Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 04.11.2011 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на цей час мешкає разом з відповідачкою. Шлюб фактично розпався, оскільки відповідачка створила умови, які унеможливлюють подальше сімейне життя з нею та подальше існування шлюбу. Так, відповідачка не приділяє йому достатньої, належної уваги, не поділяє його поглядів на життя, безпідставно вчиняє вдома сварки без будь-яких на те підстав та причин, ігнорує його як чоловіка. Таке становище речей призвело до того, що втратив до відповідачки будь-який інтерес та позитивні почуття, включаючи почуття любові та взаємоповаги, що виключає можливість подальшого існування шлюбу, а можливе подальше існування шлюбу між нами не буде відповідати його особистим інтересам. На цей час подружні та інші стосунки припинені, не підтримуються та поновлювати їх в майбутньому не бажає, так само, як і відповідачка. Спір щодо спільного майна, придбаного під час шлюбу, на цей час відсутній, спільне господарство на цей час не ведеться, оскільки з відповідачкою мешкають окремо один від одного вже майже рік поспіль. Примирення та збереження шлюбу є неможливим та недоцільним. Розрахунок суми судових витрат, складається з оплати судового збору в розмірі 768,40 грн. Усі понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом цього позову судом, просить покласти на нього в повному обсязі. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно з якими позивач позов підтримав та просить задовольнити, відповідачка позов визнала у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 04.11.2011 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04.11.2011 р., дружині після реєстрації шлюбу залишено прізвище [PERSON] . Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до п.126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні ». Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.11.2011 року, мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , однак шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 2018 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає, питання місця проживання неповнолітньої дитини вирішено, відповідачка позов визнала, що не суперечить обставинам справи та закону, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. слід віднести за рахунок позивача згідно його заяви. На підставі ст. ст.104, 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved