Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що [INFO] року помер батько заявника - [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області в Книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис 2127. Після смерті мого батька відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на 1/3 частку будинковолодіння № [ADDRESS] Вказану частку будинководіння батько заявника успадкував від свого батька, діда заявника - [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] батько успадкував саме 1/3 частку цього будинковолодіння - обов'язкова частка спадщини, незалежно ід змісту заповіту, оскільки на момент смерті діда батько заявника був непрацездатним - інвалідом 3 групи загального захворювання безстроково. Відповідно до цієї обставини [PERSON] мав право на обов'язкову частку спадкового майна у відповідності до положень норм Цивільного кодексу УРСР 1963р. У дповідності до положень ст. 535 ЦК УРСР 1963 року неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). Аналізуючи цю норму закону, слід зазначити, що розмір обов'язкової частки [PERSON] становить 1/3 частина від всього спадкового майна. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. [INFO] року помер батько заявника - [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області вчинено актовий запис №2127. Після смерті батька заявника відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на 1/3 частку будинковолодіння № [ADDRESS] Вказану частку будинководіння [PERSON] успадкував від свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. [PERSON] є дідом заявника [PERSON]. Після смерті [PERSON] [PERSON] успадкував саме 1/3 частку будинковолодіння, що становить обов'язкову частку спадщини, незалежно від змісту заповіту, тому що на момент смерті [PERSON] батько заявника [PERSON] був непрацездатним - інвалідом 3 групи загального захворювання безстроково. Відповідно до цієї обставини [PERSON] мав право на обов'язкову частку спадкового майна відповідно до положень Цивільного кодексу УРСР 1963р. Відповідно до положень ст. 535 ЦК УРСР 1963 року неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). З цієї норми закону слідує, що розмір обов'язкової частки [PERSON] становить 1/3 частина від всього спадкового майна : у випадку відсутності заповіту, єдиними спадкоємцями всього належного [PERSON] майна були б його обидва сини - [PERSON] та [PERSON], і їх частки були б рівні - по ? частці; відтак обов 'язкова частка [PERSON] становить 2/3 частки від належних йому за законом 1/2 частки - 1/3 частка всього спадкового майна. Відповідно до положень ст. ст. 548, 549 ЦК України 1963 року [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичного вступлення в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою з квартального комітету «Корея 1» №334 від 22 квітня 2014 року, в якій зазначено, що [PERSON] дійсно постійно проживав з будинку [ADDRESS] з дня його народження [INFO] року і по день смерті [INFO] року. В матеріалах спадкової справи №542/97 р. до майна померлого [INFO] року [PERSON] є заява від 30.09.1997 р. [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. Після прийняття спадщини і до дня смерті [PERSON] як фактичний власник 1/3 частки будинковолодіння по [ADDRESS] не оформив правовстановлюючих документів на належну йому частку будинковолодіння. Незважаючи на цю обставину право [PERSON] на частку будинковолодіння по [ADDRESS] не заперечувалось іншими спадкоємцями після смерті [PERSON]. Відповідно до положень ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України 2004 року заявник [PERSON] в межах шестимісячного строку звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. [PERSON] є єдиним спадкоємцем всього належного [PERSON] майна, оскільки його сестра [PERSON] відмовилась від своєї частки майна після смерті батька [PERSON] на користь брата [PERSON]. Після спливу шестимісячного строку після смерті [PERSON] заявник звернувся за отриманням свідоцтва на право на спадщину за законом на спадкове майно належне його батькові [PERSON]. 07 квітня 2014 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори йому було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Вказана постанова мотивована тим, що згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 13.07.2010 року в цивільній справі №2-39/10 визнано право власності та виділено в натурі частку будинку по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]. В зв'язку з тим, що в рішенні не зазначено, які саме частки виділені, і яка частка залишилась належати померлому [PERSON] (за контекстом постанови слід розуміти [PERSON]), а тому невідомий склад на нинішній момент спадкового майна, на яке претендує заявник. В зв'язку з цим, вчинення будь-яких нотаріальних дій щодо оформлення на користь [PERSON] спадкового майна є неможливим. Судовим рішенням не встановлено і не закріплено розмір частки спадкового майна кожного із спадкоємців майна померлого [PERSON]. За відсутності юридичного факту закріплення за спадкоємцями [PERSON] розміру часток належного кожному з них спадкового майна нотаріус не може встановити розмір часток кожного із спадкоємців, зокрема і розмір частки та склад спадкового майна, належного [PERSON]. А тому встановлення цього факту можливе лише в судовому порядку. Справа підлягає розгляду в порядку окремого провадження, тому що її вирішення не впливає на права та інтереси інших спадкоємців. Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Від встановлення юридичного факту для заявника [PERSON] залежить нотаріальне оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved