Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивач є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У житловому будинку з 2001 року також зареєстрована відповідач [PERSON] . Відповідач була зареєстрована позивачем за вказаною адресою на прохання його сина - [PERSON] , оскільки на той час вони перебували в шлюбі та проживали разом з ним в указаному житловому будинку. Приблизно у 2008-2009 роках вони розлучилися. З того часу відповідач у вказаному будинку не проживає, виїхала у невідомому напрямку. Де на даний час вона знаходиться позивачу невідомо. На теперішній час, позивач має намір подарувати вказаний будинок своєму сину, проте розпорядитись належним чином належним йому нерухомим майном він не може, оскільки відповідач з реєстрації у вказаному будинку не знялась, у зв`язку з цим він змушений звернутись до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Пояснив, що відповідач вже більше десяти років в належному йому будинку не проживає. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судову повістку не отримувала, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надіслала. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожний окремо суду пояснили, що відповідач у будинку позивача не проживає близько десяти років. Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії договору дарування від 25.09.1979 року [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 6). У житловому будинку за вищевказаною адресою також зареєстрована відповідач [PERSON] , що вбачається з копії домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] (а.с. 7-9). Відповідач не проживає у житловому будинку [ADDRESS] близько десяти років, так як вона виїхала у невідомому напрямку, що підтверджується показами свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї, власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Судом встановлено з пояснень позивача, свідків, що відповідач у будинку [ADDRESS] не проживає близько десяти років, а лише зареєстрована. Виходячи з викладеного вона втратила право на користування зазначеним житлом. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved