Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання дійсним договору та визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що в травні 2014 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS], що належав відповідачу згідно витягу про державну реєстрацію прав № 23366749 від 23.06.2014 року. Ним було сплачено відповідачу повну вартість придбаного майна, яке він прийняла в експлуатацію, несе витрати по його утриманню, однак в оформленні права власності в нотаріальному порядку їй відмовлено у зв'язку з відсутністю у продавця, правовстановлюючого документа, який підтверджує розмір та кадастровий номер земельної ділянки. А тому він змушений звернутися до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за ним право власності на зазначене майно. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, від відповідача [PERSON]надійшла заява про визнання позовних вимог, розгляд справи в його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із змісту пояснень позивача, представника позивача, підтверджується матеріалами рави, відповідач [PERSON] є власником житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 59,9 кв.м., який розташований за адресою [ADDRESS] (а.с. 9-11). Судом встановлено, що дійсно у травні 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що находиться в [ADDRESS]. Сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, що підтверджується поясненнями представників сторін в судовому засіданні, а також письмовими доказами. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. 2. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до статті 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на викладені обставини є підстави вважати, що між сторонами фактично виконано усі умови договору купівлі-продажу майна, яке є предметом позову, відбулося повне виконання договору, а тому суд вважає, що слід визнати дійсним договір купівлі-продажу та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. На підставі наведеного та

Outcome: approved