Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позов мотивовано тим, що 11.04.2012 року відповідач під розписку позичила у позивача 1250 доларів США, які зобов'язувалась повернути через п'ять місяців, до 11.09.2012 року, зі сплатою відсотків щомісячно по 1000гривень. 22.09.2012 року [PERSON] позичила у позивача 350 доларів США, строком до 11.12.2012 року, зі сплатою відсотків щомісячно 400 гривень. Крім того, 30.10.2012 року [PERSON] позичила у позивача 3000 гривень, строком до 30.12.2012 року, зі сплатою відсотків щомісячно 500 гривень. Частково відповідач повернула кошти, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 49092 гривень, з яких: 20 592 грн. - сума боргу, 28500грн. - відсотки та судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові. Просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, в частині стягнення відсотків просила відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно договору позики від 11.04.2012року укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання отримав у позику кошти в сумі 1250 доларів США, які зобов'язувалась повернути до 11.09.2012року, зі сплатою відсотків щомісячно по 1000 гривень (а.с.8). Згідно договору позики від 22.09.2012року укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання отримав у позику кошти в сумі 350 доларів США, які зобов'язувалась повернути до 11.12.2012року, зі сплатою відсотків щомісячно по 400 гривень (а.с.6). Відповідно до договору позики від 30.10.2012року укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання отримав у позику кошти в сумі 3 000гривень, які зобов'язувалась повернути до 30.12.2012року, зі сплатою відсотків щомісячно по 500 гривень (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що право позивача порушено, неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 49092 гривень, з яких: 20 592гривень - сума боргу, 28 500 гривень - відсотки. Згідно вимог ст. ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмір 740,92грн., з яких: 490,92грн.- судовий збір, 250грн. - витрати на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved