Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 8 листопада 2008 року Терешківцівською сільською радою Горохівського району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 6. Від даного шлюбу вони мають троє малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сімя розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати, малолітніх дітей залишити у нього на проживанні. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просив малолітніх дітей залишити у нього на проживанні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, проти розірвання шлюбу не заперечує. Підтвердила, що спільне життя з позивачем у них не склалося. Вони з вересня 2014 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання між ними немає. Проти задоволення позову не заперечує, оскільки переконана, що їх сімя розпалася і заходи щодо примирення ніякого результату не дадуть. Разом з тим, вважає, що малолітні діти, які постійно проживають разом з нею, після розірвання шлюбу мають залишитися у неї на проживанні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімя між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітніх дітей. Виходячи із інтересів малолітніх дітей і враховуючи їх вік та бажання батьків, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Маневицької райдержадміністрації про доцільність проживання малолітніх дітей з одним із батьків № 2883/45/2-15 від 25.09.2015 року, враховуючи відношення позивача та відповідача до виконання своїх батьківських обовязків, а також те, що [PERSON] за місцем свого проживання створено необхідні умови для проживання малолітніх дітей, вона має відповідний доход для їх належного утримання, суд вважає за доцільне залишити дітей після розірвання шлюбу на проживанні у відповідача [PERSON] За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 243 гривень 60 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved