Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що він народився [INFO] в м. Хуст Хустського району Закарпатської області. З 01.01.1985 по 01.01.1993 рік проживав та був зареєстрований в с. Суворівка Голопристанського району Херсонської області. У червні 1986 був призваний до військової служби та наступні два роки проходив службу у лавах Збройних Сил. 07.08.1989р. заявника було визнано батьком [PERSON] , [INFO] про що було здійснено державну реєстрацію в Чорноморській сільській раді Голопристанського району Херсонської області. Також в трудовій книжці [PERSON] містяться записи про його трудовий стаж з 1985 по 1991рр. в радгоспі ім.. Комінтерну, що був розташований на території Голопристанського району Херсонської області. Крім цього, [PERSON] зазначає, що в 19.07.1984 р. в Каланчацькому ОВС він отримав паспорт серії [NUMBER] , який із-за постійних змін місця проживання був втрачений. 22.09.2017р. заявник звернувся до Голопристанського РС УДМС України в Херсонській області з заявою про втрату паспорта громадянина України колишнього СРСР зразка 1974 року. Однак, у видачі паспорта громадянина України йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності до громадянства нашої держави. На підставі вищевикладених обставин та у зв`язку з необхідністю отримання паспорта громадянина України, просить встановити факт його постійного проживання на території цієї держави станом на 24.08.1991 року. 29.11.2018 року до суду від Управління державної міграційної служби у Херсонській області надійшли письмові пояснення на заяву [PERSON] зі змісту яких вбачається відсутність заперечень проти задоволення вимог заявника та при вирішенні їх по суті заінтересована особа покладається на розсуд суду. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в заяві. Пояснив, що в 1991 році переїхав в Республіку Білорусію де й проживав понад 20 років. Два роки тому його депортували та він повернувся до України і на теперішній час постійно проживає по [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлені. Про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи\~\~та інтереси фізичних осіб, права та інтереси\~\~юридичних осіб,\~\~державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений\~\~законом або договором. Відповідно до ст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] в м. Хуст Хустського району Закарпатської області народився [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої військовим комісаром [INFO] від 31.05.2018р. № 80 встановлено, що [PERSON] проходив службу у Збройних Силах з 02.06.1986р. по 14.06.1988р. Також у належному заявнику військовому квитку серії [NUMBER] зазначено, що останній був прийнятий на військовий облік 21.06.1988р. Чорноморською сільською радою Голопристанського району Херсонської області та знітий з обліку 04.12.1991 року. Згідно записів в трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненої на ім`я [PERSON] встановлено, що 21.07.1988 року заявника було прийнято на роботу до радгоспу ім. .Комінтерна, розташованого на території Голопристанського району Херсонської області. 11.11.1991 року [PERSON] був звільнений за власним бажанням на підставі ст.. 38 КЗпП. Крім цього, довідкою, виданою Чорноморською сільською радою №02-19/287 від 15.03.2018р. підтверджено зареєстроване місце проживання [PERSON] в [ADDRESS] в період часу з 01.01.1985 по 01.01.1993 роки. Вказаний запис міститься в по господарській книзі № 15 на стор. 173 та №8 на стор 43. Судом також встановлено, що 22.09.2017 року заявник звернувся до Голопристанського РС УДМС України в Херсонській області із заявою про втрату паспорта громадянина України колишнього СРСР зразка 1974 року та з метою отримання нового документу. В ході проведеної державним органом перевірки по його заяві було встановлено, що [PERSON] в 1984 році отримував в Каланчацькому ОВС паспорт серії [NUMBER] , його особу ідентифіковано та встановлено. Однак, через відсутність підтверджень реєстрації [PERSON] по облікам Голопристанського РС УДМС його приналежність до громадянства України не підтверджено, а тому у видачі паспорта громадянина України відмовлено. Вказані відомості підтверджуються висновком провідного спеціаліста Голопристанського РС УДМС України в Херсонській області Питомець К.О. від 22.11.2017р. У відповідності до п. 5 ч. 2\~\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України»і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 р. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України. За вищевикладених обставин та з урахуванням досліджених доказів, які належним чином підтверджують постійне проживання заявника в 1991 році на території Голопристанського району Херсонської області, суд вважає за можливе встановити юридичний факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved