Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення коштів. Позов обґрунтовує тим, що відповідачем йому було відкрито картковий рахунок Gold в доларах США № [NUMBER]. На зазначеному рахунку знаходяться грошові кошти в розмірі 15794,52 доларів США. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 10 березня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 червня 2015 року, стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» в його користь грошові кошти, які містяться на карткового рахунку № [NUMBER] в сумі 15794,52 доларів США. На виконання рішення судом видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження. Однак, рішення суду не виконане, грошові кошти йому не повернуті. Зобов'язання з повернення коштів є грошовим, а тому відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, є правові підстави для стягнення трьох відсотків річних за період з 26 березня 2016 року по 12 листопада 2017 року. Сума трьох відсотків річних за вказаний період становить 785,30 доларів США. Заявою про збільшення позовних вимог позивачем здійснено розрахунок трьох процентів річних за період з 21 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року, відповідно до якого кількість прострочених днів становить 72 дні, а сума трьох відсотків річних - 878,77 доларів США. На підставі наведеного та з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» в користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 878,77 доларів США трьох відсотків річних, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 31 січня 2018 року становить 24613,28 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав в ньому зазначених, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що примусове виконання рішень покладається на органи виконавчої служби. Оскільки станом на день звернення позивача з даним позовом відкрито виконавче провадження, то передбачений ст. 625 ЦК України обов'язок боржника сплатити три відсотки річних від простроченої суми, не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Правовідносини, які виникли з приводу виконання судових рішень врегульовані ЗУ «Про виконавче провадження», а тому до них не може бути застосовано норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання. Просить в позові відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 22 листопада 2016 року в справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення коштів рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення трьох відсотків річних. Постановлено стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] 20197,90 грн. трьох відсотків річних за період з 31 липня по 25 березня 2016 року. Зазначеним рішенням встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім'я позивача відкрито картковий рахунок та видано картку для виплат Gold в доларах США. № [NUMBER]. На зазначеному картковому рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 15794,52 дол. США. 29 липня 2014 року позивач направив на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» електронний лист з проханням виплати коштів з рахунку, на який 31 липня 2014 року отримав від відповідача відповідь про відмову у виплаті вказаних коштів у зв'язку з припиненням діяльності на території АР Крим і міста Севастополя (а.с.5). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 10 березня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 червня 2015 року, постановлено стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» в користь [PERSON] грошові кошти, які містяться на картковому рахунку № [NUMBER] у сумі 15794,52 доларів США. Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» в дохід держави судовий збір в сумі 2490,42 грн. На підставі вищевказаного рішення 25 березня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист. Постановою головного державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Чернової Л.В. від 21 травня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа. Судом встановлено та не заперечується представником відповідача, що вищевказані рішення суду не виконані, кошти [PERSON] не повернуті. За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов'язань. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язання виникають із підстав, встановлених статею 11 ЦК України. Згідно зі статею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до частини третьої статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення, та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Покликання сторони відповідача на правовий висновок, викладений у постанові ВСУ від 20 січня 2016 року в справі №6-2759цс15 не заслуговує на увагу, оскільки ВСУ у своїй постанові зазначає, що до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Правовідносини, що виникли між сторонами в даній справі є договірними і регулюються нормами цивільного законодавства. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк» порушив свої зобов'язання перед [PERSON], а тому порушені права останнього підлягають поновленню шляхом стягнення 3 % річних з відповідача на користь позивача за період з 26 березня 2016 року по 31 січня 2018 року. Визначаючи суму трьох відсотків річних, суд виходить з наступного розрахунку: 676 днів (період з 26 березня 2016 року по 31 січня 2018 року - 1 рік 10 місяців 5 днів) х (3%/365) х15794,52 доларів США, що дорівнює 878 доларів США. При цьому стаття 625 ЦК України унормовує питання відповідальності боржника за порушення грошового зобов'язання і з огляду на правову природу трьох процентів річних, передбачених частиною другою цієї статті, як особливої міри відповідальності, їх сума повинна бути визначена до стягнення виключно в національній валюті Україні - гривні. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з відповідача на його користь 878 доларів США трьох відсотків річних, що згідно офіційного курсу НБУ станом на день ухвалення рішення становить 23 179,20 грн. Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: partial