Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відділу ДВС Богородчанського районного управління юстиції про виключення майна з акту опису та зняття з нього арешту. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що державним виконавцем ВДВС Богородчанського районного управління юстиції Любенько Н.Я. 01.10.2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа Богородчанського районного суду №338/487/15к, що виданий 07.08.2015 року, проведено опис та накладено арешт на трактор марки МТЗ -80 р.н. [NUMBER] з причепом р.н. [NUMBER]. Даний трактор і причіп належать йому на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію цих транспортних засобів. Здійснення арешту відбулось на виконання вироку Богородчанського районного суду від 30.04.2015 року у кримінальному провадженню щодо [PERSON] за ст. 240 ч.2 КК України у частині конфіскації речових доказів. Вважає, що накладенням арешту на майно грубо порушено його права як власника. У кримінальному провадженні він не був ні підозрюваним, ні обвинуваченим ні засудженим, а тому суд не міг приймати рішення про конфіскацію належного йому майна. В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлений позов підтримали з викладених підстав. Вказали, що на стадії досудового розслідування позивач не розумів, що його трактор та причіп визнані речовими доказами і не оскаржував дії слідчого. Також не звертався до суду у порядку цивільного судочинства з приводу спору про належність речей до постановлення вироку у справі. Просили позов задовольнити. Державний виконавець Любенько Н.Я. в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала. Вказала, що виконавчою службою проведено дії по виконанню рішення суду у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Жодних порушень при цьому не допущено. Просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що дії державного виконавця по складанню акту опису та арешту майна вчинені у межах виконавчого провадження по виконанню вироку Богородчанського районного суду від 30.04.2015 року про обвинувачення [PERSON] за ст.240 ч.2 КК України в частині конфіскації транспортного засобу трактора марки МТЗ-80 з причепом. Жодних неправомірних дій зі сторони державного виконавця судом не встановлено. Вказаний транспортний засіб, належний [PERSON], був визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню про обвинувачення [PERSON], оскільки являвся знаряддям вчинення злочину. Виходячи зі змісту вироку суду [PERSON] достеменно знав про те, що належний йому трактор та причіп до нього буде використовуватись для вчинення кримінального правопорушення. Вказані обставини були також предметом перевірки апеляційного суду Івано-Франківської області при розгляді апеляційної скарги [PERSON] на вирок Богородчанського районного суду від 30.04.2015 року в частині оскарження прийнятого рішення про долю речових доказів. Цим доводам дано правову оцінку в ухвалі апеляційного суду від 25.06.2015 року, якою вирок суду залишено без змін. Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили має преюдиційне значення для суду, який розглядає цивільну справу. Оскільки суд при розгляді цивільної справи не вправі змінити судове рішення, постановлене у межах кримінального провадження, то у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed