Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 вересня 2015 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. Під час шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Протягом майже всього часу подружнього життя у сторін постійно виникали різноманітні сварки та скандали через суттєві розбіжності у поглядах на питання побудови сімейних відносин та виховання дитини. Між подружжям припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Фактично сім`я розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, судовий збір з відповідача не стягувати та розглядати справу у його відсутність. Відповідач, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 вересня 2015 року Малинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони не ведуть спільне господарство, хоча і проживають спільно, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про\~це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідач визнала позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На стягненні судових витрат позивач не наполягав. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved