overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту [PERSON], позивач) звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту [PERSON], відповідач), в якому просить розірвати шлюб, що було укладено між ним та [PERSON], 17 травня 2004 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17 травня 2004 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 30. Причиною для розірвання шлюбу стало розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного сімейного господарства та виховання дитини. Відповідач постійно влаштовує сварки та предявляє позивачу необґрунтовані претензії, що, на думку позивача, робить спільне життя нестерпним. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 2016 року. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав. Окрім того, в заяві просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засіданні не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в заяві зазначила, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17 травня 2004 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 30. З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2016 року , проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник [PERSON] ) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про визнання [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ) недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що його мати [PERSON] , є інвалідом І групи та після перенесених інсультів та операції на головному мозку, не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та опіки. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви. Заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0977344 від 20.06.2018 встановлено І групу інвалідності з 18.06.2018 та довічно. За висновком судово-психіатричної експертизи № 270 від 13.05.2019 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді органічного ураження головного мозку судинного генезу з недоумством (F0.1 - згідно МКХ-10) і за своїм психічним станом у теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує встановлення над нею опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, суд має всі правові підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Частиною 1 ст. 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.9) [PERSON] у разі визнання [PERSON] недієздатною просить суд покласти функціональні обов`язки опікуна на нього. З огляду на те, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді органічного ураження головного мозку судинного генезу з недоумством, суд приходить до висновку про необхідність покладення функціональних обов`язків опікуна на її сина - [PERSON] . На підставі ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про визнання [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ) недієздатним, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що її син [PERSON] , є інвалідом І групи з дитинства у зв`язку з психічним захворюванням. Через свою хворобу син не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, у нього дезорієнтація в просторі та часі, формально позбавлений можливості розмовляти та спілкуватися. Заявник в засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи - Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №438873 встановлено першу групу інвалідності з дитинства та довічно. За висновком судово-психіатричної експертизи № 567 від 12.10.2021 [PERSON] страждає на розумову відсталість /F 72 - згідно МКХ-10/ і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, суд має всі правові підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Частиною 1 ст. 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] . Згідно подання органу опіки та піклування Дарницького району м. Києва від 11.11.2021 № 101-8414/02 останній просить призначити другим опікуном над [PERSON] заявника [PERSON] . З огляду на те, що [PERSON] за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки, суд приходить до висновку про необхідність покладення функціональних обов`язків опікуна на його матір - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про визнання [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ) недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що її син [PERSON] , є інвалідом І групи з дитинства у зв`язку з психічним захворюванням. Через свою хворобу син не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, у нього дезорієнтація в просторі та часі, він не розмовляє, не встає, живе у власному світі. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0985981 встановлено І групу інвалідності з 21.05.2019 та довічно. За висновком судово-психіатричної експертизи № 44 від 20.01.2020 року [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді глибокої розумової відсталості з епілептиформним синдромом (F 73 - згідно МКХ-10) і за своїм психічним станом у теперішній час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує встановлення над ним опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, суд має всі правові підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Частиною 1 ст. 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.6) [PERSON] у разі визнання [PERSON] недієздатним просить суд покласти функціональні обов`язки опікуна на неї. З огляду на те, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді глибокої розумової відсталості з епілептиформним синдромом, суд приходить до висновку про необхідність покладення функціональних обов`язків опікуна на його матір - [PERSON] . На підставі ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про визнання [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ) недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що її донька [PERSON] , є інвалідом І групи з дитинства, у зв`язку з психічним захворюванням та їй необхідний постійний сторонній догляд і нагляд, оскільки вона не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та подання про призначення заявниці опікуном [PERSON] від 16.12.2020. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , згідно довідки до акту огляду МСЕК серії МСЕ-ЧНВ № 479368 встановлено І групу інвалідності з 27.08.1997 безстроково. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 25.04.2020 № 243 [PERSON] страждає хронічним психічним розладом у вигляді важкої розумової відсталості (згідно з МКХ-10: F 72) і за своїм психічним станом на теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує встановлення над нею опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, суд має всі правові підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Частиною 1 ст. 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до копії свідоцтва про народження заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с.10) [PERSON] у разі визнання [PERSON] недієздатним просить суд покласти функціональні обов`язки опікуна на неї. З огляду на те, що [PERSON] страждає хронічним психічним розладом у вигляді важкої розумової відсталості, суд приходить до висновку про необхідність покладення функціональних обов`язків опікуна на її матір - заявника [PERSON] . На підставі ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про визнання [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ) недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що її донька [PERSON] , є інвалідом ІІ групи з дитинства у зв`язку з психічним захворюванням. Через свою хворобу донька не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, у неї дезорієнтація в просторі та часі, вона не вміє читати, писати, рахувати. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні вказала, що їй добре жити з [PERSON] , та не заперечувала проти призначення заявника її опікуном. Представник заінтересованої особи - Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 2-18 АЗ №151737 встановлено ІІ групу інвалідності з 13.12.1995 та довічно. За висновком судово-психіатричної експертизи № 87 від 11.02.2020 року [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість (F 71.0 - згідно МКХ-10) і за своїм психічним станом у теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує встановлення над нею опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, суд має всі правові підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Частиною 1 ст. 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.7) Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] привоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] у разі визнання [PERSON] недієздатною просить суд покласти функціональні обов`язки опікуна на неї. З огляду на те, що [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість, суд приходить до висновку про необхідність покладення функціональних обов`язків опікуна на її матір - [PERSON] . На підставі ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про визнання [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ) недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що її сестра [PERSON] , є інвалідом І групи з дитинства у зв`язку з психічним захворюванням. Через свою хворобу сестра не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, у неї дезорієнтація в просторі та часі, вона постійно з кимось розмовляє, живе у власному світі. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , згідно довідки до акту огляду МСЕК серії ВТ9-35 №059119 встановлено першу групу інвалідності з дитинства та довічно. За висновком судово-психіатричної експертизи № 22 від 14.01.2020 року [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді помірної розумової відсталості (F 71 - згідно МКХ-10) і за своїм психічним станом у теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та потребує встановлення над нею опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, суд має всі правові підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Частиною 1 ст. 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно копії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] останні є рідними сестрами (а.с. 9,13) Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка [PERSON]. [PERSON] у разі визнання [PERSON] недієздатною просить суд покласти функціональні обов`язки опікуна на неї. З огляду на те, що [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість, суд приходить до висновку про необхідність покладення функціональних обов`язків опікуна на її сестру - [PERSON] . На підставі ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник, [PERSON]) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON] (далі по тексту - заінтересована особа, [PERSON]). Свої вимоги мотивує тим, що на даний час вона не досягла шлюбного віку, що позбавляє її права укласти шлюб з [PERSON], а відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) заявнику може бути надано таке право, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на вагітність та те, що дана заява відповідає її волі. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні також підтримав заяву про надання права на шлюб та пояснив, що має бажання одружитися з заявницею. Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти задоволення даної заяви та укладення шлюбу між їхньою донькою [PERSON] та [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. За змістом ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років, а статтею 23 цього Кодексу встановлено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як встановлено судом, [PERSON] народилася [INFO] в м. Києві, на день розгляду даної справи їй виповнилось [INFO]. Враховуючи, що заявник не досягла шлюбного віку, судом може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Заявник познайомилась з [PERSON] в 2016 році. З того часу вони стали підтримувати дружні стосунки, які переросли в обопільне почуття кохання, взаємоповаги один до одного, а згодом і у фактичні шлюбні відносини та вагітності заявниці. З 2018 року фактично проживають однією сім'єю та мають намір одружитися для подальшого утворення сім'ї і народження спільної дитини у шлюбі. Враховуючи наведене та те, що надання права [PERSON] на шлюб з [PERSON] буде відповідати її інтересам та інтересам майбутнього подружжя, суд дійшов до висновку про задоволення даної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач 1), [PERSON] (далі по тексту - позивач 2), [PERSON] (далі по тексту - позивач 3) звернулись до суду з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просили звільнити майно з під арешту, а саме зняти арешт з квартири [ADDRESS] (далі по тексту - спірна квартира, нерухоме майно), накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 49785967, виданий 01.03.2016 ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, код ЄДРПОУ 34967593, країна реєстрації Україна, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110, судові витрати стягнути з відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачам та [PERSON] на праві власності належало спірне нерухоме майно. [INFO] [PERSON] помер. Водночас, отримати свідоцтво про право на спадщину позивачі не змогли отримати у зв`язку з тим, що на спірній квартирі наявне обтяження, яке виникло на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія і № 49785967 від 01.03.2016, виданої суб`єктом обтяження ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, код ЄДРПОУ 34967593, країна реєстрації Україна, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110. При цьому, обтяження стосується виключно майна/прав [PERSON] . Враховуючи наявність зазначеної перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) 31 січня 2020 року звернулась до суду з позовом до ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» (далі по тексту - відповідач) про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь вихідну допомогу в сумі 43 320,14 грн. та середню заробітну плату за час затримки розрахунку в сумі 28 880,09 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у період з 21 березня 2017 року по 29 листопада 2019 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. У зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати у вересні-жовтні 2019 року він був змушений подати заяву про звільнення з роботи відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП. Наказом відповідача від 28 листопада 2019 року № 182-к/тр його було звільнено з посади провідного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності. Проте, відповідачем у день звільнення були нараховані, але у порушення вимог ст.ст. 47, 116 КЗпП України не виплачені належні йому суми, а саме заробітна плата за листопад 2019 року в розмірі 21 822,14 грн., компенсація за невикористану відпустку в розмірі 31 195,52 грн. та вихідна допомога при звільненні в розмірі 43 320,14 грн. 21 грудня 2019 року відповідачем було частково виплачено заборгованість у розмірі 53 017,66 грн. Однак повного розрахунку з позивачем він так і не провів. Ухвалою від 07 травня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved