Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах [PERSON]І,. 16.01.2019 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ. Посилається на те, що з 20.09.1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Однак, шлюбні стосунки між сторонами припинені з травня 2014 року. З того часу позивачка разом з дітьми проживає окремо, між ними з відповідачем не існує будь-яких відносин. 14.01.2019 року [PERSON] подала в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Під час перебування в шлюбі сторонами за спільні кошти та спільною працею на початку 2004 року розпочато, впродовж двох років проведено та на початку 2006 року остаточно завершено будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул.Щорса ([PERSON]), 51 м.Сокиряни Чернівецької області, реєстрацію права власності якого 24.03.2006 року було проведено на ім'я відповідача. При цьому, всі дозвільні документи за спільною домовленістю сторін були оформлені на відповідача. На неодноразові звернення позивачки відповідач відмовлявся у добровільному порядку здійснити поділ вказаного майна, а в грудні 2018 року позивачці стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області [PERSON] винесено постанову від 26.11.2018 року про накладення арешту на побудований сторонами житловий будинок у звязку зі стягненням з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] [PERSON]» заборгованості в сумі 78521,1 грн. Таким чином, позивачка позбавлена можливості захистити свої права в інший спосіб, окрім звернення до суду. \~ \~ \~ \~Просив на підставі ст.ст. 60, 61, 63, 69-72 Сімейного кодексу України (далі СК України) та ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 368, 372 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул.Щорса ([PERSON]), 51 м.Сокиряни Чернівецької області, спільною сумісною власністю сторін, а також визнати за [PERSON] право приватної власності на Ѕ частину даного майна. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 17.01.2019 року за заявою представника позивачки [PERSON] було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначений житловий будинок. У судовому\~засіданні позивачка\~[PERSON]\~підтримала позовні\~вимоги та\~просила їх\~задовольнити з\~підстав викладених\~у позові,\~а також не\~заперечила щодо\~заочного розгляду\~справи у\~звязку з\~неявкою відповідача.\~Крім того,\~допитана в\~якості свідка\~під час\~судового розгляду\~позивачка дала\~наступні пояснення.\~Під час\~перебування у\~шлюбі з\~відповідачем [PERSON] на початку 2004 року за спільні кошти ними було розпочато, впродовж двох років проведено та на початку 2006 року остаточно завершено будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул.Щорса ([PERSON]), 51 м.Сокиряни Чернівецької області, однак реєстрацію права власності 24.03.2006 року було проведено відповідачем. Спірний житловий\~будинок було\~побудовано на\~місці знесеного\~житлового будинку,\~який у\~2004\~році був\~подарований відповідачу\~[PERSON]\~На будівництво\~даного будинку\~також надавали\~грошові кошти\~мати позивачки\~[PERSON]\~та мати\~відповідача [PERSON],\~які виїхали\~до Італії\~на заробітки\~з метою\~допомогти сторонам\~побудувати житловий\~будинок. Починаючи\~з 2014\~року сторони\~припинили спільне\~проживання та\~сімейні відносини.\~З того\~часу вона\~разом з\~спільними з\~відповідачем трьома\~неповнолітніми дітьми\~та тіткою\~відпвоідача [PERSON]\~проживає у\~даному будинку. Відповідач відмовляється у добровільному порядку вирішити даний спір внаслідок чого вона була змушена звернутися до суду. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов.\~За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України судом вирішено про ухвалення заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON]І у судовому засіданні дала пояснення, що відповідач [PERSON] є її племінником, а позивачка є його дружиною, з якою вона разом з дітьми сторін проживає разом у житловому будинку, розташованому за адресою: вул.Щорса ([PERSON]), 51 м.Сокиряни Чернівецької області. У 2000 році свідок разом зі своїм чоловіком купила житловий будинок за даною адресою, який подарували відповідачу [PERSON] і після цього даний будинок було знесено та на даній земельній ділянці сторони разом побудували новий житловий будинок. Здійснювати будівництво допомогали грошовими коштами мати позивачки та мати відповідача, які перебували в Італії на заробітках. Свідок також допомагала сторонам у будівництві даного житлового будинку Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала пояснення, що вона проживає по сусідству з сторонами (навпроти їхнього житлового будинку) і спірний житловий будинок сторони будували спільно, а також їм допомагали грошовими коштами мати позивачки та мати відповідача. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала пояснення, що відповідач [PERSON] є її рідним братом, а позивачки [PERSON] відповідно невісткою. Житловий будинок за адресою: вул.Щорса ([PERSON]), 51 м.Сокиряни Чернівецької області був подарований відповідачу, після чого його було знесено та на даній земельній ділянці побудований за спільні кошти сторін новий житловий будинок. Здійснювати будівництво допомогали грошовими коштами також мати позивачки та мати відповідача. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала пояснення, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є її бувшими сусідами. Свідок працювала в Італії разом з матерями обох сторін, які постійно висилали гроші позивачці та відповідачу на будівництво житлового будинку. Зокрема, коли свідок їхала додому, то вони передавали нею грошові кошти сторонам. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала пояснення, що позивачка [PERSON] є її рідною донькою, а відповідач [PERSON] є її зятем. У 2002 році свідок поїхала до Італії, де влаштувалася на роботу і всі зароблені гроші відсилала для проведення будівництва житлового будинку. Зокрема, пять років та сім місяців свідок не приїжджала до України, щоб заробити достатньо кошті для завершення будівництва. Донька постійно їй телефонувала та відправляли фото з будівництва будинку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав пояснення, що сторони є його сусідами, які разом будували житловий будинок за адресою: вул.Щорса ([PERSON]), 51 м.Сокиряни Чернівецької області, на земельній ділянці після знесення старого будинку. При цьому, у той самий період свідок будував гараж і деякі будівельні матеріали вони завозили разом. Сторони за спільні кошти купували будівельні матеріали та здійснювали будівництво спірного житлового будинку. Свідок [PERSON] судовому засіданні дала пояснення, що позивачка [PERSON] є її невісткою, а відповідач [PERSON] є її сином. Її сину було подаровано житловий будинок за адресою: вул.Щорса ([PERSON]), 51 м.Сокиряни Чернівецької області і сторони вирішили будувати на даній земельній ділянці новий житловий будинок. Свідок разом з матірю позивачки в однаковому розмірі надавали сторонам грошові кошти на будівництво. Даний житловий будинок був побудований разом позивачкою та відповідачем та за їхні спільні кошти. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], допитаної в якості свідка, допитавши вищезазначених свідків, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 20.09.1997 року. Сокирянським районним судом Чернівецької області 04.04.2019 року було прийнято рішення про розірвання даного шлюбу. Однак, на час ухвалення даного спору зазначене рішення не набрало законної сили. Позивачка разом з тіткою відповідача [PERSON], [INFO], а також трьома спільними дітьми сторін зареєстрована та проживає за адресою: вул.Щорса ([PERSON]), 51 м.Сокиряни Чернівецької області. Починаючи з 2014 року сторони припинили спільне проживання та сімейні відносини, а також починаючи з 30.09.2014 року з відповідача у примусовому порядку на користь позивачки проводиться стягнення аліментів на утримання спільних дітей сторін. З копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №843892, виданого на підставі рішення Сокирянської міської ради Чернівецької області №62 від 22.03.2006 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10193582 від 24.03.2006 року, судом встановлено, що 24.03.2006 року на відповідача [PERSON] зареєстрований на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул.Щорса, 51 м. Сокиряни Чернівецької області. Вартість даного житлового будинку згідно зведеного оціночного акту по домоволодінню від 14.03.2006 року складає 183034 грн. Згідно пояснень позивачки, допитаної в якості свідка, а також пояснень свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] житловий будинок за адресою: вул.Щорса, 51 м. Сокиряни Чернівецької області, було подаровано відповідачу [PERSON] та у 2004 році його було знесено у звязку з тим, що сторони разом вирішили розпочати будівництво нового житлового будинку. Рішенням Сокирянської міської ради Чернівецької області від 18.02.2004 року за №41 відповідачу [PERSON] було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку та господарської споруди на присадибній ділянці по вул. Щорса, 51. 20.02.2004 року проведено винос в натурі вісей житлового будинку та господарської споруди за зазначеною адресою, що підтверджується копією відповідного акту. З пояснень позивачки, допитаної в якості свідка, а також пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] судом встановлено, що будівництво спірного житлового будинку здійснювалося спільно позивачкою та відповідачем в період з 2004 року по 2006 рік, під перебування сторін у зареєстрованому шлюбі та за їхні спільні кошти, у т.ч. за кошти, які надавалися сторонам для проведення будівництва будинку матерями позивачки та відповідача. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами СК України. Зокрема, положення глави 8 СК України регулюють право спільною сумісної власності подружжя. Відповідно до частин першої та другої ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Положеннями ч.1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За таких обставин та відповідно до вищезазначених положень СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання спільною сумісною власністю сторін спірного нерухомого майна, яке було спільно побудоване сторонами під час перебування ними у шлюбі та за їхні спільні кошти, є обгрунтованими та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до частин першої-третьої ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. \~ \~ \~ \~У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частка співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо поділу даного майна, що є спільною сумісною власністю сторін, шляхом визнання за сторонами права власності по Ѕ частині спірного майна є також обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, відповідно до положень ч.3 ст. 372 ЦК України у зв'язку з поділом даного майна слід припинити право спільної сумісної власності сторін на даний житловий будинок. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України у звязку з задоволенням позовних вимог у повному обємі з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 2214,54 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved