Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» несплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 23\~909, 54 грн., пеню на суму заборгованості за період з 30.01.2020 року по 24.02.2020 року включно в сумі 377, 96 грн.; 3 % річних на суму заборгованості за період починаючи з 30.01.2020 року по 24.02.2020 року включно в розмірі 51, 09 грн.; індекс інфляції на суму заборгованості за січень 2020 року в розмірі 47, 81 грн., а всього 24\~386, 40 грн. та стягнути з [PERSON] франшизу в сумі 2 000 грн. Просить суд стягнути з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» моральну шкоду 5\~000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 01.11.2019 року у м. Дніпро по вул. Осіння 5 [PERSON] , керуючи транспортним засобом Кіа д/н [NUMBER] на перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю Daewoo Lanos д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2019 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була\~застрахована в\~товаристві з\~додатковою відповідальністю\~страхова компанія\~«Альфа-Гарант».\~З метою\~компенсації спричинених\~в результаті\~даної ДТП\~збитків,\~він звернувся\~до товариства\~з додатковою\~відповідальністю страхова\~компанія «Альфа-Гарант»,\~яке здійснило\~йому виплату\~страхового відшкодування\~в розмірі\~21\~929,\~17\~грн.\~Сума страхового\~відшкодування була\~розрахована товариством\~з додатковою\~відповідальністю страхова\~компанія «Альфа-Гарант»\~без узгодження\~з ним.\~Позивач,\~реалізуючи своє\~право,\~передбачене п.\~34.4\~ст.\~34\~ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, звернувся до судового експерта. Згідно висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля Daewoo\~Lanos\~д/н\~ [NUMBER] 47\~838, 71 грн. Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» ігнорує його звернення та в добровільному порядку не відшкодовує суму невиплаченого страхового відшкодування. Окрім цього зазначає, що отримавши страхове відшкодування в значно меншому розмірі, відчував певний час негативні емоції, що відображалося на його загальному самопочутті. Представник товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилався на аварійний сертифікат № 68-D/63/4, складений аварійним комісаром [PERSON] , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 23\~929, 17 грн. Полісом АО/5836260 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена франшиза в сумі 2 000 грн. Позивачу виплачено 21\~929, 17 грн. страхового відшкодування. Наголошують, що в повному обсязі виконали зобов`язання щодо здійснення страхового відшкодування в порядку та на умовах, регламентованих ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Окрім цього зазначають, що з висновком експертизи, яка надана позивачем не згодні оскільки він не може спростувати аварійний сертифікат 68-D/63/4. Стосовно відшкодування моральної шкоди наголошували, що позивач не отримав будь-які ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, а тому відшкодування моральної шкоди відповідно до норм ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено. Представник [PERSON] надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що аварійний сертифікат 68-D/63/4 було складено без належного застосування нормативно-правових актів з питань визначення матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, а аварійний комісар [PERSON] не володіє відповідними технічними знаннями необхідними для визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку. [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві та поясненнях, наведених у відповіді на відзив відповідача. Представник товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі та надав квитанцію від 24.12.2019 року про сплату франшизи в сумі 2\~000 грн. на ім`я [PERSON] 21.05.2020 року представником товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» подано клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 20.08.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи у зв`язку із відсутністю підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 103 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача та представника позивача, допитавши експерта [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2019 року у м. Дніпро по вул. Осіння 5 [PERSON] , керуючи транспортним засобом Кіа д/н [NUMBER] на перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю Daewoo Lanos д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2019 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АО/5836260 в товаристві з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант». З метою компенсації спричинених в результаті даної ДТП збитків, позивач звернувся до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант». Відповідно до аварійного сертифікату № 68-D/63/4, складеного аварійним комісаром Дудка О.С., який надано товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», вартість відновлювального ремонту автомобіля Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням зносу складає 23\~929, 17 гривень. Полісом № АО/5836260 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена франшиза в розмірі 2 000 грн. Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 21\~929, 17 грн., що підтверджується довідкою акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» від 30.09.2020 року. Згідно висновку експерта № 3911/19/19 від 22.11.2019 року, складеного судовим експертом Дроздовим Юрієм Володимировичем: вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінних складових частин (розрахованого у порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 47\~838, 71 грн. Згідно із частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Ст. 979 ЦК України\~встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату). Відповідно до ч. 1\~ст. 990 ЦК України\~страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його представника) або іншої особи, визначеної договором. За змістом\~статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди сталося за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно до положень п. 35.1\~ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування за підписом заявника. Відповідно ст.\~35\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 36 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. В судовому\~засіданні в\~якості експерта\~було допитано\~ [PERSON] ,\~який зазначив,\~що здійснював\~огляд пошкодженого\~автомобіляDaewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , матеріальний збиток визначав особисто, звернень від представника страхової компанії не надходили та зазначив, що висновок підтримує. Як встановлено в судовому засіданні та з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» зобов`язано здійснити виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 47\~838, 71 грн. Однак, відповідач товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» здійснило часткову виплату страхового відшкодування позивачу в сумі 21\~929, 17 грн., а отже недоплачена частка страхового відшкодування складає 23\~909, 54 грн. Суд критично відноситься до наданого відповідачем розрахунку матеріальної шкоди завданої позивачу, яка була здійснена на підставі аварійного сертифікату, здійсненного [PERSON] , який має кваліфікацію аварійного комісара, оскільки даний розрахунок не узгоджувався із [PERSON] та бере до уваги надані позивачем експертні дослідження судового експерта Дроздова Ю.В., який був допитаний в судовому засіданні та приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення несплаченої частки страхового відшкодування в сумі 23\~909, 54 грн. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні як законні та підлягають задоволенню. Розглядаючи позовні вимоги про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, 3% річних, індексу інфляції, суд виходить з наступного. Пунктом 36.5\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Пеня нараховується на суму заборгованості 23\~909, 54 грн. за період починаючи з 30.01.2020 року по 24.02.2020 року складає 377, 96 грн. Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18) позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої\~статті 625 ЦК України\~як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 6-927цс16). Індекс інфляції на суму заборгованості 23\~909, 54 грн. за січень 2020 року складає 47, 81 грн. Три відсотки річних від простроченої суми 23\~909, 54 грн. за період починаючи з 30.01.2020 року по 24.02.2020 року складає 51, 09 грн. Оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводяться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2\~ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов`язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов`язання. Отже, позивач [PERSON] має право на стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних та пені. Виходячи із вищевикладеного, з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» підлягає стягненню на користь позивача пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 377, 96 грн., 3% річних в сумі 51, 09 грн., індекс інфляції в сумі 47, 81 грн. Розглядаючи позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] франшизи в розмірі 2 000 грн. суд виходить з наступного. Згідно\~ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідачем [PERSON] надана копія квитанції № P24A145453679C64266 від 24.12.2019 року про перерахування [PERSON] франшизи в сумі 2\~000 грн. Враховуючи, що [PERSON] добровільно сплатив суму франшизи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. Статтею 23 ЦК України\~визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до\~ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2\~статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Таким чином, потерпілій особі моральна шкода відшкодовується страховиком лише у випадку, якщо такої шкоди завдано ушкодженням здоров`я. Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач не зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.11.2019 року. Враховуючи зазначене, суд в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї вимоги. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами\~ст.141\~ЦПК України відповідно до якої з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог (77, 6 %), сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 652, 46 грн. Крім того, у відповідності до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 2 ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то суд виходить з того, що позивачем з метою документального підтвердження фактично понесених витрат на правову допомогу надано додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 11.02.2020 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Негробовим О.В., акт приймання-передачі виконаних робіт до вказаного договору, за яким вартість виконаних робіт адвокатом склала 7 000 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог (77, 6 %) у сумі 5\~432 грн. З приводу відшкодування витрат на проведення експертизи суд виходить з того, що позивачем з метою документального підтвердження фактично понесених витрат надано квитанцію про сплату експертних послуг від 22.11.2019 року, за яким вартість робіт склала 2\~500 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог (77, 6 %) у сумі 1 940 грн.

Outcome: partial