006 р. ОП «ЗМБТІ» в реєстрі прав власності на нерухоме майно під реєстраційним номером № 18990 в книзі № 129. Вказане нерухоме майно належало на праві власності було зареєстроване за бабусею позивача [PERSON], яка померла [INFO] Право власності на житловий будинок вона набула на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.1979 р. посвідченого П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого ОП «ЗМБТІ» 29.11.1979 р. Серед інших будівель та споруд, які купила [PERSON], в договорі купівлі-продажу зазначений водопровід № 3. Після смерті баби [PERSON] батько позивача [PERSON] прийняв спадщину, однак її не оформив. Батько мав намір оформити спадщину - отримати свідоцтво про право на спадщину за законом і для цього навіть отримав в ОП «ЗМБТІ» 04.08.1999 р. довідку-характеристику № 18-732 для нотаріальної контори, яка містить перелік спадкового майна - житлового будинку за адресою: [ADDRESS] із переліком будівель та споруд, серед якого значиться і водопровід № 3 вартістю 273 грн. Також позивач зазначає, що за життя його батько [PERSON] користувався вищезазначеним водопроводом. На його ім'я в КП «Водоканал» м. Запоріжжя було відкрито особовий рахунок [NUMBER], виписано абонентську книжку по розрахункам за воду та каналізацію. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] Після його смерті житловий будинок успадкував позивач, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.09.2006 р. Також після смерті [PERSON] в житловому будинку продовжувала мешкати його дружина [PERSON], яка теж користувалась водопроводом № 3. 01.12.2003 р. було встановлено водомір, який зареєстрований КП «Водоканал» м. Запоріжжя. 02.04.2004 р. КП «Водоканал» м. Запоріжжя уклало з [PERSON] договір №? 20-9-14 на постачання води. Вказаний договір діє по цей час. Після набуття позивачем права власності на житловий будинок на його ім'я КП «Водоканал» м. Запоріжжя. виписало абонентську книжку по розрахункам за воду та каналізацію на ім'я [PERSON], з вказаного часу здійснює нарахування за воду на одну особу, які сплачує позивач. Позивач зазначає, що викладене свідчить, що при видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.09.2006 р. П'ята Запорізька державна нотаріальна контора у вказаному свідоцтві про право на спадщину за законом в переліку будівель та споруд, які належать до житлового будинку за адресою: [ADDRESS], не зазначила водопровід № 3, який належав на праві власності спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] і перейшов йому у спадок. Зважаючи на те, що при оформленні спадщини були втрачені документи про належність водопроводу № 3 на праві власності спадкодавцям, право власності позивача на водопровід не визнається власником сусіднього житлового будинку - відповідача по справі, який мешкає за адресою: [ADDRESS], та не підтверджено відповідними документами, позивач просить визнати за ним право особистої власності на водопровід № 3. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов в повному обсязі, підтвердили обставини зазначені в ньому, та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому позивач пояснив, що в семидесяті роки минулого сторіччя на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] було самочинно збудовано житловий будинок літ. Д, який бабуся позивача передала в користування відповідачу, котрий надалі його узаконив та отримав відповідний правовстановлюючий документ на своє ім'я. Згодом [PERSON] і [PERSON] здійснили поділ вищезазначеної земельної ділянки, при якому водопровід № 3 належний [PERSON] залишився на земельній ділянці яка відійшла [PERSON] Однак при цьому відповідач визнав водопровід № 3 власністю [PERSON] і не заважав їй користуватися водопроводом № 3. Житловому будинку відповідача було присвоєну нову поштову адресу: [ADDRESS]. На цей час водопровід № 3 та водопровідний колодязь знаходяться на земельній ділянці відповідача. Восени 2013 р. відповідач вирішив незаконно заволодіти належним позивачу водопроводом: у водопровідному колодязі відповідач перекрив подачу води по водогону, прокладеному до належного йому житлового будинку за адресою: [ADDRESS] і таким чином залишив його житловий будинок без води. На вимогу позивача відновити подачу води до його житлового будинку відповідач заявив, що водопровід № 3 належить тепер йому, так як знаходиться на його земельній ділянці і він на нього не має будь-яких прав. На підставі викладеного позивач просив суд визнати за ним право особистої приватної власності на водопровід № 3, розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] та усунути перешкоди створені йому відповідачем у реалізації права власності на належний йому водопровід № 3 шляхом зобов'язання відповідача відновити подачу води по водогону, прокладеному до його житлового будинку із водопровідного колодязя, розташованого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS]; зобов'язання відповідача безперешкодно надавати йому доступ до водопровідного колодязя, розташованого на вищезазначений земельній ділянці для ремонту і обслуговування водогона та водоміра, зобов'язання відповідача не створювати йому будь-яких перешкод в користуванні водопроводом № 3 та стягнути понесені судові витрати. Відповідач та його представник позов не визнали в повному обсязі, надали суду письмові заперечення та при цьому пояснили, що відповідач законно володіє спірним водопроводом, який зазначений в документах на його будинок. Свідок, [PERSON], допитаний в судовому засіданні пояснив, що проживає в будинку відповідача і йому відомі всі обставини спору про водопровід. Позивач не сплачував за спожиту воду, тому КП «Водоканал» відключило його від водопостачання, перекрило вентиль (закрутку) та попередило відповідача про незаконність надання водопостачання сусіду (позивачу) через водопровід, який проведений до будинку відповідача. Свідок, [PERSON], пояснила, що позивач є їх сусідом , який бере в них воду, бо в нього відсутня можливість користуватися водопроводом. Хто поставив закрутку він не знає. Свідок, [PERSON], пояснив, що у сторін по справі існують суперечки з приводу водопроводу. Позивач бере воду у сусідів, чи наявні якісь проекти та угоди між сторонами йому не відомо. Суд, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи доказами по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на документи, які не є чинними на теперішній час, а саме договір купівлі-продажу 1979 року, технічний паспорт, який був погашений ОП ЗМБТИ. До посилань позивача про те, що відповідач користується належним йому водопроводом суд ставиться критично, оскільки з 70-х років водопровід, який нібито належав [PERSON] міг зруйнуватися. Доказів того, що це саме той водопровід, який належав його родичам, позивач не надав. На теперішній час у свідоцтві про право власності на спадщину за законом від 05.09.2006 р. в переліку майна, яке перейшло в порядку спадкування до позивача, спірного водопроводу не зазначено. Якщо позивач вважає, що це помилка нотаріуса, то він мав право оскаржити дії останнього, або звернутися з позовом до суду після отримання свідоцтва, в якому не було зазначено водопровід. Цих дій позивач не вчиняв протягом семи років. Слід також зазначити, що чинного технічного паспорту, який був складений після отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач не додає. Судом були оглянуті правовстановлюючі документи відповідача (свідоцтво про право власності), а також копія акту приймання індивідуального будинку до експлуатації, в яких зазначено наявність водопроводу. Водопровід оформлювався та будувався відповідачем за його заявою, відповідно до розробленого проекту. До акту також додається викопіювання плану на земельну ділянку. Водопровід, на якій претендує позивач, знаходиться на земельній ділянці, яка була надана відповідачу у користування на підставі рішення виконком Шевченківської районної ради народних депутатів від 17.01.1991р. № 15/31. Цим же рішення було вирішено оформити на ім'я [PERSON] право особистої приватної власності на житловий будинок Д по [ADDRESS] в м. Запоріжжі. Очевидно, що зазначене рішення приймалось за згоди сусідів, в тому числі і [PERSON] Відповідно до ст. 186 ЦК України в даному випадку головною річчю є житловий будинок Д, який знаходиться на земельній ділянці [ADDRESS]. А приналежністю будинку є господарські споруди та комунікації, призначені для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням. На думку суду, за таких обставин водопровід не є окремим об'єктом права власності. В даному випадку не може бути визнано окремо право власності на комунікації (водопровід), оскільки вони є приналежністю житлового будинку літ. Д [ADDRESS]. Враховуючи зазначені обставини, а також ту обставину, що відповідно до ст.60 ЦПК України, позивач не довів тих обставин, на які посилається, як на підставу своїх вимог, суд вважає вимоги позивача не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не розглядає питання про відшкодування позивачу судових витрат, у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed