Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,6341 га, кадастровий номер 2323655100:09:009:0008, розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області, яку він успадкував після смерті 03.06.2010 батька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.12.2010 № 2470 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.04.2015 № 36614307. \~ \~ \~ \~20 грудня 2007 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Маяк» (орендар) було укладено договір оренди щодо вищезазначеної земельної ділянки, зареєстрований у відділі Держкомзему у Новомиколаївського району Запорізької області 26 грудня 2012 року за № 232365514001348. Відповідно до зазначеного договору оренди земельної ділянки: \~ \~ \~ \~- орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області (п. 1); \~ \~ \~ \~- обєктом оренди є земельна ділянка площею 5,63 га, кадастровий номер: 2323655100:09:009:0008 (п. 2, акт прийому-передачі); \~ \~ \~ \~- договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. (п. 8); \~ \~ \~ \~- після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п. 20); \~ \~ \~ \~- дія договору припиняється, зокрема в разі закінчення строку, на який його було укладено (п. 34). Виходячи з пояснень сторін, викладених у позовній заяві та відзиві, судом встановлено, що між ними існує спір щодо початку строку дії договору оренди землі, а саме, на думку позивача, строк договору починається з моменту його укладення, а саме з 20.12.2007, а на думку відповідача, строк дії договору обчислюється з дати його державної реєстрації, з 26.12.2012. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обовязку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобовязаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Суд зазначає про помилковість позиції відповідача щодо обчислення строку дії договору, виходячи з такого. \~ \~ \~ \~За правилом ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України в редакції, що була чинною до 15.12.2017, висновок Верховного Суду України, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, є обовязковим для субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальною юрисдикції при застосуванні таких норм права. З огляду на принцип правової визначеності, який зокрема передбачає наявність конкретної і послідовної практики тлумачення відповідного положення закону, при розгляді даної справи суд враховує правові позиції Верховного Суду України, що висловлені під час дії ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України в редакції, що була чинною до 15.12.2017, викладені в постановах від 19 лютого 2014 року по справі № 6-162ц13 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 37520393), від 06 березня 2013 року по справі № 6-5цс13 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 30112967), від 18 грудня 2013 року по справі № 6-127цс13 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 36475633), від 18 січня 2017 року по справі № 532\\129\\16-ц (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 64224578) і приходить до наступних висновків. За змістом ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, а саме станом на 20.12.2007) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. \~ \~ \~ \~Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. \~ \~ \~ \~Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, а саме станом на 20.12.2007) до істотних умов договору оренди землі віднесено, зокрема строк дії договору оренди. \~ \~ \~ \~Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки, а реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору (правова позиція ВСУ № 6-127цс13). \~ \~ \~ \~Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. Таким чином, сторони у даній справі дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди землі, в тому числі щодо строку його дії, 20.12.2007, скріпивши договір своїми підписами, що і є моментом укладення договору. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору (правова позиція ВСУ № 6-162ц13). Державна реєстрація договору оренди земельної ділянки у період визначеного сторонами строку дії договору забезпечує правомірне, договірне використання орендарем орендованої земельної ділянки незалежно від дати проведення такої реєстрації (правова позиція ВСУ № 6-5цс13). У випадку, якщо сторонами в договорі оренди землі спеціально передбачено умову, відповідно до якої строк договору розпочинається з моменту його державної реєстрації, обчислення строку договору оренди в такому разі має здійснюватися з моменту його державної реєстрації (правова позиція ВСУ № 532\\129\\16-ц, на яку посилається відповідач). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 631 ЦК України з моментом укладення договору повязується початок дії договору. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що коли договором оренди землі не передбачено умови про початок строку його дії з моменту державної реєстрації, строк такого договору має обчислюватися з моменту його укладення, тобто з дати його підписання сторонами. Оскільки у даній справі під час укладення договору оренди земельної ділянки від 20.12.2007 його сторонами не було погоджено умови, відповідно до якої строк цього договору має обчислюватися з моменту його державної реєстрації, правильною є позиція позивача у даній справі щодо закінчення строку дії цього договору оренди земельної ділянки через 10 років з моменту його укладання, а саме 21.12.2017. Таким чином, у звязку із закінченням строку дії вищезазначеного договору оренди землі відповідач зобовязаний повернути земельну ділянку позивачу на підставі п. 20 цього договору та ст. 34 Закону України «Про оренду землі». \~ \~ \~ \~Посилання позивача на те, що відповідач не повинен був проводити державну реєстрацію договору оренди землі після смерті первісного орендаря [PERSON], оскільки правовідносини сторін припинилися, суд визнає помилковими, адже таке твердження суперечить приписам ст. 32 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, в тому числі в порядку спадкування, не є підставою для зміни або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. \~ \~ \~ \~Посилання відповідача на несвоєчасне повідомлення позивачем про перехід до нього права власності на орендовану земельну ділянку в порядку спадкування суд не бере до уваги як несуттєве, у звязку з тим, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не впливає на обчислення строку договору оренди. Виходячи з наведеного, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви додано квитанцію від 22.12.2017, якою підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 850,00 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню на його користь з відповідача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved