Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом. Посилався на те, що відповідно до договору дарування від 29.05.1993 року, він є власником житлового будинку №36 по вул. Щорса у м. Сокиряни Чернівецької області з господарськими будівлями та спорудами, включаючи камяну криницю. Вказаний будинок з господарськими будівлями розташований на земельній ділянці площею 0,1 га., яка належить йому на праві приватної власності, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №396706, виданого на підставі рішення Сокирянської міської ради Чернівецької області №342/23-12 від 20.04.2012 року. 08.09.2015 року, відповідач [PERSON], самовільно, без його дозволу, прокопав траншею на частині його земельної ділянки, пробив отвір у кільці криниці та встановив електронасос для водопостачання своєї оселі. Оскільки своєї згоди на користування його земельною ділянкою відповідачу він не надавав, вважає його дії незаконними, у звязку з чим просив зобовязати [PERSON] звільнити та привести до стану, придатного для використання з цільовим призначенням частину земельної ділянки, яка належить йому на праві власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та суду пояснив, що відповідач без його дозволу користується належною йому на праві власності криницею. Земельну ділянку, на якій вона розташована він не використовує та не займає, однак здійснив під нею підкоп для того, щоб вмонтувати насос в криниці. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, при цьому надав суду письмові пояснення на позов в яких зазначив, що криниця, яка розташована на земельній ділянці позивача, копалася більшістю мешканців вул. Щорса, в тому числі і ним. Вважаючи, що криницею мають право користуватися всі мешканці вулиці, він з дозволу Сокирянської міської ради Чернівецької області прокопав дорогу по вул. Щорса, підкопав земельну ділянку, належну позивачу та вмонтував водогінний насос в криниці. При цьому, відповідач зазначив, що будь-яких дій, які б перешкоджали позивачу в користуванні його земельною ділянкою він не вчиняв. Представник третьої особи Сокирянської міської ради Чернівецької області [PERSON] в судове засідання не зявився, при цьому надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, з огляду на таке. Судом встановлено, що за договором дарування від 09.05.1993 року, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованими по вул. Щорса в м. Сокиряни Чернівецької області, а саме: житловий будинок літ. «А» з добудовою, літню кухню з підвалом літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральню літ. «Д», огорожу «№1,2» та криницю літ. «К». Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №396706, виданого на підставі рішення Сокирянської міської ради Чернівецької області №342/23-12 від 20.04.2012 року, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1 га., по вул. Щорса в м. Сокиряни Чернівецької області з цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Так, правовідносини що\~\~виникли\~\~між\~\~сторонами регулюються нормами цивільного законодавства, оскільки позивач є\~\~власником земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами. Статтею 64 Конституції України\~передбачено\~\~право\~\~кожного на судовий захист. Відповідно до\~ст.15 Цивільного кодексу України,\~кожна\~\~особа\~\~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який\~\~не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України\~\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. \~\~\~\~\~\~ Реалізуючи передбачене\~ст.64 Конституції України\~право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне субєктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати обєктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення, зокрема про відмову в позові,\~\~оскільки, відповідно до\~ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ саме з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, з досліджених судом матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що між ними дійсно має місце спір стосовно користування криницею, яка розташована на належній позивачу земельній ділянці і є предметом спору в даній цивільній справі. Разом з тим, позивачем не було надано суду будь-яких належних доказів того, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю порушує його право на належну йому на праві власності земельну ділянку чи вчиняє будь-які дії, які б перешкоджали йому у її використанні. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки є необґрунтованим та безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем. \~ \~ \~

Outcome: dismissed