Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі по тексту -відповідач, ТДВ «СТ «Домінанта») про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 вересня 2018 року водій [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ) керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», д.н. [NUMBER] , по вул. Дніпровській набережній, 29-Ж в м. Києві, здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого було пошкоджено належний [PERSON] на праві власності автомобіль. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. Згідно Звіту № 579/09-18 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 05 жовтня 2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген», д.н. [NUMBER] , становить 30 384,73 грн. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] - водія автомобіля «Мерседес Бенц», д.н. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом серії № АМ/3551131. Позивач звернувся до ТДВ «СТ «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак страховик у визначені законом строки не здійснив виплату страхового відшкодування, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 30 384,74 грн. та штрафні санкції санкцій у вигляді пені, 3% річних та інфляційних втрат. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року дану справу направлено за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність, у заяві остання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 16 вересня 2018 року водій [PERSON] керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», д.н. [NUMBER] , по вул. Дніпровській набережній, 29-Ж в м. Києві, здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті було пошкоджено автомобіль «Фольксваген», а його власнику, позивачу у даній справі, завдано матеріальний збиток. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ч. 6 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] - водія автомобіля «Мерседес Бенц», д.н. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом серії № АМ/3551131. Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Позивач звернувся 16 вересня 2018 року до ТДВ «СТ «Домінанта» із заявою (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду та 14 грудня 2018 року із заявою про виплату страхового відшкодування. Частиною 2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно Звіту № 579/09-18 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 05 жовтня 2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген», д.н. [NUMBER] , становить 30 384,73 грн. З матеріалів позовної заяви вбачається, що страхове відшкодування позивачу не виплачене. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, заява про виплату страхового відшкодування позивачем була подана в ТДВ «СТ «Домінанта» 14 грудня 2018 року, а отже виплата страхового відшкодування мала бути здійснена до 14 березня 2019 року. Пунктом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Встановлено, що 07.06.2018 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, винесла розпорядження №866 про анулювання ліцензії ТДВ «СТ «Домінанта». Однак, анулювання ліцензії не звільняє ТДВ «СТ «Домінанта» від обов`язку виконати свої зобов`язання за укладеним договором (полісом) страхування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» у зв`язку із настанням страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі зобов`язане відшкодувати позивачу фактично понесену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її майну у розмірі 30 384,73 грн. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення штрафних санкцій, судом встановлено наступне. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що сума пені за період з 15 березня 2019 року по 26 червня 2019 року, яка підлягає стягненню становить 3 035,98 грн. Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також підлягає задоволенню і вимога позивача щодо стягнення штрафних санкцій у відповідності до ст. 625 ЦК України за наведеним та перевіреним судом розрахунком, зокрема у розмірі 796,80 грн. - інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 257 грн., оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, а відтак таке зобов`язання є грошовим і у разі прострочення його виконання настає відповідальність передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved