Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання батьківства та внесення до актового запису про народження дитини даних про батька. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він та відповідач [PERSON] проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2016 року. Під час спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . На час народження неповнолітньої дитини, відповідач [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , тому його, відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України, було записано батьком дитини. Позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця міста Сєвєродонецька Луганської області, Україна, батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Сєвєродонецька Луганської області, Україна, народженого [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, уродженкою міста Сєвєродонецька Луганської області, Україна; зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести наступні зміни до актового запису № 446 від 07 листопада 2019 року про народження [PERSON] , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області: - змінити прізвище [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] »; - змінити по батькові [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] »; - записати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця міста Сєвєродонецька Луганської області, Україна, батьком дитини, виключивши всі відомості про [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця міста Сєвєродонецька Луганської області, Україна, як батька дитини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Авчиннікова О. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, просила вирішити справу на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач та відповідач [PERSON] проживають разом з 2016 року за адресою: [ADDRESS] . В кінці січня 2020 року вони зареєстрували шлюб та мають спільну дитину - [PERSON] , який народився до реєстрації шлюбу в жовтні 2019 року. Позивач також виховує неповнолітню дитину [PERSON] від першого шлюбу. До реєстрації шлюбу вони проживали однією сім`єю, обоє працювали та виховували дітей. Живуть вони в квартирі батьків. Батьком дитини є [PERSON] , а колишній чоловік [PERSON] не може бути батьком [PERSON] . Першого чоловіка [PERSON] свідок жодного разу не бачив та не знає його ім`я, він знаходився на заробітках в Російській Федерації з 2014-2015 років. Перший чоловік [PERSON] не допомагає дитині та не бачиться з нею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що син позивача та відповідача [PERSON] народився, коли вони не перебували в зареєстрованому шлюбі. Вони живуть в одному під`їзді - свідок в кв. № 22, а [PERSON] з [PERSON] , її дочкою від першого шлюбу та спільним сином [PERSON] - в кв. № 23. [PERSON] 1 рік та 3 місяця. Вони живуть постійно разом з 2016 року. [PERSON] навчався разом із її сином, тому вона дуже добре знає цю сім`ю. Квартира їм дісталася від баби. Вони живуть як чоловік та дружина, ведуть спільне господарство. Першого чоловіка [PERSON] вона ніколи не бачила та не знайома з ним. [PERSON] добре спілкується з обома дітьми та опікується ними. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Сєвєродонецьким МВ УДМС України у Луганській області 20 серпня 2016 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Сєвєродонецька Луганської області, Україна, зареєстрований з 28 лютого 2009 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 18 жовтня 2011 року, [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Сєвєродонецька Луганської області, Україна, зареєстрована з 26 квітня 2011 року за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 09 вересня 2011 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 494. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 листопада 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 446. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з копією заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 вересня 2019 року по справі № 428/16749/18, шлюб, зареєстрований 09.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 494, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Заочне рішення набрало законної сили 29 жовтня 2019 року. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи встановлено, що спір між сторонами виник з приводу батьківства відповідача [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] . Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 9 Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду насамперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Як встановлено у судовому засіданні позивач [PERSON] проживає однією сім`єю з відповідачем [PERSON] без реєстрації шлюбу з 2016 року по теперішній час. Під час сумісного проживання між позивачем та відповідачем склались фактичні шлюбні відносини, які притаманні подружжю, під час яких [INFO] народився [PERSON] . Однак, у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] на час сумісного проживання з позивачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з другим відповідачем [PERSON] , батьком дитини відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України був записаний [PERSON] . Водночас [PERSON] з 2014-2015 року знаходиться на заробітках в Російській Федерації, до м. Сєвєродонецька не приїжджає, зі своєю дружиною не бачиться та шлюбних відносин з нею не підтримує. Позивач [PERSON] , вважаючи себе батьком дитини, звернувся з цим позовом до суду в межах річного строку позовної давності, передбаченого ст. 129 СК України, а саме через 4 місяці від дня народження дитини, а тому, на думку суду, право позивача підлягає судовому захисту. Доказами, які свідчать про наведені вище обставини, є показання свідків [PERSON] та [PERSON] , які допитані у судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми як докази, на підтвердження факту якого їх подано позивачем. Відповідач [PERSON] у своїй письмовій заяві позовні вимоги визнала у повному обсязі, а тому суд не вбачає підстав для обов`язкового проведення молекулярно-генетичної експертизи для встановлення батьківства позивача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , оскільки на підтвердження цих обставин позивачем подані інші належні, допустимі та достатні докази. З огляду на зазначене, а також визнання позовних вимог відповідачем [PERSON] , суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання батьківства та внесення до актового запису про народження дитини даних про батька підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.1612926228.1 від 12.02.2020 у сумі 840,80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних долях по 420,40 грн. з кожного відповідача.

Outcome: approved