Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до ТОВ «Житловик-Плюс», в якому просив стягнути з останнього нараховану заробітну плату за лютий місяць 2016 року в сумі 3094 грн 75 коп, компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2019 грн 08 коп та середній заробіток за час затримки розрахунку на день подачі позову, що складає 29 386 грн 31 коп, а всього 34 500 грн 14 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що відповідач від виплати сум заборгованості ухиляється, будь-яких документів та роз'яснень щодо цього не надає. В судове засідання сторони не з`явились повторно, про день розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій останній просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Причина неявки представника відповідача суду не відома. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що наказом відповідача № 46 від 12.06.2013 року позивач був прийнятий на роботу робітником з комплексного прибирання. Заробітну плату позивача відповідач перераховував на картковий рахунок, відкритий позивачем у ТВБВ № 10026/018 філії ГУ по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк». Наказом № 4 від 29.02.2016 року позивач був звільнений з роботи за згодою сторін. Згідно довідки від 20.12.2016 року за формою ОК-7 Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві та розрахункового листка сума нарахованої заробітної плати позивачу за лютий місяць 2016 року склала 3 094 грн 75 коп., компенсація за невикористану відпустку - 2 019 грн 08 коп, а всього 5 113 грн 83 коп. Згідно виписки по картковому рахунку [NUMBER] від 03.12.2016 року ТВБВ № 10026/018 філії ГУ по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» від 02.12.2016 року на вказаний картковий рахунок позивачу відповідачем було перераховано 500 грн за лютий 2016 року. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем склала 4 613 грн 83 коп. На день подачі позовної заяви відповідач не сплатив позивачу зазначену заборгованість, в зв'яжу з чим позивач має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки належних виплат, розрахунок якого наведений нижче. Середньоденна заробітна плата за попередні два місяці, що передували лютому 2016 року (грудень 2015 - січень 2016 років) вираховується шляхом ділення нарахованої заробітної плати за грудень 2015 - січень 2016 років на кількість робочих днів у цих двох місяцях (23 робочих дні у грудні 2015 року + 19 робочих днів у січні 2016 року = 42 робочі дні). Нарахована заробітна плата згідно довідки ПФУ від 20.12.2016 року: за грудень 2015 року становить 3 260 грн 31 коп; за січень 2016 року становить 2 847 грн 06 коп. (загалом 6 107 грн 37 коп). 6 107 грн 37 коп : 42 робочі дні = 145 грн 41 коп. Таким чином, середньоденна заробітна плата становить 145 грн 41 коп. З моменту звільнення позивача до дня подачі позовної заяви, тобто з 01 березня 2016 року до 20 січня 2017 року минуло 224 робочих дні. 224 робочі дні х 145 грн 41 коп = 32 571 грн 84 коп. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку позивачу на день подачі позову складає 32 571 грн 84 коп. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст.83 КЗпП України у разi звiльнення працiвника йому виплачується грошова компенсацiя за всi не використанi ним днi щорiчної вiдпустки, а також додаткової вiдпустки працiвникам, якi мають дiтей. Частиною 1 статті 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 за № 100, такий порядок застосовується, крім іншого, у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються, крім інших виплат, основна заробітна плата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно п.6 абз.5 постанови Пленуму ВСУ N 13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за лютий 2016 року в сумі 3094 грн 75 коп, компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2019 грн 08 коп, середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 29386 грн 31 коп в межах заявлених позивачем вимог, а всього 34500 грн 14 коп. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 3094 грн 75 коп. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн, так як позивач від його сплати звільнений. Враховуючи наведене та

Outcome: approved