Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він є власником будинку [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою зареєстровані: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , внук - [PERSON] , внука - [PERSON] . Зазначає, що відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, однак з 2011 року в зазначеному будинку не проживає. Таким чином, він втратив право на користування будинком внаслідок відсутності без поважних причин понад один рік. Зазначає, що вказана обставина суттєво впливає на його право щодо отримання субсидії на компенсацію витрат на тверде паливо. На підставі викладеного просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, вказали, що відповідач не проживає в будинку позивача з 2011 року. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків та дослiдивши матерiали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги [PERSON] пiдлягають задоволенню повністю. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко врахувати правовідносини, які виникають між власником та колишніми членами його сім`ї. Так, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.03.2010 року серії [NUMBER] та довідки № 2687 від 25.07.2019 року, виданої виконкомом Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] є власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . Як вбачається з погосподарської книги № 25 Кам`янської сільської ради на 2016-2020 роки та акту обстеження матеріально - побутових умов № 757 від 08.08.2019 року, виданого Кам`янською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою зареєстровані: дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , не проживає в даному господарстві з 2011 року (зі слів матері [PERSON] ), внук - [PERSON] , [INFO] , внука - [PERSON] , [INFO] Внуки проживають в даному господарстві з бабусею і дідусем та перебувають на їх утриманні, оскільки батьки дітей невідомо де проживають. Дослідженні в ході розгляду справи докази підтверджують те, що відповідач не проживає у вказаному будинку більше одного року, а тому суд вважає, що він втратив право користування вказаним житлом. На підставі наведеного, ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved