Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з останніх на його користь борг та три проценти річних від простроченої суми, що становить 179\~126,11грн., а також судові витрати покласти на відповідачів. Позов мотивує тим, що 04.10.2018року він дав в борг відповідачам грошові кошти в розмірі 196000,00грн., які останні зобов`язалися повернути в строк до 01.10.2019року в повному обсязі, однак до теперішнього часу, не звертаючи уваги на неодноразові звернення повернути борг, відповідачі уникають позивача, свої зобов`язання не виконали, борг не повернули. А тому, позивач звернувся в суд із вказаним позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленими про час та місце прведення підготовчого судового засідання, відзиву на позов, заяви про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надійшло. Відповідач [PERSON] помер [INFO] . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та його необхідно задовольнити частково. Судом встановлено, що 04.10.2018року [PERSON] дав в борг [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в сумі 196\~000,00грн., що стверджується договором позики грошей від 04.10.2018року (а.с.6-7), згідно якого [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися повернути вказані кошти до 01.10.2019року. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ч.1 ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок відсотків за користування грошовими коштами складає: з 02.10.2019року на день подачі позову до суду, тобто на 30.09.2021року - 10126,11грн. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути борг в сумі 169000,00грн., 3% річних в сумі 10126,11грн. а також судовий збір в розмірі 1791,26грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. Щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача суд не може вирішувати даний позов, так як позивачем не ставилось питання про правонаступництво, а тому позов в частині стягнення коштів з [PERSON] суд залишає без розгляду.

Outcome: approved