Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. У позовній заяві зазначено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS], згідно рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.12.2013 року. З 2004 року відповідач, [PERSON] в квартирі не проживає, так як разом із сімєю переїхав до м.Червоноград, Львівської області. 21 липня 2014 року позивачі подали до суду заяву в якій просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 30.10.2013 року в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/3 частку квартири відмовлено. Однак, рішенням Колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.12.2013 року (а.с.4-5) апеляційну скаргу [PERSON] та [PERSON] задоволено: рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.10.2013 року скасованол та ухвалено нове рішення, за яким позов [PERSON] та [PERSON] задоволено. Припинено право власності [PERSON] на 1/3 частину квартири по [ADDRESS], визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. В заяві КП «ЄРЦ» від 16.04.2014 року (а.с.6) вказується, що [PERSON], житель [ADDRESS] та [PERSON], житель [ADDRESS], стверджують, що [PERSON] фактично не проживає за адресою [ADDRESS]. За вимогами ст..71 Житлового кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у певних випадках, передбачених цією статтею, однак суду не надано докази, що дані випадки мають місце в спірних правовідносинах. Як слідує зі ст..72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК,

Outcome: approved