Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до державного підприємства «Черкаського державного заводу хімічних реактивів», третя особа: управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди, мотивуючи наступним. Він, [PERSON], проробив на Черкаському державному заводі хімічних реактивів тридцять років, бригадиром наладчиків цеху № 7 і старшим майстром відділу автоматизації і механізації заводу. Був звільнений з підприємства наказом № 122 -к 12.12.2001 року по ст. 38 п. З КЗпП України про невиконання адміністрацією заводу колективного договору по виплаті заробітної плати. Після майже трьохрічного чекання розрахунку по заробітній платі, він подав на ЧДЗХР позов до Придніпровського районного суду м.Черкаси в квітні 2004 року. Відповідач грубо порушив вимоги ст.115 КЗпП не виплатив йому 3267 грн.,36 коп. - заробітної плати при розрахунку і компенсації 536 грн. за порушення строк виплати. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси позов був задоволений частково. Йому було відмовлено в виплаті моральної шкоди 20000 грн. і відповідно до ст. 117 КЗпП України середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Він з цим рішенням не подився і подав апеляційну скаргу. Апеляційний суд Черкаської області своїм рішенням від 30 вересня 2004 року, справа №22-2248-2004 скасував рішення Придніпровського районного суду від 10 червня 2004 року і зобов'язав завод виплатити йому середній заробіток, відоповідно до ст.117 КЗпП України, на день фактичного розрахунку, тобто за весь час затримки. Підприємство ЧДЗХР з ним не розрахувався по заробітній платі і по цей час. Виконавчий лист №2-1859 виданий 20 жовтня 2004 року по рішенню Апеляційного суду Черкаської області, який відбувся 30 вересня 2004 року не виконаний і знаходиться у керівника ЧДЗХР [PERSON], який шахрайським шляхом вилучив його в нього. Соснівський районний суд м. Черкаси в який він звертався зі скаргою не зміг притягнути шахраїв до відповідальності, а в рішенні суду справа №2-1234/11 суддя Кальчук вказала, що всі документи викрадені шахраями можливо поновити через суд, в тому числі і виконавчий лист №2-1859. 11 березня 2013 року він подав заяву з проханням до Придніпровського районного суду м.Черкаси, видати йому дублікат виконавчого листа №2-1859. Розгляд заяви на видачу дублікату виконавчого листа суддею Козидуб О.Г. назначена 09.04.2013 року. Коли його покликали в 332 кабінет з затримкою на 5 хвилин, там окрім секретаря і судді Козидуб О.Г. був ще невідомий, якому без подання суддя надала слово і попросила його не перебивати. Невідомий вручив йому листа і почав нести якусь несенетніцю, яка не мала ніякого відношення до поданої ним заяви. На його заперечення суддя Козидуб О.Г. зрозуміла, що його не вдалось обдурити, забрала в нього врученого листа і повернула його невідомому, закрила розгляд, призначивши друге засідання через два дні. 11.04.2013 року він прийшов до суду сповістити суддю, що відмовляється від подальших спектаклів і подав з цього приводу через канцелярію заяву на ім'я Голови Придніпровського районного суду. З того часу пройшло два місяці, як раптом йому на домашній телефон зателефонував секретар судді Козидуб О.Г., Кудренко І.О., і сповістив щоб він прийшов до суду і отримав дублікат виконавчого листа. Він прийшов до суду, але секретар Кудренко І.О. сповістив, щоб отримати дублікат виконавчого листа йому потрібні його копії паспорта і індентифікаційного коду. Після того, як на першому поверсі суду зробив потрібні ксерокопії, секретар сказав, щоб він до восьмого червня подав до канцелярії заяву про видачу копії виконавчого листа. 12 червня 2013 року він отримав листа із Придніпровського районного суду , в якому була судова ухвала від 11 квітня 2013 року номер справи 711/2102/13 ц з штампом суду, що 17.04.2013 року судова ухвала вступила в закону силу, а отримав він її з затримкою два місяці, і хоча в ухвалі зазначено, що оскаржити її він зможе в п'ятиденний термін. Він ознайомився з ухвалою зрозумівши, що затримка ухвали проведена з тою метою, щоб він не зміг звернутись до Апеляційного суду в разі потреби. Він подав заяву до канцелярії на видачу дублікату виконавчого листа, відповідно до рішення Апеляційного суду Черкаської області від 30.09.2004 року, справа №22-2248-2004 р, а також Придніпровського районного суду від 11 квітня 2013 року, номер справи 711/2102/134, про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди, сплати неустойки. 21 червня 2013 р, він звернувся в канцелярію Придніпровського районного суду, щоб отримати дублікат виконавчого листа, але його в канцелярії не виявилося. Його направили до секретаря Кудренко І.О., але той відправив в архів суду. Він звернувся в архів, але там виконавчого листа також не було. В журналі реєстрації його прізвище було закресленим. І лише через півдня пошуків в канцелярії суду знайшли ним зареєстровану заяву чітко вказали, що виконавчий лист знаходиться у секретаря судді Козидуб О.Г., Кудренка І.0. Коли він отримав виконавчий лист, то був здивований, що виконавчий лист № 6/711/103/13 від 20.06.2013 р. не відповідає його заяві, яка базується на рішенні Придніпровського районного суду від 11 квітня 2013 р. справа №711/2102/13ц і рішенню апеляційного суду Черкаської області від 30.09.2004 р. справа №22-48-2004 р. Коли він висловив свою незгоду секретарю, то той показав йому ухвалу суду під номером справи 711/2102/13ц, але від 03.06.2013 року, тобто дві різні ухвали під одним і тим же номером справи. Причому ухвала від 03.06.2013 р. Придніпровського районного суду своїм рішенням скасовує і відміняє рішення Апеляційного суду Черкаської області від 30 вересня 2004 року справа №22-2248-2004 р, що є незаконним і неможливим тому, що апеляційний суд скасував рішення Придніпровського районного суду від 10 червня 2004 р. про відмову позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки на день фактичного розрахунку, як на це наголошує ст.117 КЗпП України. Відповідач всякими ухилами і до цього часу не розрахувався з ним по заробітній платі, хоча по виконавчому провадженню ВП №38594603 є постанова про примусове стягнення від 20.07.2013р. Весь цей час відповідач використовує його заробітну плату собі на збагачення. Він в свою чергу несе матеріальну і моральну шкоду. Від душевних переживань переніс два інфаркти, інсульт і операцію на серці. На основі отриманих Апеляційним судом Черкаської області документів від відповідача його середня заробітна плата на весь час склала 182 грн. 67 коп. З 10 червня 2004 р. по 20 вересня 2013 р. пройшло 120 місяців 182,67 *120 = 21920 грн.40 коп. На основі викладеного,

Outcome: dismissed