Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ «страхова компанія «УНІКА» в особі Південної дирекції про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 23 вересня 2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої, належному позивачу на праві власності автомобілю «Ниссан» д/н [NUMBER], завдані механічні пошкодження. На момент скоєння ДТП автомобіль «Ниссан» д/н [NUMBER] застраховано в ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» на підставі Договору добровільного страхування на транспорті № 016322/401/0000145 від 25.11.2013 року. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку виплатити позивачу страхове відшкодування за шкоду заподіяну автомобілю, передбачене Договором добровільного страхування на транспорті № 016322/401/0000145 від 25.11.2013 року, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої, належному позивачу на праві власності автомобілю «Ниссан» д/н [NUMBER], завдані механічні пошкодження. На момент скоєння ДТП автомобіль «Ниссан» д/н [NUMBER] застраховано в ПАТ «страхова компанія «УНІКА» на підставі Договору добровільного страхування на транспорті № 016322/401/0000145 від 25.11.2013 року. 23.09.2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» з заявою про виплату страхового відшкодування, передбаченого Договором добровільного страхування на транспорті № 016322/401/0000145 від 25.11.2013 року. Листом ПАТ «страхова компанія «УНІКА» № 7297 від 21.11.2014 року, позивача повідомлено про прийняття страховиком рішення про відмову в виплаті страхового відшкодування, на підставі п. 10.8.1 Договору № 016322/401/0000145 від 25.11.2013 року, а саме у зв'язку з повним конструктивним або фізичним зруйнуванням транспортного засобу. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пункт 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України встановлює, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно п. 10.2. договору добровільного страхування на транспорті № 016322/4017/0000145, конструктивне або фізичне зруйнування транспортного засобу є таким, якщо розмір вартості відновлювального ремонту, що визначається на підставі висновку спеціалізованої експертної установи, перевищує 75 % дійсної вартості транспортного засобу та додаткового обладнання на момент укладання договору. Відповідно до Висновку № 2642 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, заданого власнику транспортного засобу від 10.02.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ниссан» д/н [NUMBER], складає 66510,47 гривень, вартість проведення дослідження складає 550,00 гривень. Відповідно до п. 1.1. договору добровільного страхування на транспорті № 016322/4017/0000145, дійсна вартість застрахованого транспортного засобу на момент укладання договору страхування складає 104 208,00 гривень. Таким чином, розмір вартості відновлювального ремонту транспортного засобу не перевищує 75 % його дійсної вартості та додаткового обладнання на момент укладання договору, що унеможливлює застосування п. 10.2. договору добровільного страхування на транспорті № 016322/4017/0000145, щодо конструктивного або фізичного зруйнування транспортного засобу, при виплаті страхового відшкодування. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 66510,47 гривень в рахунок сплати страхового відшкодування та 550,00 гривень в рахунок відшкодування вартості проведення експертного дослідження. Крім того, відповідно до п. 12.3. договору добровільного страхування на транспорті № 016322/4017/0000145, відповідач несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати позивачу пені у розмірі 0,1 % від суми страхового відшкодування за кожний день прострочення, але не більше ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого розрахунку суми пені за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування її розмір складає 6 185,47 гривень, розмір встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми складає 5962,25 гривень, та також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved