overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві вказала, що 15.11.1980 року між нею та відповідачем у виконавчому комітеті Чемеринецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області району було зареєстровано шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON], а [INFO] донька [PERSON], які вже повнолітні і створили власні сім'ї. З 1998 року вона працює у Росії і лише три рази на рік приїжджає додому в м.Золочів ,проте під час її перебування вдома, чоловік не належним чином виконує свої подружні та батьківські обов'язки . Він часто зловживає алкоголем, вчиняє сварки ,скандали під час яких ображає її нецензурними словами та застосовує до неї насильство . Свідками таких подій були неодноразово їх діти. Вона боїться залишатись з ним на одинці і не бажає постійно жити в страху . Крім цього чоловік зраджував її, а вона продовжувала жити з ним однією сім'єю, заради того щоб у дітей був батько. Вже багато років вони з відповідачем жодних стосунків не підтримують , господарство не ведуть. Вважає , що їх сім'ї фактично не існує, примирення між ними не можливе . Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності , свої позовні вимоги вона підтримала повністю . Відповідач позов визнав та пояснив, що він з дружиною з 1998 року, жодних стосунків не підтримує, так як вона перебуває на заробітках в Москві. Він втратив щодо неї почуття любові, вони спільного господарства не ведуть . Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видно , що 15 листопада 1980 року у виконавчому комітеті Чемеринецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області району, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З 1998 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди сторін на життя, відсутність взаєморозуміння, конфлікти, сварки. Конфлікт в сім`ї сторsн носий досить стійкий і тривалий характер . Збереження шшлю.бу суперечить як позивачці , так і [PERSON] , а тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначив, що 10 травня 2011 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, через побутові суперечки. Вже більше року відповідачка залишила його, забрала сина і проживає в своїх батьків в с. Залісся Золочівського району. Вважає, що їх шлюб розпався, кожен з них живе окремим життям, подальше перебування в шлюбі із відповідачкою суперечить його інтересам. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнала та пояснила, що вони дійсно проживають більше року окремо, у позивача є інша жінка, тому не заперечує , щоб їх розлучили. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо. Сім'я їх розпалась остаточно, шлюб їх існує лише формально, жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначив, що з 25.05.1996 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилося двоє дітей: син [PERSON],1996 проку народження та дочка [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, вона не приділяла йому належної уваги, ігнорувала його, він відчував себе непотрібним відповідачці. Внаслідок цього вони близько 10-ти років проживають окремо один від одного, не підтримують подружні відносини та не ведуть спільно господарство. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить його інтересам. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнала, не заперечила, щоб суд шлюб їх розірвав. \~ \~ Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~ про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо вже близько десяти років, близьких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям. Позивач наполягає на розрванні шлюбу, його поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі із відповідачкою. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначив, що з 27.01.1981 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилося троє дітей, які на даний час є повнолітніми і мають власні сім'ї. Спільне життя з відповідачкою не склалося, вона не приділяла йому належної уваги, ігнорувала його, він відчував себе непотрібним відповідачці. Внаслідок цього, з 2002 року вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружні відносини та не ведуть спільно господарство. У нього є інша жінка, з якою він перебуває в фактичних шлюбних відносинах. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить його інтересам. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо з 2002 року, близьких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям, діти їх повнолітні. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, його поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі із відповідачкою.У позивача є інша жінка з якою він спільно проживає. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2004 року. Від даного шлюбу у сторін народилася донька Карина, [INFO]. Спільне подружнє життя з Відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, непорозуміння, що виникали через неузгодженість в помислах та подальших планах, що унеможливило спільне проживання та подальше існування шлюбу. Позивач зазначає, що попри всі намагання вони з відповідачем не змогли досягти згоди в подружньому житті та порозуміння, а постійні чвари та незгоди в сімї негативно позначилися на їхньому фізичному здоровї, травмували психіку кожного з них, а також негативно впливали на нормальний розвиток їх дитини. Так, в листопаді 2007 року, сторони припинили шлюбні стосунки і наразі проживають нарізно,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1995 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. Спільне подружнє життя з Відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені з 2007 року. З огляду на вказане, просить розірвати шлюб, терміну на примирення не надавати. В судове засідання сторони, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися. Позивач подав заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач згідно заяви позов визнала. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позов з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №150929, виданим повторно 13 березня 2018 року Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, 12 серпня 1995 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Риба». Від шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач і Відповідач, враховуючи її заяву, не мають бажання зберегти сімю та подальше перебувати у шлюбі. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сімю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено. Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2017 року. Від даного шлюбу у дітей немає. Спільне подружнє життя з Відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Позивач зазначає, що можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини відсутні з лютого 2018 року. З огляду на вказане, просить розірвати шлюб, терміну на примирення не надавати. В судове засідання сторони, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не з'явилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. Позивач позов пітримав, просив задовольнити. Відповідач позов визнала. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позов з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області 14 липня 2017 року, 14 липня 2017 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін дітей немає. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач і Відповідач не мають бажання зберегти сім'ю та дальше перебувати у шлюбі. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено. Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1983 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька Світлана, [INFO], та донька Емілія, [INFO]. Спільне подружнє життя з Відповідачем не склалося через втраченні почуття поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки. Сімя фактично розпалася, подальше збереження шлюбу неможливе, та супересить інтересам позивача. Позивач на примирення не згідний, а тому просить розірвати шлюб. Сторони, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності, позов задовольнити, оскільки на примирення не згідні. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №142785, виданим повторно 19 вересня 2017 року Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, 15 листопада 1983 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Жилан». Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей, які на даний час є повнолітніми. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач і Відповідач не мають бажання зберегти сімю та дальше перебувати у шлюбі. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сімю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено. Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що 2 листопада 2012 року зареєстрував з нею шлюб. В них дітей немає. В даний час вони перестали спільно проживати у зв'язку з тим, що відповідачка забрала речі та переїхала проживати у свій будинок у [ADDRESS] без всякої причини. Сім'я фактично розпалася. В сім'ї створилися неможливі умови для спільного проживання через втрату поваги та подружніх почуттів у стосунках. У них абсолютно різні погляди на життя. Подальше спільне проживання й збереження сім'ї вважає неможливим і недоцільним. Тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву про задоволення позову в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, заяв суду не надіслала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що сім'я фактично розпалася. Подружжя миритися не бажає. Позивач категорично заявляє, що збереження сім'ї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов слід задоволити. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 вересня 1990 року Виконавчим комітетом Ониськівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївській області, актовий запис № 1, посилаючись на те, що шлюбні стосунки з відповідачем не склалися та припинені близько 5 років тому через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, примирення не бажає, проживають окремо. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце повідомлений вчасно та належним чином, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду повідомлені вчасно та належним чином. Відповідач надіслала до суду телеграму, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила їй залишити прізвище взяте при реєстрації шлюбу [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно даних свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 150110, виданого повторно 3 січня 2018 року Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, 08 вересня 1990 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], яка змінила прізвище на «Качур», актовий запис № 1. Більше пяти років тому сторони припинили шлюбні відносини та не поновлюють їх через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, позивач примирення не бажає, відповідач визнала позов, сторони проживають окремо. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає, що подальше подружнє життя між сторонами та збереження сімї є неможливим, тому на підставі ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved