Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб між ним та відповідачкою було укладено 21 січня 2012 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на їхньому спільному утриманні та вихованні. Причиною розірвання шлюбу стало те, що їхня сім'я з відповідачкою склалася невдало. Дружина не поважала його як свого чоловіка, не рахувалася з його думкою та між ними часто виникали безпідставні сварки та непорозуміння. Основною причиною розпаду їхньої сім'ї стало те, що відповідачка постійно зловживає спиртними напоями, що негативно впливає на їхні подружні відносини. Сімейні стосунки припинені вже протягом двох років і він має намір влаштувати особисте життя з іншою жінкою. На даний час сімейні відносини між ними припинені і примирення між ними не можливе. Просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, так як надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідачка в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 січня 2012 року і від шлюбу мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітніх дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved