Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON]звернувся в суд із позовом до [PERSON]про стягнення суми боргу в розмірі 54768 (пятдесят чотири тисячі сімсот шістдесят вісім) грн. В судовому засіданні [PERSON]позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що в березні 2017 року [PERSON]попросив надати йому в борг грошові кошти в сумі 2100 доларів США. 16.03.2015 року він передав [PERSON] 2100 (дві тисячі сто) доларів США. На підтвердження отриманих у борг грошових коштів, [PERSON] власноручно написав розписку, в якій також обумовлено термін повернення боргу - 16.06.2017 року. З настанням часу повернення отриманих в борг грошових коштів, [PERSON]борг не повернув. Просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 2100 доларів США, що еквівалентно 54768 грн. Відповідач [PERSON]в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце слухання справи, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідач до суду не подавав заперечень на позов та доказів у справі. Заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що 16.03.2017 року між [PERSON] та [PERSON]відбулась домовленість про позику у розмірі 2100 (дві тисячі сто) доларів США. На підтвердження вказаної домовленості [PERSON].03.2017 року передав [PERSON] грошову суму в розмірі 2100 (дві тисячі сто) доларів США. Вказані обставини підтверджуються розпискою від 16.03.2017 року. У вказаному договорі позики (розписці) обумовлено, що відповідач має повернути борг до 16.06.2017 року. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст.1047 ЦК України визначає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного, суд вважає, що [PERSON]не виконав умов письмової домовленості і до даного часу не повернув [PERSON]борг в сумі 2100 (дві тисячі сто) доларів США. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України станом на 29.06.2017 року курс долара США до гривні становив: 100 доларів США = 2608 грн., тому позовні вимоги підлягають задоволенню згідно обрахунку, відповідно до якого слід стягнути із [PERSON]суму боргу в розмірі 54768 (пятдесят чотири тисячі сімсот шістдесят вісім) грн., що еквівалентно 2100 (двом тисячам сто) доларів США.

Outcome: approved