Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Великобурлуцького районного суду Харківської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] , який на час смерті проживав в селі Зарубінка Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий номер 6321484009:00:001:0003 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, недоотриманої пенсії за вересень 2020 року в сумі 3125,33 грн, а також житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 23 січня 2009 року [PERSON] складено заповіт, яким він заповідав заявнику вказаний будинок. На час смерті [PERSON] заявник проживав та був зареєстрований разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що спадщину прийняв фактично, однак на звернення до Великобурлуцької державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщину, державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори постановою від 04.06.2021 відмовлено оформленні недоотриманої пенсії та земельної ділянки, через відсутність прав на спадок, а саме: доказу родинний відносин між мною та батьком, чи рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю більше п`яти років для оформлення спадщини як спадкоємцем четвертої черги за законом. Також вказує, що у актовому записі про його народження батько не зазначений, однак з народження він проживав з матір`ю [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Вважає своїм батьком [PERSON] , який за життя також вважав його сином. Коли батько постарів заявник доглядав за ним, після смерті поховав. Оскільки у [PERSON] не має спадкоємців більш ранніх черг за законом, звернувся до суду для встановлення зазначеного факту, оскільки не може реалізувати своє право на спадщину. Ухвалою від 07.07.2021 відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження. Ухвалою від 15.09.2021 витребувано з Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області інформацію щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , із зазначенням відомостей щодо осіб, які зверталися із заявами про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини, складання заповітів від його імені, видані та отримані свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив обставини викладені у заяві та наполягав на задоволенні заявлених вимог, просив встановити факт його проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Також пояснив, що його мати [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. З народження між ним та [PERSON] склалися відносини як батька та сина, проживали однією сім`єю до смерті [PERSON] . Представник заявника адвокат Зінченко С.А. в судовому засіданні заяву підтримала, просила суд задовольнити вимоги [PERSON] з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява за підписом представника за довіреністю Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області Юнакова Є.О., в якій він зазначив, що Вільхуватська сільська рада Куп`янського району Харківської області просить провести розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи за наявними у справі доказами. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до актового запису про народження №18 від 22 квітня 1968 року, який виконано Вільхуватською сільською радою Великобурлуцького району, [PERSON] народився [INFO] , місце народження: с.Вільхуватка Великобурлуцького району Харківської області, в графі «мати» вказана [PERSON] , в графі «батько» - відомості відсутні. (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26.07.1985) З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України вбачається, що в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , №18 від 22 квітня 1968 року, відомості про батька відсутні. [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Зарубінка Великобурлуцького району Харківської області, помер [INFO] в с.Зарубінка Великобурлуцького району Харківської області у віці 82 років, про що Виконавчим комітетом Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області 14 вересня 2020 складено відповідний актовий запис №21, видано свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту, посвідченого виконкомом Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області 23 січня 2009 року за реєстровим №01, [PERSON] , [INFO] , заповів сину [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , а також земельну ділянку, яка належить на підставі державного акту серії ХР №106741 від 11.02.2005 - внуку [PERSON] . Після смерті [PERSON] Великобурлуцькою державною нотаріальною конторою Харківської області заведена спадкова справа №291/2020 на підставі заяви [PERSON] . 28.05.2021 Великобурлуцькою державною нотаріальною конторою Харківської області видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим №912 на вищевказаний житловий будинок та за реєстровим №914 на земельну ділянку кадастровий номер 6321484000:02:000:0497 (державний акт серії ХР №106741 від 11.02.2005) З довідки Вільхуватської сільської ради №1100 від 17.05.2021 вбачається, що згідно до господарської книги №14 на 1971-1973 роки за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: голова домогосподарства - [PERSON] , 1990 року народження, син - [PERSON] , 1937 року народження; невістка - [PERSON] , 1940 року народження, онук - [PERSON] , 1968 року народження, онука [PERSON] , 1965 року народження. Відомості на 1968 рік відсутні. З довідки Вільхуватської сільської ради №1101 від 17.05.2021 вбачається, що згідно до господарської книги №8 на 2016-2020 роки за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: голова домогосподарства - [PERSON] , 1937 року народження; син - [PERSON] , 1968 року народження; невістка - [PERSON] , 1972 року народження; онук - [PERSON] , 1993 року народження. Вільхуватською сільською радою надано довідку №1092 від 13.05.2021, в якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] , дійсно мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] з ним за вказаною адресою зареєстровані: син - [PERSON] , 1968 року народження; невістка - [PERSON] , 1972 року народження; онук - [PERSON] , 1993 року народження. Згідно довідки №1225 від 14 червня 2021 року, яка видана Вільхуватською сільською радою, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , дійсно поховав [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Громадянин [PERSON] з 1973 року постійно проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вів з ним спільне господарство та здійснював за ним постійний догляд по день його смерті. [PERSON] звернувся до Великобурлуцької державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщині за законом після померлого [INFO] [PERSON] , 1937 року народження, з яким проживав однією сім`єю більше ніж 5 років, проте постановою державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І. від 04.06.2021 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер 6321484009:00:001:0003 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та недоотриману пенсію за вересень 2020 року в сумі 3125,33 грн. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування відбувається за законом або за заповітом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Нормами ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Цивільним Кодексом України передбачена черговість спадкоємців за законом. Так, відповідно до четвертої черги право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями ч.2 ст. 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 12 серпня 2019 року N 521/16365/15. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, заявник [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , з народження та по день смерті останнього, був пов`язаний спільним побутом, вів спільне господарство, мав спільний бюджет, доглядав останнього до дня його смерті, між заявником та [PERSON] склалися відносини як батька та сина, що в свою чергу, в розумінні ст.3 СК України, підтверджує факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю. Вказані обставини підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , наданими у судовому засіданні. Оцінюючи показання свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови заявника в них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Отже, факт проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] підтверджується наданими суду письмовими доказами, поясненням заявника та показаннями свідків, які допитані в судовому засіданні. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved