Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] управління Держгеокадастру України у Херсонській області про визнання права на отримання земельної частки (паю), посилаючись на те, що являвся членом колективного сільськогосподарського підприємства «Дніпро» Бериславського району Херсонської області та з 06.02.1997р. по 06.02.1998р. працював в КСП. Як член цього підприємства він набув право на отримання земельної частки (паю) із земель колективної власності КСП «Дніпро» Бериславського району Херсонської області у розмірі 10,26 в умовних кадастрових гектарах, проте на час паювання земель членами колективного сільськогосподарського підприємства не отримав земельний (пай). На сьогоднішній день не може реалізувати своє право на земельну частку (пай) оскільки не був включений до основних списків членів КСП, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю. Про порушення права на земельну частку (пай) йому стало відомо тільки в 2015 році. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру України у Херсонській області у судове засідання не з'явився, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони, належним чином повідомлену про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, ознайомившись з матеріали справи, наданими доказами, оцінивши їх в сукупності прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до змісту ст.59 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст.61 ЦПК України. Відповідно до змісту ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Предметом спору є земельна ділянка (пай) площею в умовних кадастрових одиницях, що знаходиться на території Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. [PERSON] являвся членом КСП «Дніпро», в якому з 06.02.1997р. по 06.02.1998р. здійснював трудову діяльність, що підтверджується записами в трудовій книжці серії БТ-ІІ № 6499133. 25 грудня 1996 року КСП «Дніпро» отримало Державний акт на право колективної власності на землю. До списків членів КСП, що був доданий до державного акту на право колективної власності на землю позивача включено не було. Проте, позивача було включено до додаткового списку громадян, які мають право на земельну ділянку, відповідно до рішення Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 02 вересня 2000 року за № 91 «Про надання в приватну власність земельних паїв для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» (з додатком). Свідок [PERSON], в судовому засіданні також засвідчив, що на загальних зборах колективу КСП «Дніпро» було вирішено питання щодо надання в приватну власність земельних паїв для ведення товарного сільськогосподарського виробництва членам КСП, які раніше працювали в ньому і не увійшли до основних списків членів КСП, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю, в т.ч. відносно [PERSON]. Із наведеного випливає, що позивач мав та має право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Дніпро», оскільки на момент розпаювання являвся членом КСП. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Списки працівників, які мають право на земельну частку (пай) затверджувались на зборах. Розпаювання земель проводилось на підставі ст. 25 ЗК України, згідно цієї статті право на земельну частку (пай) мали працівники та пенсіонери даного товариства, а тому і позивач має право на земельну частку (пай). На сьогоднішній день розпорядником земель сільськогосподарського призначення є Головне Управління Держгеокадастру у Херсонській області. В іншому порядку позивач своє право на отримання земельної частки (паю) окрім як в судовому реалізувати не може, оскільки розпаювання земель уже відбулось, видано державні акти. Однією з підстав набуття права на земельну частку (пай) у КСП є членство особи у такому підприємстві. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарських підприємств та пенсіонери, які згідно з статутом підприємства залишились членами цього сільськогосподарського підприємства на час отримання підприємством Державного акту на право колективної власності на землю. У позивача право на пай виникло з моменту одержання колективним сільськогосподарським підприємством, у якому він працював, державного акту на право колективної власності на землю, що передбачено Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року та ст.ст. 5, 22, 23 ЗК України в редакції 1992 року. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п. 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Державний комітет України по земельних ресурсах у листі від 22 серпня 2001 року за № 14-17-2-П1580/4251 розяснив, що як виняток землі резервного фонду можуть передаватися у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю цього підприємства, і на час видачі зазначеного акта були членами КСП. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними на підприємствах із числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству приймається районною державною адміністрацією. Розмір земельної частки (паю), затверджений розпорядженням голови районної державної адміністрації, 10,26 умовних кадастрових гектар. Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності до ст. 257 та ч. 1 ст. 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і її перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд вважає, що позивачем не пропущено встановлений ст. 257 ЦК України строк позовної давності, оскільки про порушене права останній дізнався у 2015 році при зверненні до Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області з питання отримання сертифікату на пай. Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України (в редакції 1992 року), Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Outcome: approved