Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є членом садівничого товариства «Озерце» (надалі - СТ «Озерце») з 2007 року; в його користуванні перебувають земельні ділянки [NUMBER], та [NUMBER] , площею 0,06га кожна. Цільовим призначенням земельної ділянки , яка знаходиться на території даного садівничого товариства, є ведення садівництва. Певний період часу він не користувався вказаними земельними ділянками, у зв'язку із їх затопленням, за рахунок істотного підвищення рівня ґрунтових вод, а тому допустив прострочку по сплаті членських внесків. В першій декаді лютого 2016 року отримав від відповідача лист №2 від 08.01.2016 р., згідно з яким він підлягає виключенню з членів товариства, з подальшим вилученням земельних ділянок на підставі пп. в), г) п. 4 розділу ІІІ статуту СТ «Озерце», у зв'язку із необробленням впродовж тривалого часу виділених йому земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER] та несплатою встановлених конференцією членських внесків понад один рік, що спричинило утворення заборгованості в розмірі 1984 грн. Після отримання вказаного листа, він з'явився за місцезнаходженням відповідача, та здійснив погашення заборгованості по сплаті членських внесків та нарахованої пені, а саме: сплатив 18.02.2016 р. 600грн., 23.03.2016 р. - сплатив 1814грн., з яких : 1384 грн. - залишок боргу, 428 грн.-пеня). 30.03.2016 р. він сплатив відповідачеві визначену у 2016 році суму внесків за 2016рік, а саме: 480 грн. , що підтверджується відповідними відмітками в членському квитку позивача, підписами бухгалтера відповідача та проставленням штампу «оплачено». Після цього керівник товариства [PERSON] повідомив його про те, що його виключено зі складу членів СТ Озерце», а земельні ділянки, які перебували в його користуванні - вилучено, з приводу чого 30.03.2016 р. він звернувся до відповідача із заявою щодо неправомірності такого рішення. Проте, його заяву залишено без задоволення. Крім цього, зазначає, що неодноразово зустрічався із представником відповідача після прийняття ним оскаржуваних рішень, і сплачував заборгованість по оплаті членських внесків, нараховану пеню, а також членські внески за 2016 рік (що мало місце 18.02.2016 р., 23.03.2016 р. та 30.03.2016 р.). Приймаючи кошти в якості оплати членських внесків від позивача після прийняття оскаржуваних рішень, відповідач замовчував факт виключення його зі складу членів СГ «Озерце», та наголошував, що питання можливого виключення зі складу членів товариства у зв'язку із раніше допущеною заборгованістю, про яке йшлось у вищезазначеному листі відповідача № 2, датованого 08.01.2016 р., не стосуватиметься позивача, у зв'язку із погашенням заборгованості та сплатою членських внесків за 2016 рік. Таким чином, про дату, час, місце проведення та порядок денний загальних зборів, які відбулись 13.02.2016 р., де вирішувалось питання, зокрема, про виключення його зі складу членів товариства, за 10 днів повідомлено не було, доказів такого повідомлення (реєстру поштового відправлення) на ім'я позивача СТ «Озерце» йому не надано, тому вважає виключення його з членів кооперативу незаконним. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, про виключення його зі складу членів СТ «Озерце» з наступним вилученням земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER] площею 0,06 га кожна, що перебували в його користуванні, яке оформлене протоколом засідання правління від 09.02.2016 р. Визнати протиправним та скасувати рішення загальних зборів СТ «Озерце» від 13.02.2016 р., оформлене протоколом № 1 загальних зборів СТ «Озерце» про затвердження вказаного в п. 1 прохальної частини даної позовної заяви протоколу засідання правління від 09.02.2016р. про виключення зі складу членів СТ «Озерце» позивача з наступним вилученням земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER] площею 0,06 га кожна, що перебували в його користуванні. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача садівничого товариства «Озерце» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ст. 287 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] був членом садівничого товариства «Озерце» і у нього, як у члена садівничого товариства, перебували в користуванні земельні ділянки [NUMBER] та [NUMBER] площею 0,06га кожна, цільовим призначенням яких було ведення садівництва . З протоколу засідання правління садівничого товариства «Озерце» від 13.02.2016 року вбачається, що 13.02.2016 р. було вирішено питання про виключення боржників, в тому числі позивача, зі складу членів СТ «Озерце», з наступним вилученням земельних ділянок, які перебували в їхньому користуванні. На думку суду, рішення відповідача, про виключення зі складу членів СТ «Озерце» 17 осіб з наступним вилученням земельних ділянок, що перебували в їхньому користуванні, серед яких зазначено позивача (під № 15), яке оформлено протоколом засідання правління від 09.02.2016 р.; а також рішення загальних зборів СТ «Озерце» від 13.02.2016 р., оформлене протоколом № 1 загальних зборів СТ «Озерце», під № 7 порядку денного, відповідно до якого було вирішено питання про затвердження вищевказаного протоколу засідання правління від 09.02.2016р. про виключення зі складу членів СТ «Озерце» 17 осіб з наступним вилученням земельних ділянок, що перебували в їхньому користуванні, які стосується позивача, прийняте завчасно, з порушенням Земельного кодексу України, Закону України «Про кооперацію». Згідно з ч. 5 ст.15 Закону України «Про кооперацію», про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів, члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше, ніж за десять днів до визначеного строку їх проведення. Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2016 р. коли було прийнято рішення загальних зборів СТ «Озерце», оформлене протоколом № 1, під № 7 порядку денного , відповідно до якого вирішено питання про затвердження протоколу засідання правління СТ «Озерце» від 09.02.2016 р. про виключення зі складу членів СТ «Озерце», в тому числі позивача, з наступним вилученням земельних ділянок, що перебували у його користуванні, позивач участі у засіданні загальних зборів не приймав, не був повідомлений про їх проведення і про це, як він зазначає, стало відомо йому лише 06.04.2016р., після отримання вказаних протоколів засідання правління та загальних зборів. Судом встановлено, що позивач сплатив заборгованість по оплаті членських внесків, нараховану пеню, а також членські внески за 2016 рік (зокрема, 18.02.2016 р., 23.03.2016 р. та 30.03.2016 р.). Таким чином, про дату, час, місце проведення та порядок денний загальних зборів, які відбулись 13.02.2016 р., де вирішувалось питання, про виключення [PERSON] зі складу членів товариства, позивача за 10 днів повідомлено не було, докази такого повідомлення на ім'я позивача, відсутні. Крім того, судом встановлено порушення вимог закону щодо забезпечення кворуму при проведенні засідання загальних зборів 13.02.2016 р., для можливості прийняття будь-яких рішень. Частинами 8 та 9 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених . Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. В протоколі загальних зборів СТ «Озерце» від 13.02.2016 р., зазначено: станом на 13.02.2016р. у складі СТ «Озерце» обліковується 498 членів, які у сукупності користуються/володіють на праві власності 589 земельними ділянками. Згідно з Реєстром присутніх членів товариства, який додається до протоколу, для участі у Загальних зборах на час закінчення реєстрації зареєструвалось 174 особи, що становить 35 % загальної кількості голосів, що належать членам товариства. Фактично відповідач сам задокументував факт неправомочності щодо вирішення питань вказаних загальних зборів СТ «Озерце», які мали місце 13.02.2016 р. Як слідує із змісту ч. 4 ст. 35 Земельного кодексу України, землі загального користування садівничого товариства є його власністю. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до ч. 1 ст. 35 Земельного кодексу України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Земельним кодексом України повноваження щодо вилучення земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, в тому числі, і членів садівничих товариств, віднесено до компетенції органів державної влади або місцевого самоврядування. Згідно з ст. 15 Закону України «Про кооперацію», якою визначено виключний перелік повноважень вищого органу кооперативу (зборів, конференції), до компетенції зборів кооперативу не віднесено питання про вилучення земельних ділянок. Статут садівничого товариство «Озерце», в редакції на час прийняття оскаржуваних рішень, який передбачає право вилучення земельних ділянок, не відповідає вимогам ст.ст. 13, 14 Конституції України, Земельного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про кооперацію». Як правління, так і загальні збори садівничого товариства не мали права приймати рішення про вилучення земельних ділянок як члена кооперативу, оскільки СТ «Озерце» не є суб'єктом їх права власності та органом, який наділений компетенцією приймати рішення про вилучення земельних ділянок. Отже, оскаржуване рішення прийняте з перевищенням наданих Земельним кодексом повноважень, оскільки СТ «Озерце» не може присвоювати повноваження, які віднесено до компетенції органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Як зазначено у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» , вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 ЗК України. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно з ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами. Юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст.143 Земельного кодексу України , примусове припинення права на земельну ділянку здійснюється виключно у судовому порядку. Порядок припинення права користування земельними ділянками визначено ст. 144 Земельного кодексу України, відповідно до якої у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний, інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк. У разі неусунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою, рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене землекористувачем у судовому порядку. Отже, наведені норми Земельного кодексу України (ст. 143, ст. 144, ст. 149) чітко встановлюють існуючий порядок та умови припинення права користування земельною ділянкою. Протокол про нецільове використання земельної ділянки державним інспектором по використанню та охороні земель на позивача по справі [PERSON] не складався, до адміністративної відповідальності за порушення земельного законодавства він не притягався, рішення про припинення і користування земельною ділянкою органами влади не приймалось. Таким чином, рішення правління відповідача від 09.02.2016 р. та рішення загальних зборів від 13.02.2016 р. порушують наведені норми Земельного кодексу України , права позивача та прийняті з перевищенням наданих законом повноважень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід визнати незаконними та скасувати рішення правління садівничого товариства «Озерце» від 13.02.2016 року про виключення [PERSON] з членів садівничого товариства «Озерце» та рішення садівничого товариства «Озерце» від 13.02.2016 р., оформлене протоколом № 1 загальних зборів садівничого товариства «Озерце» про затвердження вказаного в п. 1 прохальної частини даної позовної заяви протоколу засідання правління від 09.02.2016р. про виключення зі складу членів садівничого товариства «Озерце» позивача з наступним вилученням земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER] площею 0,06 га кожна, що перебували в його користуванні.

Outcome: approved