overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.10.1999 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з 2009 року, з відповідачем мешкають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, кожен має своє особисте життя. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, з роками втратили почуття взаємної любові один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме його інтересам, примирення є недоцільним. Спір про сумісно нажите майно та щодо місця проживання дітей на даний час відсутній. На підставі викладеного, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме його інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на примирення не згоден. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, на примирення не згодна. Вважає, що позивач припинив сімейні відносини щоб налагодити своє особисте життя. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 23.10.1999 року Пісківською сільською радою с. Піски, Новопсковського району, Луганської області, актовий запис №7, 23.10.1999 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище - [PERSON] (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.6,7). Спір про сумісно нажите майно та щодо місця проживання дітей на час розгляду справи відсутній. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини фактично припинені, сторони мешкають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, кожен має своє особисте життя. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, з роками втратили почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Спір про сумісно нажите майно та щодо місця проживання дітей на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 11 травня 2020 року [PERSON] , керуючи автомобілем DAIHATSU-MATERIA, державний номерний знак [NUMBER] , на перехресті вул. Валентинівської та Гвардійців Широнінців в м. Харкові, повертаючи ліворуч на зелений сигнал основного світлофора, не дав дорогу автомобілю «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 17 липня 2020 року у справі № 643/8276/20 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля DAIHATSU-MATERIA, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай». Згідно з Полісом №100042830 розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, складає 100000,00 грн. На виконання вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV позивачем було повідомлено відповідача про страховий випадок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить встановити факт належності йому Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання Знаменівської сільської ради Новомосковського району № 99 від 24 липня 2000 року на ім'я [PERSON]. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання Знаменівської сільської ради Новомосковського району № 99 від 24 липня 2000 року йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,575 га, яку надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі даного рішення на його ім'я був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], однак у вказаному державному акті прізвище заявника вказано помилково як «[PERSON]». Посилаючись на вимоги ст.. 256 ЦПК України, а також неможливість внесення виправлень державному акті, [PERSON] просить встановити факт, що має юридичне значення. Заявник в судове засідання не з'явився, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, згідно якої підтримують свою заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В зв'язку з неявкою заявника та інших учасників процесу в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено факт, що згідно копії паспорту (а.с. 3) та посвідчення водія (а.с. 5) дійсне прізвище заявника українською мовою - [PERSON]. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданий на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання Знаменівської сільської ради Новомосковського району № 99 від 24 липня 2000 року, власником земельної ділянки вказаний [PERSON] (а.с. 6-7). Оцінюючі всі вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що при видачі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданий на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання Знаменівської сільської ради Новомосковського району № 99 від 24 липня 2000 року, була допущена орфографічна помилка в написанні прізвища заявника, однак в дійсності його було видано на ім'я [PERSON]. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин з його матірю [PERSON], яка померла 30 вересня 2002 року. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини, що залишилася після смерті матері. В обґрунтування заяви про встановлення факту родинних відносин заявник посилався на те, що 30 вересня 2002 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Заявник є єдиним спадкоємцем після її смерті за законом. Але відсутні документи, які підтверджують родинні відносини, а саме не збереглося свідоцтво про його народження. Надати копія свідоцтва про народження немає можливості, в звязку з тим, що він народився в с. Бурулдай Кемінського району Кепгізської ССР. В звязку з цим заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та матірю [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON], не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зацікавлені особи в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п. 1 ч.\~1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно паспорту позивача, він зареєстрований за адресою: [INFO]. (а.с. 4). Згідно договору купівлі-продажу від 15 квітня 1979 року, [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок № 29 по вул.. Луговій в м. Новомосковську (а.с 6-7) Відповідно до довідки, виданої [PERSON] про те що він дійсно проживав разом з матірю [PERSON] за адресою: м. Новомосковськ, вул.. Лугова, 29 по день її смерті 30 вересня 2002 року. Оцінюючі всі вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що заявник є сином [PERSON], померлої 30 вересня 2002 року, тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за його заявою в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] про усиновлення, заінтересовані особи: служба у справах дітей Новомосковської міськрайадміністрації, Відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції, а саме зазначити паспорті дані батька та матері усиновленої дитини. В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, тому, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що постановив рішення може з власної ініціативи, чи за заявою осіб, які брали участь у справі, постановити додаткове рішення у випадку, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Аналізуючи викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким вказати паспорті дані батька та матері усиновленої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за його позовом, [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності, а саме зазначити приміщення об'єкту нерухомості та їх площу згідно технічного паспорту. Суд, розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2005 року позовні вимоги задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу виробничого приміщення на території механічної майстерні, розташованої за адресою: [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 07.09. 2005 року та визнано право власності в рівних частках на даний об'єкт за [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-17). Згідно позовної заяви, позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу виробничого приміщення на території механічної майстерні, розташованої за адресою: [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 07.09. 2005 року та визнано право власності в рівних частках на даний об'єкт за [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Договір купівлі-продажу від 07.09.2005 року, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не містить технічних характеристик об'єкта нерухомого майна (а.с.4, 5). Крім того, в матеріалах справи відступній технічний паспорт на спірну нерухомість, що свідчить про те, що дане питання не було предметом позову. При цьому, суд критично ставиться до наданої заявником технічної документації на приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS], так як з нього вбачається, що воно складалося станом на 10.05.2007 року, тобто після розгляду справи по суті, про що зокрема, свідчить Зведений акт вартості будинків, допоміжних будівель та споруд (а.с.20). Тому, аналізуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, адже з матеріалів справи не вбачається того, що позивач просив визначити приміщення об'єкту нерухомості та їх площу згідно технічного паспорту. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд: визначити частки у спільній сумісній власності позивача та відповідачів, встановив, що кожному з них належить по 1/3 частини квартири [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову позивачі посилались на те, що йому, [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування та договору обміну від 12.04.2002 року належить квартира [ADDRESS] Частки співвласників квартири [ADDRESS] є невизначеними, тому вважає що на підставі ст.. 372 ЦК України частка кожного співвласника повинна складати 1/3 частини вищевказаної квартири. Вони всі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] Згідно технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з: коридору (1) площею 4,5 кв.м., комори (2) площею 1,3 кв.м., туалету (3) площею 1,3 кв.м., ванної (4) площею 2,9 кв.м., кухні (5) площею 7,1 кв.м., коридору (6) площею 3,8 кв.м., кімнати (7) площею 16,7 кв.м., кімнати (8) площею 12,7 кв.м., кімнати (9) площею 18,0 кв.м., балкону (І) площею 0,6 кв.м.. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно яких підтримує свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не зьявились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. В зв'язку з неявкою сторін та інших учасників процесу в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору обміну квартир та договору дарування від 12.04.2002 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON], належить на праві спільної власності квартира [ADDRESS] (а.с. 8, 11). Згідно ст.ст. 370 ч.2, 372 ч.2 ЦК України, у разі виділення частки чи поділу майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, частки вважаються рівними, якщо інше не встановлено договором, законом або рішенням суду. В судовому засіданні не встановлено наявність договору чи рішення, щодо спільного майна, а також законодавство України не обмежує права співвласників у спірній квартирі, а отже суд вважає встановленим, що учасникам спільної сумісної власності в квартирі при її приватизації належало по 1/3 частині спірної квартири. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та встановити що кожному з співвласників у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру належить по 1/3 частини квартири. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача [PERSON], [INFO], особою, яка втратила право на користування житловим будинком, розташованого за адресою: [ADDRESS], та зняти його з реєстрації. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що він є власником будинку [ADDRESS] який належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 5639. В зазначеному будинку, також зареєстрований брат позивача [PERSON], [INFO]. Фактично, [PERSON], за вищевказаною адресою не проживає та ніколи не проживав, не являється його власником, будинком не користується, не оплачує комунальних послуг та не бере участі у його утриманні, але до теперішнього часу залишається у ньому зареєстрованим. На даний час адреса проживання [PERSON], позивачу не відома. Наявність його реєстрації у будинку порушує права позивача вільно, на свій розсуд, розпоряджатися своєю власністю. У зв'язку з зазначеним просить захистити його право власності, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, вважається таким, що повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, оскільки судові повістки направлялись за його зареєстрованим місцем проживання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає даний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] який належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори, Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 5639. Факт не проживання відповідача у вищевказаному будинку підтверджується актом від 13 червня 2017 року, підписаний в присутності свідків, зі змісту якого вбачається, що [PERSON], фактично не проживає в будинку [ADDRESS] Як зазначає у своєму позові [PERSON], наявність реєстрації [PERSON], у належному йому будинку, заважає йому вільно розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що має від відповідачки дитину [PERSON] [INFO], яка проживає разом з батьком і знаходиться на повному його утриманні. Відповідач ухиляється від утримання їх спільної дитини, іншої матеріальної допомоги не надає. При цьому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця до досягнення нею повноліття, починаючи з 01 квітня 2015 року. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити у повному обсязі (а.с.14). Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала в повному обсязі. (а.с.15). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 квітня 2002 року, що підтверджено копію свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] і її батьками значаться сторони по справі. (а.с.5) Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на даний час мати дитини не займається вихованням доньки, матеріально сім'ю не забезпечує, дитина знаходиться на повному утриманні батька, матеріальної допомоги відповідач на даний час не надає, що не спростовано останнім. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Даних про матеріальний стан платника аліментів, матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов [PERSON] був пред'явлений 01 квітня 2015 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved