Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник 1), [PERSON] (далі по тексту - заявник 2) звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва із спільною заявою, відповідно до якої просили розірвати шлюб між ними, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області (наразі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, далі по тексту - заінтересована особа), про що в Книзі реєстрації шлюбів 27 вересня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 792. Заява обґрунтована тим, що між заявниками було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть, примирення неможливе в даному випадку. За таких обставин просили шлюб розірвати. 10 травня 2019 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. 17 травня 2019 року від заявника 2 про розгляд справи за його відсутності. 27 червня 2019 року від заявника 2 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. У вказаній заяві також просив заяву задовольнити в повному обсязі. 27 червня 2019 року від заявника 1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У вказаній заяві також просила заяву задовольнити в повному обсязі. В судове засідання заявник 1 не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої заяву підтримала, просила задовольнити, справу розглянути за її відсутності. В судове засідання заявник 2 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої заяву підтримав, просив задовольнити, справу розглянути за його відсутності. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. 27 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 792 /Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] /. Від шлюбу сторони мають спільну доньку, - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 89, Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] . Між сторонами досягнуто згоди щодо участі у вихованні дитини та сплати аліментів, що підтверджується укладеним 06 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] Договором про участь у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко О.В., зареєстровано в реєстрі за № 185, яким визначено місце проживання дитини, порядок сплати батьком аліментів та участі в додаткових витратах на дитину, порядок спілкування та участі у вихованні дитини обох з батьків. Крім того, 06 травня 2019 року між сторонами укладено Договір про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко О.В., зареєстровано в реєстрі за № 184, яким узгоджено питання щодо поділу спільного майна подружжя. Так, статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. З врахуванням наведеного, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Крім того, судом також встановлено, що права спільної дитини заявників внаслідок розірвання шлюбу між сторонами порушені не будуть, спір про поділ майна подружжя відсутній. Відповідно до ч. 3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 2 ст. 115 СК України). З врахуванням наведеного, суд приходить, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved