Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить дозволити йому усиновити - [PERSON], [INFO], змінити прізвище дитини на «[INFO]», по-батькові на «[INFO]» та записати його батьком дитини з внесенням зміни до відповідного актового запису про народження. Заявник посилається на те, що мати дитини [PERSON] з 22 травня 2015 року перебуває із ним у зареєстрованому шлюбі та не заперечує проти усиновлення дитини. Заявник мешкає з жінкою [PERSON] та неповнолітніми дітьми [PERSON] і [PERSON] однією сім'єю з моменту реєстрації шлюбу, ведуть спільний побут. З дитиною у заявника склалися гарні стосунки, [PERSON] дуже прив'язалася до нього і називає його батьком. Заявник стверджує, що він любить дитину, турбується, піклується про неї та створює всі належні умови для розвитку та виховання, як своєї рідної дитини. Батько дитини [PERSON] був записаний при народженні відповідно до ч.1 ст.135 СК України. [PERSON] працює та має постійний дохід для утримання сім'ї. На обліку у психоневрологічному або наркотичному диспансері не перебуває. Крім того, за час сумісного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився сумісний син - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з викладеним [PERSON] просить суд дозволити йому усиновити неповнолітню [PERSON]. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, просив заяву задовольнити у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, зазначила, що заяву визнає у повному обсязі та не заперечує з приводу її задоволення. Представник служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився надав до суду заяву з проханням розглядати заяву у його відсутності, зазначив, що не заперечує з приводу задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 травня 2015 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб, яке було видано виконавчим комітетом Куп'янськ-Вузловської селищної ради м. Куп'янська Харківської області, зроблено актовий запис №17 (а.с. 12). Дружина заявника - [PERSON] має неповнолітню дитину: [PERSON], батьком дитини у свідоцтві про народження записаний - [PERSON], який був записаний на підставі ч.1 ст.135 СК України (а.с. 7, 10). Неповнолітня дитина [PERSON]. 2013 року народження мешкає разом з заявником [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 2015 року народження однією родиною за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Мати неповнолітньої [PERSON] написала нотаріально завірену заяву про надання згоди на усиновлення [PERSON] [INFO] громадянином України [PERSON] [INFO] (а.с. 11). [PERSON] працює помічником машиніста вантажного руху в локомотивному депо Куп'янськ регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та отримав дохід за період з березня 2017 року по серпень 2017 року у розмірі 52224,98 грн., що підтверджується довідкою про доходи №274 від 18 вересня 2017 року (а.с. 9). Заявник [PERSON] пройшов медичний огляд та отримав висновок про стан здоров'я від 09 жовтня 2017 року згідно якого він повністю здоровий на обліку у психоневрологічному або наркотичному диспансері не перебуває (а.с. 8). За автоматизованими обліками МВС України [PERSON] станом на 04 вересня 2017 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджено довідкою №17247361960760698651 серія ААА №0118488 (а.с. 3). За місцем мешкання родини заявника 26 жовтня 2017 року було складено акт обстеження умов проживання, згідно якого квартира складається із 3-х кімнат, житло винаймають, є спальня батьків, дитяча кімната та кімната, яка не використовується для проживання. В квартирі є вся необхідні меблі, побутова техніка. В кімнатах чисто, прибрано, створено затишок. У малолітньої [PERSON] є спільна кімната з братом [PERSON], де все необхідне для проживання (а.с. 6). Служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області вважає усиновлення неповнолітньої [PERSON] заявником [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, на що було складено висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини №05-32/1083 від 01 листопада 2017 року (а.с. 4). Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п.4 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. За положеннями ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Відповідно до статей 217, 219 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків, яка має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Усиновлення дитини проводиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Статтею 224 цього Кодексу визначено вичерпний перелік обставин, які мають істотне значення і які має враховувати суд при ухваленні рішення про усиновлення: 1) стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідносини особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров'я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. В ході судового засідання були встановлені всі істотні обставини для визнання заявника [PERSON] усиновлювачем неповнолітньої [PERSON] Заявник підтвердив своє матеріальне становище, стан здоров'я, ставлення до виховання дитини, повністю висвітлив свої мотиви на підставі яких він бажає усиновити дитину, а також інші обставини. Відповідно до ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров'я. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв'язку з віком або станом здоров'я не усвідомлює факту усиновлення. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України (далі - СК) кожна особа має право на проживання в сім'ї. Сім'я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 21 Конвенції про права дитини держави - учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися у першочерговому порядку і вони забезпечують, щоб у випадку усиновлення дитини в іншій країні застосовувалися такі самі гарантії і норми, які застосовуються щодо усиновлення в середині країни. Суд вважає недоцільним з'ясування волі дитини, оскільки через свій ранній дитячий вік вона не в змозі чітко та ясно висловлювати свою згоду на усиновлення. Зазначене відповідає вимогам ч.3,4 ст.218 СК України. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов'язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб'єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про охорону дитинства» усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону. Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновлення це прийняття усиновлювачем в сім'ю особи на правах сина чи дочки, що здійснюється на підставі рішення суду. Таким чином судом встановлено, що будь - якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає. [PERSON] має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, у зв'язку з чим суд задовольняє заяву в частині усиновлення. Згідно ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини державний орган реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. На підставі викладеного, суд, враховуючи обставини по справі, а саме, що запис заявника батьком усиновленої дитини відповідає інтересам дитини, що усиновлюються, вважає можливим задовольнити заяву в частині таких змін. А саме, змінити в актовому записі про народження дитини прізвище дитини з «[PERSON]» на «[INFO]», по батькові з «[PERSON]» на «[INFO]». Відповідно до частини першої статті 225 СК, частини сьомої статті 255 ЦПК усиновлення вважається здійсненим з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved