Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Берегівського районного суду з позовом до виконкому Косонської сільської ради про визнання права власності 1/4 частину садибного житлового будинку. Позов мотивований тим, що після смерті [INFO] [PERSON], матері позивача, відкрилась спадщина на майно померлої - 1/2 будинку [ADDRESS]. Заповіту вона не залишила. Спадкоємцями матері на день її смерті були позивач [PERSON] та його батько [PERSON] Позивач у зв'язку з перебуванням на роботі в Угорщині пропустив строки подання заяви про прийняття спадщини, тому при зверненні до нотаріуса йому було відмовлено у оформленні спадкових прав; однак рішенням Берегівського районного суду у справі № 279/1183/15-ц ці строки були подовжені. Після повторного звернення до нотаріуса позивач отримав знову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як спадковий будинок не був зареєстрований в Берегівському БТІ і на нього відсутні правовстановлюючі документи. Позивачем було замовлено виготовлення технічної документації на спадковий будинок в Берегівському РБТІ, звідки і отримав довідку, що будинок не зареєстрований. Позивач у судове засідання не з'явився, при цьому подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Відповідач - представник виконавчого комітету Косонської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подали до суду заяву, в якій просять справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Відповідно до п. 28 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно» і «Порядку надання інформацій з державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за № 868 від 17.10.2013 року, підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та їхніх речових прав на нерухоме майно. Згідно з абз. 3 листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2012 року № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів», документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків та господарських будівель і споруд, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Однак отримавши техпаспорт, позивачка не мала змоги зареєструвати її право власності на майно, так як таке право робити має лише власник майна. Відповідач визнав позов в повному обсязі. Вважають вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, про що свідчить подана ними заява. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). За відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст. 61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов.

Outcome: approved