Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] заявила позов до колишнього чоловіка [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення. Позов мотивовано тим, що 06.04.2000 року між нею та відповідачем, укладений шлюб. В шлюбі народилося черверо спільних дітей. З часу одруження всі члени нашої сім'ї проживали і зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS]. На підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано 30.04.2014 року. Незважаючи що шлюб розірвано, позивач продовжувала разом з дітьми проживати у вказаній квартирі. Проте в травні 2015 року [PERSON] вигнав її разом з дітьми з квартири та поміняв замок у вхідних дверях, внаслідок чого позивач не має можливості потрапити в квартиру. Просить зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні квартирою та вселити її, разом з дітьми, в квартиру. Позивач подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в суд не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надіслав. Оскільки, у справі достатньо даних про права взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення у справі. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони з 06.04.2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30.04.2014 року. Від шлюбу сторони мають черверо спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується відповідною Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. (а.с. 6-7) Як вбачається із листа наданого Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією Відділ з питань реєстрації мсці проживання/перебування фізичних осіб 09.10.2017 року № 4418/26 за адресою [ADDRESS] дійсно зареєстровані [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Статтею 1 ЖК України задекларовано, що громадяни України мають право на житло. Згідно зі ст. 9 ч. 4 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які на суперечать закону. При здійснені своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватись моральних засад суспільства. Сттатею 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. У розумінні ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім`ї наймача належать дружина, їх діти, і батьки. За позовною заявою, починаючи з травня 2015 року [PERSON] вимушена переїхати разом із неповнолітніми дітьми в орендовану квартиру [ADDRESS]. (а.с.8) Відповідач фактично не дозволяв проживати в [ADDRESS]: влаштовував скандали та бійки у присутності дітей, часто був напідпитку, неодноразово виганяв з квартири, створюючи неприйнятні умови для проживання в квартирі. Те, що позивач з дітьми фактично не проживає в квартирі, підтверджується актом обстеження умов проживання від 29.01.2016 р., що складений представниками Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації , згідно з яким у квартирі діти не проживають. (а.с. 4). Разом з тим, розірвання шлюбу між сторонами, саме по собі, не вказує на те, що один з подружжя втрачає право користування житлом, що належить на праві власності іншому. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, з урахуванням того, що відповідачем не надано доказів, що при вселенні позивача вселенні не було іншої угоди про порядок користування житлом, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що може бути задоволеним. Питання про перерозподіл судових витрат не порушувалось, що не суперечить приписам ст. 141 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved