Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. Позивач є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності та договору дарування. Співвласниками квартири є: [PERSON] , дружина позивача, та [PERSON] , яким належить по 1/4 частині вищевказаної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності. В квартирі за вищезазначеною адресою зареєстрований, але не мешкає з 2009 року син позивача, [PERSON] , [INFO] . У 2009 році син виїхав за межі України на постійне проживання, в квартирі ніяких речей, які б йому належали, не має, комунальні виплати він не сплачує, позивач сплачує комунальні виплати за нього. Позивач неодноразово прохав сина знятися з реєстраційного обліку, але він не погоджується. Перешкод в користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинив. Факт реєстрації відповідача в квартирі порушує право власності позивача, оскільки позбавляє його можливості в повній мірі його використовувати, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з`явися, представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, проти постановлення заочного рішення судом не заперечують. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином, адресою, повідомленою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, однак конверти повернулись неврученими. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Представник третьої особи, Відділу реєстрації місця проживання у Шевченківському районі в м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації ХМР у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника Департаменту. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій просила розглядати справу без її участі. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій просила розглядати справу без її участі. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 18.12.1996, співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У вищевказаному свідоцтві містить помітка, що 19.12.2003, 1/5 частина квартири перейшла від [PERSON] за свідоцтвом про право на спадщину до [PERSON] за реєстраційним номером №2-2773. Відповідно до договору дарування №1-93 від 02.02.2019, [PERSON] передав безкоштовно батькові, а [PERSON] прийняв від сина у власність 1/5 частку в праві спільної власності на квартиру за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 319 ЦК України, «Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону». Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України). За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у цивільній справі 454/2025/15 (61-46621ск18). Судом встановлена що квартира [ADDRESS] є у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , частки в натурі не виділені. Згідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Найбільш ефективним і поширеним способом відновлення порушених прав та законних інтересів власника є судовий захист. Судовий захист права власності у порядку цивільного судочинства здійснюється за вимогами, серед яких: про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном; про відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням прав власника; про визнання недійсними договорів та про визнання договорів дійсними - у випадках, передбачених ЦК. Таким чином, не знявшись з реєстраційного обліку та проживаючи в спірній квартирі відповідач грубо порушує права позивача, всупереч вимогам діючого законодавства. Адже відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved