Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог, зазначив, що він є власником домоволодіння по вул. І. Франка № 118 в смт. Буштино Тячівського району, яке отримав у спадок від свого батька, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 5 квітня 2002 року. По сусідству проживає відповідачка [PERSON], яка у 2003 році розпочала будівництво будинку з грубим порушенням норм ДБН-360-92 (містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень), відповідно до якого відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни має бути не меншою ніж 1 м. і при цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизних будівель на територію суміжних ділянок. Також відповідачкою було виготовлено стічні труби для атмосферних опадів даху таким чином, що вода із них потрапляє прямо під його хату. Нахил відводу дощових, талих вод з будинку відповідачки побудовані так, що все стікає по стінах його деревяного будинку. Має місце пошкодження його будинку, що привело до появи плісняви, грибка на стінах кімнат, корозії, оскільки під дією вищенаведених атмосферних опадів із даху приводить до знищення його будинку. Впритул до його паркану в відповідачки розрісся так грецький горіх, що його гілки досягли даху будинку і під час бурі, сильних вітрів, пошкоджує покрівлю його будинку, де виріс мох, що зїдає шифер, а його листя забиває водостічні труби та жолоби. Оскільки відповідачка не допускає його на частину своєї присадибної ділянки та не дозволяє йому встановити водостічні жолоби, водостічні труби з виведенням цих вод з його частини даху на своє подвіря і створює такі умови, які завдають найбільше незручностей у користуванні його будинком та земельною ділянкою. Це призвело до того, що з підвищенням вологості води проникають в підвал його будинку і псується підлога та стіни будинку. Також відповідачка категорично відмовляється засипати спільний колодязь, який був викопаний їх спільними покійними батьками ще в 1946 році і це призводить до того, що опинившись від рогу будинку на відстані двох метрів створюється сирість, вологість, хоч чим колодязем ніхто не користується. На підставі ст.ст. 103, 130, 152 ЗК України, ст. 391, 639 ЦК України, з урахуванням уточнених позовних вимог просить укласти договір про встановлення земельного сервітуту земельної ділянки за №120 по вул.. І.Франка в смт. Буштино Тячівського району, зобовязати [PERSON] зрізати грецький горіх, який розташований по вул. І. Франка №120 в смт. Буштино Тячівського району та належить [PERSON]. Дозволити засипати колодязь, який розташований в смт. Буштино по вул.. І.Франка №120, улаштувати жолоба та встановити водостічні труби на будівлях , що відносяться до будинковолодіння №118 по вул.. І.Франка в смт. Буштино Тячівського району та проводити їх регулярну очистку. Зобовязати [PERSON] удосконалити конструкцію ринви, що улаштована в тілі відмостки, для забезпечення пропускної здатності цієї ринви в дворогосподарстві №120 по вул. І.Франка в смт. Буштино Тячівського району. [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В зустрічній позовній заяві зазначила, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗК за № 015840 від 25.06.2003 року вона являється власником земельної ділянки, яка розташована в смт. Буштино по вул. І. Франка, 120. Рішенням виконавчого комітету Буштинської селищної ради від 19.08.2003 року їй було надано дозвіл на будівництво житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за вказаною адресою, а також відділом містобудування та архітектури Тячівської районної державної адміністрації надано дозвіл на право виконання будівельних робіт. А тому позивачка за зустрічним позовом вважає, що нею було дотримано всіх необхідних вимог щодо проведення будівництва житлового будинку із надвірними спорудами, який розташований в смт. Буштино по вул. І. Франка, 120 Тячівського району. З приводу заявленого первісного позову щодо укладення договору про встановлення земельного сервітуту звертає увагу на те, що, на її думку, прибудови (хлів, сарай, літня кухня), які відносяться до будинковолодіння № 118 були побудовані з порушення приписів передбачених п. 3.25* норм ДБН 360-92** (затверджених наказом Держкоммістобудування за № 44 від 17.04.1992 року), оскільки для догляду за будинком та для здійснення їхнього поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни потрібно приймати не менш 1 м., що не було дотримано [PERSON] при будівництві нових прибудов (хліва, сарая, літньої кухні). Таким чином, вважає, що у випадку дотримання [PERSON] вищевказаних приписів норм при будівництві прибудов (хліва, сарая, літньої кухні) не створило б загрозу для звернення ним до суду з позовом про встановлення земельного сервітуту. Також вказує, що [PERSON] до первісного позову не було надано жодних документів, які підтверджують надання останньому дозволу на будівництво новозбудованих будівель (хліва, сарая літньої кухні), що відносяться до будинковолодіння № 118, який розташований в смт. Буштино по вул. І. Франка і відповідно на її думку можна вважати, що ці обєкти нерухомості побудовані самовільно без будь-яких дозволів. Посилання відповідача [PERSON], що нібито питний колодязь має мати відстань від будівлі 20 м. згідно із таблицею 3.2.а* норм ДБН 360-92** (затверджених наказом Держкоммістобудування за № 44 від 17.04.1992 року), не може бути взято до уваги судом, оскільки останній не правильно посилається на приписи норм БДН 360-92**, які передбачають зовсім інше, а саме відстань від артсвердловин та колодязів до окремих будівель і споруд та інших джерел забруднення слід приймати 20 м., тобто дане посилання стосується саме джерел забруднення та вказує на те, що артсвердловини і колодязі повинні знаходитися на відстані 20 м. до джерела забруднення. Таким чином, новозбудована будівля (хлів), яка відноситься до будинковолодіння № 118, який розташований за адресою: Тячівський район, смт. Буштино, вул. І. Франка, може чи вже спричиняє забруднення питного колодязя, оскільки їх відстань значно менше ніж 20 м.. Крім того зазначає, [PERSON] не надав жодних доказів того, що він звертався до неї з проханням обговорити умови встановлення сервітуту, чим саме порушив вимоги ч. 3 ст. 402 ЦК України, згідно з якою у разі недосягнення домовленостей про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. А щодо вимог [PERSON] про винесення рішення зрізати горіх, який розташований в смт. Буштино по вул. І. Франка, № 120, то на її думку такі не можуть бути задоволені судом, оскільки відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а грецький горіх, що знаходиться на її земельній ділянці був посаджений в 1945 році, відповідно дане дерево [PERSON] постійно бачив, погоджувався з його існуванням, так як проживає по сусідству і до цього часу не ставив питання про його зрізання. Просить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка розташована в смт. Буштино, вул. І. Франка, 120 шляхом знесення або перенесення стін будівель (хліва, сарая, літньої кухні), які відносяться до будинковолодіння № 118, який розташований в смт. Буштино вул. І. Франка, що належить на праві приватної власності [PERSON] з урахуванням п. 3.25* норм ДБН 360-92** (затверджених наказом Держкоммістобудування за № 44 від 17.04.1992 року). Позивач [PERSON] і його представник [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримали посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві і просять його задоволити. Проти зустрічного позову заперечили і вважають його безпідставним. Представник відповідачки за зустрічним позовом проти задоволення первісного позову заперечив, крім вимог про удосконалення конструкції ринви , що улаштована в тілі відмостки, для забезпечення пропускної здатності цієї ринви в дворогосподарстві №120 по вул. І.Франка в смт. Буштино, які вважає за можливе задоволити. Заявлений зустрічний позов підтримав повністю посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить зустрічний позов задоволити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] є власником домоволодіння по вул. І. Франка № 118 в смт. Буштино Тячівського району, право на яке набув в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 4 лютого 1994 року( а.с.4, 95-105). Суміжним землекористувачем і забудовником земельної ділянки по вул. І. Франка № 120 в смт. Буштино Тячівського району є відповідачка за первісним позовом [PERSON]( а.с.70-76). Спір між сторонами виник внаслідок незгоди щодо способів використання суміжних земельних ділянок і розташованого на них майна. При цьому позивач за первісним позовом просить усунути порушене, на його думку, право користування своєю власністю шляхом укладення договору про встановлення земельного сервітуту земельної ділянки за №120 по вул.. І.Франка в смт. Буштино Тячівського району, зобовязання [PERSON] зрізати грецький горіх, який розташований по вул. І. Франка №120 в смт. Буштино Тячівського району та належить [PERSON]. Дозволити засипати колодязь, який розташований в смт. Буштино по вул.. І.Франка №120, улаштувати жолоба та встановити водостічні труби на будівлях , що відносяться до будинковолодіння №118 по вул.. І.Франка в смт. Буштино Тячівського району та проводити їх регулярну очистку. Зобовязати [PERSON] удосконалити конструкцію ринви, що улаштована в тілі відмостки, для забезпечення пропускної здатності цієї ринви в дворогосподарстві №120 по вул. І.Франка в смт. Буштино Тячівського району. А позивачка за зустрічним позовом [PERSON] в свою чергу просить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка розташована в смт. Буштино, вул. І. Франка, 120 шляхом знесення або перенесення стін будівель (хліва, сарая, літньої кухні), які відносяться до будинковолодіння № 118, який розташований в смт. Буштино вул. І. Франка, що належить на праві приватної власності [PERSON] з урахуванням п. 3.25* норм ДБН 360-92** (затверджених наказом Держкоммістобудування за № 44 від 17.04.1992 року). Згідно до ст.. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Земельний сервітут, згідно до ст.. 100 цього Кодексу, може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Аналогічні правила передбачені і ст..ст. 401, 402 ЦК України. А згідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). За змістом ст.. 105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, у справі призначалося ряд експертиз. Зокрема, згідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 156/02-15 від 27.08.2015 року( а.с. 35-49), колодязь який розташований в смт. Буштино, вул. І.Франка, 120, не створює підвищення вологості (сирості) для сусіднього будинку, який розташований в смт. Буштино, вул. І. Франка № 118 і вода з колодязя і підвал сусіднього будинку не потрапляє. Шкоди даху будинку, який розташований в смт. Буштино по вул. І.Франка, 118, внаслідок розташування грецького горіху за адресою: смт. Буштино, вул. І.Франка, 120, предявлено не було. Однак листя з грецького горіху може забивати водостічні труби та жолоби сусіднього будинку, який розташований за адресою: смт. Буштино, вул. І.Франка, 118, так як дерево є вищим за будинок, а опадання листя з нього є природнім процесом на який вплинути не можливо. Потреби перебудувати дах будинку, який розташований в смт. Буштино, вул. І.Франка, 120, з двоскатного на односкатний з нахилом в сторону подвіря цього будинку немає, так як існуюча конструкція даху не завдає шкоди сусідньому будинку, який розташований за адресою: Тячівський район, смт. Буштино, вул. І.Франка, 118. Для запобігання потрапляння атмосферних опадів на будинковолодяння № 118 необхідним є перебудувати конструкцію відмостки навколо житлового будинку № 120, улаштувати жолоба та водостічні труби на будівлях, що відносяться до будинковолодіння № 118, та проводити регулярно очистку жолобів будинку № 120 та в майбутньому на будівлях будинковолодіння № 118 (після улаштування на них жолобів). Потреби знизити рівень подвіря будинку, який розташований в смт. Буштино, вул. І.Франка, 120, на 30 см., щоб не завдавати шкоди сусідньому будинку, який розташований в смт. Буштино, вул. І.Франка, 118, немає, так як підвищення рівня подвіря будинковолодіння № 120 не завдає шкоди будівлям будинковолодіня № 118 при умові, що вони улаштовані належним чином. Потреби ліквідувати нахил бетонної відмостки будинку, який розташований в смт. Буштино, вул. І.Франка, 120, на межі з будинком, який розташований в смт. Буштино, вул. І.Франка, 118, немає, так як такий улаштовано у відповідності до нормативних вимог. Однак є потреба в удосконаленні конструкції ринви, що улаштована в тілі відмостки, для забезпечення пропускної здатності цієї ринви. Таке вдосконалення пропонується в даному випадку улаштування шляхом зняття труби, яка улаштована в цій ринві і яка виступає за краї відмостки, та розширення діаметру ринви до 150-200 мм. із установленням заглушок на одному з кінців цієї ринви, а також з улаштуванням відповідного нахилу в сторону колодязя, який призначений для збирання опадових вод. Для встановлення на даху будинку, який розташований в смт. Буштино, вул. І.Франка, 118, водостічних жолобів та ринв є необхідним надати [PERSON] право користування чужою земельною, яка розташована в смт. Буштино, вул. І.Франка, 120. Розміри цієї земельної ділянки складають 1,0 м. х 19.50 м, починаючи від кута житлового будинку № 118. А згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 178/08-15 від 21.08.2015 року( а.с.118-126) розташування прибудови сарая, хліва та літньої кухні, які відносяться до будинковолодіння № 118 по вул. І. Франка в смт. Буштино на даний час не відповідають вимогам п. 3.25* ДБН 360-92**, згідно з якими для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1 м. Фактично ж така відстань становить від 0.38 см. до 0.83 см. Розташування прибудови сарая та літньої кухні, які відносяться до будинковолодіння № 118 по вул. І. Франка в смт. Буштино, що у відповідності із визначенням ухвали суду від 10 червня 2015 року були побудовані в 90-х роках минулого століття, станом на час їх будівництва, є такими, що не відповідають вимогам п. 3.25* ДБН 360-92** та п.2.20 ДБН 79-92, у випадку, якщо їх будівництво здійснювалося у період після 24 березня 1992 року, тобто з моменту прийняття ДБН 79-92. Якщо ж ці прибудови були збудовані до 24.03.1992 року, але у 90-х роках минулого століття, то таке їх розташування на відстані менше 1 м. від межі, є порушенням вимог п. 2.18 РСН та п. 5.6. РСН 341-86. Стосовно хліва, що відноситься до будинку № 118 по вул. І. Франка в смт. Буштино і які згідно із визначенням ухвали суду від 10 червня 2015 року, був збудований в 70-х роках двадцятого століття, то його розташування на час проведення будівництва не суперечило вимогам державних будівельних і інших норм. На той час діяли норми РСН 79-73, СНиП II-К. 2-62 та Правил забудови сільських населених пунктів Української РСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР від 16 квітня 1970 року № 212, в яких відстань від стіни будівель до межі з сусіднім будинковолодінням не регламентувалася. Разом з тим, розташування хліва, який відноситься до будинковолодіння № 118 по вул. І.Франка в смт. Буштино на даний час не відповідає вимогам державних будівельних норм в частині незабезпечення санітарних розривів до нового житлового будинку будинковолодіння № 118 та житлового будинку будинковолодіння № 120 по вул. І Франка в смт. Буштино, що є порушенням п. 3.25а* та таблиці 3.2а ДБН 360-92**. Згідно з цими нормами відстань від хліва (сараю для утримання тварин) до житлових будинків повинна становити не менше 15 м. Фактично ж ця відстань складає, до житлового будинку будинковолодіння № 118 11.м, а до нового житлового будинку будинковолодіння № 120 близько 1,4 1,6 м.. Станом на час будівництва, тобто станом на 70-ті роки, такий хлів було улаштовано з порушенням вимог п. 1.60 РСН 79-73, згідно з яким відстань від сараїв з приміщенням для тварин повинні були розташовуватися на відстані 12 м. від житлових будинків. Що стосується питного колодязя, який був побудований раніше за досліджувані будівлі, то станом на даний час його розташування не суперечить вимогам державних будівельних норм п. 3.25а* та Таблиці 3.2а ДБН 360-92**. Відстань від колодязя до господарських будівель з утримання худоби складає приблизно 20.8 м. тоді як мінімальна відстань згідно з цими нормами повинна становити 20 м. Щодо літньої кухні та побутового сараю, які згідно із визначенням суду будувалися в 90-х роках двадцятого століття, то їх розташування на даний час і на час їх будівництва було та є таким, що санітарних норм не порушує тому, що санітарні розриви для такого розташування цих типів будівель в даній містобудівній ситуації і нормативними документами не передбачалися. Стосовно протипожежних розривів, то розташування прибудов сарая, хліва та літньої кухні, які відносяться до будинковолодіння № 118 по вул. І. Франка в смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області, на даний час не відповідає вимогам п. 3.25*, також п.1 * Додатку 3.1 ДБН 360-92** та Таблиці 1 цього ж Додатку. відстань від цих прибудов до новозбудованого житлового будинку будинковолодіння № 120 по вул. І. Франка в смт. Буштино, який у відповідності з наданим матеріалами справи, що розміщуються на аркушах справи 71-75 був збудований у період після 2003 року, і який в будівельному паспорті (а.с. 74) позначений під літерою «1», становить від 1.4 м до 1.8 м., тоді як така відстань повинна становити не менше 6 м. Враховуючи, що прибудови (сарай, хлів та літня кухня), які відносяться до будинковолодіння № 118, були побудовані раніше за новий житловий будинок будинковолодіння № 120, причиною недотримання протипожежних розривів між цими будівлями в даному випадку є будівництво нового житлового будинку на будинковолодінні № 120 по вул. І. Франко в смт. Буштино Тячівського району, Закарпатської області. Протипожежний розрив величиною в 6 м. може бути зменшений у випадку улаштування на цьому житловому будинку будинковолодіння № 120, який є вищий за прибудови будинковолодіння № 118, глухої протипожежної стіни, яка б виступала над поверхнею його даху на 30-60 см. На даний час такої стіни немає, а конструкція даху цього нового житлового будинку № 120 звисає за межі його стіни в безпосередній близькості від прибудов будинковолодіння № 118. Станом на час будівництва прибудови будинковолодіння № 118 (сарая, хліва та літньої кухні) протипожежні норми були дотримані, так як у відповідності з будівельним паспортом на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника від 29.09.2003 року, який є на аркушах справи 71-74, старий житловий будинок будинковолодіння № 120, який на цьому будівельному паспорті позначений під літерою «2», розміщувався з лівої сторони двору, і відстань від цих прибудов до нього тоді перевищувала 6 м. Також має місце порушення, яке полягає у відсутності на досліджуваних прибудовах будинковолодіння № 118 (сараї, хліві, та літній кухні) водостічних ринв, труб тощо, які б запобігали стіканню атмосферних опадів на сусідню ділянку. Тобто, інженерно-технічні заходи по запобіганню стікання атмосферних опадів з покрівель та карнизів цих будівель будинковолодіння № 118 на територію суміжної ділянки тут не забезпечено, що є порушенням вимог п. 3.25* ДБН 360-92**. З оглянутих і досліджених в судовому засіданні фото таблиць межі суміжних земельних ділянок сторін встановлено факт явного руйнування будинку належного позивачу [PERSON] будинку №118 по вулиці І.Франка смт. Буштино внаслідок неконтрольованого стікання атмосферних опадів з покрівель( а.с.165-170). Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] слід задовольнити частково і зобовязати [PERSON] зрізати грецький горіх, який розташований по вул. І. Франка №120 в смт. Буштино Тячівського району біля межі з земельною ділянкою по вул. І. Франка №118 в смт. Буштино Тячівського району та належить [PERSON], не перешкоджати [PERSON] улаштувати жолоба та встановити водостічні труби на будівлях , що відносяться до будинковолодіння №118 по вул.. І.Франка в смт. Буштино Тячівського району та проводити їх регулярну очистку, удосконалити конструкцію ринви , що улаштована в тілі відмостки, для забезпечення пропускної здатності цієї ринви в дворогосподарстві №120 по вул. І.Франка в смт. Буштино Тячівського району. А в решті позову щодо укладення договору сервітуту та засипання колодязя відмовити, оскільки такий спосіб судового захисту цивільних прав як укладення договору між сторонами діючим законодавством не передбачено, а вимоги про необхідність засипання колодязя матеріалами справи не стверджені. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення або перенесення стін будівель (хліва, сарая, літньої кухні), які відносяться до будинковолодіння № 118, що розташоване в смт. Буштино вул. І. Франка, належними і допустимими доказами в судовому засіданні не стверджений, а тому до задоволення не підлягає. Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Тячівського районного суду від 1 липня 2015 року в виді заборони [PERSON] та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо користування земельною ділянкою, яка розташована в смт. Буштино по вул.. І.Франка№120 та належить [PERSON], слід скасувати. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на сторони, а в частині витрат за проведення експертиз на відповідачку за первісним позовом [PERSON]

Outcome: partial