Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства особою, яка записана батьком дитини. У судовому засіданні позивач та його представники підтримали заявлені позовні вимоги. просили позов задовольнити. Відповідач не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 19 вересня 1993 року сторони зареєстрували шлюб, про що позивач вказує у позовній заяві,та підтверджується довідкою Відділу РАЦСу Івано-Франківського обласного управління юстиції (а.с.23). Батьками [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с.22) та витягу з реєстру (а.с.14) записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту Івано-Франківського міського клінічного пологового будинку від 15.01.2016 року (а.с.10) [PERSON], [INFO] відмовилася забрати народженого [INFO] хлопчика по причині відсутності можливості фінансово та матеріально утримувати дитину. Того ж дня [PERSON] подала заяву в якій відмовилася забрати дитину з пологового будинку, зазначивши, що чоловік не є біологічним батьком дитини (а.с.11). Згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міськради від 19.02.2016 року № 118 було зареєстровано народження покинутої дитини - [PERSON], [INFO] у відділі ДРАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON]. Також вирішено звернутися до Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської ОДА з проханням видати путівку для влаштування дитини в Надвірнянський будинок дитини (а.с.8). Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міськради від 17.03.2016 року № 188 [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлено опіку та призначено опікуна для дитини (а.с.39). 22.03.2016 року [PERSON] написала заяву, засвідчену нотаріусом, в якій дала свою згоду на усиновлення дитини [PERSON] (а.с.21). Також 23.08.2016 року відповідач по справі [PERSON] написала заяву, засвідчену нотаріусом, в якій вказала, що її чоловік [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO] (а.с.24). Відповідно до ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і народжена у шлюбі, походить від подружжя, а походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.. 122 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, якому ухвалою суду від 15.11.2016 року було доручено проведення судової експертизи, встановлено, що [PERSON] не може бути біологічним батьком [PERSON], [INFO]. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 122,136 СК України,

Outcome: approved