Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ будинковолодіння в натурі, що є у спільній частковій власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони являються співвласником житлового будинку [ADDRESS], зокрема, йому належить 69/100 частин майна, а відповідачу 31/100 частин. Між сторонами не досягнуто згоди щодо поліду майна в натурі в добровільному порядку. На підставі наведеного, з врахуванням уточнених в ході розгляду справи позовних вимог просить суд, провести поділ в натурі вказаного будинковолодіння шляхом виділу в натурі кожній із сторін належної частки будинковолодіння відповідно до варіанту визначеного у висновку №7126-7127 судової будівельно-технічної експертизи від 03.04.2015 року, а саме: позивачу виділити у власність в натурі приміщення в прибудові (а): коридор 2-1 площею 7,1 кв.м.; приміщення в житловому будинку (А-1): коридор 2-2 площею 5,9 кв.м., кімнату 2-3 площею 15,4 кв.м., кімнату 2-4 площею 20,3 кв.м., всього загальною площею приміщень у житловому будинку 48,7 кв.м., а також а також сарай (Б-1), гараж (В-1), погріб з шийкою (Г), сарай (Д-1), що відповідає 57/100 частин будинковолодіння; а відповідачу виділити у власність в натурі приміщення в прибудові (а): коридор 1-1 площею 6,7 кв.м.; приміщення в житловому будинку (А-1): кімнату 1-2 площею 12,8 кв.м., кімнату 1-3 площею 14,5 кв.м.; всього загальною площею приміщень у житловому будинку 34,0 кв.м., а також літню кухню (З-1), що відповідає 43/100 частин будинковолодіння; залишити у спільному користуванні сторін огорожу (1-2), питний колодязь (Ж); стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію в розмірі 29 305 грн. за відхилення від ідеальної частки. Представники позивача [PERSON], [PERSON], кожен зокрема, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві. Просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали частково з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову. Просили суд виділити відповідачу в натурі наступні приміщення: приміщення в прибудові (а): коридор 1-1 площею 6,7 кв.м.; приміщення в житловому будинку (А-1): кімнату 1-2 площею 12,8 кв.м., кімнату 1-3 площею 14,5 кв.м., а також літню кухню (З-1), гараж (В-1), 1/2 частину погреба з шийкою (Г) та стягнути з неї в користь позивача відповідну компенсацію за відхилення від ідеальної частки. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч. 2 ст.358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Судом встановлено, що сторони являються співвласниками житлового будинку будинку [ADDRESS], зокрема, згідно свідоцтва про право власності від 16.02.2001 року позивачу належить 69/100 частин даного майна, а відповідачу, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.02.2004 року - 31/100 частин даного майна (а.с.4, 34). Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» передбачено, що у справах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток із присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якої зменшилась. Із висновку судової будівельно-технічної експертизи №7126-7127 від 03.04.2015 року вбачається, що поділ спірного будинковолодіння пропорційно до належних сторонам часток можливий лише з відхиленням від ідеальних часток співвласників, а саме частка [PERSON] після виділу майна в натурі зменшується до 57/100, а частка [PERSON] збільшується до 43/100. Відхилення від ідеальної частки становить 29305 грн., які слід стягнути на користь позивача. Вказаний будинок відповідає нормам ДБН України (а.с. 50-59). Вказано також, що такий варіант поділу можливий без подальшого проведення робіт по переобладнанню будинку, що в даному випадку на думку суду не вимагає дозволу виконкому місцевої ради на переобладнання будинку згідно вимог ст.152 ЖК України. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили щодо розподілу спірного майна в натурі по варіанту, який викладений у висновку судової експертизи, вказавши, що [PERSON] за власний рахунок проведено ряд поліпшень літньої кухні на суму 48 680 грн., що має бути враховано судом. Проте, суд критично ставиться та не бере до уваги надані представником відповідача письмові докази в обґрунтування вказаної обставини (а.с.68-80), так як, гарантійний талон №5379, специфікація до кредитного договору від 14.05.2007 року, замовлення №32-47 від 02.10.2010 року не свідчать про фактичне понесення відповідачем витрат на суму 48 680 грн. саме для покращення стану будівлі кухні та не підтверджують наявність саме цих дверей, вікон та газового котла в приміщенні кухні. Крім того, суд враховує ту обставину, що приміщення кухні (З-1) фактично протягом тривалого часу використовується саме відповідачем для власних потреб, що визнано сторонами в судовому засіданні, і згідно висновку судової експертизи ринкова вартість кухні врахована на користь [PERSON], що стало однією з підстав для збільшення її частки після поділу спірного майна в натурі. На думку суду, визначена у висновку судової експертизи ринкова вартість майна, вартість ідеальних часток сторін у будинковолодінні, а також варіант виділу належних сторонам часток щодо житлового будинку (А-1) та прибудови (а) відповідає найбільш ефективному використанню будинку, а тому суд бере до уваги спосіб поділу, визначений у судовий експертизі відповідно до якого: позивачу слід виділити у власність в натурі приміщення в прибудові (а): коридор 2-1 площею 7,1 кв.м.; приміщення в житловому будинку (А-1): коридор 2-2 площею 5,9 кв.м., кімнату 2-3 площею 15,4 кв.м., кімнату 2-4 площею 20,3 кв.м., всього загальною площею приміщень у житловому будинку 48,7 кв.м.; а відповідачу слід виділити у власність в натурі приміщення в прибудові (а): коридор 1-1 площею 6,7 кв.м.; приміщення в житловому будинку (А-1): кімнату 1-2 площею 12,8 кв.м., кімнату 1-3 площею 14,5 кв.м.; всього загальною площею приміщень у житловому будинку 34,0 кв.м. Щодо поділу в натурі господарських будівель та споруд, то суд на підставі ч.6, 7 ст.147 ЦПК України не погоджується з висновком судової експертизи в цій частині, так як експертом зроблені висновки без врахування усіх обставин, що мають значення для справи. Зокрема, із пояснень представника позивача [PERSON], яка являється дружиною позивача, та пояснень відповідача [PERSON], що є донькою [PERSON], судом встановлено, що і позивач і відповідач мають підсобне господарство, що включає в себе свійських тварин, сільський реманент, які на даний час знаходяться у спірних господарських будівлях. Отже, кожна із сторін має потребу у використанні господарських будівель для ведення підсобного господарства. Крім того, сторони суду пояснили, що фактично питним колодязем (Ж) користується позивач, а не відповідач, яка не має у цьому потреби, оскільки самостійно провела водопостачання до належної частини будинку, а кухнею (З-1) протягом тривалого часу фактично користується лише [PERSON] За таких обставин, суд вважає, що для забезпечення відповідачу належної можливості утримувати підсобне господарство та з врахуванням розміру ідеальної частки [PERSON] у будинковолодінні, останній слід виділити в натурі у власність кухню (З-1), сарай (Д-1), а позивачу - сарай (Б-1), гараж (В-1), погріб з шийкою (Г), питний колодязь (Ж). Огорожу (1-2) слід залишити у спільному користуванні сторін. Визначаючи саме такий варіант розподілу в натурі господарських будівель і споруд суд враховує розмір ідеальних часток сторін, загальну площу основи вказаних будівель (а.с.9) та їх співвідношення з ідеальними частками, фактичне використання цього майна сторонами, які ведуть підсобне господарство. Таким чином по даному варіанту розподілу вартість спірного майна, яке слід виділити у власність в натурі позивачу, становить 131 275 грн., а тому його частка у будинковолодінні після виділу в натурі становить 54/100 частин ((131 275:241664)*100%=54%). У зв?язку з цим, вартість спірного майна, яке слід виділити у власність в натурі відповідачу, становить 110 389 грн., а тому її частка у будинковолодінні після виділу в натурі становить 46/100 частин ((110 389:241664)*100%=46%). Розмір компенсації позивачу, як співвласнику майна, частка якого після поділу буде меншою за належну йому ідеальну частку у будинковолодінні, визначається як різниця між вартістю майна, що в натурі виділяється відповідачу, та вартістю ідеальної частки відповідача, і в даному випадку становить 35 473 грн. (110 389 - 74916). Отже, суд вважає за можливе провести поділ спірного будинковолодіння в натурі шляхом виділу в натурі належних співвласниками будинколодіння часток згідно технічного паспорта та висновку № 7126-7127 судової будівельно-технічної експертизи від 03.04.2015 року, а саме: позивачу виділити у власність в натурі приміщення в прибудові (а): коридор 2-1 площею 7,1 кв.м.; приміщення в житловому будинку (А-1): коридор 2-2 площею 5,9 кв.м., кімнату 2-3 площею 15,4 кв.м., кімнату 2-4 площею 20,3 кв.м., всього загальною площею приміщень у житловому будинку 48,7 кв.м., а також сарай (Б-1), гараж (В-1), погріб з шийкою (Г), питний колодязь (Ж), що становить 54/100 частин будинковолодіння; відповідачу слід виділити у власність в натурі приміщення в прибудові (а): коридор 1-1 площею 6,7 кв.м.; приміщення в житловому будинку (А-1): кімнату 1-2 площею 12,8 кв.м., кімнату 1-3 площею 14,5 кв.м.; всього загальною площею приміщень у житловому будинку 34,0 кв.м., а також літню кухню (З-1), сарай (Д-1), що становить 46/100 частин будинковолодіння; залишити у спільному користуванні сторін огорожу (1-2). Крім того, у зв'язку зі зменшенням розміру ідеальної частки позивача у майні до 54/100 частин у будинковолодінні та збільшення частки відповідача до 46/100 частин у будинковолодінні, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню визначена судом вартість грошової компенсації в розмірі 35 473 грн. Таким чином, враховуючи право сторін на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, встановлений порядок користування приміщеннями та ту обставину, що виділ технічно можливий без проведення переобладнання (добудови), суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 1667,48 грн. судового збору, 1547,40 грн. понесених витрат за проведення експертизи.

Outcome: partial