Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність спільних інтересів, що призвело до втрати взаєморозуміння. Як зазначає позивач, сторони разом не проживають з листопада 2017р., не підтримують подружні відносини, не пов`язані спільним побутом, сім`я фактично розпалася, позивач неодноразово намагався примиритись та відповідпач не змінила свого відношення до нього та сім`ї, що вказує на неможливість примирення, шлюб існує формально і його слід розірвати. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю відповідача, кошти на утримання яких позивач надає в добровільному порядку. 08.06.2021р. суд, у відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України, надіслав відповідний запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області, на який 30.06.2021 р. отримано відповідь, згідно з якою встановлено, що відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 11.12.2019 року за адресою: [ADDRESS] . 01.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявне клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлялася належним чином про дату, місце та час судового засідання відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України. Заява про відкладення розгляду справи та відзив на адресу суду не надходили. Враховуючи не подання відповідачем відзиву, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 23.08.2008 року у Другому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №339, згідно повторно виданого 28.05.2021р. Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегонального управління Міністерства юстиції свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.10). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 20.05.2009 року Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №513, зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 21.04.2010 року Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №373, зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Причинами розпаду сім`ї стали різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність спільних інтересів, що призвело до втрати взаєморозуміння, у зв`язку з чим сторони не підтримують подружні відносини. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст.24СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи причину розірвання шлюбу та не бажання позивача примиритися, відсутність заперечень відповідача, що розцінюється як небажання зберегти сім`ї, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому шлюб слід розірвати. За змістом частини другої статті 114, статті 115СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved