Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], просить ухвалити рішення, яким припинити право приватної спільної часткової власності на 18/100 часток житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Купальська, 28, що належать [PERSON]; присудити на користь [PERSON] грошову компенсацію за належні їй на праві приватної спільної часткової власності 18/100 часткок житлового будинку; визнати за [PERSON] право приватної власності на 18/100 частки житлового будинку. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що він є співвласником житлового будинку №28 на вул. Купальській у м. Львові загальною площею 100,8кв.м., житловою площею - 50,0кв.м. Згідно витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ним зареєстровано 82/100 часток у праві приватної спільної часткової власності на зазначений будинок. 18/100 частки у праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] Для обслуговування зазначеного житлового будинку відведено земельну ділянку загальною площею 0,0512га, яка належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру ручових прав на нерухоме майно. [PERSON] та [PERSON] не є членами сімї та не перебувають у родинних відносинах. З 2010 року відповідачка фактично не проживає у зазначеному будинку, не дбає про його збереження та утримання, не сплачує комунальні послуги. Однією із необхідних умов припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те. що частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Позивач володіє часткою у спільному з Відповідачем житловому будинку, яка складає більш ніж 80% вартості від усього майна. Таким чином, частка Відповідача є незначною. Розмір частки Відповідача, як співвласника житлового будинку, у відповідності до технічного паспорта на житловий будинок, не дає можливості виділити окреме приміщення в натурі для володіння, користування та розпорядження, оскільки становить менший розмір ніж площа будь-якого із приміщень житлового будинку. Виділити частку Відповідача у праві власності на будинок неможливо з технічної точки зору без втрати його цільового призначення. Відповідачка відмовляється здійснювати капітальний ремонт житлового будинку та надвірних споруд, облаштовувати прибудинкову територію, а також нести витрати по сплаті всіх комунальних послуг та поточні витрати на утримання житлового будинку, що робить неможливим спільне володіння та користування майном. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданому до суду позові. Додатково пояснила, що позивачем внесено на депозитний рахунок суду суму грошової компенсації відповідачці за 18/100 часток спірного будинку в розмірі 46\~203,84 грн. Відповідачка в судове засідання неодноразово не зявилася, хоча повідомлялася про дату та час розгляду справи за допомогою рекомендованих листів та через газету «Високий Замок». За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та може звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Способом захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання судом цього права. За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності передбачає право володіння, користування та розпорядження з боку власника своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1,2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. [PERSON] є співвласником житлового будинку, розташованого у м. Львові по вул. Купальська, 28, загальною площею 100,8кв.м., житловою площею - 50,0кв.м. (згідно технічного паспорта). Згідно витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідки ОКП ЛОР «БТІтаЕО» за [PERSON] зареєстровано 20/100, 17/100 та 45/100 (всього 82/100) частки у праві приватної спільної часткової власності на зазначений будинок. 18/100 часток у праві приватної спільної часткової власності зареєстровано за [PERSON] Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 22432417 від 02.06.2014 року для обслуговування зазначеного житлового будинку відведено земельну ділянку загальною площею 0,0512 га, яка належить на праві приватної власності [PERSON] З 2010 року відповідачка фактично не проживає у зазначеному будинку, не зареєстрована у ньому, не веде господарства, що підтверджується Актом №1164 від 24.12.2015 року, складеним ЛКП «Збоїща-408», довідкою форми №2. Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майна є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Як вже було зазначено, позивач [PERSON] є власником 82/100 будинку №28 на вул. Купальській в м.Львові. Власником 18/100 цього будинку є відповідачка [PERSON] Відповідно до висновку ЛОДК БТІтаЕО від 23.11.2005р. про визначення ідеальних часток в будинку між співвласниками, Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.03.2009р. та довідки ОКП ЛОР «БТІтаЕО» №юр2/512 від 18.04.2016р. [PERSON] є власником приміщень 1-4/10,8кв.м житлова, 1/3 частини приміщення 1-1/1,7кв.м коридор, 1/3 частина приміщення 1-5/2,4кв.м ванна, 1/3 частини приміщення І/2,7кв.м кухня, загальною площею 17,6кв.м, що становить 18/100 часток будинку№28 на вул. Купальській в м.Львові загальною площею 100,8кв.м. Виділ і поділ в окремий обєкт згідно Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007р. №55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2007р. за №774/14041, провести неможливо. У відповідності до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. У даному випадку виділ частки відповідачки із зазначеного житлового будинку неможливий з технічної точки зору без втрати його цільового призначення. Разом з тим, згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої згоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобовязати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обовязковим наведення відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Верховний Суд України також зазначив, що у разі неможливості з технічної точки зору поділу (виділу) житлового будинку у відповідності до ідеальних часток кожного із співвласника, тобто у випадку не можливості кожній із сторін виділити відокремлену частину будинку із самостійним виходом, встановлюється порядок користування житловим будинок, а якщо не можливо встановити порядок користування будинком, співвласнику присуджується грошова компенсація, за його згодою, а в окремих випадках, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею, - зобовязати учасників спільної власності виплатити такому співвласнику грошову компенсацію за належну йому часку в спільному майні. Судом у даній справі встановлено, що позивач та відповідачка не є членами однієї сімї, не перебувають у родинних відносинах, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. Відповідачка у спірному будинку не зареєстрована. З 2011р. її місце реєстрації вул.Нагірна,3(ос.). З пояснень представника позивача, відповідачка не несе витрат по утриманню будинку, по сплаті комунальних послуг, не бажає проводити ремонтні роботи. Вказані вище обставини свідчать про неможливість спільного володіння та користування майном позивачем та відповідачкою. Згідно ч.2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного оцінювачем СПД [PERSON] 16.05.2016р., ринкова вартість будинку №28 на вул.Купальській в м.Львові загальною площею 100,8кв.м складає 256\~688,00грн. Ринкова вартість 18/100 цього будинку складає 46203,84грн. В судовому засіданні встановлено, що 19.05.2016р. представник позивача внесла на судовий депозит на рахунок ТУ ДСА у Львівській області 46\~203,84 грн. як компенсацію за 18/100 часток у будинку по вул. Купальській, 28 у м. Львові. Розмір грошової компенсації вартості частки відповідачки не оспорювався. Суд вважає, що наявні всі підстави, передбачені ст.365 ЦК України, для припинення права власності відповідачки на 18/100 часток у спірному будинку з виплатою відповідачці за рахунок позивача 46\~203,84грн. вартості цієї частки та визнання за позивачем права власності на 18/100 будинку за адресою: м. Львів, вул. Купальська, 28. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний, підлягає задоволенню.

Outcome: approved