Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Берегометської селищної ради, [PERSON], про визнання неправомірним рішення селищної ради, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на 1/2 частину майна, придбаного під час шлюбу. В позові вказував, що 24.09.1988 року у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради, зареєстрував шлюб із [PERSON], дошлюбне прізвище, [PERSON], актовий запис №45. У шлюбі народилось троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Вижницького районного суду від 04.04.2013 року шлюб розірвано. Посилався на те, що за час проживанням шлюбі, на спільні кошти, збудували житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] Вказаний будинок відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України є їх спільною сумісною власністю, а отже відповідно до ст.ст.60, 69, 70 СК України йому належить 1/2 частина вищевказаного будинку. Згідно технічного паспорту дійсна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований [ADDRESS] станом на 01.02.2016 року становить 449424,00 грн. Тому в грошовому виразі його частка становить 224712,00 грн. Не дивлячись на те, що будинок є їх спільною сумісною власністю, згідно заяви відповідача [PERSON] виконком Берегометської селищної ради 02.06.2010 року прийняв рішення №45 про оформлення права власності на спірний будинок, на підставі якого їй видано свідоцтво про право власності серії [NUMBER] від 02.07.2010 року на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами в [ADDRESS] Вказане рішення є частково неправомірним, а свідоцтво про право власності видане на ім'я [PERSON] повинно бути визнане частково недійсним, оскільки їй належить не цілий будинок, а лише його 1/2 частина. З часу оформлення права власності на спірний будинок пройшло більше 5-ти років, однак про це довідався лише в січні 2016 року, оскільки тривалий час працював та проживав в Російській Федерації і приїхав у відпустку, а тому змушений звернутись до суду з даним позовом. Просив: визнати неправомірним рішення виконкому Берегометської селищної ради №45 від 02.06.2010 року «Про оформлення права власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]», на ім'я [PERSON] та скасувати дане рішення; визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 02.07.2010 року видане на ім'я [PERSON]; визнати за ним право власності на 1/2 частину майна придбаного під час шлюбу, а саме на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] Відповідач [PERSON] звернулася в суд із зустрічним позовом до [PERSON], Берегометської селищної ради, про скасування рішення селищної ради, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на 2/3 частини майна, придбаного під час шлюбу. В зустрічному позові підтвердила обставини спільного будівництва житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами в [ADDRESS] під час перебування у шлюбі із [PERSON] Також вказувала, що з огляду на ч.2 ст.70 СК України частка [PERSON] у спільному майні подружжя [PERSON] та [PERSON] може бути зменшена з 1/2 до 1/3, а частка [PERSON] має бути зменшена збільшена з 1/2 до 2/3 всього спільното сумісного майна подружжя враховуючи наступні обставини. Зазначала, що після одруження з відповідачем продовжувала працювати у колишньому колгоспі «Більшовик» смт. Берегомет. В подальшому рішенням загальних зборів уповноважених колгоспників від 13.06.1990 року, а потім і рішенням виконавчого комітету Берегометської селищної ради від 20.07.1990 року їй була виділена земельна ділянка площею 0,12 га для будівництва індивідуального житлового будинку по [ADDRESS]. Після чого вони розпочали будівництво в першу чергу кухні, господарських споруд, а вже наприкінці 1990 років почали будувати житловий будинок. З першого дня їм допомагав її батько, який працював будівельником. Відповідач працював водієм, але часто потрапляв у ДТП, у зв'язку з чим значні кошти сім'ї витрачались на його лікування та відшкодування завданої ним шкоди. Приблизно на початку 2002 року відповідач поїхав до своїх сестер в Італію на роботу, а через 3 місяці повернувся без грошей. Через рік знову поїхав у Італію та викликав її. Там забрав у неї паспорт і сказав, що поверне, коли вона заробить і віддасть його сестрі [PERSON] 3000 Євро, які та сплатила, коли забирала його з поліції в Італії. Також повернула борг [PERSON] його сестрі [PERSON] в сумі 1000 Євро. Через шість місяців роботи поїхали додому, але в аеропорту [PERSON] затримали та заарештували оскільки його віза у паспорті викликала підозру. Коли приїхали додому [PERSON] інколи працював, але нерідко знову витрачав сімейні кошти для відшкодування спричиненої ним шкоди іншим громадянам або на лікування. Приблизно через 1-2 роки відповідач поїхав на роботу до Росії, але повернувся через рік без грошей. Стверджувала, що в період з 2006 року і до досягнення дітьми повноліття та закінчення навчання, передбачені ст.150 СК України обов'язки відповідач не виконував. Всі обов'язки батьків щодо дітей виконувала вона. За весь час відповідач декілька разів висилав гроші дітям. Один раз вислав 400 доларів США для поверннення його боргу [PERSON] Після того, як відповідач поїхав до Росії, донька вступила на навчання, але провчившись 2 роки на денній формі навчання, змушена була перевестись на заочну форму навчання тому, що не вистачало грошей. За період її навчання нею було витрачено більше 20000,00 грн. Коли донька у 2014 році виходила заміж, нею було витрачено на весілля більше 30000,00 грн., потім хрестини та інші витрати. Також виховувала та утримувала до повноліття, фактично без допомоги відповідача, і менших синів. Вони навчались в школі, потім [PERSON] навчався та закінчив будівельний ліцей. Молодший син [PERSON] 31.08.2015 року вступив та навчається в Чернівецькому будівельному ліцеї. Також витратила більше 10000,00 грн., щоб ввести в експлуатацію будинок, в якому зараз проживає з дітьми та онуками. З метою заробити кошти на дітей працювала продавцем в магазині, вирощувала ВРХ та свиней, продавала їх, а гроші йшли на утримання та навчання трьох дітей. У кінці 2015 року відповідач приїхав додому та вільно проживав у будинку, ніхто йому перешкод не чинив. Враховуючи те, що [PERSON] за період шлюбу не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, нерідко витрачав зароблені кошти на шкоду сім'ї, а також їх троє дітей починаючи з 2006 року постійно проживали з нею, їх батько аліменти не сплачував, та іншим чином не дбав про добробут сім'ї, вихованням своїх дітей до повноліття тощо вважає, що це істотні обставини, які мають наслідком зменшення частки майна, що є об'єктом спільної сумісної власності, з 1/2 до 1/3 частки. Просила: скасувати рішення виконавчого комітету Берегометської селищної ради від 02.06.2010 року «Про оформлення права власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] є на ім'я [PERSON]»; визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 02.07.2010 року видане на ім'я [PERSON]; визнати за нею 2/3 частки майна придбаного за час шлюбу з [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON], заявлений позов підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просили позовні вимоги задовольнити. Зустрічний позов визнали частково, заперечували щодо збільшення частки [PERSON] з 1/2 до 2/3. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] первісний позов визнали частково, заперечували щодо розміру частки [PERSON] Зустрічний позов підтримали повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - Берегометської селищної ради [PERSON] визнав первісний та зустрічний позови, а також пояснив, що у 2010 році, під час перебування у шлюбі із [PERSON], [PERSON] подала у селищну раду заяву та відповідні документи для оформлення права власності на спірне майно. Також [PERSON] подавала заяву про надання їй у власність земельної ділянки для будівництва спірного будинку, і селищна рада надала. [PERSON] та [PERSON] разом будували спірний будинок і разом в ньому проживали, у 2013 році розірвали шлюб. Вважав, що є вина виконкому селищної ради в тому, що під час розгляду заяви [PERSON] про оформлення права власності на спірне майно не було заяви [PERSON]. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що сторони його батьки. Вони разом будували спірний будинок. Коли батько перебував у Росії, він просив, щоб мати подала на розірвання шлюбу і вислала йому рішення суду, оскільки має намір одружитися з іншою жінкою. Батько приїхав, розлучився, і повернувся у Росію. Підтвердив, що з 2006 року по 2013 рік [PERSON] йому переказував гроші на лікування та ремонт двигуна, а також на різні потреби. Інколи він частину грошей передавав у сім'ю. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що сторони її батьки. Вважає, що батько має право проживати в їх будинку. Він 10 років проживав в Росії, і вони спілкувалися. Сподівалися, що коли приїде, то будуть проживати разом, але він поїхав назад. Вважає, що спірний будинок є спільним майном її батьків, а тому вони мають однакові частки. Під час її навчання в період з 2006 року по 2014 рік батько коштів їй не переказував. Одного разу переказав 100 доларів США на день народження. Іноді батько переказував гроші брату, зокрема на ліки та двигун. Останні три роки нічого не переказував та не спілкувався. Також він перебуваючи у Росії з 2006 року по 2016 рік не забезпечував їх сім'ю. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству із сторонами. Їй відомо, що вони разом будували спірне майно, їм допомагали батьки. [PERSON] приблизно 10 років тому поїхав на роботу у Росію і приїжджав лише декілька разів. Їй невідомо, чи переказував [PERSON] кошти сім'ї протягом цього часу. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає по сусідству із [PERSON]. Вони разом будували спірне майно. Більше допомагав батько [PERSON], а з рідних [PERSON] мало хто допомагав. Вважає, що [PERSON] поїхав у Росію і забув про сім'ю. [PERSON] сама робила все біля будинку, а також сама виховувала та навчала дітей. Коли сторони будували будинок, [PERSON] працював у лісокомбінаті. [PERSON] теж працювала. Зі слів [PERSON] відомо, що вона їхала в Італію і відробляла за [PERSON]. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що сторони разом будували спірний будинок, їм допомагав батько [PERSON] У той час [PERSON] працював у лісокомбінаті. Близько 10-12 років тому [PERSON] поїхав на заробітки у Росію, і з того часу його не бачив. Від сусідів почув, що [PERSON] приїхав. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], їх представників [PERSON], [PERSON], [PERSON], представника селищної ради [PERSON], свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що первісний підлягає необхідно задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.09.1988 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 24.09.1988 року, виданого Берегометською селищною радою Вижницького району Чернівецької області. У шлюбі народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження відповідно серія [NUMBER] від 12.08.1989 року, серія [NUMBER] від 22.06.1991 року та серія [NUMBER] від 16.05.1998 року, виданих Берегометською селищною радою Вижницького району Чернівецької області. Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області по справі №713/558/13-ц (провадження №2/713/237/13) від 04.04.2013 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується його копією. Рішенням виконавчого комітету Берегометської селищної ради народних депутатів №58 від 20.07.1990 року «Про надання дозволу на будівництво індивідуального будинку та господарських споруд» затверджено рішення загальних зборів уповноважених колгоспників від 13.06.1990 року «Про виділення земельної ділянки [PERSON] для будівництва житлового будинку і господарських споруд». Дозволено будівництво індивідуального одно (дво-) поверхового житлового будинку по проекту То-І-І-4к-19, житловою площею 30,0 кв.м., загальною площею 122,80 кв.м., господарських споруд по проекту №181-61 - сарай, гараж, яма, по [ADDRESS] Згідно копії будівельного паспорту на будівництво житлового будинку в [ADDRESS] від 03.12.1990 року, забудовником земельної ділянки площею 0,012 га по [ADDRESS] зазначена [PERSON]. 05.05.2010 року за №2/93 ДКП «Вижницьке РБТІ» [PERSON] видано Висновок про технічний стан житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, дачного будинку з господарськими будівлями і спорудами, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами з метою оформлення права власності органом місцевого самоврядування на приватний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] на власника [PERSON] на підставі будівельного плану від 03.12.1990 року, згідно якого житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами 1991 року побудови, що підтверджується його копією. Згідно копії рішення виконавчого комітету Берегометської селищної ради №45 від 02.06.2010 року, розглянувши заяву [PERSON] про надання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок та господарські споруди за адресою смт. Берегомет, [ADDRESS] та

Outcome: approved