Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Згідно заповітного розпорядження все належне йому майно спадкодавець заповів в своєму сину - [PERSON], позивачу по справі. Відповідачі від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача. На даний час [PERSON] як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину, однак нотаріусом йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інших спадкоємців немає. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у його відсутності, просить позовні вимоги задоволити в повному об'ємі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданих заяв просять проводити розгляд справ у їх відсутності, позов визнають, проти його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с. 4). 07 грудня 2010 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповів своєму синові [PERSON] позивачу (а.с. 9). Заповіт не змінений, не відмінений і не скасований. Відповідно до поданих заяв, відповідачі [PERSON],[PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини відмовляються на користь брата та сина - позивача по справі. Відповідно до довідки Звірівської сільської ради Ківерцівського району № 352 від 2014 року (а.с. 6), витягу із по господарської книги № 2 за 2011-2015 рік (а.с. 7); будівельної книги (а.с. 11-15), житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в [ADDRESS] значиться за [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом також встановлено, що згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Звірівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім'я померлого (а.с. 16). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved