Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Позов мотивовано тим, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.04.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з відповідачем. До теперішнього часу батьки не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Дитина певний час мешкає разом зі батьком, частину часу проводить з матір'ю відповідача, яка допомагає доглядати за дитиною. На даний час [PERSON] не досяг десяти років та не може самостійно визначити місце свою проживання, шляхом надання особистої прихильності одному з батьків. Позивач вважає, що в інтересах сина проживати саме із ним, оскільки він має власний бізнес, робочий день триває з 9-00 до 15-00 год., тому він має час відводити дитину до школи, займатися із ним вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про нього. Має стабільний самостійний не малий дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Позивач проживає разом з батьками, які також мають самостійний дохід та вільний час і бажають доглядати за онуком. В той час як відповідач не має постійного доходу необхідного навіть для матеріального забезпечення умов проживання дитини, мешкає у квартирі яка не облаштована у повному обсязі всім необхідним для розвитку дитини, не може забезпечувати умови для нормального розвитку дитини, його навчання. Відповідач зловживає спиртними напоями та наркотичними препаратами, неодноразово притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності, веде аморальний спосіб життя, через що дитина протягом останніх років переважний час знаходиться з матір'ю відповідача. Позивач проживає у комфортабельному будинку з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просив визначити місце проживання [PERSON], [INFO] із його батьком [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що ухвалою суду від 12.09.2016 року витребувано із Служби у справах дітей Вінницької міської ради висновок, щодо визначення місця проживання дитини. Служба у справах дітей неодноразово викликала відповідача [PERSON] на засідання опікунської ради, для вирішення вказаного питання, проте відповідач не заявлялась, що унеможливлює надання висновку та призводить до затягування розгляду справи. Враховуючи, те що висновок Служби у справах дітей носить рекомендаційний характер, тому просила суд розглянути справу за відсутності зазначеного висновку. При вирішення вказаного спору поклалась на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Судом досліджено докази: -рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.04.2012 року (на а.с. 5), відповідно до якого, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; -свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 7), з якого вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]; -характеристика [PERSON] (на а.с. 8), відповідно до якої [PERSON], характеризується як відповідальний, сумлінно виконуючий свої обов'язки в роботі і в догляді за своїми батьками. Приймає активну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні свого сина. Багато часу проводить в спілкуванні, навчанні, в розмовному та фізичному розвитку та підготовці дитини до школи. Вимогливий до себе, користується повагою серед товариші, викладачів та співробітників. Зарекомендував себе як гарний організатор і ефективний менеджер. Сусіди характеризують як доброзичливого, ввічливого, не байдужого до оточуючих; -довідка про доходи фізичної особи - підприємця [PERSON] за 2015 - 2016 роки (на а.с. 9), з якої вбачається, що за 1-й квартал 2016 року дохід [PERSON] складає 38453,00 грн.; -довідка № С-106ад від 25.07.2016 року видана Вінницьким відділом поліції Головним управлінням національної поліції у Вінницькій області (на а.с. 37), з якої вбачається, що [PERSON], [INFO] засуджена 13.11.2006 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 190 КК України; 10.09.2009 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 309 КК України. Від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 3 роки; 04.03.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України. До адміністративної відповідальності [PERSON] протягом останнього року не притягувалась. Вказані докази суд вважає належними та допустимими та приймає їх. Під час розгляду справи в суді судом було встановлено наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON]. та [PERSON] згідно свідоцтва про народження (а.с.7). Шлюб між сторонами розірвано, відповідно до рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.04.2012 року (а.с. 5). Згідно із характеристикою від 19.05.2016 року виданої КМ «Підлісний», позивач працює приватним підприємцем, викладає в філіалі Київського Торгово-економічного університету в м. Вінниці. В 2014 році захистив дисертацію кандидата економічних наук. На даний час навчається в Хмельницькому національному університеті на факультеті докторантури по спеціальності «Менеджер організацій». Характеризується як відповідальний, сумлінно виконуючи свої обов'язки в роботі і в догляді за своїми батьками. Приймає активну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні свого сина. Багато часу проводить в спілкуванні, навчанні, в розмовному та фізичному розвитку та підготовці дитини до школи. Вимогливий до себе, користується повагою серед товариші, викладачів та співробітників. Зарекомендував себе як гарний організатор і ефективний менеджер. Сусіди характеризують як доброзичливого, ввічливого, не байдужого до оточуючих (а.с. 8). Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 27.09.1991 року, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ч.1, 2 ст. 15 даного Закону зазначено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON]. [INFO], разом з батьком [PERSON], за місцем його проживання, а саме: [ADDRESS] При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved