overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 8 вересня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося: з відповідачем вони різні люди і у них різні погляди на життя і, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння і сварки. Від шлюбу в них народилося двоє дітей, котрі на даний час є повнолітніми. Спільне господарство не ведеться, сторони тривалий час більше двох років не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сім'ї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, - а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні [PERSON] у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві; наполягав на розірванні шлюбу. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] позов по суті визнала та пояснила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки в цьому є переконлива позиція чоловіка. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 8 вересня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюб їх існує формально, збереження сім'ї неможливе; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються близько трьох років. Позивач [PERSON] наполягав на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв'язку з чим вважає, що із [PERSON] вони не будуть проживати однією сім'єю. З'ясувавши обставини справи під час розгляду справи, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сім'ї; суд вважає, що сім'я розпалася, оскільки із пояснень сторін вбачається, що вони не мають наміру примиритися. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв'язку з чим [PERSON] звернувся до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім'ї. Виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення позивача [PERSON] і відповідача [PERSON], суд прийшов до висновку, що позов про розірвання шлюбу підставний і такий, що підлягає задоволенню. Під час судового розгляду сторонами не подано суду клопотань про доказування, чи про звільнення від доказування протилежного; суд надає віри поясненню сторін в судовому засіданні про те, що шлюб носить формальний характер; що наявні обставини, які є підставами для розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] довів суду, що заява про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, що примирення між сторонами неможливе; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 47,4 кв.м., житловою 16,6 кв.м. в с. Личківці, вул. Довга, 13 Гусятинського району Тернопільської області, після смерті матері [PERSON], яка померла 04.02.2010 року. Посилається на те, що відповідно до заповіту він є єдиним спадкоємцем майна покійної матері. Гусятинською нотконторою після смерті матері була заведена спадкова справа, однак йому відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що його мати на день смерті не виготовила свідоцтва про право власності на вищевказане майно. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи відсутності їх представника, позовні вимоги визнають повністю. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. [PERSON] померла 04.02.2010 року, що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-ИД № 098461 від 04.02.2010 року, виданого [PERSON] сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії VIІ-УР № 1304137 від 21.09.1966 року позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.5). Згідно копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №13 що в с. Личківці по вул. Довга Гусятинського району Тернопільської області загальна площа його становить 47,4 кв.м., житлова 16,6 в.м. (а.с.6-8). Гусятинська державна нотаріальна контора довідкою нотаріуса № 474 -02-14 від 05.07.2013 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Личківці, вул. Довга, 13 Гусятинського району Тернопільської області (а.с.4 ). Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 47,4 кв.м., житловою 16,6 кв.м., в с. Личківці, вул. Довга, 13 Гусятинського району Тернопільської області, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач являється спадкоємцем зазначеного майна за законом після смерті матері [PERSON], якій належав даний житловий будинок. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 84,4 кв.м., житловою 53,2 кв.м. в с. Клювинці, вул. Кутки, 44 Гусятинського району Тернопільської області, після смерті матері [PERSON], яка померла 30.05.2014 року. До дня смерті його мати проживала в даному житловому будинку, проте за життя не встигла оформити право власності на вищевказане майно. При зверненні до приватного нотаріуса Гусятинської нотаріальної контори [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, йому було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи відсутності їх представника, позовні вимоги визнають повністю. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. [PERSON] померла 30.05.2014 року, що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-ИД № 171057 від 01.06.2014 року, виданого [PERSON] сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.4). Згідно копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №44 що в с. Клювинці по вул. Кутки Гусятинського району Тернопільської області загальна площа його становить 84,4 кв.м., житлова 53,2 кв.м. (а.с.8-9). Приватний нотаріус Гусятинського районного нотаріального округу постановою № 66/02-14 від 03.03.2016 року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Клювинці, вул. Кутки, 44 Гусятинського району Тернопільської області (а.с.6). Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 84,4 кв.м., житловою 53,2 кв.м., в с. Клювинці, вул. Кутки, 44 Гусятинського району Тернопільської області, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач являється спадкоємцем зазначеного майна за законом після смерті матері [PERSON], якій належав даний житловий будинок. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 02 липня 2012 року помер його дідо, житель [INFO] [PERSON]. Крім іншого майна покійний мав право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради розміром 2.97 га. Відповідно до заповіту позивач є єдиним спадкоємцем майна покійного. Приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округ заведена спадкова справа, однак, 19.02.2016 року нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку, як на спадщину в звязку з тим, що він не представив оригіналу правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку. Державний акт на землю зберігався у діда, а позивач у нього вдома знайшов лише копію цього документа, а також витяг з державного земельного кадастру на цю землю, а виготовити дублікат державного акту немає можливості, оскільки дід помер. Тому, просить в судовому порядку визнати за ним право власності на дану земельну ділянку. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить справу розглянути у попередньому судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради подав суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без участі їх представника. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, а тому є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, розміром 2,9741 га, кадастровий номер 6121684200:01:001:0009 (державний акт серії ТР №017756) в порядку спадкування по заповіту після смерті [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Білогородської сільської ради Ізяславського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування позову зазначив, що 24 жовтня 2004 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме, земельна частка (пай), що знаходиться на території Білогородської сільської ради. Заповіту [PERSON] не складала, мати позивача [PERSON], була рідною тіткою померлої. Позивач має право на спадкування за законом як племінник [PERSON], інші спадкоємці відсутні. У січні 2016 року позивач звернувся в нотаріальну конторою із заявою про прийняття спадщини, проте для нього відмовлено через пропуск строку звернення. [PERSON] зазначає, що у встановлений законодавством шестимісячний строк він не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки був відсутній документ, що посвідчував право спадкодавця на спадкове майно, а тому просить визначити для нього додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого батька. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав. Білогородська сільська Ізяславського району у поданій суду заяві проти позову не заперечила, розгляд справи просила провести у відсутність її представника. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 24 жовтня 2004 року в с. Білогородка Ізяславського району. Позивач являється племінником померлої, що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами. Згідно довідки Білогородської сільської ради на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна в [INFO]. Інші спадкоємці відсутні, тому, враховуючи викладені обставин, суд вважає за можливе визначити для позивача додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Борисівської сільської ради Ізяславського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування позову зазначив, що 02 жовтня 2006 року помер його батько [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Борисівської сільської ради Ізяславського району. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів для свого внука [PERSON] житловий будинок, однак той спадщину не приймав. У встановлений законодавством шестимісячний строк позивач не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки був відсутній документ, що посвідчував право спадкодавця на спадкове майно, а тому просить визначити для нього додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого батька. У поданій суду заяві представника позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, розгляд справи просив провести у його відсутність. Борисівська сільська Ізяславського району у поданій суду заяві проти позову не заперечила. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 02 жовтня 2006 року в с. Борисів Ізяславського району. За життя він склав заповіт, посвідчений Борисівською сільською радою Ізяславського району 08 жовтня 1996 року, згідно якого належну для спадкодавця житлову будівлю та майно обстановки заповів для свого внука [PERSON]. На запит суду Ізяславська державна нотаріальна контора, а також Хмельницький обласний державний нотаріальний архів повідомили, що до майна [PERSON], померлого 02 жовтня 2006 року, спадкова справа не заводилася. Із довідки Борисівської сільської ради від 15 липня 2016 року за № 557 вбачається, що на день смерті [PERSON] в його житловому будинку інших осіб зареєстровано не було. Враховуючи викладені обставин, суд вважає за можливе визначити для позивача додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Васильковецької сільської ради Гусятинського району про визнання за ним права власності на земельну ділянку, розміром 1,04 га, яка розташована на території Целіївської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], яка належить його батьку [PERSON], померлому [INFO]. Відповідно до закону він є єдиним спадкоємцем майна покійного. Державним нотаріусом Копичинецької державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі відповідного свідоцтва у зв'язку із тим, що на момент смерті батька разом із ним також були прописані [PERSON] (дружина) та [PERSON] (дочка). Однак дружина померлого [PERSON] померла [INFO], а [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини після смерті батька, проте дана заява була подана із порушенням строків, тому позивач просить у судовому порядку визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на вищезазначене майно. Представник позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача подав суду письмову заяву про визнання позовних вимог, просить справу розглянути без участі їх представника. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.03.2006 року, виданого Целіївською сільською радою Гусятинського району, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 09. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.02.1986 року [PERSON] народився [INFO] і його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO], [PERSON] померла [INFO]. Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15.04.2005 року, та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Целіївської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області. Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 1,04 га, що знаходиться на території Целіївської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Васильковецької сільської ради Гусятинського району, третя особа: Відділ Держгеокадастру в Гусятинському районі про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 03 жовтня 2004 року помер її брат [PERSON], який проживав в [INFO]. Брат був не одружений і проживав один, сім'ї не мав. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної частки (пай) розміром 2,45 умовних кадастрових гектари, яка перебуває у колективній власності Селянської спілки Поділля. Заповіту брат не залишив тому, що помер передчасно. Разом із померлим на час відкриття спадщини постійно проживала позивачка і брат [PERSON], який помер 25.10.2008 року. Таким чином, вона являється єдиним спадкоємцем брата по закону, та фактично прийняла спадщину. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача подав суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути у відсутності їх представника. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Враховуючи те, що іншого порядку визнати за позивачем право власності на належне їй право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, позивач фактично прийняла спадщину, а тому є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 2,45 умовних кадастрових гектарів згідно сертифіката на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності Селянської спілки Поділля в порядку спадкування по закону після смерті брата [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved