overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 10 вересня 2013 року виконкомом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. В позовній заяві позивач зазначив, що сімейні відносини між ними не склалися. Фактично сторони проживали близько трьох місяців, після чого почалися безпідставні сварки, конфлікти. При вирішенні будь-яких сімейних, побутових питань відповідачка не враховувала думки позивача, як чоловіка, а радилася тільки з своїми батьками. В кінці січня 2014 р. відповідачка штучно припинила вагітність. Звернутися в органи РАЦС із заявою про розірвання шлюбу у відповідності із ст.106 СК України відповідачка не бажає, що змушує позивача звернутися до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав. Пояснив, що в даний час відповідачка проживає в своїх батьків, хоча перед одруженням сторони домовились про те, що будуть проживати в будинку батьків позивача. Просить не надавати строку для примирення, наполягає на розірванні шлюбу, так як спільно з відповідачкою проживати не бажає. Відповідачка позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала. Суду пояснила, що припинення вагітності було вимушене, тому що плід був мертвий, про що подала суду виписку-епікриз. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 10.09.2013 року у Серафинецькій сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 10 вересня 2013 р. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім'я розпалась повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, про що сторони ствердили в судовому засіданні, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги прохання відповідачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 15 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 123. В позовній заяві зазначив, що за час спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу вважає те, що в сторін різні характери та погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки. Позивач вважає, що сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився. В позовній заяві просить справу розглядати без його участі. Відповідачка позовні вимоги визнала, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суду пояснила, що з позивачем проживали в громадянському шлюбі 10 років, шлюб зареєстрували в 2011 році. За час спільного проживання позивач неодноразово наносив відповідачці тілесні ушкодження, після чого вона вимушена була лікуватися. З червня 2014 р. не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства. Вона з сином переїхала в м. Городенка, де проживають тепер. Просить строку для примирення не надавати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», неповнолітнього сина залишити проживати з нею. Суд, вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 15 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 123, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 15 жовтня 2011 р., та повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 05 вересня 2014 р. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження, виданого 21.07.2014 р. у м. Пльзень. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з червня 2014 р., не ведуть спільного господарства, не піклуються про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Син проживає з відповідачкою. Сім'я розпалась повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов слід задовольнити. Малолітнього сина слід залишити на проживанні з відповідачкою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги прохання відповідачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 17 вересня 1988 року у відділі ЗАГС м. Чернівці. В позовній заяві зазначив, що від шлюбу у них народилося троє дітей: 1989 року народження, 1993 року народження та 1995 року народження, які вже повнолітні. Причиною розірвання шлюбу є те, що на протязі семи років сторони не проживають спільним сімейним життям. Більше шести років відповідачка проживає з іншим чоловіком. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, строку для примирення не надавати. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позов підтримує; відповідачка позов визнає, строку для примирення просить не надавати, згідна на розгляд справи за місцем проживання позивача. Відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України за домовленістю подружжя справа розглядається за зареєстрованим місцем проживання позивача. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 17 вересня 1988 року в міському відділі ЗАГС м. Чернівці, актовий запис № 1851, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 17 вересня 1988 р. Від шлюбу сторони мають троє повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчить відмітка в паспорті відповідачки серії [NUMBER], виданий Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 09.06.1999 р. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка в поданій до суду заяві про розгляд справи у її відсутності не просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища відповідачки. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 18.02.1984 року виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. В позовній заяві зазначив, що неповнолітніх дітей на даний час від шлюбу немає, однак добровільно розірвати шлюб відповідачка не бажає. Причиною розірвання шлюбу є те, що на протязі шлюбного життя відповідачка створила для позивача нестерпні умови проживання через її матір. Сторони втратили взаємні почуття та повагу, не розуміли один одного, їхнє спілкування зводилося до суперечок та конфліктів. З початку лютого 1984 року сторони спільно не проживають. За таких обстави позивач вважає, що їхній шлюб існує формально, подальше збереження сім'ї неможливе та суперечить його інтересам. У зв'язку з цим просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася із невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 18 лютого 1984 року виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 05 червня 2014 р. відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка не з'явилася в судове засідання та не зверталась до суду з заявою про те, яке прізвище бажає мати після розірвання шлюбу, тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища відповідачки. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 18 листопада 1989 року відділом ЗАГС Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 108. В позовній заяві зазначив, що від шлюбу в них народилася дочка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], яка вже є повнолітньою та має власну сім'ю. Причиною розірвання шлюбу являється те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу, через те, що мають різні уявлення про побудову сімейних відносин. Внаслідок цього вони фактично не проживають разом, відчужилися один від одного, кожен з них має власне коло спілкування і їхні інтереси перетинаються лише стосовно доньки. Оскільки сім'я втратила цінність для них, то позивач бажає припинити шлюбні відносини. Протягом останнього року сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям, а тому їхній шлюб існує формально, лише згідно свідоцтва про одруження, подальше збереження сім'ї з відповідачкою позивач вважає неможливе та суперечить його інтересам, а тому просить строк для примирення не надавати, шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, збереження сім'ї вважає неможливим за жодних обставин, просить шлюб розірвати, терміну для примирення не надавати. Відповідачка в судове засідання не зявилася із невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується розпискою про одержання повістки про виклик до суду. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Токарик) [PERSON], [INFO], зареєстрований 18 листопада 1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 108, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії I-НМ № 149694, виданим 26 серпня 2015 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не піклуються про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалась повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 19.11.1983 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 152. Дошлюбне прізвище відповідачки [PERSON]. В позовній заяві зазначає, що від шлюбу у них є двоє повнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки сторони припинили влітку 2012 р. Між ними часто виникали сварки, непорозуміння, що і стало причиною розпаду сім'ї. Позивач вважає, що зберегти сім'ю не можливо, тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити йому прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позов підтримує повністю, відповідачка позов визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 19 листопада 1983 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 152, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 22 серпня 2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції у Київській області. Від шлюбу сторони мають двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з 2012 р., не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім'я розпалась повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 22 серпня 2013 р., підтверджується факт зміни відповідачкою прізвища після державної реєстрації шлюбу з «[PERSON]» на «[PERSON]». Позивач свого прізвища у зв'язку з реєстрацією шлюбу не змінював. Оскільки відповідачка в поданій до суду заяві про розгляд справи у її відсутності не просить суд відновити їй дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища відповідачки. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 21 жовтня 2011 року виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. В позовній заяві зазначає, що від шлюбу у них дітей немає, однак звернутися до органу РАЦС із заявою про розірвання шлюбу у відповідності до ст. 160 СК України відповідачка не бажає, що змушує позивача звертатися до суду з даним позовом. Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом останнього часу сторони не можуть дійти згоди у вирішенні будь-яких побутових питань, через що виникають часті безпідставні сварки. В кожного з них різні інтереси, різне коло спілкування, різні погляди на життя. Між сторонами відсутня взаємоповага та взаєморозуміння. Позивач вважає, що збереження сім'ї є неможливим, тому просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позов підтримує; відповідачка позов визнає, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 21.10.2011 року виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 21 жовтня 2011 р. виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківській області. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що від шлюбу сторони дітей не мають, спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім'я розпалась повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання відповідачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 24 жовтня 1973 року у виконкомі Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. В позовній заяві зазначив, що від спільного проживання у них народилося дві дочки Богданна та Надія, 1976 року та 1979 року, які вже повнолітні і проживають окремо, мають свої сім'ї. Після одруження сторони проживали в [INFO] у господарстві батьків відповідачки. Приблизно в 1980-1981 роках вони виїхали в Дніпропетровську область до родини [PERSON] і там проживали. Однак у сторін не склалося там життя, відповідачка не бажала повертатися в с. Вільхівці, а також не хотіла проживати у батьків позивача в с. Глушків, заявивши, що вона з дітьми залишається проживати в м. Орджонікідзе. Фактично сторони припинили шлюбні відносини в 1984 році і на протязі 31 року не проживають спільним сімейним життям. На даний час їх нічого не об'єднює, а шлюб носить тільки формальний характер, а тому [PERSON] вирішив шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка [PERSON] згідна на розірвання шлюбу та просить справу слухати у її відсутності, що слідує з її заяви, засвідченої приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гутько) [PERSON], [INFO], зареєстрований 24.10.1973 року у виконкомі Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 149614, виданим 15 липня 2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають більше 30 років, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved