Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Вимоги обґрунтовує тим, що він єдиним власником квартири [ADDRESS] ,. Вказує, що у належній йому квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований - [PERSON] . Однак, [PERSON] , фактично не проживає за даною адресою з 2005 року. Позивач вказуює, що реєстрація відповідача створює перешкоди у здійсненні ним права власності та тягне додаткові витрати на утримання житла. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, був повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача та його представника. Заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , є єдиним власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, № 650584682 від 04.08.2016 року. У належній позивачу квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований - [PERSON] , що підтверджується адресною карткою сформованою адміністратором управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради за № 18385 від 19.03.2019 року. [PERSON] , фактично не проживає за даною адресою з 2005 року, що підтверджується довідкою виданою головою ОСББ «Орбіта Північ» від 15.07.2016 року, та довідкою виданою головою ОСББ «Орбіта Північ» від 21.03.2019 року. Згідно наданих протоколів допиту свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вбачається, свідки знають позивача по справі. Вказують, що відповідач не проживає в даній квартирі. Позивач не здійснює йому перешкоди для проживання там. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ч. 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 статті 405 Цивільного кодексу України передбачено підставу для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом: у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Як зазначено в ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. За таких обставин суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved