Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до відповідачів, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про усунення [PERSON] від права спадкування за законом після смерті [PERSON], та визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку площею 1,4962 га, розташованої на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Позивач вказав, що 12 вересня 2006 року померла його мати - [PERSON]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали її донька [PERSON] та її чоловік [PERSON]. Інших спадкоємців не немає. Однак Позивач вважає, що [PERSON] має бути усунений від права на спадкування за законом, так як він умисно ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, яка через похилий вік та тяжку хворобу була у безпорадному стані. Позивач – [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Позивач [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], який діє за довіреністю від 01.02.2013 року (а.с. 16), через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник третьої особи - Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував та просив проводити розгляд справи у його відсутності (а.с. 23). Відповідачі в судове засідання не з’явилися, повідомлялися належним чином та своєчасно, шляхом опублікування оголошення в газеті обласного значення (а.с 26). Враховуючи цей факт, суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 вересня 2006 року померла мати Позивача - [PERSON]. Згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали її донька [PERSON] та її чоловік [PERSON]. Інших спадкоємців не немає. 21 травня 2007 року Чугуївською державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла 12 вересня 2006 року: на 1/2 частину приватизованої земельної ділянки по реєстру № 1-844 та на 1/2 частину грошових внесків по реєстру № 1-846 на ім'я [PERSON] На підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, 30 жовтня 2007 року [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 1,4962 га, розташовану на території Чкаловської селищної ради, Чугуївського району Харківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 30 жовтня 2007 року [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 1,4962 га, розташовану на території Чкаловської селищної ради, Чугуївського району Харківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] через тяжку хворобу та похилий вік, взагалі не вставала з ліжка, їй весь час потрібна була стороння допомога. У зв’язку з вказаними обставинами, Позивач забрала матір [PERSON] до себе додому в м. Харків. Позивач купувала їй ліки, всіляко підтримувала морально, весь час знаходилася поряд. Після смерті матері Позивач здійснила її поховання та усі витрати по похованню взяла на себе. Натомість [PERSON] знаючи про стан здоров’я дружини, про її неможливість самостійно забезпечувати умови свого життя, про потребу сторонньої допомоги та опіки, не надавав такої останній та не опікувався нею. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Вина - це психічне ставлення особи до своєї протиправної поведінки та її наслідків. Умисел - як форма вини має місце у поведінці особи тоді, коли вона усвідомлює протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачає настання шкідливих наслідків такої поведінки, бажає їх настання або байдуже до них ставиться. Тобто це стосується дієздатної особи, яка здатна усвідомлювати та керувати своїми діями. В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2009 року «Про судову практику у справах про спадкування» надані роз’яснення про застосування ч. 5 ст. 1224 ЦК України, відповідно до яких вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред’явлена особою, для якої таке усунення породжує пов’язані зі спадкуванням права та обов’язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другої ст. 1259 ЦК України. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Всі витрати по догляду за [PERSON] несла Позивач. Вона доглядала за нею, надавала допомогу, купляла у разі необхідності ліки та несла всі витрати на повноцінне харчування. Натомість її чоловік, [PERSON], навіть не виявляв бажання надати допомогу своїй дружині, незважаючи на те, що йому було відомо, в якому стані вона перебуває, та те, що вона потребує догляду та підтримки. [PERSON] взагалі не турбувався станом здоров’я своєї дружина, жодної фізичної та матеріальної допомоги не надавав, та взагалі не цікавилася самопочуттям своєї дружина. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року та статті 1225 ЦК України і 131 ЗК України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом визнання прав. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 05 січня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 14). З повідомлення Чугуївської нотаріальної контори Харківської області від 30.04.2010 р. вбачається, що після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, у шестимісячний термін після смерті спадкодавця, ніхто не звертався . Відповідно до ст. 37 ЦПК України У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Підставою процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони із спірних або встановлених судом правовідносин майнового, але не особистого характеру. Заміна суб'єктів матеріальних правовідносин можлива внаслідок смерті громадянина, який був суб'єктом таких правовідносин. Предметом таких вимог є захист права на майно, яке в разі обґрунтованості позову може бути успадковане. У даному випадку у померлого [PERSON] є спадкоємці за законом, тому в зазначених правовідносинах згідно зі ст. 37 ЦПК України допускається процесуальне правонаступництво. Так як [PERSON] помер, відповідачами по даній справі є його сини: [PERSON] та [PERSON]. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлювальними документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved