Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення дії, яка порушує право шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В підтвердження позову позивач посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 21.09.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори за реєстровим №2-3086 позивач у справі є власником квартири №10 в житловому будинку №10 по вулиці Академічна с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 33761875) від 17.02.2015 року підтверджує факт, що позивачу у справі на праві приватної власності в цілому належить квартира №10 в житловому будинку №10 по вул. Академічна с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області. Відповідач у справі [PERSON], [INFO], прописаний у належну позивачу квартиру з його згоди. Відповідач по справі в належній позивачу квартирні не проживає з 2008 року, особистих речей відповідача в квартирі не має, особиста кореспонденція на імя відповідача за адресою позивача не надходить. Відповідач виїхав проживати за межі України та наміру повертатися не має. Однак без рішення суду позивач не має можливості зняти його з реєстрації. Той факт, що відповідач в вищевказаній квартирі не проживає, підтверджується актом депутата Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 05.08.2015 року. Таким чином, відповідач в квартирі не проживає, участі в її обслуговуванні та сплаті комунальних платежів не приймає, особистих речей відповідача в квартирі не має, кореспонденція та листи на його імя по вказаній адресі не надходить, права власності на квартиру не має, однак він залишається бути прописаним в належній позивачу квартирі і тому позивач змушений звернутися за захистом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в адресованій суду заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним шляхом розміщення оголошення в газеті «Слобідський край» від 05 вересня 2015 року. Про поважні причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності в заочному судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 21.09.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори за реєстровим №2-3086 [PERSON] є власником квартири №10 в житловому будинку №10 по вулиці Академічна с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 33761875) від 17.02.2015 року підтверджує факт, що позивачу у справі на праві приватної власності в цілому належить квартира №10 в житловому будинку №10 по вул. Академічна с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області. Відповідач у справі [PERSON], [INFO], прописаний у належну позивачу квартиру зі згоди позивача. Відповідач по справі в належній позивачу квартирні не проживає з 2008 року, особистих речей відповідача в квартирі не має, особиста кореспонденція на імя відповідача за адресою позивача не надходить. Той факт, що відповідач в вищевказаній квартирі не проживає, підтверджується актом депутата Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 05.08.2015 року. Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ст. 317 ЦК України, кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права членів сімї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не надав суду жодних доказів про поважність причин його не проживання за місцем реєстрації, або про будь-яку домовленість з власником будинку.

Outcome: approved