Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] , Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , яка проживала у місті Харкові, де буда зареєстрована у належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS] . За матір`ю в останні кілька років її життя через похилий вік та наявність захворювань, постійно доглядав син позивача - [PERSON] , який також проживає у місті Харкові. Після смерті матері позивач вважав, що саме його син фактично прийняв спадщину після померлої бабусі, оскільки мешкав із нею за однією адресою. Однак вже через доволі значний час, вже у 2020 році влітку позивачу зателефонував його син та повідомив йому про те, що знайшов у речах померлої заповіт, в якому зазначені в якості спадкоємців за заповітом позивач, [PERSON] , його брат [PERSON] та дружина брата, [PERSON] . Про існування вказаного заповіту позивач дізнався вже зі спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Син позивача також повідомив, що не мав наміру приймати спадщину після смерті бабусі, у зв`язку із чим не подавав відповідної заяви до нотаріальної контори. Крім того, після розмови із іншими спадкоємцями. вказаними у заповіті померлої. позивачу стало відомо, що вони також не бажають подавати відповідні заяви про прийняття спадщини, через що позивач сам звернувся до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено через пропущений строк для подачі такої заяви. На підставі вищевикладеного, вважає причини пропуску строку поважними, оскільки об`єктивно не мав можливості дізнатись про існування заповіту та помилково вважав, що саме його син прийняв спадщину після померлої бабусі, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.11.2020 року вищевказану позовну заяву було передано до Фрунзенського районного суду м. Харкова за територіальної підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2021 року головуючим суддею визначено Горпинич О.В. Ухвалою суду від 28.01.2021 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 02.03.2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Ухвалою суду від 02.03.2021 року у підготовчому засідання було задоволено клопотання представника позивача, витребувано з Сьомої Харківської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №417/2020, заведеної після смерті [PERSON] . Крім того, було закрито підготовче судове засідання. 24.03.2021 року на виконання вищевказаної ухвали, до суду надійшла копія спадкової справи №417/2020, заведеної після смерті [PERSON] . 23.04.2021 року від представника третіх осіб надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив, що вони не заперечують проти задоволення позовних вимог, оскільки не мають наміру подавати заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у ньому, просив позовну заяву задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив справу слухати без його участі, та просив вирішити спір у відповідності до норм чинного законодавства. Представник третіх осіб у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 25.06.2019 року, актовий запис № 9452. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Вищезазначене підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2499845 від 05.01.2004 року та договором купівлі-продажу квартири від 02.02.2003 року серії ВВА №148382. За життя, [PERSON] залишила заповіт, згідно якого остання на випадок своєї смерті заповіла належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] в рівних частинах своїм синам [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. (ст.ст. 1233, 1234, 1235 ЦК України). Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.10.1960 року, актовий запис №347 та визначений одним зі спадкоємців за заповітом. Доказів, що інші спадкоємці померлої бажають прийняти спадщину, матеріали справи не містять, що в свою чергу підтверджується копією спадкової справи №417/2020 наданої приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Попрас Ю.В., згідно якої вбачається, що 03.08.2020 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу №417/2020 року після смерті [PERSON] померлої [INFO] , наданої на виконання ухвали суду. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. Позивачем [PERSON] було пропущено встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] у зв`язку з наявністю на те об`єктивних причин. Так, судом встановлено, що [PERSON] не знав про існування заповіту відносно нього а також його брата та дружини брата. Крім того, як вбачається із позовної заяви та пояснень відповідача [PERSON] , позивач помилково вважав, що саме [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої бабусі, оскільки мешкав разом із нею. При зверненні позивача до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, приватним нотаріусом ХМНО Харківської області постановою від 07.08.2020 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] , у зв`язку з пропуском встановленого шестимісячного строку. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позовна заява [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року). Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. Враховуючи, що після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, який бажає прийняти спадщину, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались, позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із наявністю причин, визнаних судом поважними, територіальна громада не зверталася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, а тому пропущений строк для прийняття спадщини позивачем суд визнає поважним. Оданак, суд вважає достатнім строк терміном в два місяці для подання [PERSON] заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Щодо визнання відповідачем позовних вимог, суд зазначає натупне. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд перевіряє чи визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, відповідачами надані заяви в яких [PERSON] визнає позовні вимоги а представник Харківської міської ради не висуває жодних заперечень щодо позову. Крім того представником третіх осіб також висловлена думка про те, що [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти задоволення позовних вимог. оскільки не мають на меті подавати заява про прийняття спадщини за заповітом. Отже, суд прийняв заяву відповідача про визнання позову, встановив, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає що необхідно ухвалити рішення про часткове задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial