Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом, яким просить визнати недійсним договору іпотеки № 53985 від 07 травня 2007 року, мотивуючи позовну заяву тим, наприкінці березня 2011 року ним було отримано від АКІБ «УкрСибанк» вимогу від 24.03.2011 року вих. № 30-91/476-1 про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, з якої він дізнався, що він нібито передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру № [ADDRESS], і нібито уклав з цією метою договір іпотеки № 53985 від 07.05.2011 року. В квітні 2011 року АКІБ «УкрСибанк» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про звернення стягнення на квартиру, яка належить мені на праві приватної власності. В ході розгляду справи АКІБ «УкрСибанк» передав право вимоги ПАТ «Дельта Банк». Крім того, зазначив, що з тексту договору іпотеки йому стало відомо, що договір іпотеки був укладений від його імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. 03 травня 2007 року за реєстровим номером № 595, проте він не міг видати вказане доручення оскільки в період з 24 вересня 2003 року по 24 жовтня 2009 року перебував за межами України, а саме проживав в Великобританії, що підтверджується паспортом і не міг бути присутнім у нотаріуса та видати доручення на ім'я [PERSON] В процесі розгляду цивільної справи № 2/2608/771/12 судом за його клопотанням було призначено судову почеркознавчу експертизу з метою визначення, чи виконаний підпис на довіреності від 03.05.2007 року [PERSON] чи іншою особою, відповідно до висновку якого встановлено, що підпис на довіреності від 03.05.2007 року виконано не [PERSON] а іншою особою, в зв'язку з чим просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали відповідні пояснення, проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання 12 червня 2014 року не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до поштового вручення, причини неявки суду не повідомив, надав суду письмові заперечення 27.06.2013 року, яким просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що висновок експертів № 4601/4602/12-32 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи ун. № 2-5028/11 не може бути взятий до уваги судом, оскільки вказаний висновок експертів не був призначений Святошинським районним судом м. Києва, отриманий не від експертної установи, тому викликає сумніви у його законності та достовірності. Крім того, зазначив, що у висновку відсутній підпис керівника експертної установи а також те, що висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами ст. 212 ЦК України. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, з урахуванням думки позивача та його представника, які не заперечують проти заочного розгляду справи у відсутності відповідачів, вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, його представника, приймаючи до уваги заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона забов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією стороною іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним. Частина 3 даної норми передбачає, що одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Таким чином, довіреність є одностороннім правочином. Частиною 5 статті 202 ЦК України визначено, що до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Судом встановлено, що 03 травня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. посвідчено довіреність від імені [PERSON], якою останній уповноважує [PERSON] бути представником [PERSON] в будь-яких установах, організаціях, незалежно від їх форми власності та підпорядкування, в тому числі і на підпис договору іпотеки (а.с. 10). 07 травня 2007 року між [PERSON] від імені якого діяла [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», укладено договір іпотеки № 53985, предметом якого є однокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 5-6). Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань іпотекодавця за кредитним договором № 11151842000 від 07 травня 2007 року та договором про надання кредитної лінії № 11151844000 від 07 травня 2007 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2012 року змінено позивача по цивільній справі № 2-5028/11 з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на АТ «Дельта Банк» (а.с. 13). Виходячи з характеру матеріально-правого спору та враховуючи важливе юридичне значення почеркознавчої експертизи у справі, ухвалою суду від 25.07.2013 року по справі призначено судово-почеркознавчу експертизу. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 14780/14781/13-32 від 28.02.2014 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 163-168), підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис: ____» в довіреності від 03.05.2007 року, посвідчений Пономарьовим В.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованої в реєстрі за № 595 на 1 арк. виконано не [PERSON], а іншою особою з ретельним наслідуванням якомусь справжньому підпису [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до п.п. 7, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК: 1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; 2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок. Формулюючи резолютивну частину, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні,суд вважає необхідним, забезпечуючи захист законних прав та інтересів усіх сторін договору, визнати недійсним договір іпотеки від 07 травня 2007 року за № 53985, який підписано [PERSON] від імені [PERSON] без необхідно обсягу цивільної дієздатності тобто без належних повноважень, що підтверджується висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 14780/14781/13-32 від 28.02.2014 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають солідарному стягненню понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп., витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі - 2448,00грн., а всього у сумі 2555,30грн.

Outcome: approved