Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до Казенного підприємства «Південукргеологія» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та просить: \~стягнути з Казенного підприємства «Південукргеологія» на його користь суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з листопада 2019 року по 13 січня 2020 року включно у розмірі 10724,81 грн.; \~стягнути з Казенного підприємства «Південукргеологія» на його користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 50714,15 грн. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] був призначений в.о. генерального директора КП «Південукргеологія». Відповідно до наказу № 14-к від 11.01.2020 позивача звільнено з займаної посади 13.01.2020. За період з листопада 2019 року по січень 2020 року позивач не отримав заробітну плату у визначені законом строки. Станом на 13.01.2020 заборгованість із заробітної плати становила 17026,29 грн. Заробітна плата в сумі 6435,99 грн. за листопад 2019 року була частково виплачена 19.02.2020. Таким чином, загальна сума заборгованості по нарахованій але не виплачені заробітній платі становить 10724,81 грн. Крім того, оскільки з позивачем не проведено розрахунок у день звільнення, то середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 14.01.2020 по 03.08.2020 станом на 03.08.2020 складає 50714,15 грн. Казенним підприємством «Південукргеологія» подано відзив на позов № 01/12-592 від 30.09.2020. За змістом відзиву КП «Південукргеологія» визнає заборгованість щодо виплати заробітної плати в сумі 10724,81 грн. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку КП «Південукргеологія» висловлює заперечення, вказавши на необхідність застосування принципу розумності, справедливості та пропорційності та можливість зменшення розміру середнього заробітку. З наведених підстав відповідач просить відмовити у задоволенні позову в цій частині. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи позивач та його представник 26.10.2020 у судове засідання не з`явились. Представник позивача, адвокат Федько О.А., через канцелярію подала до суду заяву від 26.10.2020 про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник КП «Південукргеологія» до суду не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як видно із запису у трудовій книжці [PERSON] , з 12.12.2018 його призначено виконуючим обов`язків генерального директора КП «Південукргеологія» на період до призначення в установленому порядку генерального директора. Наказом № 14-к від 11.01.2020 [PERSON] увільнено від виконання обов`язків генерального директора КП «Південукргеологія» 13.01.2020. Відповідний запис про увільнення міститься у трудовій книжці [PERSON] . Листом № 01/12-320 від 26.05.2020 КП «Південукргеологія» повідомило [PERSON] про неможливість виплати заробітної плати, оскільки на всі рахунки КП «Південукргеологія» виконавчою службою з 15.08.2018 накладено арешт. За змістом довідки КП «Південукргеологія» № 01/12-625 від 12.10.2020 сума заборгованості станом на 12.10.2020 перед [PERSON] складає 10724,80 грн. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Стаття 116 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Оскільки в день увільнення КП «Південукргеологія» не виплатило [PERSON] заробітну плату у розмірі 10724,80 грн., наявні підстави для задоволення позову в цій частині та стягнення вказаної суми з відповідача. Згідно приписів ст.\~117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995. Відповідно до довідки від 12.10.2020 № 01/12-625 заробітна плата [PERSON] за листопад-грудень 2019 року складала 15688,58 грн. Середньоденна заробітна плата за вказаний період складала 15688,58/42 робочі дні = 373,54 грн. Разом із тим, суд обмежений розміром середньоденної заробітної плати, яку вказав позивач у позовній заяві 364,85 грн., тож для розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі суд бере вказаний середньоденний заробіток. Період затримки розрахунку відповідача з позивачем по заробітній платі за період з 14.01.2020 по 01.08.2020 складає 139 робочих дні. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі складає 139 дні х 364,85 грн. = 50714,15 грн. Встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України. Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач. Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України. Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: \~розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором. \~період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; \~ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника. \~інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. Вказане відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18). Судом встановлено, що з вини відповідача з позивачем у встановлений законодавством строк не проведено розрахунок, що є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати [PERSON] середнього заробітку за період з 14.01.2020 по 03.08.2020. З урахуванням розміру вчасно невиплаченої позивачу заробітної плати, часу звернення до суду з позовом позивачем, з огляду на очевидну неспівмірність заявленої до стягнення суми середнього заробітку зі встановленим розміром заборгованості, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідає обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, розмір відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат у сумі 10000,00 грн. (сума визначена без відрахування податку, інших обов`язкових платежів, зборів). За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду у справах про стягнення забортної плати, судові витрати в частині судового збору у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial