Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Ігровицької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами по вул. Зарічна, 32 в с.Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті 01 березня 2014 року матері [PERSON] В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Зарічна, 32 в с. Ігровиця Тернопільського району належав його матері [PERSON] 28 лютого 2012 року мати склала в його користь заповіт. 01 березня 2014 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, у тому числі спірний житловий будинок. Він у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Однак, звернувшись у нотконтору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння, отримав відмову у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Ігровицької сільської ради в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України, у разі неявки у судове засідання відповідача, яким був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що будинковолодіння за №32 по вул. Зарічна в с.Ігровиця Тернопільського району станом на 01.04.1991 року було колгоспним двором, членами якого були [PERSON] та її син [PERSON], що підтверджується довідкою Ігровицької сільської ради за № 158 від 03.04.2015 року та витягом з погосподарської книги Ігровицької сільської ради. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частки житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами по вул. Зарічна,32 в с.Ігровиця Тернопільського району. 28 лютого 2012 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все належне їй майно позивачу, що підтверджується заповітом посвідченим секретарем Ігровицької сільської ради, за реєстровим № 22. 01 березня 2014 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №168290 від 03.03.2014 року, видане Ігровицькою сільською радою Тернопільського району, про що зроблено актовий запис за №3. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, у тому числі на належну їй 1/2 частку будинковолодіння по вул. Зарічна,32 в с.Ігровиця Тернопільського району. З довідки Ігровицької сільської ради за №38 від 30.01.2015 року встановлено, що на час смерті [PERSON] в будинковолодінні разом з нею ніхто не був зареєстрований. 08.07.2014 року [PERSON] подав до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та за його заявою було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.07.2014 року. З інформаційного листа Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 01.04.215 року за №865/01-16 вбачається, що 31.12.2014 року [PERSON] подав до нотконтори заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок та земельну ділянку після смерті матері. 31.12.2014 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення с/г виробництва .Інші спадкоємців за законом чи за заповітом до нотконтори не звертались. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори за №2973/02-14 від 31.12.2014 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне будинковолодіння, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась після 1 січня 2004 року, а тому застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу України. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. В силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу вимог ч. 1 ст. 1269, ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що єдиним спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину є її син [PERSON], та який часткового оформив спадкові права. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріали справи, що спадкодавцеві [PERSON] належна 1/2 частка спірного будинковолодіння. Таким чином, [PERSON]П у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] успадкували 1/2 частку будинковолодіння по вул.Зарічна,32 в с.Ігровиця, Тернопільського району. Звернувшись у нотконтору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на належне спадкодавцеві будинковолодіння отримав відмову, через відсутність правовстановлюючих документів. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку, заг. пл.72,9 кв.м., жит. пл.-49,4 кв.м. з надвірними побудовами та спорудами по вул. Зарічна,32 в с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті 01 березня 2014 року матері [PERSON]

Outcome: partial