Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Градо строй» про стягнення пені за порушення терміну введення об`єкта будівництва в експлуатацію. Позов мотивовано тим, що 14.03.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 117. Згідно з п. 2.1. договору продавець продав, а покупець придбав майнові права на Об`єкт нерухомості детальна характеристика якого встановлена у Специфікації - Додаток № 1, що є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до Специфікації - Додаток № 1 та п. 4 Продовження до договору загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості, визначена у національній валюті України (гривня), що становить 460 000, 00 (чотириста шістдесят тисяч) гривень. Також об`єкт нерухомості має наступні характеристики: знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа 57 , 00 кв.м. Згідно з довідкою про розрахунок по Договору № 117 від 25 серпня 2016 року [PERSON] профінансовано об`єкт договору станом на 25 серпня 2016 року в сумі 460 000, 00 (чотириста шістдесят тисяч) гривень. Відповідно до заяви [PERSON] від 14.03.2018 переведено всі майнові права по договору № 117 укладеного ним 25 серпня 2016 року на [PERSON] . Таким чином, позивач зазначає, що ним було придбано майнові права на об`єкт нерухомості, що визначений у Специфікації - Додаток № 1 до договору. Згідно з п. 2.9. договору термін введення об`єкту будівництва в експлуатацію встановлений у Специфікації - Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору. Термін введення об`єкту будівництва може бути перенесено на строк, що не перевищує 90 (дев`яносто) календарних днів у разі виникнення обставин непереборної сили передбачених п. 10.1 договору, за умови обов`язкового повідомлення про це покупця. Таке перенесення не вважається порушенням продавцем умов цього договору. Відповідно до Специфікації - Додаток № 1 до договору введення в експлуатацію об`єкту будівництва встановлено на четвертий квартал 2018 року. Однак, станом на 20.09.2019 зазначений у договорі об`єкт будівництва в експлуатацію не введений. Будь-яких повідомлень до позивача як покупця про виникнення обставин непереборної сили не надходило. Згідно з п. 6.3. договору у випадку, якщо з вини Продавця, з урахуванням п. 2.9. цього договору, порушено термін введення об`єкту будівництва в експлуатацію, продавець зобов`язаний сплатити на користь покупця пеню у розмірі облікової ставки НБУ від вартості майнових прав за цим договором за кожен день прострочення. Таким чином, позивач вважає, що відповідачем порушено строки введення об`єкту будівництва в експлуатацію, оскільки четвертий квартал 2018 закінчився 31 грудня 2018 року, та починаючи з 01 січня 2019 року у відповідача виникає обов`язок сплатити пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості майнових прав за цим договором за кожен день прострочення, що станом на 23.07.2019 включно становить 204 календарних дні та розмір пені, враховуючи п. 6.3. договору, за розміром майнових прав у сумі 460 000, 00 гривень з 01.01.2019 по 23.07.2019 становить 45 684,93 гривень. Також позивач зазначає, що на підставі довідки Бюро технічної інвентаризації № 165 від 06.06.2019 об`єкт будівництва має зміни характеристик, а саме: [ADDRESS], загальна площа якої становить 75,8 кв.м. та внаслідок вищезазначених обмірів, у нього як покупця, враховуючи п.п. 2.3., 2.4., 2.5. договору, виник обов`язок сплатити продавцю кошти у сумі 151 716, 00 (сто п`ятдесят одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень. Відповідно до додаткової угоди від 24.07.2019 та акту прийому передачі грошових коштів від 24.07.2019 до договору купівлі-продажу майнових прав № 117 від 14.03.2018, позивачем було дофінансовано предмет договору на суму 151 716 (сто п`ятдесят одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 00 копійок, внаслідок чого його грошові зобов`язання як покупця перед продавцем виконано у повному обсязі, заборгованості немає, та вартість майнових прав позивача на об`єкт нерухомості збільшилась і складає 611 716, 00 гривень. Внаслідок чого, розмір пені, враховуючи п. 6.3. договору, за розміром майнових прав у сумі 611 716, 00 гривень з 24.07.2019 по 20.09.2019 включно становить 16 809, 62 гривень. Разом розмір пені в період з 01.01.2019 по 20.09.2019 включно становить 62 494, 55 гривень. 26.08.2019 позивачем направлялась на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення письмова Претензія з вимогою сплатити пеню. 30.08.2019 відповідачем було отримано Претензію, однак у строк, визначений у претензії та до сьогоднішнього дня вона залишена відповідачем без відповіді. Просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню за порушення виконання зобов`язання по договору купівлі-продажу майнових прав № 117 від 14.03.2018 за період з 01.01.2019 по 20.09.2019 включно в розмірі 62 494, 55грн., а також судових витрат. 27.09.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У строк, визначений судом ухвалою суду від 27.09.2019, від відповідача надійшов відзив на позов. У відзиві відповідач зазначив про невизнання ним позовних вимог, оскільки вважає, що нарахування пені за порушення негрошового зобов`язання є безпідставним так як пеня як різновид неустойки нараховується виключно за порушення грошового зобов`язання. 18.10.2019 судом отримано відповідь на відзив, яка надана суду у строк встановлений судом, в якій позивач заперечує щодо аргументів відповідача, викладених у його відзиві, та просить позов задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження у справі. Клопотання обґрунтовано тим, що ТОВ «Градо Строй» звернувся до суду з окремим позовом до [PERSON] про визнання недійсними окремих пунктів договору в якому просить визнати пункт 6.3. договору купівлі-продажу майнових прав № 117 недійсним. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2019 у справі № 127/28109/19 було відкрито провадження, тому на підставі п. 6. ч. 1 ст. 251 ЦПК України провадження у даній справі підлягає зупиненню. Позивач у судовому засіданні надав суду письмові заперечення щодо зупинення провадження у справі. Судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, враховуючи заперечення позивача, розумність строків розгляду справи та положенняч. 3 ст. 210 ЦПК України, згідно з якою провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 ЦПК України (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, аргументуючи мотивами викладеними в позовній заяві, а також просив стягнути судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14.03.2018 між [PERSON] (покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАДО СТРОЙ» (продавцем) було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 117 (а.с.8-12). Згідно з п. 2.1. договору продавець продав, а покупець придбав майнові права на Об`єкт нерухомості детальна характеристика якого встановлена у Специфікації - Додаток № 1, що є невід`ємною частиною даного договору(а.с.13-14). Згідно з п. 4.1. договору вартість майнових прав на об`єкт нерухомості за даним договором визначена у Специфікації - Додаток № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною (а.с.15). Відповідно до Специфікації - Додаток № 1 до договору загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості, визначена у національній валюті України (гривня), що становить 460 000, 00 (чотириста шістдесят тисяч) гривень. Згідно з довідкою про розрахунок по Договору № 117 від 25 серпня 2016 року [PERSON] профінансовано об`єкт договору станом на 25 серпня 2016 року в сумі 460 000, 00 (чотириста шістдесят тисяч) гривень (а.с.16). Відповідно до заяви [PERSON] від 14.03.2018 переведено всі майнові права по договору № 117 укладеного ним 25 серпня 2016 року на [PERSON] (а.с.17). Таким чином, позивачем було придбано майнові права на об`єкт нерухомості, що визначений у Специфікації - Додаток № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав № 117 від 14.03.2018. Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.3 умов договору купівлі-продажу майнових прав № 117 від 14.03.2018 та Додатку № 1 (Специфікації) до договору позивач придбав у відповідача майнові права на об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа 57, 00 кв.м. Відповідно до додаткової угоди від 24.07.2019 до договору купівлі-продажу майнових прав № 117 від 14.03.2018 та акту прийому передачі грошових коштів від 24.07.2019 до договору купівлі-продажу майнових прав № 117 від 14.03.2018 [PERSON] було дофінансовано предмет договору на суму 151 716 (сто п`ятдесят одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 00 копійок, оскільки об`єкт будівництва має зміни характеристик, а саме: [ADDRESS] , загальна площа якої становить 75,8 кв.м. (а.с.18). Відповідно до п. 4 додаткової угоди від 24.07.2019 до договору купівлі-продажу майнових прав № 117 від 14.03.2018 грошові зобов`язання позивача (покупця) перед відповідачем (продавцем) виконано у повному обсязі, заборгованості немає. Враховуючи вищезазначене, вартість майнових прав позивача на об`єкт нерухомості збільшилась та з 24.07.2019 складає 611 716, 00 гривень. Відповідно до Специфікації - Додаток № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав № 117 від 14.03.2018 введення в експлуатацію об`єкту будівництва встановлено на четвертий квартал 2018 року. Однак, в порушення умов договору, станом на кінець четвертого кварталу 2018 року і станом на день розгляду даної справи по суті відповідач не ввів об`єкт будівництва в експлуатацію. У пункті 6.3. договору купівлі-продажу майнових прав № 117 від 14.03.2018 сторони визначили, що у випадку, якщо з вини Продавця, з урахуванням п. 2.9. цього договору, порушено термін введення об`єкту будівництва в експлуатацію, продавець зобов`язаний сплатити на користь покупця пеню у розмірі облікової ставки НБУ від вартості майнових прав за цим договором за кожен день прострочення. Згідно з п. 2.9. договору термін введення об`єкту будівництва в експлуатацію встановлений у Специфікації - Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору. Термін введення об`єкту будівництва може бути перенесено на строк, що не перевищує 90 (дев`яносто) календарних днів у разі виникнення обставин непереборної сили передбачених п. 10.1 договору, за умови обов`язкового повідомлення про це покупця. Таке перенесення не вважається порушенням продавцем умов цього договору. Про перенесення термінів введення об`єкта в експлуатацію відповідач позивача не повідомляв. Тому прострочення відповідача виникло з 01.01.2019. Таким чином, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми Цивільного кодексу України. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Таким чином, сторони договору на підставі ч. 3 ст. 6 ЦК України вправі встановити пеню за прострочення не тільки грошового, а й іншого - негрошового зобов`язання, що узгоджується також із свободою договору встановленою ст. 627 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується із твердженнями відповідача та його представника про те, що позивачем безпідставно пред`явлено вимоги про стягнення пені за порушення негрошового зобов`язання з відповідача, оскільки в пункті 6.3. договору купівлі-продажу майнових прав № 117 від 14.03.2018 сторони самостійно та на власний розсуд встановили даний вид забезпечення виконання зобов`язання, який не суперечить вимогам законодавства. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який не був оспорений відповідачем, пеня за розміром майнових прав у сумі 460 000, 00 гривень з 01.01.2019 по 23.07.2019 становить 45 684,93 гривень. Пеня розрахована позивачем за формулою: сума боргу x розмір облікової ставки НБУ (%) / 100% / 365 днів x кількість днів. Розрахунок пені: за період з 01.01.2019 по 25.04.2019: 460 000,00 x 0,18/365(днів) x 115 (днів) = 26 087,671 гривень; за період з 26.04.2019 по 18.07.2019: 460 000,00 x 0,175/365(днів) x 84 (дні) = 18 526,027 гривень; за період з 19.07.2019 по 23.07.2019: 460 000,00 x 0,17/365(днів) x 5 (днів) = 1 071,232 гривень. Судом встановлено, що з 24.07.2019 вартість майнових прав позивача за договором купівлі-продажу майнових прав № 117 від 14.03.2018 на підставі акту прийому передачі грошових коштів від 24.07.2019 до договору купівлі-продажу майнових прав № 117 від 14.03.2018 збільшилась на 151 716, 00 гривень та складає 611 716, 00 гривень. Внаслідок чого, розмір пені за розміром майнових прав у сумі 611 716, 00 гривень з 24.07.2019 по 20.09.2019 включно становить 16 809, 62 гривень. Розрахунок пені: за період з 24.07.2019 по 20.09.2019: 611 716,00 x 0,17/365(днів) x 59 (днів) = 16 809, 62 гривень. Разом розмір пені за період з 01.01.2019 по 20.09.2019 включно становить 62 494, 55 гривень (45 684,93 + 16 809, 62). Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи в заявах по суті, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає повному задоволенню. Суд прийшов до висновку, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача пені за порушення виконання зобов`язання по договору купівлі-продажу майнових прав № 117 від 14.03.2018 за період з 01.01.2019 по 20.09.2019 включно в розмірі 62 494 (шістдесят дві тисячі чотириста дев`яносто чотири) гривні 55 копійок. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 768, 40 гривень, що підтверджується квитанцією № 4 від 19.09.2019р. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768, 40 гривень. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що позивач сплатив адвокатському Бюро «Іван Бездітний» «гонорар за договором про надання правової допомоги від 12.08.2019» у сумі 7 000, 00 гривень, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 12.08.2019, актом приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг від 24.10.2019 та квитанцією 0.0.1505224008.1 від 25.10.2019, наданими разом із фактичним розрахунком суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із зверненням до суду з позовом та розглядом даної справи. Згідно з Єдиним реєстром адвокатів України Бездітний І.І. є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність у формі Адвокатського Бюро «Іван Бездітний» на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 610, виданим 29.09.2008. Таким чином, судом встановлено документальне підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогув сумі 7 000, 00 гривень та співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката у відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Підстав, визначених ч. 5 ст. 137 ЦПК України, для зменшення розміру вищевказаних витрат на правничу допомогу, судом не встановлено. Відповідачем не доведено неспівмірності витрат. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі та положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 7 000, 00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved