Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Після усунення недоліків на виконання ухвали про залишення позову без руху від 04.01.2018 року в позовній заяві в новій редакції посилається на те, що він працював в ДНЗ № 2 з 01.11.2011 р. на посаді інструктора з фізкультури, має диплом за спеціальністю «Фізична культура і спорт», кваліфікацію спеціаліста «Викладач фізичної культури, тренер з плавання». Працював на посаді інструктора з фізкультури з навантаженням 1 ставка. За функціональними обов'язками проводив заняття з фізичної культури у спортивному залі, у групах, в басейні та на вулиці. Має кваліфікацію «спеціаліст» ІІ категорії. Наказом № 82-к від 26.12.2017 р. його звільнено з займаної посади. В наказі но ДНЗ № 2 від 26.12.2017 р. №82-К не вказано як це скорочення поліпшить роботу підприємства, немає рішення виконавчого комітету про скорочення фінансування ДНЗ №2; кількість груп в закладі не скоротилась (13 діючих груп). Змінами в організації праці (Пленум Верховного Суду України, постанова від 06.11.1992 р. № 9 п. 10 «Про практику розгляду судами трудових спорів») вважаються впровадження передових методів. Скорочення занять дітей з фізкультури не є передовими методами, а навпаки приведе до малорухливого способу життя та збільшенню появи дитячих хвороб. Оспорюваний наказ не відповідає державній політиці, яка означена в Законі України «Про дошкільну освіту» За штатним розкладом у дитсадку повинно працювати два інструктора з фізкультури. Але за розпорядженням завідуючої [PERSON] у 2016 - 2017 навчальному році та у літній період басейн не функціонував за надуманими завідуючою обставинами. Позивапч у цей період проводив заняття з фізкультури. З 2015 року в приміщенні басейну не проводилось жодних ремонтних робіт. З 05.09.2017 року за розпорядженням міського голови експлуатацію басейну ДНЗ № 2 призупинено у зв'язку з необхіднісю капітального ремонту. Завідуючою [PERSON] було подано клопотання про внесення змін до штатного розпису ДНЗ № 2 для здійснення скорочення штату за рахунок ліквідації посад працівників плавального басейну. Позивач [PERSON] був прийнятий на посаду інструктора з фізкультури і не мав посади працівника плавального басейну, а 12.10.2017 року йому надали персональне попередження про те, що до штатного розпису було внесено зміни і посаду, яку він займає буде скорочено. У наказі № 67 - К від 12.10.2017 р. йдеться мова про скорочення посад працівників басейну, але штатного розпису посад працівників басейну на час прийняття позивача на роботу в ДНЗ № 2 не існувало взагалі. Скорочується посада, а не конкретна особа, при даному скороченні перевага при залишенні на посаді повинна надаватися робітнику з вищою кваліфікацією. Позивач стверджує, що має вищу кваліфікацію, ніж другий інструктор з фізкультури - [PERSON], посада якої не скорочується. [PERSON] взагалі не має педагогічної освіти, а також будь-яких інших переваг для залишення на посаді. Крім того, позивач проживає один і заробітна плата для нього - єдине джерело існування, інших доходів не має, вважає, що він позбавлений права скористатися перевагами для залишення на роботі. Виходячи з кількості 13 вікових груп вихованців закладу, ДНЗ № 2 має дві посади інструктора з фізкультури та на даний час не має зменшення фінансування дитсадка, тому не має підстав для скорочення. На даний час інструктор з фізкультури не проводить належну кількість занять з вихованцями закладу. Скорочення штатної одиниці проводиться у разі ліквідації басейну, але умова у розпорядженні міського голови йде про капітальний ремонт. Протягом двох місяців з моменту повідомлення позивачу про скорочення штату працівників басейну завідувач не запропонувала йому жодної вакантної штатної одиниці, хоча у цей термін на посаду вихователя була прийнята інша особа, вважає, що він теж може займати посаду вихователя, оскільки його посада віднесена до посад педагогічних працівників. Позивач в позовній заяві також посилається на те, що його звільнено за неналежне виконання працівником своїх обов'язків за п. 3 ст. 40 КЗпП. Вважає, що завідуюча [PERSON] у своїх діях керується не турботою про фізичний стан та здоров'я вихованців, а особистим неприязним відношенням до нього, що виявляється в упередженому ставленні до позивача. В позовній заяві [PERSON] просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 82-К від 26.12.2017 р. про звільнення, поновити його на посаді інструктора з фізкультури у ДНЗ ясла-садок № 2 загального розвитку Олешківської міської ради та стягнути з Олешківської міської ради Херсонської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.12.2017 року до дня поновлення на роботі. Представник відповідачів ДНЗ № 2, Виконавчого комітету Олешківської міської ради Херсонської області відповідно до ст. 178 ЦПК України подав відзив на позовну заяву відповідно до якого вважає, що ДНЗ № 2 дотримано процедуру та вимоги законодавства при звільненні позивача, тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] відповідно до ст. 179 ЦПК України подав відповідь на відзив, в якому просив суд не брати до уваги відзив з підстав того, що скорочення його посади має штучний характер із-за особистого неприязного ставлення до нього з боку завідуючої ДНЗ № 2, йому не було при скороченні запропоновано іншої вакантної посади. Заперечення представником відповідачів відповідно до ст. 180 ЦПК України не подавались. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, мотивуючи його обставинами, викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив, пояснив, що його було звільнено з надуманих підстав та із-за неприязного ставлення до нього завідуючої дитячого садка. В судовому засіданні представник відповідачів заперечив протии задоволення позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що при звільненні [PERSON] була дотримана процедура його звільнення. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] перебував у трудових відносинах з дошкільним навчальним закладом ясла-садок № 2 загального розвитку Олешківської міської ради, займаючи посаду інструктора з фізкультури, що підтверджується записами в трудовій книжці (а. с. 140). Відповідно до розпорядження міського голови від 31.08.2017 року № 209/2-4 припинено експлуатацію басейну в ДНЗ № 2 загального розвитку Олешківської міської ради до моменту проведення капітального ремонту з 05.09.2017 р. та призупинено педагогічно-виховну роботу та відвідування дітьми басейну до моменту проведення капітального ремонту (а. с. 12). На виконання даного розпорядження завідувач ДНЗ № 2 звернулася до голови Олешківської міської ради з клопотанням про внесення змін до штатного розпису ДНЗ № 2 та скорочення штату за рахунок ліквідації посад працівників плавального басейну (а. с. 13). Рішенням двадцять сьомої чергової сесії Олешківської міської ради VІІ скликання № 458 від 06.10.2017 року внесено зміни до штатного розпису ДНЗ № 2, яким скорочено посаду інструктора з фізичної культури (а. с. 26, 66, 67). На виконання вказаних розпорядження міського голови від 31.08.2017 р. № 209/2-4 та рішення Олешківської міської ради від 06.10.2017 р. № 458 завідувачем ДНЗ № 2 винесено наказ № 67 від 12.10.2017 р., яким: внесено зміни до штатного розпису ДНЗ № 2, скорочено з 14.12.2017 р. посади басейну: в тому числі інструктора фізкультури. [PERSON], під підпис попереджено письмово про наступне скорочення посади з 14.12.2017 р. та повідомлено про відсутність інших вакансій (а. с. 61, 62). Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Відповідачам не порушено строки попередження про звільнення [PERSON], визначені ч. 1 ст. 49-2 КУпАП. Наказом завідувача ДНЗ № 2 від 11.12.2017 року № 78-К [PERSON] звільнено з посади з 14.12.2017 року у зв'язку з скороченням штатів. (а. с. 25) Відповідно до наказу від 19.12.2017 року № 81-К у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю на день звільнення, на виконання попереднього наказу про звільнення та у зв'язку з повідомленням [PERSON] про відкриття нового листка непрацездатності [PERSON] вважається звільненим з першого робочого дня після хвороби у зв'язку з скороченням штатів (а. с. 24) Відповідно до листка непрацездатності [PERSON] звільнений від роботи по 22.12.2017 року, стати до роботи 23.12.2017 року (а. с. 53) Відповідно до наказу від 26.12.2017 року № 82-К у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю на день звільнення, на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП на виконання попередніх наказів про звільнення - [PERSON] звільнено з посади у зв'язку з скороченням штатів з 26.12.2017 р. (а. с. 5). Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Таким чином, на виконання вимог ч. 3 ст. 40 КЗпП відповідач виніс накази №№ 81-К від 19.12.2017 р. та 82-К від 26.12.2017 р., звільнивши [PERSON] на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП з 26.12.2017 р. Звільнення [PERSON] було здійснено за попередньою згодою профспілкового комітету за результатами засідання профкому за поданням ДНЗ№ 2 у присутності [PERSON] з дотриманням місячного терміну з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення, як того вимагає ст. 43 КЗпП. (а. с. 63 - 65) Таким чином, судом при розгляді справи отримано достатньо доказів законності та дотримання процедури звільнення [PERSON] із займаної посади. При цьому судом встановлено, що підставою для звільнення [PERSON] у зв'язку із скороченням штату було розпорядження міського голови від 31.08.2017 року № 209/2-4 про припинення експлуатації басейну та Рішення 27 чергової сесії Олешківської міської ради VІІ скликання № 458 від 06.10.2017 року, яким внесено зміни до штатного розпису ДНЗ № 2. Разом з тим [PERSON] при зверненні до суду та розгляді справи в суді не просив скасувати вказані розпорядження та рішення, а суд позбавлений можливості, виходячи за межі позовних вимог, розглядати питання законності розпорядження міського голови та рішення сесії міськради, як підставу звільнення [PERSON] Таким чином позивачем фактично невірно обраний спосіб захисту своїх прав. При розгляді справи не знайшли підтвердження доводи позивача про його звільнення через неприязні стосунки зі сторони завідувача ДНЗ. При прийнятті рішення суд не бере до уваги посилання позивача в позовній заяві на те, що його звільнено за неналежне виконання працівником своїх обов'язків за п. 3 ст. 40 КЗпП, оскільки позивач помилково вважав частину 3 пунктом 3 даної статті. З наведеного вбачається, що позовні вимоги [PERSON] щодо скасування наказу про його звільнення № 82-к необґрунтовані та задоволенню не підлягають, тому і не можуть бути задоволені позовні вимоги щодо поновлення його на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed