Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб між ним та відповідачкою зареєстровано 26 квітня 2012 року. Від даного шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя. Протягом останніх років сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим шлюбні стосунки були припинені ще у вересні 2015 року. З цього часу вони почали проживати окремо, він - з їхньою донькою в [ADDRESS], а відповідачка - зі своїми батьками в [ADDRESS]. Він неодноразово протягом останнього часу намагався говорити з відповідачкою про їхні особисті сімейні проблеми, пропонував спокійно вирішувати їх, однак ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося, хоча він прикладав для цього максимально зусиль, їхні відносини переросли в ще більш ворожі. В результаті їхніх розмов він прийшов до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхньої доньки, тим більше відповідачка особисто вирішила розірвати з ним будь-які стосунки та матеріально не забезпечує їхню дитину, а тому донька перебуває на його утриманні. За наведених обставин їхній з відповідачкою шлюб носить лише формальний характер. Сім'я фактично розпалася, у зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Також, зазначив, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, а тому це лише погіршить стан його відносин з відповідачкою та продовжить перебіг у часі. Вважає, що за таких обставин їхнє спільне життя не доцільне та і не можливе. Просить шлюб, укладений з відповідачкою [PERSON] розірвати, а неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], залишити на його вихованні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та додатково пояснив, що спору з відповідачкою щодо перебування їх доньки в нього на вихованні в них не має. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Зазначила, що не заперечує, щоб їхня донька [PERSON] залишилася на утриманні та вихованні у позивача. На подальший розгляд справи в судове засіданні не з'явилася, так як надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. Сторони разом не проживають і не підтримують сімейних стосунків. Наданий їм строк для примирення терміном на один місяць бажаного результату не дав і вони не примирилися. Позивач в судовому засіданні настоює на розірванні шлюбу і примирення не бажає. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами існує тільки формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Також в судовому засіданні встановлено, що сторони від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає разом з позивачем [PERSON] в [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та довідкою виконкому Колодненської сільської ради від 2 лютого 2016 року за №103. Відповідно до ч.1 та 4 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Статтею 159 СК України передбачено вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Оскільки в судовому засіданні встановлено та сторони не заперечили, що на даний час між ними відсутній спір з приводу виховання їх неповнолітньої доньки [PERSON], яка проживає разомз батьком, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про залишення на його вихованні неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], слід відмовити. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору слід розділити між сторонами.

Outcome: partial