overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 70. Вони мають одну спільну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати, малолітню дитину залишити на проживанні у відповідача. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просив малолітню дитину залишити на проживанні у відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, пояснивши, що спільне життя з позивачем у них не склалося. Вони з березня 2011 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання та місце проживання малолітньої дитини між ними немає. Проти задоволення позову не заперечує, оскільки переконана, що їх сім'я розпалася і заходи щодо примирення ніякого результату не дадуть. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання малолітньої дитини між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Виходячи із інтересів малолітньої дитини і враховуючи її вік та бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у відповідача [PERSON] За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 вересня 2016 року Карасинською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 4. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Фактично їх сімя розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи, що позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності та відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 12\~вересня 2016\~року Карасинською\~сільською радою\~Маневицького району\~Волинської області\~було зареєстровано\~шлюб з\~відповідачем,\~актовий запис\~№ 4.\~Від даного\~шлюбу вони\~мають одну\~малолітню дитину:\~сина [PERSON],\~[INFO].\~Спільне життя\~у позивача\~з відповідачем\~не склалося.\~Вони проживають\~окремо,\~не підтримують\~шлюбно-сімейних\~відносин,\~спільного господарства\~не ведуть.\~Між ними\~відсутнє взаєморозуміння,\~вони втратили\~повагу одне\~до одного. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненим, що їх сімя розпалась, відповідач байдуже поставилася до заявленого позову, не подала до суду жодних заперечень на позовні вимоги, не зявилася в судове засідання, будучи завчасно повідомленою про місце та час розгляду справи, та не повідомила про причини неявки, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 704 гривень 80 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 12 липня 2007 року у виконавчому комітеті Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області зареєстрував з нею шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї і збереження шлюбу є недоцільним. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив строк для примирення не надавати, оскільки в їхніх відносинах, які склалися між ними, примирення вже неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, просила строк для примирення не надавати, шлюб розірвати і при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 12 липня 2007 року у виконавчому комітеті Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 5. Під час перебування сторін в шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, більше одного року проживають окремо в різних населених пунктах, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовився, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 13 жовтня 1984 року у Великорожинській сільській раді Косівського району Івано-Франківської області зареєстрував з нею шлюб, від якого народилися син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час досягли повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що з 2002 року по даний час з відповідачем спільно не проживають, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, він має намір створити нову сімю та узаконити шлюб, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сімї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на виклик в судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не подала. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 13 жовтня 1984 року у Великорожинській сільській раді Косівського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 14. Під час перебування сторін в шлюбі народилися син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які досягли повноліття. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, з 2002 року проживають окремо, сімя фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовився, а відповідач збереженням шлюбу не переймається, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 лютого 2010 року Оконською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 1. Вони мають одну спільну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сімя розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати, малолітню дитину залишити на проживанні у відповідача. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просив малолітню дитину залишити на проживанні у відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, пояснивши, що спільне життя з позивачем у них не склалося. Вони з 7 грудня 2014 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання та місце проживання малолітньої дитини між ними немає. Проти задоволення позову не заперечує, оскільки переконана, що їх сімя розпалася і заходи щодо примирення ніякого результату не дадуть. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімя між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання малолітньої дитини між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Виходячи із інтересів малолітньої дитини і враховуючи її вік та бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у відповідача [PERSON] За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище Халик. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 487 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 21. Вони мають одну спільну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи те, що позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності та відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання малолітньої дитини між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Виходячи із інтересів малолітньої дитини і враховуючи її вік та бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у відповідача [PERSON] За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 551 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 22. Від даного шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи ДРАЦСу відповідач відмовляється, а тому він був змушений звернутись до суду. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча завчасно була повідомлена про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Враховуючи те, що позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача на розірванні шлюбу, а також те, що вони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання між ними немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненим, що їх сім'я розпалась, відповідач байдуже поставилася до заявленого позову, не подала до суду жодних заперечень на позовні вимоги, не з'явилася в судове засідання, будучи повідомленою про місце та час розгляду справи, та не повідомила про причини неявки. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 243 гривень 60 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 листопада 1991 року Гораймівською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 14. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. З травня 2012 року вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи ДРАЦСу відповідач відмовляється, а тому він був змушений звернутись до суду. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча завчасно була повідомлена про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає і проти їх задоволення не заперечує. Враховуючи думку позивача [PERSON], який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони тривалий час фактично проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, а тому є всі підстави шлюб розірвати. За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved