Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності, в якому вказує, що батьку [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,09\~га. на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акта. 10 березня 2014 року [PERSON] помер, заповіту не залишив. Державний акт на земельну ділянку втрачений, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,09\~га. на території [PERSON] сільської ради, належала [PERSON] на підставі державного акта серії ЯБ №819113 від 15 березня 2006 року. В судове засідання позивач не з'явився, подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Просить справу розглядати за його відсутності без застосування технічних засобів. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, приймаючи до уваги клопотання позивача, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,0927\~га. на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акта серії ЯБ №819113 від 15 березня 2006 року, підтверджується витягом з ДЗК про земельну ділянку №НВ-6102603132016 від 12 серпня 2016 року. 10 березня 2014 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №165741 (а.с.2). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №355 від 15 липня 2016 року з [PERSON] на час смерті проживали дружина [PERSON] (з реєстрацією) та син [PERSON] (без реєстрації) (а.с.3). 22 квітня 2015 року [PERSON] померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №187686 (а.с.8). Державний акт на земельну ділянку серії ЯБ №819113 від 15 березня 2006 року втрачений, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №68 від 02 вересня 2016 року. [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №530/01-16 від 20 липня 2016 року (а.с.4). Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved