Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Тернопільської міської ради про визнання права власності на магазин промислових товарів площею 56,2 кв.м. торговою площею 50 кв.м. за адресою вул. Листопадова, 1 в місті Тернополі та зобовязати державну реєстраційну службу провести реєстрацію даного обєкта. [PERSON] мотивовано тим, що ним проведено реконструкцію належної квартири в магазин промислових товарів, однак, він не може розпоряджатися своїм правом власності на нерухоме майно через те, що відповідач не визнає за ним право на майно, як нежитлове приміщення магазину продтоварів. Ухвалою від 07 березня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. В судове засідання [PERSON] не зявився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу в його відсутності позов підтримав. Представник відповідача - Тернопільської міської радив судове засідання не зявився, направив суду відзив, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що Тернопільською міською радою не порушено прав позивача, оскільки він не звертався до них із заявами про досудове врегулювання спору. Також зазначив, що позивачем порушено вимоги ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та порядок перепланування, переобладнання, реконструкції житлових та нежитлових приміщень, зміни їх цільового призначення в місті Тернополі. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 54,7 кв.м., що видно із витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №83383891 від 24.03.2017 року, яка складається із коридору площею 9,8 кв.м., житлових кімнат площею 18,7 кв.м. та 13,2 кв.м., ванни площею 3,2 кв.м., вбиральні площею 1,6 кв.м., кладови площею 0,6 кв.м. Рішенням Тернопільської міської ради від 24 жовтня 2017 року №7/19/94 [PERSON] надано дозвіл на укладення договору земельного сервітуту терміном на 2 роки на земельну ділянку площею 0,0005 га для влаштування проходу та проїзду за адресою вул. Листопадова, 1 в місті Тернополі, а 27 листопада 2017 року укладено договір із Тернопільською міською радою на встановлення земельного сервітуту. 30 червня 2017 року між [PERSON] та Тернопільською міською радою укладено договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Тернополя виходячи із наміру здійснити реконструкцію житлової квартири за адресою вул. Листопадова, 1 в місті Тернополі під магазин промислових товарів. Відповідно до технічного висновку ПП «Волкас» про відповідність до ДБН, санітарних, протипожежних норм стану конструкцій реконструкції квартири №50 в житловому будинку по вул. Листопадовій, 1 в місті Тернополі, замовником виконано реконструкцію квартири під проммагазин. Проведене переобладнання не спричинило негативного впливу на інсоляцію сусідніх будинків та споруд, проведена реконструкція квартири №50 в житловому будинку по вул. Листопадовій 1 в місті Тернополі не вплинула на несучу здатність конструкцій будинку, вцілому відповідає будівельним нормам та не порушує пожежні та санітарні нормативи. Приміщення придатні для подальшої експлуатації в якості торгових. 30 січня 2018 року приватним підприємством «ВолКаС» був виготовлений технічний паспорт на магазин промислових товарів приміщення №50 по вул. Листопадовій 1 в місті Тернополі, яке складається із двох торгових залів площею 15, 5 кв.м. та 31,5 кв.м., кладової 1,4 кв.м., санвузла площею 1,7 кв.м., кімнати персоналу 3,1 кв.м, всього 56,2 кв.м. Позивач звертався до виконавчого комітету Тернопільської міської ради із зверненням щодо надання містобудівних умов на реконструкцію квартири по вул. Листопадова, 1 в місті Тернополі, однак листом від 24.07.2017 року йому відмовлено у звязку із тим, що в нього відсутній документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Стаття 319 Цивільного Кодексу України встановлює право власника вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 320 ЦКУ власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності. Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачена заборона використовувати квартири для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Крім того, відповідно до Відповідно до вимог ст. 152 Житлового кодексу України, в редакції Закону N 191-VIII(191-19) від 12.02.2015, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується. Стаття 8 ЖК допускає можливість переведення\~придатного для проживання\~житлового приміщення в розряд нежитлових як виняток, однак у вказаній статті йдеться про житлові будинки державного і відомчого фондів. Процес переведення житлового приміщення (квартири) в нежитлове Законом не регулюється. Нежитлове приміщення - це\~приміщення в структурі житлового будинку, що не відноситься до житлового фонду та самостійним об'єктом цивільно-правових відносин.\~ Згідно зі\~статтею 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). У силу\~статті 392 ЦК України\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведеної норми права позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Права власника майна підлягають захисту шляхом предявлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у звязку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. При винесенні рішення суд керується наступними мотивами. Належне позивачу приміщення знаходиться на першому поверсі будинку, власник і його сім'я забезпечені житловою площею, в приміщенні ніхто не проживає, воно не обтяжене правами будь-яких осіб (не перебуває в заставі, під арештом). Як видно із технічного висновку ПП «Волкас» проведене переобладнання квартири [ADDRESS] не спричинило негативного впливу ні інсоляцію сусідніх будинків та споруд, не вплинула на несучу здатність конструкцій будинку вцілому відповідає будівельним нормам та не порушує пожежні та санітарні нормативи. Приміщення придатні для подальшої експлуатації в якості торгових. Судом не встановлено, що використання квартири для магазину промислових товарів завдасть шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршить екологічну ситуацію і природні якості землі, та що реконструкція призведе до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у будинку та порушить санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку Позивач бажає використовувати приміщення для магазину промислових товарів, тобто вказане приміщення не буде використовуватися для промислового виробництва. Відповідачем Тернопільської міською радою не визнається за позивачем право використання позивачем вказано приміщення як нежитлового для здійснення підприємницької діяльності, що призводить до порушення його прав власника. Доводи відповідача у відзиві на позов про те, що позивач не вжив заходів щодо досудового врегулювання спору суд не бере до уваги, оскільки позивач звертався до виконавчого комітету Тернопільської міської ради із питанням зміни цільового призначення квартири, однак листом від 24.07.2017 року управління містобудування, архітектури та кадастру виконавчого комітету Тернопільської міської ради йому відмовлено у звязку із тим, що в нього відсутній документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Крім того, доказом звернення із відповідним питанням до відповідача є сам факт укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Тернополя виходячи із наміру здійснити реконструкцію вказано житлової квартири під магазин промислових товарів. Доводи відповідача про відсутність земельної ділянки у відповідача є безпідставними, оскільки реконструкція проведена в існуючій квартирі проведена без зміни зовнішніх геометричних розмірів та впливає на використання позивачем земельної ділянки. Крім того, відповідач уклав із позивачем договір земельного сервітуту на земельну ділянку площею 0,0005 га для влаштування проходу та проїзду за адресою вул. Листопадова, 1 в місті Тернополі. Посилання відповідача на статтю 376 ЦК України суд вважає безпідставною, оскільки вказана стаття зазначає, що саме житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, тоді як позивач здійснив перепланування в існуючій, належній йому на праві приватній власності квартирі, без зміни її геометричних розмірів. При винесенні рішення суд врахував, що позивач не може у встановленому законом порядку підтвердити своє гарантоване право на використання квартири в підприємницькій діяльності, оскільки процес переведення житлового приміщення (квартири) в нежитлове в українському законодавстві з достатньою чіткістю не відображено, а відповідач не погоджується здійснити таке переведення мотивуючи відсутністю у відповідача земельної ділянки. Тому суд приходить до переконання, що позов [PERSON] до Тернопільської міської ради про визнання прав власності за [PERSON] на магазин промислових товарів, загальною площею 56,2 кв.м., торговою площею 50 кв.м. за адресою вул. Листопадова, 1, м. Тернопіль, приміщення 50. Що стосується вимоги про проведення реєстрації обєкта в реєстраційній службі слід зазначити наступне. Відповідно дот п.9 ч.1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації права власності є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Оскільки позивач до державного реєстратора не звертався із заявою про реєстрацію, та державним реєстратором не відмовлялося йому в такій реєстрації, а тому суд вважає, що вимога провести державну реєстрацію є передчасною, а тому в цій частині позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 355,\~ 357, 368, \~370,\~ 372 ЦК України\~та

Outcome: partial