Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку мотивував тим, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.03.2012р. з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], 02.06.2010р.н., у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2012р. і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання їх спільного сина у такому розмірі, оскільки йому потрібно забезпечувати себе та свою родину. Тому, позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду і просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.03.2012р. на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], 02.06.2010р.н., з 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на тверду грошову суму у розмірі 3500грн., щомісяця, починаючи від дня винесення рішення суду і до досягнення сином повноліття. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, у вступному слові підтримав факти, викладені у позовній заяві, просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Вислухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.03.2012р. по цивільній справі №1227/28/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , стягнення аліментів на утримання жінки , з якою проживає дитина віком до 3 років, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], 02.06.2010р.н., у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2012р. і до повноліття дитини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія І-БК №295225, виданого 01.08.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1355, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON]. Також з платіжних доручень в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] в період з 06.02.2015р. по 07.12.2017р. сплачує аліменти на утримання дитини на користь [PERSON]. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], 02.06.2010р.н. За рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.03.2012р. з позивача [PERSON] стягуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11.01.2012р. до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму. Позивач [PERSON] вважає, що є необхідним змінити спосіб стягнення аліментів з частки від його доходу на тверду грошову суму, у звязку зі зміною його сімейного стану. Оцінюючи зібрані докази по справі, суд враховує, що у відповідності до вимог чинного законодавства України, право звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, має виключно одержувач аліментів, натомість позивач [PERSON] є платником аліментів, а [PERSON], являючись одержувачем аліментів у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. При цьому суд вважає необхідним звернути увагу позивача на те, що у відповідності до вимог Сімейного кодексу України він має право звернутись до суду з позовом про збільшення/зменшення розміру аліментів, що за своєю суттю є відмінним від способу стягнення аліментів, визначених судом. Отже, суд приходить до висновку, що обставини викладені позивачем [PERSON] в обґрунтування позову не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а отже позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed