Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бердянського міськрайонного суду із позовною заявою до Бердянської міської ради про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім'єю, зазначивши в позовній заяві, що з лютого 2012 року він проживав однією сім'єю з [PERSON], яка померла [INFO] до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], яка померла [INFO] була дружиною його рідного дядька - [PERSON], який є рідним братом його матері [PERSON]. Його дядька [PERSON] та його мати [PERSON] це рідні брат та сестра. У подружжя [PERSON] власних дітей не було, тому вони відносилися до нього, як до рідного сина. У 2007 році несподівано помер його дядько [PERSON], його дружина [PERSON] залишилася одна і він постійно їй допомагав. У січні 2012 року [PERSON] зламала ліву ногу, потрапила до травматологічного відділення Бердянської міської лікарні, де знаходилася на лікуванні з 28.01.2012 року по 03.02.2012 року і весь час він купував необхідні ліки, готував та приносив їжу у лікарні, забрав з лікарні та перевіз її до квартири. У зв'язку з отриманою травмою [PERSON] знаходилася у ліжку, вимагала стороннього догляду, тому він переїхав до [PERSON] в квартиру разом зі своїми особистими речами та з телевізором, почав постійно проживати разом з [PERSON] однією сім'єю. У них був спільний бюджет, він опікувався та лікував [PERSON], яка на протязі 6 місяців була прикута до ліжка, самостійно пересовуватися не могла. Весь час він неофіційно працював на Центральному ринку, отримував заробітну плату, яку витрачав на свою сім'ю, яка складалася з нього та [PERSON] Він купував ліки, харчи, сплачував комунальні послуги за квартиру, наймав жінку, яка тривалий час робила масаж ноги [PERSON] На спільні кошти вони зробили косметичний ремонт в квартирі, замінили вхідні двері, замінили вікна на металопластикові. [INFO] [PERSON] померла і він займався її похованням, оскільки проживав разом з нею у спірній квартирі, сплачував та сплачує всі комунальні послуги. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала їй на праві власності. Спадкоємці першої, другої, третьої черги відсутні то згідно з законом у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш, ніж п'ять років до часу відкриття спадщини. 12.06.2018 року він звернувся з заявою до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Шевченко Т.В., яка 03.07.2018 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю, не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив суду, що з лютого 2012 року він постійно проживав з [PERSON], яка померла [INFO], однією сім'єю, до часу відкриття спадщини в квартирі [ADDRESS]. Вказана квартира була надана Бердянською міською радою для сім'ї його бабусі [PERSON] замість вилученого в неї приватного будинку з земельною ділянкою для будівництва багатоквартирного будинку, який знаходився по [ADDRESS]. У вказану квартиру його бабуся переїхала разом зі своїми двома дітьми: сином [PERSON] та дочкою [PERSON], яка вийшла заміж та стала мешкати за іншою адресою, а після смерті бабусі в квартирі залишився його дядька: [PERSON], який після одруження проживав в спірній квартирі разом з дружиною [PERSON] У зв'язку з тим, що після отриманої травми [PERSON] була прикута до ліжка протягом 6 місяців, потім важко почала пересуватися, самостійно від будинку, в якому мешкала, нікуди ходити не могла, вимагала постійного догляду, він зі своїми особистими речами та телевізором переїхав до неї, почав разом з нею проживати однією сім'єю та доглядати за останньою. Вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обв'язки, вели спільний сімейний бюджет, мали спільні витрати, спільно харчувалися, він купував продукти та інші речі для спільного користування, готовив їжу, стирав, прибирав, купував ліки, приймав участь у витратах на утримання житла, його ремонт, в них була наявна усна домовленість про порядок користування квартирою: він займав маленьку кімнату, а [PERSON] знаходилась в залі, звідки їй було легше йти до ванної кімнати та туалету. [PERSON] померла [INFO], він провів поховання останньої. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а він є спадкоємцем за законом четвертої черги згідно ст.1264 ЦК України, так як проживав із спадкодавцем більше п'яти років однією сім'єю. Інших спадкоємців ні по закону ні по заповіту не має. На даний час у нього виникла необхідність оформити спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], тому він звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, однак йому відмовлено в оформлені спадщини, так як відсутні документи, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник відповідача Бердянської міської ради 29.01.2019 року подав відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог, вказуючи що позивач не надав жодного допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог. У судовому засіданні представник відповідача Бердянської міської ради за дорученням [PERSON] позовну заяву не визнав пояснюючи, що позивач не надав жодного доказу проживання однією сім'єю з [PERSON] з лютого 2012 року по [INFO] оскільки [PERSON] зареєстрований за іншою адресою, яка і є його місцем проживання. Придбання вікна, дверей та поховання [PERSON] не свідчать про проживання однією сім'єю. В задоволенні позову просить відмовити. Допитана під присягою свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила суду, що знає позивача з дитинства, оскільки проживає в кв.21 цього будинку тривалий час, знала сем'ю [PERSON] і вони були сусідами. [PERSON] почав проживати в спірній квартирі разом з [PERSON] після отримання останньою травми, оскільки остання була прикута до ліжка та вимагала постійного стороннього догляду. Вона постійно бачила, як [PERSON] вішав білизну на вулиці, купував продукти, ліки, займався ремонтом в квартирі, постійно доглядав за [PERSON], а після смерті її поховав. Вона стверджує, що позивач жив з [PERSON] постійно, з того часу, як забрав її з лікарні, до її смерті і живе по теперішній час, про що можуть підтвердити всі мешканці цього будинку. Допитана під присягою свідок [PERSON] пояснила суду, що вона мешкає в кв.4 цього будинку, знає позивача та його родину більш ніж 30 років, оскільки спілкувалася ще з його бабусею, у якої міська рада вилучила приватний будинок з великою земельною ділянкою для будівництва багатоквартирного будинку, а їй надало 2-кімнату квартиру. Всі роки вона спілкувалася з сім'єю [PERSON] і їй відомо, що після отримання [PERSON] перелому, остання була прикута до ліжка, тому позивач переїхав до неї зі своїми речами, почав проживати разом з [PERSON] однією сім'єю, доглядав за останньою, купував ліки, продукти, інші речі, займався ремонтом, стирав, готував їжу. Вона один-два рази в неділю заходила до квартири [PERSON], де бачила речі [PERSON], розмовляла з [PERSON], яка їй казала, що без догляду позивача вона не змогла би самостійно себе обслуговувати. Допитаний під присягою свідок [PERSON] пояснив, що він двоюрідний брат позивача, знає всю родину і стверджує, що [PERSON] з того часу, як [PERSON] отримала тяжку травму, переїхав до квартири зі своїми речами, в якій став проживати однією сім'єю з [PERSON], яка півроку була прикута до ліжка, вимагала стороннього догляду та за неї здійснював догляд тільки позивач. Потім [PERSON] тривалий час пересувалася тільки по квартирі, далі лавки біля під'їзду нікуди не відходила, потім захворіла на тяжку хворобу, після чого померла і її похованням займався [PERSON] Він стверджує, що позивач постійно з початку 2012 року мешкає у спірній квартирі, в якій проживав спільно з [PERSON] однією сім'єю, оскільки остання самостійно себе не могла обслуговувати, однак йому відомо що вони за спільні кошти зробили косметичний ремонт в квартирі, поміняли вікна, двері, за спільні кошти харчувалися, домовилися, що позивач мешкав в маленькій кімнаті, а [PERSON] в залі. Допитана під присягою свідок [PERSON] підтвердила той факт, що позивач [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO], проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом понад п'ять років, разом харчувалися, зробили за спільні кошти ремонт, позивач мешкав в маленькій кімнаті, [PERSON] в залі, так вони домовилися між собою. Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: [PERSON], [INFO], мав батьків: батько [PERSON], мати [PERSON], свідоцтво про народження, актова запис № 1115, № 271983 ( а.с.35). [PERSON], [INFO], мала батьків: батько [PERSON], мати [PERSON], запис акту про народження № 610 ( а.с.36). [PERSON], [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] 06.10.1957 року у м.Осипенко Запорізької області, актова запис № 554, свідоцтво [NUMBER], після реєстрації шлюбу прізвище змінила з «[PERSON]» на «[PERSON]» ( а.с.37). [PERSON], [INFO], та [PERSON] є рідними братом та сестрою. Згідно свідоцтва про народження позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON], [INFO], є рідним племінником [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON], [INFO], та [PERSON] ( до шлюбу [PERSON]), [INFO], уклали шлюб 16.06.1976 року, актова запис № 420, свідоцтво про шлюб [NUMBER] ( а.с.15). Від шлюбу та поза шлюбом дітей не мають. Згідно свідоцтва про права власності на майно від 25.03.2005 року ( а.с.20-21) двокімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належала на праві приватної спільної власності: Ѕ частина [PERSON], Ѕ [PERSON]. [PERSON], помер [INFO], відповідно свідоцтва про смерть, виданого 06.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську та Бердянського району управління юстиції у Запорізькій області [NUMBER] ( а.с.13). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2007 року [PERSON] була спадкоємицею на всю частку майна після смерті свого чоловіка [PERSON] ( а.с.22), право на власність Ѕ частки квартири після смерті чоловіка було зареєстровано за [PERSON] 13.09.2007 року ( а.с.23) і з цього часу [PERSON] є єдиним власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до витягу з історії хвороби № 1064-119, [PERSON], 1943 року народження, знаходилася в травматологічному відділенні з 28.01.2012 року по 03.02.2012 року з діагнозом: закритий чрезвертельний перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням. Пенсія, яку отримувала [PERSON], складала 1973 грн. відповідно до особового рахунку [NUMBER] ( а.с.30). Згідно замовлення № 46 від 12.02.2012 року, яке зроблено [PERSON] за адресою: [ADDRESS], сплачені грошові кошти в сумі 4009 грн. за встановлення метало пластикового вікна за вказаною адресою відповідно до квитанції щодо виконання замовлення ( а.с.24-25). Відповідно до товарного чеку № 14/11-1 від 14.11.2014 року сплачені грошові кошти в сумі 3500 грн. за вхідні металеві двері. [PERSON], [INFO], померла [INFO], відповідно свідоцтва про смерть, виданого 04.01.2018 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [NUMBER] ( а.с.14). Відповідно до довідки про причину смерті від 04.01.2018 року, причина смерті [PERSON]: інтоксикація, злоякісне новоутворення матки. Відповідно до квитанції до прибуткового ордеру № 41 від 04.01.2018 року за ритуальні послуги на поховання [PERSON] були прийняті від [PERSON] грошові кошти в сумі 5350 грн. ( а.с.28). Актом, підписаним мешканцями [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], затвердженого керівником ОСББ «ЛЕНІНА 7» підтверджено проживання позивача разом з [PERSON] однією сім'єю у спірній квартирі з 2012 року до день смерті [PERSON] [PERSON] сплачує комунальні послуги за спірну квартиру, що підтверджується наданими квитанціями ( а.с.29,39,40) [PERSON], [INFO], розірвав шлюб 11.06.1998 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, актова запис № 317 від 11.06.1998 року ( а.с.12) і більше в шлюбі не знаходився згідно довідки Бердянського МВ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ( а.с.31). Виходячи зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, інших спадкоємців не має ( а.с.9). Згідно вимог статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 55 Конституції України, статті 16 ЦК України позивач має право самостійно визначити ефективний для себе спосіб захисту свого порушеного права, якщо такий спосіб захисту передбачено законом. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства засадами судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право також можуть мати інші особи, які не перебували зі спадкоємцем у безпосередніх родинних зв'язках, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Шевченко Т.В. від 03 липня 2018 року, до якого позивач звернувся з приводу оформлення спадкових прав після смерті [PERSON], йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено про необхідність звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.9). Так, обов'язковою умовою для визнання осіб членами сім'ї спадкодавця, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом частин першої, п'ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження факту проживання однією сім'єю, ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, позивач надав копії правовстановлюючих документів на квартиру, технічного паспорту, копії свідоцтв про народження, про укладення та розірвання шлюбу, про смерть, довідки про місце проживання померлої та довідки про розмір пенсії, документи, які свідчать про те, що позивач здійснив її поховання, квитанції та накладні на придбання речей для ремонту квартири, сплати комунальних послуг, медичні довідки щодо померлої, акт ОСМД. У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 3952 від 03.05.2018 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], яка належала їй на праві приватної власності: Інші зареєстровані особи за цією адресою відсутні. Зі слів позивача [PERSON], які підтверджені свідками, у спадкодавця [PERSON] дітей та інших спадкоємців не було. Доказом постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] у спірній квартирі з лютого 2012 року по день смерті [PERSON], яка померла [INFO] є надані позивачем офіційні письмові підтвердження, а саме: позивач був рідним племінником чоловіка [PERSON], тому добре знав останню та постійно спілкувався з нею, після отримання травми, [PERSON] на протязі 6 місяців, з показів свідків, була прикута до ліжка, самостійно не могла себе обслуговувати, вимагала постійного стороннього догляду і такий догляд могла надавати тільки особа, яка постійно мешкала разом з [PERSON] і як встановлено в судовому засіданні, такою особою і був позивач [PERSON], показами допитаних судом свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтверджуючих постійне проживання [PERSON] разом з [PERSON] у спірній квартирі з лютого 2012 року по день смерті [PERSON], яка померла [INFO], які спільно харчувалися, разом приймали рішення щодо проведення ремонту в квартирі, разом сплачували комунальні послуги, визначили порядок користування квартирою. При цьому судом не встановлено таких обставин, які ставили б під сумнів показання цих осіб, так само не надано суду доказів, що їх спростовують. Репутація цих осіб не дискредитована, довіра до їх показань не підірвана, покази їх логічні, узгоджуються та доповнюють один одного, можлива нечесність з боку допитаних осіб не вбачається. проведеним косметичним ремонтом квартири, заміною вікна на металопластикове, заміною вхідних дверей в період 2012-2014 років, тяжким онкологічним захворюванням [PERSON], яка вимагала допомоги з боку [PERSON], похованням [PERSON], яким займався [PERSON], отриманням [PERSON] незначної пенсії, за яку остання самостійно не мало б можливості сплачувати за комунальні послуги, купувати продукти, медичні ліки, інші необхідні речі, здійснювати інші послуги при її стані здоров'я за відсутності рідних, крім позивача. Доказів, які б спростовували вказані обставини, відповідач суду не надав, хоча це, згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, є його обов'язком. Всі письмові докази, які досліджені судом, разом з показами допитаних свідків, у своєї єдиної сукупності повністю і беззаперечно підтверджують факт проживання позивача [PERSON] разом з [PERSON] однією сім'єю, ведення спільного, взаємоузгодженого побуту з лютого 2012 року по час смерті [PERSON], яка настала [INFO], ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Твердження представника позивача, що догляд [PERSON] за [PERSON] після отримання останньої травми, проведення ремонту, поховання останньої не дає підстав для твердження того, що [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON] більше п'яти років, суд не приймає до уваги, оскільки представник позивача кожну дію з боку позивача по відношенню безпосередньо до [PERSON] та спірної квартири розглядає окремо, що є неприпустимим, оскільки всі дії [PERSON] по відношенню до [PERSON] у своєї сукупності є єдиними, нерозривними, розбіжностей не мають, є такими які свідчать тільки про спільне мешкання [PERSON] разом [PERSON] однією сім'єю та про єдиний спільний побут. Твердження представника відповідача, що такий документ, як акт про спільне проживання позивача разом з померлою з лютого 2012 року по день її смерті, який підписаний мешканцями [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], затверджений керівником ОСББ «ЛЕНІНА 7» не передбачений діючим законодавством, суд не приймає до уваги, оскільки будь-якої заборони щодо складання вказаного акту взагалі не існує, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили наявність їх підписів на вказаному акті, відповідність викладених обставин дійсності , тому визнавати вказаний акт недопустимим доказом у суду не має жодних підстав. Будь-яких заперечень відносно інших письмових доказів, досліджених судом, представник відповідача не надав. Твердження представника відповідача, що [PERSON] не мав місця реєстрації за адресою [PERSON] і не вживав заходів щодо такої реєстрації, оскільки був зареєстрований за іншою адресою, свідчить про місце проживання позивача за місцем його реєстрації, є помилковим з наступних підстав: Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільній вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації позивача за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що [PERSON] не проживав з [PERSON], оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьої статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Спадкова справа судом не витребувалася, оскільки сторони погодилися з тим фактом, що будь-яких інших спадкоємців не має і спадкова справа відкрити тільки за заявою позивача. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, установивши, що [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] з лютого 2012 року по день смерті останньої, яка померла [INFO], за адресою: [ADDRESS], обидва за узгодженості між собою вели спільний, взаємоузгоджений побут з лютого 2012 року по час смерті [PERSON], у обох були спільні витрати, спільний бюджет, спільне харчування, майн купувалося для спільного користування, позивач приймав участь у витратах на утримання житла, за згодою обох відбувався ремонт, надавали взаємну допомогу один одному, між обома була наявна усної домовленості про порядок користування житловим приміщенням, що засвідчує реальність сімейних відносин не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тому за таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та такі, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем [PERSON]

Outcome: approved