overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що крім цього, з 16 червня 2011 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку згідно з рішенням Смілянського міськрайонного суду від 20 липня 2011 року. Пояснив суду, що він не може сплачувати аліменти у визначених судовими рішеннями розмірах, оскільки змінився його матеріальний стан. Відповідачка проти позову категорично заперечує, посилаючись на те, що вона працює кухарем в Смілянській загальноосвітній школі інтернаті I-III ст., середньомісячна заробітна плата становить 1400,00 грн., цих коштів не вистачає на її утримання і пятнадцятирічного сина, інших джерел доходу в неї немає. Суд вважає, що в позові необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану. Згідно ст. 60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] на підтвердження своїх доводів про зміну матеріального стану повинен довести ті обставини, що в нього матеріальний стан насправді змінився, тобто, надати докази, які б свідчили про це. Позивач не надав суду жодних доказів погіршення свого матеріального становища і в судовому засіданні таких доказів не здобуто, тому суд вважає, що позивач не довів необхідність зменшення розміру аліментів. Відповідно до довідки від 24 червня 2015 року № 104, виданої Шевченківською дистанцією сигналізації та звязку, де працює позивач, середньомісячна заробітна плата позивача за останні шість місяців складає 5082,98 грн., заробітна плата, яку отримує позивач після вирахування усіх податків, обовязкових платежів та аліментів на двох неповнолітніх дітей, становить 2387,83 грн. Як вбачається з довідки від 27 серпня 2015 року № 307, виданої Смілянською загальноосвітньою школою-інтернатом I-III ст., середньомісячна заробітна плата відповідачки, яка працює в цій установі кухарем, за вирахуванням податків та інших обовязкових платежів, за останні 12 місяців становить 1475,64 грн. Тобто, після відрахувань усіх податків та інших обовязкових зборів, платежів, а також аліментів за двома виконавчими листами, позивач має на прожиття щомісячно 2387,83 грн., що на 61,8 % більше, ніж має на прожиття відповідачка, яка, крім цього, утримує неповнолітнього сина. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача безпідставні і необґрунтовані, а тому в позові необхідно відмовити повністю. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 192 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить суд поділити однокімнатну квартиру [ADDRESS] та визнати за ним право власності на 1/2 частину цієї квартири, оскільки вона придбана у шлюбі. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повторно повідомлена належним чином. Позивач не заперечує проти розгляду справи по суті у відсутності відповідачки та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 1990 року, 15 вересня 2006 року шлюб розірвано. Під час шлюбу, 22 вересня 2005 року, [PERSON] придбала однокімнатну квартиру [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В., зареєстровано в реєстрі за № 4818. Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до вимог ст.ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними і діляться між ними у натурі, виходячи з принципу рівності часток. Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Враховуючи, що спірна квартира придбана сторонами у справі під час зареєстрованого шлюбу, її слід визнати об'єктом права спільної сумісної власності, а частки сторін - рівними та визнати за відповідачем право власності на 1/2 її частину. Судові витрати позивач залишає за собою. На підставі наведеного, ст.ст. 60, 70, 71 СК України, ст.ст. 355, 357 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить суд розірвати договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер [NUMBER], укладений сторонами 29 серпня 2007 року, та стягнути з відповідача на користь позивача 6 000,00 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ на день звернення до суду 138 000,00 грн., які позивач передав відповідачу за придбаний у нього автомобіль. Позовні вимоги мотивує тим, що він звернувся у Смілянське МРЕВ ДАІ для реєстрації права власності на придбаний автомобіль, але отримав відмову, оскільки даний автомобіль оголошено в розшук та на нього накладено арешт. Вважає свої права порушеними, так як він не може вільно користуватись автомобілем. В судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву, в якій на позові наполягає та просить справу розглядати без його участі. Відповідач позов визнав повністю та просить справу розглядати без його участі, про що надав суду заяву. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Автомобіль ВАЗ 21099, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії РКС № 365833, виданого Смілянським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 19 жовтня 2004 року. Згідно з розпискою від 29 серпня 2007 року [PERSON] отримав кошти в сумі 6 000,00 дол. США за проданий особистий автомобіль ВАЗ 21099, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Як вбачається з постанови державного виконавця Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції від 24 листопада 2014 року вищевказаний автомобіль оголошено в розшук в звязку з відкритим виконавчим провадженням про стягнення з [PERSON] боргу за виконавчим листом. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки позивач не може зареєструвати право власності на придбаний автомобіль та не може вільно користуватись ним, суд вважає, що він значною мірою позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору купівлі-продажу, тому договір слід розірвати. Так як отримані за проданий автомобіль кошти відповідач на даний час не повернув, але в своїй заяві позов визнав повністю та визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на сплату судового збору в розмірі 1 380,00 грн. На підставі наведеного, ст. 651 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить суд розірвати шлюб між ними, зареєстрований 25 липня 2011 року у Вікторівській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], місце проживання якого просить визначити з матірю. Судові витрати по справі просить покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сімя фактично розпалась, з вересня 2016 року не підтримують подружні відносини, проживають роздільно. В судове засідання позивач не зявився, скерував до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини підтримав в повному обсязі, в решті позову відмовився. Відповідач в судове засідання не зявилася, скерувала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позов визнала, у разі розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище «Галайкевич». Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сім'я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають роздільно. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Місце проживання сина [PERSON], [INFO], визначити разом з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить суд розірвати шлюб між ними, зареєстрований 26 жовтня 1996 року у Виконавчому комітеті Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис № 100. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сімя фактично розпалась, протягом 15 останніх років не підтримують подружні відносини, відповідач проживає постійно в провінції Санта Фе республіки Аргентина. В судове засідання позивач не зявився, скерував до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, скерувала через Апеляційний суд у цивільних і комерційних справах провінції Санта Фе до суду заяву про визнання позову. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сім'я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають роздільно. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача борг за договором позики від 16 жовтня 2014 року в розмірі 110 тис. грн., посилаючись на те, що відповідач 26 квітня 2013 року взяв у нього в борг 88 тис. грн. та зобов'язався повернути в строк до 01 вересня 2013 року кошти в розмірі 110 тис. грн., але у вказаний строк кошти не повернув, тому 16 жовтня 2014 року відповідач написав розписку, в якій зобов'язався повернути борг в повному обсязі в строк до 21 жовтня 2014 року, але й до цього часу їх не повернув. На неодноразові вимоги позивача повернути борг відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач не заперечує проти розгляду справи по суті у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до розписки від 16 жовтня 2014 року відповідач зобов'язався повернути позивачу до 21 жовтня 2014 року кошти в розмірі 110 тис. грн., але у визначений сторонами строк ці кошти не повернув. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Оскільки розпискою обумовлено, що відповідач до 21 жовтня 2014 року зобов'язується повернути 110 тис. грн., але й до цього часу ці кошти не повернув, з нього слід стягнути цю суму боргу. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 1100 грн. 00 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1050 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на його утримання на період навчання, так як він навчається на денному відділенні учбового закладу, в розмірі 600,00 грн. щомісячно з дня предявленя позову до закінчення ним навчання, але не довше досягнення 23 років. Посилається на те, що в звязку з навчанням на денній формі Смілянського промислово-економічного коледжу Черкаського Державного Технологічного університету він не працює, тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно її не надає. Представник позивача в судове засідання не зявився, але з заяви, яка надійшла через канцелярію суду, вбачається, що він позов підтримує повністю та просить справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій проти позову не заперечує та просить справу розглядати без його участі. Третя особа в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки від 11 липня 2016 року № 160 [PERSON] навчається у Смілянському промислово-економічному коледжі Черкаського Державного Технологічного університету на денній формі навчання, термін навчання - з 01 вересня 2013 року по 31 січня 2017 року. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки позивач навчається на денній формі навчання, в звязку з чим не може самостійно себе утримувати, крім того, відповідач позов визнав повністю, що не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на його утримання в розмірі 600,00 грн. щомісячно на період навчання з дня предявленя позову до закінчення ним навчання, але не довше досягнення 23 років. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного, ст. 199 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на його утримання, оскільки, хоч він і досяг повноліття, однак продовжує навчання на денному відділенні учбового закладу, в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання з дня подання позову до суду по 28 червня 2017 року. Посилається на те, що в звязку з навчанням на денній формі Національного університету «Києво-Могилянська академія» не працює, тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно її не надає. Представник позивача в судовому засіданні зменшив розмір позовних вимог і просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/9 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач позов визнав повністю. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки від 07 вересня 2015 року № 284 [PERSON] навчається у Національному університеті «Києво-Могилянська академія» на першому курсі, на денній формі навчання, за спеціальністю «Філософія», термін навчання - з 01 вересня 2015 року по 28 червня 2017 року. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки позивач навчається на денній формі навчання, в звязку з чим не може самостійно себе утримувати, крім того, відповідач позов визнав повністю, що не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на його утримання в розмірі 1/9 (однієї девятої) частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з моменту подання позову по 28 червня 2017 року. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі наведеного, ст. 199 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і прохав розірвати з нею шлюб. Свої вимоги мотивував тим, що сім'я їх розпалась і відновити подружні стосунки неможливо. [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої вимоги, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] не заперечує розірванню шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Сторони 18.05.2013 р. зареєстрували шлюб у Лутовинівській сільській раді Козельщинського району, Полтавської області. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO], яка за домовленістю сторін проживає з матір'ю. З грудня 2015 року сторони припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства з причин зазначених в позовній заяві. Примирення між сторонами не досягнуто. При таких обставинах суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і прохав розірвати з нею шлюб. Свої вимоги мотивував тим, що сім'я їх розпалась і відновити подружні стосунки неможливо. [PERSON] і його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] не заперечує розірванню шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Сторони 19.12.2015 р. зареєстрували шлюб у Лутовинівській сільській раді Козельщинського району, Полтавської області. Від шлюбу дітей не мають. З травня 2016 року сторони припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства з причин зазначених в позовній заяві. Примирення між сторонами не досягнуто. При таких обставинах суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] - його матері і просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його тітки - рідної сестри відповідачки - [PERSON], померлої [INFO], та її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO], терміном один місяць, посилаючись на те, що у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори він не подавав, вважаючи, що спадщину прийняла відповідачка - його мати, яка є рідною сестрою [PERSON], так як вона має родинні зв'язки з померлими ближчого ступеня споріднення, ніж він, однак лише два місяці тому дізнався, що заяви про прийняття спадщини після смерті своєї сестри та її чоловіка відповідачка не подавала. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка проти позову не заперечує. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO], [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх смерть, і після їх смерті відкрилась спадщина. Судом встановлено, що [PERSON] - відповідачка у справі є рідною сестрою померлої [PERSON], [PERSON] є чоловіком [PERSON], тобто, позивач є племінником спадкодавців. Як вбачається з інформаційних листів державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 11 січня 2016 року за №№ 7/02-14, № 5/01-16, після смерті [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина - [PERSON], після смерті [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття чи відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки після смерті [PERSON] спадщину прийняла лише [PERSON], яка померла, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, крім того, відповідачкою позов визнано повністю, а визнання позову відповідачкою не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд приходить до висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном один місяць. Судові витрати позивач залишає за собою. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved