Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначає, що з 23 квітня 2019 року на підставі судового наказу, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області, з нього було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 10 грудня 2019 року шлюб між ним та відповідачкою був розірваний. З 01 березня 2020 року, неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з ним та повністю знаходиться на його утриманні. Ним були створені всі необхідні умови для проживання доньки. Враховуючи, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з ним та повністю знаходиться на його утриманні, а відповідачка проживає окремо від дитини, вважає, що він має бути звільнений від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини. Також вважає, що оскільки неповнолітня донька проживає разом з ним та повністю знаходиться на його утриманні, він має право на отримання аліментів від відповідачки на утримання неповнолітньої доньки. Просить суд звільнити його від сплати аліментів стягнутих на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу), які стягуються на підставі судового наказу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року, та стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та прохав суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги визнала та зазначила, що донька на теперішній час проживає з позивачем. Кошти, які вона отримувала у вигляді аліментів на дитину, вона в повному обсязі повернула [PERSON] . Представник третьої особи Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заперечень по справі не має. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони у справі з 07 серпня 2004 року перебували у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №87. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року з позивача [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до акту №165 від 07 квітня 2020 року, виданого Приватним підприємством «Комунальщик-3», [PERSON] , 1970 року народження, проживає у квартирі [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] , 2004 року народження. Згідно заяви наданої неповнолітньою [PERSON] , остання з [INFO] проживає зі своїм батьком [PERSON] та надалі планує проживати з ним. З 01 вересня 2020 року вона навчається в учбовому закладі міста Дніпро. З моменту оголошення карантину, а саме з 15 жовтня 2020 року, проживає з батьком у місті Першотравенську, Дніпропетровської області. Відповідно ч.3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 273 СК України, передбачено підстави зміни розміру аліментів та звільнення від їх сплати. Якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, то суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Частина 4 ст.223 ЦПК України передбачає, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи вищевикладене, визнання відповідачкою позову, та те, що [PERSON] з 01 березня 2020 року проживає з батьком, який її утримує та піклується про її нормальний розвиток, та, оскільки змінилися матеріальне та сімейне положення дитини та її батька, зобов`язаного судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини свого заробітку (доходу), враховуючи те, що аліменти на утримання дитини мають використовуватися за цільовим призначенням, суд приходить до висновку, що з 21 жовтня 2020 року відпали підстави для одержання матір`ю аліментів з позивача на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) позивача, що буде сприяти інтересам дитини. Також суд вважає за необхідне стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2020 року (дати постановлення рішення) до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved