Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою, в якій вказує, що є власником земельної ділянки відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серія ДП. Однак в Державному акті його дані вказано як « [PERSON] », тоді як згідно паспорта вірно - « [PERSON] ». Тому звернувся до суду і просить встановити юридичний факт належності йому Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 20 жовтня 1998 року, на підставі рішення виконавчого комітету Топчинської сільської ради народних депутатів № 30 від 28 листопада 1997 року, зареєстрованого 20 жовтня 1998 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 4875, виданий на ім`я « [PERSON] ». У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, посилаючись на викладені обставини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибула, надала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19 травня 1998 року, РНОКПП [NUMBER] , що підтверджується карткою фізичної особи - платника податків (а. с. 4-5) У Державному акті на право приватної власності на землю серія ДП, виданому заявнику у тому, що на підставі рішення виконавчого комітету Топчинської сільської ради народних депутатів № 30 від 28 листопада 1997 року йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,6698 га в межах згідно з планом, розташована на території Топчинської сільської ради, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку (0,2500 га) та ведення особистого підсобного господарства (0,4198 га), зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 4875 вказано дані заявника як « [PERSON] ». (а. с. 6). З заяви про видачу паспорта від 19 травня 1998 року [PERSON] , ім`я заявника зазначено як « [PERSON] ». Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] її знайомий. Його земельна ділянка межує з її земельною ділянкою. Вказані земельні ділянки їм видавалися в один час. Знала заявника як [PERSON] . Свідок [PERSON] показав, що знайомий з [PERSON] . Деякий час проживала в одному дворі. Земельні ділянка яка належить йому межує з земельною ділянкою [PERSON] . Знає [PERSON] , як [PERSON] . Відповідно до роз`яснень пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи,зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні з копії паспорта, картки фізичної особи - платника податків встановлено, що заявник іменується як « [PERSON] », водночас в Державному акті на право приватної власності на землю серія ДП вказано « [PERSON] ». З урахуванням викладеного, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає доведеним, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП, дійсно належить [PERSON] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі тягне для заявника юридичні наслідки, а саме дає змогу оформити технічну документацію. Враховуючи, що заявник не має іншої можливості, аніж в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, за викладених обставин заяву слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved