Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до АТ «Альфа-Банк» (далі - відповідач 1), ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовну заяву, мотивує тим, 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис №25198, яким запропоновано у безспірному порядку стягнути заборгованість в розмірі 210901,20 дол. США за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №078-12/154 від 06.06.2008 року, укладеного між ним та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого був відповідач 1. Вважає, що приватний нотаріус при вчинені виконавчого напису не переконався у безспірності заборгованості, не витребував належного розрахунку заборгованості, а тому порушив вимоги Закону України «Про нотаріат» при вчиненні такого напису. Також , вказує, що ПАТ «Укрсоцбанк» очевидно не повідомляв нотаріуса про наявний спір між сторонами ще з 2009 року, оскільки, банком йому було направлено листи-претензії про погашення заборгованості за договором кредиту, у яких банком було встановлено, що договір кредиту вважається таким, що закінчився, а сума кредиту підлягає достроковому поверненню станом на 22.01.2009 року та 28.02.2009 року. Крім того, посилається на те, що відповідачем пропущено строк звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, оскільки, з дня виникнення права вимоги щодо стягнення боргу за кредитним договором минуло більше трьох років. На підставі наведеного, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню - виконавчий напис №25198 від 31.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., яким запропоновано стягнути на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість, що виникла за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №078-12/154 від 06.06.2008 року в сумі 210901,20 дол. США. У відзиві на позовну заяву відповідач 1 зазначає, що на даний час є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки, 12.06.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» було укладено договір факторингу, згідно якого АТ «Альфа-Банк» відступило право грошової вимоги за договором кредиту №078-12/154 від 06.06.2008 року. Від відповідача 2 на адресу суду відзиву не надходило. Ухвалою суду від 22 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (суддя Плахтій І.Б.). Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження (суддя Плахтій І.Б.). Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року визнано явку позивача в судове засідання обов`язковою (суддя Плахтій І.Б.). Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП.» (суддя Плахтій І.Б.). Ухвалою суду від 23 березня 202 року прийнято справу до свого провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача 2 також до судового засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв на адресу суду про розгляд справи без його участі не надходило. Третя особа в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв на адресу суду про розгляд справи без його участі не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним у справі доказам. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 06.06.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №078-12/154, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 93000 дол. США, зі сплатою 14,00 % річних за користування кредитом, терміном до 05.06.2023 року (а.с 9-17). Із матеріалів справи вбачається, що 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис №25198, яким запропоновано у безспірному порядку стягнути заборгованість в розмірі 210901,20 дол. США за період з 01.08.2015 року по 12.09.2017 року, з яких: строкова заборгованість - 35650,74 дол. США, прострочена заборгованість - 54765,96 дол. США, строкова заборгованість по нарахованих відсотках - 263,71 дол. США, прострочена заборгованість по нарахованих відсотках - 120220,79 дол. США, за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №078-12/154 від 06.06.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 7). На підставі оспорюваного виконавчого напису 08.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. відкрито виконавче провадження (а.с. 8). 12.06.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТзОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» було укладено договір факторингу, згідно якого АТ «Альфа-Банк» відступило право грошової вимоги за договором кредиту №078-12/154 від 06.06.2008 року (а.с. 46-50). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. У спірних правовідносинах судом встановлено, що позивач не погоджується з сумою заборгованості, яка виникла за неналежне виконання умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії №078-12/154 від 06.06.2008 року, оскільки, відповідачами взагалі не надано розрахунок заборгованості, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, що викликає сумнів у підставності суми у ньому зазначеної. Таким чином, на момент вчинення нотаріусом Чуловським В.А. виконавчого напису у боржника [PERSON] не була підтверджена належними доказами наявність безспірної заборгованості за кредитним договором, що є обов`язковою умовою для його вчинення . Виходячи із вищевикладеного, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Чуловським В.А. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково. В позові до АТ «Альфа-Банк» слід відмовити, оскільки, згідно договору факторингу укладеного між відповідачем 1 та відповідачем 2 12.06.2020 року, право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до відповідача 2, а кредитні правовідносини між позивачем та відповідачем 1 припинили свою дію.

Outcome: partial