Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем майна померлого - [PERSON] , який помер [INFO] є позивач по справі - [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] 20.05.2017 року склав заповіт, відповідно до якого усе належне йому майно на день смерті заповів позивачу по справі - [PERSON] . Позивач [PERSON] звернувся до нотаріального контори для документального оформлення свого права на спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріального дії, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно на ім`я спадкодавця. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті - [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.12.2019 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свого вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи. Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 16.10.2018 року, актовий запис № 18, [PERSON] помер [INFO] /а.с.5/. Згідно довідки Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №2894 від 19.11.2019 року, витягу з погосподарської книги 33 за 2016-2020 роки Карпилівської сільської ради Волинської області, право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , значиться за померлим [PERSON] , який помер [INFO] /а.с. 6, 7/. Також судом встановлено, що відповідно до заповіту від 20.05.2017 року який був посвідчений секретарем Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області Федорчук Р.І., [PERSON] , усе належне йому на день смерті майно заповів позивачу по справі - [PERSON] /а.с. 9/. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В силу ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Разом з тим, постановою № 2464/02-31 від 02.12.2019 року державний нотаріус Ківерцівської державного нотаріального контори Волинської області відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно на ім`я спадкодавця /а.с.12/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, з представлених в судове засідання письмових доказів, судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину, а тому вважається таким, що набув право спадкоємця. Враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов з наведених вище підстав слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Outcome: approved