Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся 13.02.2018 року до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В заяві зазначив, що 14.10.2016 р. померла його мати [PERSON], яка була постійною мешканкою села Новоселиця, будинок № 20, Міжгірського району, Закарпатської області. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина до складу якої входить зокрема й житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою с. Новоселиця, № 20, Міжгірського району, який був побудований в 1982 році. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, який посвідчено секретарем Новоселицької сільської ради Міжгірського району [PERSON] 14.08.2014 року та в якому житловий будинок в с. Новоселиця, № 20, Міжгірського району, земельну ділянку площею 0,5030 га та земельну ділянку (пай) площею 0,4378 га заповіла [PERSON]. 16.02.2018 року [PERSON] ([PERSON]) Р,В. подала заяву, що спадщину вона не приймала і в подальшому не претендуватиме на спадкове майно померлої [PERSON]. Спадщину за майном померлої матері прийняв він шляхом подання 28.03.2017 року до приватного нотаріуса Міжгірського нотаріального округу [PERSON] заяви про прийняття спадщини за законом, яким того ж дня було заведено спадкову справу. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на Спадковий будинок у видачі свідоцтва йому було відмовлено про причині відсутності правовстановлюючих документів на Спадковий будинок, тому просить визнати за ним право власності на жилий будинок в с. Нооселиця, 20, Міжгірського району, Закарпатської області. Позивач [PERSON]М при розгляді справи позовні вимоги підтримав, просить такі задовольнити. Представник відповідача при розгляд справи позов визнав в повному обсязі, заперечень щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON] не має. Представниками третіх особі - сектору з питань державної реєстрації Міжгірської РДА та КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» подано заяви про розгляд справи без їх участі, заперечень до поданої позовної заяви не мають. Згідно з вимогами ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Перевіривши подану заяву та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвами про смерть [PERSON], довідки з Новоселицької сільської ради, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, заповіт, заяву [PERSON], постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно зведеного акту вартості будівель та споруд дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 12.07.2017 рік складає 74092 грн.. Згідно висновку з відділу містобудування та архітектури спадковий ж/будинок зведений в 80-х роках минулого століття. Загальний технічний стан будинку задовільний. Будинок являє собою одноповерхову будівлю, стіни будинку деревяний брус, дах етерніт. Будинок придатний для проживання. В плані забудови земельної ділянки грубих порушень діючих норм і правил не виявлено. Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії приватного нотаріуса Міжгірського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що 28.03.2017 року за майном померлої [PERSON] заведена спадкова справа № 18-2017, згідно якої вбачається, що на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт за яким все своє майно заповіла [PERSON], яка спадщину за померлою не прийняла і не являється спадкоємицею у спадковому майні померлої. Позивач [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, Свідоцтво про право на спадщину за заповітом не можливо видати. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена п. 4 ст. 206 ЦПК України для задовольнення позову. Відповідно до ст. 142 ч.1 ЦПК України та ст. 7 ч.3 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки представник відповідача [PERSON] позов визнав, то є підстави для повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні ним позову. Інших судових витрат немає.

Outcome: approved