Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Континенталь», [PERSON], в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Континенталь» та [PERSON] на його користь 2 454 667 грн. 57 коп. Позовні вимоги мотивував тим, що у звязку з неналежним виконанням ТОВ КОНТИНЕНТАЛЬ зобовязань, взятих на себе за умовами Договору №01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 26.01.2015 року, зокрема, невиконання обовязку щодо передачі у власність покупця [PERSON] обєкту, що буде створений в майбутньому, а також неповернення у звязку з цим сплачених [PERSON] коштів, на підставі пункту 4.2 даного договору ТОВ «Континенталь» та [PERSON] (як поручителем за договором) в солідарному порядку зобовязані сплатити на користь позивача пеню та штраф, розмір яких передбачено підписаним між сторонами Договором № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 26.01.2015 року. При цьому, суд звертає увагу на те, що в ході судового розгляду даної цивільної справи ТОВ «Континенталь» було подано зустрічний позов про визнання недійсним пункту 4.2 Договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 26.01.2015 року, який ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.01.2017 року було обєднано в одне провадження з позовом [PERSON] Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.04.2017 року розєднано поєднані у одному провадженні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Континенталь», [PERSON] про стягнення коштів, від позовних вимог за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Континенталь» до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання недійсним окремих частин договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 26.01.2015 року, виділивши їх у два самостійні провадження. Позивач та представник Позивача в судовому засіданні вимоги заявленого позову підтримали з підстав, викладних в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, просили задоволити в повному обсязі. Представники відповідачів - адвокати [PERSON], [PERSON] в судових засіданнях 17.01.2017 року, 10.02.2017 року проти задоволення позовних вимог заперечили, мотивуючи тим, що п. 4.2 договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 26.01.2015 року є несправедливим та порушує вимоги чинного законодавства. 20.04.2017 року представником відповідача ТОВ «Континенталь» подано заяву про відкладення розгляду цивільної справи на інший день у звязку із зміною представника відповідача ТОВ «Континенталь» та укладенням Договору про надання правової допомоги 20.04.2017 року (а.с.153). Крім того, адвокатами [PERSON], [PERSON] (представники ТОВ «Континеталь» в попередніх судових засіданнях) направлено на адресу суду угоди про розірвання договорів про надання правової допомоги, укладених з даними адвокатами та ТОВ «Континенталь». В той же час, враховуючи обставини конкретних процесуальних правовідносин, вважаючи на повторність подання з боку сторони ТОВ «Континенталь» заяв про відкладення судового засідання, суд, з метою розгляду справи в розумний строк, дотримання процесуальних прав усіх учасників процесу, прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладення судового засідання та розгляд справи без участі відповідачів. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. 26.01.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Континенталь» та [PERSON] укладено Договір № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобовязується передати у власність покупця обєкт нерухомого майна, що буде створений в майбутньому, описаний у п.1.2 даного договору, а Покупець зобовязується прийняти Обєкт та оплатити його вартість відповідно до умов даного Договору. Відповідно до пункту 1.2. Договору №01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року за даним Договором у власність Покупця передається нерухоме майно, в подальшому Обєкт, що знаходитиметься в житловому будинку за будівельною адресою: вул. Чорновола, 11 Б, м. Івано-Франківськ (далі по тексту Косплекс) у відповідності до наведеного опису: однокімнатна квартира, підїзд перший, поверх пятий, площа 63 кв.м. Згідно з пунктом 1.3. вказаного договору планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію Комплексу, в якому знаходиться вказаний у п.1.2 Обєкт перше півріччя 2016 (дві тисячі шістнадцятого) року. Пунктом 2.1 Договору №01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року визначено, що загальною вартістю Обєкту на момент укладання цього договору являються грошові кошти в національній валюті України, в розмірі еквівалентному 40 320 (сорока тисячам трьохсот двадцяти) доларам США 00 центів, за офіційним курсом долара США встановленому Національним банком України. Платежі проводяться покупцем у національній валюті у терміни, передбачені у п. 2.2. Терміном внесення зазначених коштів сторонами було визначено 27.01.2015 року (пункт 2.2. Договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року) (а.с.8-12). Як підтверджується матеріалами справи, а саме Додатком № 2 від 27.01.2015 року до Договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 26.01.2015 року, підписаним [PERSON] та директором ТОВ «Континенталь» [PERSON] (а.с.13), Актом погодження сплаченої суми з курсом національної валюти України та долара США від 27 січня 2015 року, підписаним [PERSON] та директором ТОВ «Континенталь» [PERSON] (а.с.14), Довідкою від 27.01.2015 року, виданою [PERSON] ТОВ «Континенталь» (а.с.15); Прибутковим касовим ордером № 01 від 27.01.2015 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №01 від 27.01.2015 року (а.с. 16), 27.01. 2015 року [PERSON] сплатив на користь ТОВ «Континенталь» 641 071 (шістсот сорок одну тисячу сімдесят одну) грн. 00 коп., що на день внесення суми становило 40 320 (сорок тисяч триста двадцять) доларів США згідно офіційного курсу валют, встановлених Національним Банком України. Пунктом 1.5. Договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року встановлено, що планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію Комплексу, в якому знаходиться Обєкт, що підлягає передачі Покупцю перше півріччя 2016 (дві тисячі шістнадцятого) року (а.с.8). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ч.ч. 1, 2 с. 612 ЦК України). Посилаючись на те, що ним, [PERSON], було виконано всі зобовязання за Договором № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року, станом на час подання позову, як і станом на час розгляду справи, а ТОВ «Континенталь» свого обовязку щодо передачі у власність Позивача обєкту, що буде створений в майбутньому, належним чином не виконало, як і не повернуло сплачені ним кошти, позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом про стягнення штрафних санкцій та пені за невиконання умов договору. При цьому, суд звертає увагу на те, що належні докази, які б спростовували твердження позивача про невиконання ТОВ «Континеталь» обовязку щодо передачі у власність позивача обєкту, що буде створений в майбутньому, або повернення сплачених ним за договором коштів в матеріалах справи відсутні. Так, відповідно до пункту 4.2. Договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року за порушення Продавцем строку передачі Обєкту Покупцю більше ніж на 3 (три) місяці, Продавець сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% від загальної вартості Обєкту вказаної в п.2.1 даного договору за кожен день прострочення, та штраф у розмірі сто відсотків від загальної вартості Обєкту, вказаної в п. 2.1 даного договору. Пеня та штраф оплачується Продавцем на вказаний Покупцем рахунок у національній валюті України по офіційному курсу гривні до долара США встановленому Національним банком України на день оплати. За змістом частин 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Зважаючи на те, що станом на час подання позову та станом на час розгляду справи обєкт Договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року [PERSON] (покупцю) не переданий, на думку позивача, він має право вимагати повернення суми попередньої оплати, сплати пені та штрафу на підставі пункту 4.2 даного договору. Загальна вартість обєкта Договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року становить 40 320 (сорок тисяч триста двадцять) доларів США. Строк виконання зобовязання настав 01 липня 2016 року (перше півріччя 2016 року згідно з пунктом 1.3 Договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року). Отже, станом на 17.01.2017 року (кінцева дата здійсненого позивачем розрахунку) прострочення ТОВ «Континенталь» становить 201 календарний день, що перевищує тримісячний строк, що, у відповідності до пункту 4.2. Договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року, на думку Позивача, надає йому, як покупцю за договором, право нарахувати пеню у розмірі 0,1% від загальної вартості Обєкту за кожен день прострочення та штраф у розмірі сто відсотків від загальної вартості Обєкту. Так, сума пені розрахована Позивачем наступним чином: Сума пені = ЗВ х П х Д : 100 ЗВ загальна вартість обєкту П розмір пені Д кількість днів прострочки. Таким чином, за підрахунком позивача, загальна сума пені, яка підлягає сплаті на його користь на підставі пункту 4.2 Договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року, становить 8 104,32 доларів США Отже, станом на 17.01.2017 року за підрахунком позивача ТОВ «Континенталь» зобовязане сплатити на користь [PERSON] суму, еквівалентну 88 744 доларам США 32 центам, з яких: - 40 320,00 доларів США сума оплаченої попередньої оплати за договором № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року, яка має бути повернута покупцю; - 8 104,32 доларів США пеня; - 40 320,00 доларів США штраф. Згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним Банком України, станом на 16.01.2017 року (день проведення розрахунку), офіційний курс гривні до долара США: 1 долар США = 27,66 грн. А тому, станом на 17.01.2017 року загальний розмір заборгованості ТОВ «Континенталь» перед [PERSON] становить 2 454 667,89 грн. Суд звертає увагу на те, що належних доказів, які б спростовували вищенаведені обставини або спростовували вірність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості ТОВ «Континенталь» перед [PERSON] за Договором № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року, відповідачами суду не надано, а судом таких обставин не встановлено. Крім того, положення пункту 4.2 Договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року є підписаним сторонами даного договору, є чинним та не визнано недійсним у встановленому чинним законодавством порядку (оскільки докази протилежного у матеріалах справи відсутні). За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Континенталь» про стягнення 2 454 667,89 грн. Ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ча. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. На забезпечення виконання ТОВ «Континенталь» свого зобовязання за Договором №01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року, між [PERSON] та [PERSON] 27.01.2015 року було укладено Договір поруки, відповідно до пункту 1.1 якого Поручитель зобовязується відповідати перед Кредитором за виконання всіх зобовязань ТОВ «Континенталь», (Код ЄДРПОУ 22198103, ІПН 221981009157, 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола 99), (далі Боржник), що виникають з Договору №01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 26.01.2015 року (далі Основний Договір), який був укладений між Кредитором та Боржником. Відповідно до пункту 2.2 Договору поруки від 27.01.2015 року строк виконання зобовязання за Основним Договором складає 30 березня 2016 року. Згідно з пунктом 3.2 Договору поруки від 27.01.2015 року Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобовязання за Основним Договором в повному обсязі. Пунктом 4.1 Договору поруки від 27 січня 2015 року визначено, що Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобовязання Боржником, згідно Основного Договору у сумі, в національній валюті України, що на момент підписання договору еквівалентно 40 320 (сорока тисячам трьохсот двадцяти) доларам США 00 центів, а також за відшкодування Кредитору збитків, сплату неустойки та штрафу. Пунктом 5.1.1 Договору поруки від 27.01.2015 року до обовязків Поручителя віднесено, зокрема, при порушенні Боржником зобовязання перед Кредитором за Основним Договором, виконати за Боржника зобовязання у 15 денний строк з дня отримання вимоги від Кредитора. Датою отримання вимоги від Кредитора вважається дата направлення Кредитором поштового повідомлення про вимогу (а.с.17, 18). Як вже встановлено судом, ТОВ «Континенталь» свої зобовязання, що виникають з Договору № 01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 26.01.2015 року, не виконало, чим порушило своє зобовязання та умови Договору купівлі-продажу. 30.09.2016 року [PERSON] на адресу поручителя [PERSON] було направлено вимогу про виконання зобовязання (а.с. 19-21). В той же час, як зазначено позивачем, станом на час розгляду справи [PERSON] свої зобовязання, як поручитель, перед [PERSON] не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, пункту 3.1. Договору поруки від 27.01.2015 року поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобовязання. Пунктом 4.1. Договору поруки від 27.01.2015 року встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання боржником, згідно Основного Договору у сумі, в національній валюті України, що на момент підписання договору еквівалентно 40 320 (сорока тисячам трьохсот двадцяти) доларам США 00 центів, а також за відшкодування Кредитору збитків, сплату неустойки та штрафу. Отже, поручитель [PERSON] солідарно з боржником ТОВ «Континенталь» відповідає перед кредитором за повернення та сплату йому суми попередньої оплати за Договором №01/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 26.01.2015 року, пені та штрафу в загальному розмірі, еквівалентному 88 744 доларам США 32 центам, що станом на час проведення розрахунків становить 2 454 667,89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідачів слід стягнути на користь позивача 6 890,00 грн. витрат понесених ним по оплаті судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 543, 549-551, 553, 554, 693 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved