Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації, третя особа - [PERSON], про надання дозволу на побачення з дитиною. В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.10.2016 року його було позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час до вирішення питання щодо призначення опікуном його матері [PERSON] над його дітьми, старша дочка [PERSON], перебуває у Волинському обласному центрі соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Ковель, а двоє молодших у Волинському обласному спеціалізованому будинку дитину м. Луцьк. Також зазначає, що хоче спілкуватись з дітьми, вважає, що його побачення не матимуть негативного впливу на них та на їх моральне виховання, а тому просить надати йому дозвіл на періодичні побачення з дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в присутності їхніх законних представників. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти побачень позивача з дітьми. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні висловила думку щодо доцільності надання дозволу позивачу [PERSON] на періодичні побачення з його дітьми. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно їх свідоцтв про народження, є позивач по справі - [PERSON] /а.с.6-8/. Відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.10.2016 року позивача позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.11-13/. Згідно характеристики виданої виконавчим комітетом Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 13.04.2017 року № 491 вбачається, що за час проживання на території вищевказаної сільської ради [PERSON] зарекомендував себе із хорошої сторони, а саме: скромний, ввічливий, дисциплінований, трудолюбивий. Зауважень в його адресу із сторони жителів села не надходило, на даний час ніде не працює, веде особисте селянське господарство /а.с.10/. Разом з тим, згідно сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії [NUMBER] від 27.04.2017 року виданого ВОНД м. Луцьк у [PERSON], [INFO] наркологічної патології не виявлено /а.с.14/. Зазначені вище обставини суд розцінює, як вияв доброї волі позивача до участі в житті дітей та соціально-врівноважену поведінку, тому [PERSON] не становить небезпеку для дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Отже, із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 168 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» випливає, що при вирішенні спору щодо участі у спілкуванні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто позбавлений батьківських прав, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Статті 291 ЦК України та 4 СК України декларують право особи на сім'ю, а ст. 3 СК України визначає, що: сім'я є первинним та основним осередком суспільства; сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки; сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Окрім того, суд звертає увагу, що виходячи з вищезазначених положень закону, позивач не тільки має право на участь у вихованні своїх дітей і право особистого спілкування з ними, але й зобов'язаний це робити. Тому в інтересах збереження сім'ї і дитини Законом передбачена і можливість поновлення батьківських прав у випадку встановлення судом зміни в поведінці особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Для цього статтею 168 СК України передбачено, що мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю, моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved