Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що є співвласником домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Урицького, буд. 11-А. Йому належить 13/25 частин вищевказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 05.12.2003 року. Другим співвласником, якому належить 12/25 частин домоволодіння, є [PERSON] Земельна ділянка площею 449 кв.м., на якій розташоване домоволодіння не приватизована та перебуває у їхньому спільному користуванні. Договір або рішення суду про визначення порядку користування земельною ділянкою відсутні. Торік [PERSON] почав реконструкцію належної йому частини будинку, а також будівництво нового будинку на ділянці, яка знаходиться в їхньому спільному користуванні. [PERSON] не звертався до [PERSON] для отримання згоди на будівництво, зведення споруд відбувається самовільно. Внаслідок незаконного будівництва [PERSON] самовільно захопив під споруду частину спільної земельної ділянки. Крім того будівництво нової споруди прийшлося на ділянці, через яку проходить система газопостачання будинку [PERSON], що не тільки позбавляє його можливості здійснити ремонт системи у разі її виходу із ладу, а взагалі є небезпечним для всіх мешканців домоволодіння. У вересні 2015 для перевірки законності будівництва [PERSON] [PERSON] звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області. Листом від 02.10.2015 року [PERSON] було повідомлено, що за результатами перевірки встановлено, що на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Урицького, буд. 11-А розташовано житловий будинок спільного користування з господарськими будівлями та спорудами. На частині земельній ділянці [PERSON] виконуються будівельні роботи з реконструкції частини житлового будинку шляхом надбудови мансардного поверху та зміни геометричних розмірів в плані. Зазначені будівельні роботи виконуються без права на їх виконання, що є порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності. З урахуванням вищенаведеного, [PERSON] просив суд усунути перешкоди [PERSON] у користуванні власністю, зобов'язавши [PERSON] демонтувати самовільно збудовані споруди на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Запоріжжя, вул. Урицького, буд. 11-А. В ході судового розгляду справи [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив усунути перешкоди [PERSON] у користуванні власністю, зобов'язавши [PERSON] демонтувати самовільно збудовані споруди на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Запоріжжя, вул. Урицького, буд. 11-А, а саме: прибудову літ.А1 та мансарду МС, стягнути з відповідача судові витрати. [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із зустрічним позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у її приватизації. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що реконструкція належного йому на праві приватної власності частини домоволодіння розпочалася ще у 2000 році, коли [PERSON] не був власником своєї частини домоволодіння, але про реконструкцію вже знав. Тому дозвіл був отриманий у колишніх власників будинку, що підтверджується договором купівлі-продажу та технічним паспортом на домоволодіння. [PERSON] не проживав, не з'являвся та до сьогодні не проживає у належному йому будинку, але знав про реконструкцію та ніяких заперечень не висловлював. Більше того, були досягненні домовленості у телефонному режимі про приватизацію земельної ділянки та спільного користування водопроводу і [PERSON] надана заява-згода. Притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у вигляді штрафу, не позбавляє його можливості у законному порядку ввести об'єкт в експлуатацію. Однак, [PERSON] своїми діями перешкоджає йому в отриманні права власності на новостворений реконструйований будинок. 21.10.2015 року [PERSON] подав заяву до Запорізької міської ради про передачу йому у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради надало йому дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості по вул. Урицького, 11-А у м. Запоріжжі для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) згідно з частками на житловий будинок. 09.11.2015 року [PERSON] було замовлено документацію у ФОП [PERSON], який має кваліфікаційний сертифікат на зазначені роботи та оплачено його послуги у розмірі 5 000 грн., а 14.01.2016 року останній надав документацію із землеустрою до Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради. Заяви про надання земельних ділянок у власність та користування розглядаються на пленарній сесії відповідної міської ради. Результат такого розгляду повинен оформлятися окремим рішенням міської ради. Але, Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради фактично залишило заяву [PERSON] без розгляду, оскільки жодного рішення по ній останній не приймав, що змушує [PERSON] звертатися за захистом його права до суду. Крім того, при розгляді його заяви були порушені строки такого розгляду. Офіційної відповіді він не отримав, але землевпорядник Комунарського району Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради пояснив, що від [PERSON] надійшло звернення про призупинення приватизації земельної ділянки до вирішення спірних питань у суді. Хоча звернення [PERSON], згідно з чинним законодавством, не є причиною за якою можна призупиняти приватизацію земельної ділянки. Таким чином, [PERSON] вважає, що Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради порушило порядок здійснення відповідних організаційних заходів, що передують отримання ним права власності (користування) на земельну ділянку. [PERSON] разом з [PERSON] дійсно спільно користуються закріпленою за їхнім будинком землею, проте кожен з них має окремий вхід до своєї частини будинку та веде окреме господарство. На сьогодні, [PERSON] має намір розподілити між ним та [PERSON] спірну земельну ділянку в натурі, та приватизувати належну йому частку, для того, щоб отримати державний акт на право користування земельною ділянкою. Проте, передумовою цього є встановлення порядку користування землею. З переходом до [PERSON] права власності на частину вищевказаного домоволодіння, до нього перейшло й право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередньому власнику будівлі (споруди). Тобто, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння та користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Загальна площа ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні складає 0,0514 га. Тому належна [PERSON] 12/25 частини житлового будинку є еквівалентом частини спільної земельної ділянки та складає 0,0247 га, тобто саме такий розмір спільної земельної ділянки відповідає розміру належної [PERSON] частини будинку. [PERSON] має право на безоплатну передачу йому земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розмір в містах якої повинен бути не більше 0,10 гектара. Безоплатна передача земельних ділянок для зазначених цілей здійснюється лише один раз. Розмір земельної ділянки, що знаходиться в його користуванні пропорційний частці домоволодіння та складає 0,0247 га., що не перевищує встановлені законом норми. Тому є всі правові підстави для визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку та використовується ним за призначенням, а саме для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та визначення порядку користування спірною земельною ділянкою, між ним та [PERSON], згідно з їхніми частками у праві власності на житловий будинок. Після уточнень позовних вимог [PERSON] просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою розміром 0,0514 га, розташованої за адресою вул. Урицького, 11-А у м. Запоріжжі, між [PERSON] та [PERSON], згідно з їхніми частками у праві власності на житловий будинок та визнати за [PERSON] право на приватизацію земельної ділянки в розмірі, що відповідає його частці у домоволодінні, а саме 12/25 від загального розміру земельної ділянки, що знаходиться у спільному користуванні [PERSON] із [PERSON], зобов'язавши останнього не чинити перешкод в її приватизації, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Представники позивача за первісним позовом в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали з підстав, зазначених в позові, проти задоволення зустрічного позову [PERSON] заперечували в повному обсязі. Представники відповідача за первісним позовом в судовому засіданні на задоволенні зустрічних позовних вимог наполягали з підстав, зазначених в зустрічному позові, проти задоволення первісного позову [PERSON] заперечували в повному обсязі. Представник третьої особи ПАТ «Запоріжгаз» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду справи. В ході судового розгляду справи за клопотанням сторін судом призначалися судова будівельно-технічна експертиза та судова земельно-технічна експертиза. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступні обставини справи. По Договору на право будівництва та безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 23.06.1951 року за р. № 17535 для будівництва житлового будинку по вул. Урицького, буд. 11-А була відведена земельна ділянка площею 416,0 м. Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 15.10.1953 року № 757 площа земельної ділянки складає 417,0 м2 та 32,0 м2 лишків земельної ділянки. Відповідно до технічної документації з землеустрою щодо встановлено меж земельної ділянки в натурі, по вул. Урицького, буд. 11-А в м. Запоріжжі, загальна площа земельної ділянки складає 514,0 м2, з яких 417,0 м2 згідно з рішенням Запорізької міської ради від 15.10.1953 року № 757, а 97,0 м2 з земель Запорізької міської ради. В матеріалах цивільної справи (т. 1 а/с 80-81) наявна угода про добровільний розподіл домоволодіння та земельної ділянки між співвласниками по вул. Урицького, буд. 11-А в м. Запоріжжі від 06.06.1983 року, в якій наведена схема розподілу земельної ділянки на дві частини, проїзд та прохід на частину земельної ділянки до квартири № 1 виділяється за рахунок проїзду шириною 1,75 м., довжиною 14,0 м. У рішенні народного суду Комунарського району від 23.09.1983 року (т. 1 а/с 82) інформація стосовно площі або порядку користування земельною ділянкою, відсутня. Земельна ділянка не приватизована та перебуває у спільному користуванні [PERSON] із [PERSON] Згідно з даними технічного паспорту БТІ (інв. №38156/68425) виготовленого станом на 02.07.2015 року (т. 1 а/с 71-77), на земельній ділянці, що обслуговує домоволодіння № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі, розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок літ. «А»; мансарда літ. «МС» - збудовано самочинно; прибудова літ. «а»; прибудова літ. «al»; прибудова літ. «А1» - збудовано самочинно; ґанок до літ. «А1» - збудовано самочинно; балкон до літ. «МС» - збудовано самочинно; прибудова літ. «а2»; прибудова літ. «а3»; ґанок до літ. «а3»; відкрита веранда літ. «а4»; літня кухня літ. «Б»; сарай літ. «Б1»; замощення літ. тіш; паркан літ. «№ 12»; ворота літ. «№ 13»; паркан літ. «№10»; водопровід літ. «№ 11»; колодязь водопровідний літ. «№ 11»; водомір літ. «№ 11»; паркан літ. «№ 14»; водопровід літ. «№ 3»; колодязь водопровідний літ. «№ 3»; водомір літ. «№ 3»; паркан літ. «№ 7»; ворота літ. «№ 8»; паркан літ. «№ 9». Виходячи з правовстановлювальної документації, частки співвласників у домоволодінні № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі складають: [PERSON] 13/25 частин; [PERSON] 12/25 частин. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження, виданого ТОВ «Настрой», будинок може нормально експлуатуватись. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За ч. 1 ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Виходячи з ст. 415 ЦК України, особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди). Землекористувач зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 303-16 від 31.01.2017 року: «співвласник [PERSON] не має доступу до земельної ділянки, яка відповідно до схеми розподілу на дві частини, в якій проїзд та прохід на частину земельної ділянки до квартири № 1 виділяється за рахунок проїзду шириною 1,75 м., довжиною 14.0 м. Фактично для співвласника [PERSON] не має перешкод в користуванні власністю, так як, прохід до квартири № 1 в житловому будинку [PERSON]. «А» та господарських будівель та споруд на земельній ділянці, співвласником улаштований через ворота літ. «№ 13», вздовж паркану [PERSON]. «№ 14», ширина проходу складає 0.85 м, що відповідає вимогам ДБН 360 - 92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. Але, відповідно до угоди про добровільний розподіл домоволодіння та земельної ділянки між співвласниками по вул. Урицького, 11-А в м. Запоріжжі від 06.06.1983 року, в якій наведена схема розподілу земельної ділянки на дві частини, наявні перешкоди для [PERSON] у користуванні власністю, оскільки доступ, проїзд та прохід на частину земельної ділянки до квартири № 1 за рахунок проїзду шириною 1.75 м. довжиною 14,0 м. неможливий. Прохід до квартири № 1 в житловому будинку [PERSON]. «А» та господарських будівель та споруд на земельній ділянці № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі, які знаходяться в користуванні співвласника [PERSON] улаштований через ворота літ. «№ 13», вздовж паркану [PERSON]. «№ 14», ширина проходу складає 0,85 м. Відповідно до фактичного порядку користування земельною ділянкою № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі прохід на частину земельної ділянки [PERSON] до квартири № 1 в житловому будинку [PERSON]. «А» та господарських будівель та споруд на земельній ділянці, розташований через ворота літ. «№ 13», вздовж паркану [PERSON]. «№ 14» шириною 0,85 м., що відповідає вимогам державних будівельних норм. Враховуючи, що у співвласника [PERSON] улаштований прохід, що відповідає вимогам державних будівельних норм, який надає доступ до квартири № 1 в житловому будинку [PERSON]. «А» та господарських будівель та споруд на земельній ділянці, які знаходяться в користуванні вказаного співвласника, демонтаж, самовільно збудованих споруд [PERSON] споруд на земельній ділянці № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі, а саме прибудова літ. «А1» та мансарда «МС» не є доцільним. Але також слід враховувати, що відповідно до угоди про добровільний розподіл домоволодіння та земельної ділянки між співвласниками по вул. Урицькою, 11-А в м. Запоріжжі від 06.06.1983 року (т. 1 а/с 80-81), в якій наведена схема розподілу земельної ділянки на дві частини, розташування будівель прибудова літ. «А1» та мансарда «МС» перешкоджає проходу та проїзду співвласника [PERSON] до квартири № 1 в житловому будинку [PERSON]. «А» за рахунок проїзду шириною 1.75 м., довжиною 14.0 м. Відповідно до фактичного користування вказані споруди знаходяться в користуванні співвласника [PERSON] В частині дотримання вимог нормативно-правових документів при будівництві споруд прибудова літ. «А1» та мансарди «МС», на земельній ділянці № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі, для початку будівництва будинків І-ІІ категорії складності необхідно оформити будівельний паспорт (департамент містобудування та архітектури), розробити проектну документацію, оформити повідомлення про початок будівництва. В наданих на дослідження матеріалах справи, відсутні вказані документи. Прибудова літ. «А1» та мансарда «МС», на земельній ділянці № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі, побудована впритул до паркану який розмежовує земельні ділянки, чим порушено вимоги ДБН 360 - 92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень: п. 3.25* «Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба принаймні не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок». Додаток 3.1 ДБН 360 - 92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень «Протипожежні вимоги»: Мінімальні протипожежні розриви між житловими будинками і господарськими будівлями у межах однієї присадибної ділянки не нормуються. При проектуванні та будівництві нових індивідуальних садибних будинків та господарських споруд, а також при повній їх перебудові в межах однієї садиби (зміна місця розташування, площі забудови, об'єму та поверховості будинку) в умовах забудови, яка склалася, відстані між житловими будинками та громадськими будівлями на двох сусідніх ділянках треба приймати за таблицею 1. Часткова реконструкція житлових будинків та господарських споруд на окремих садибних ділянках, які побудовані за раніше чинними нормативами, допускається за погодженням місцевими органами архітектури і містобудування, державного пожежного та санітарного нагляду. В цьому випадку перебудова житлових будинків, їх господарських будівель та гаражів можлива за умови збереження існуючих відстаней між будівлями.». Таким чином, оскільки споруди прибудова літ. «А1» та мансарда «МС» на земельній ділянці № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі збудовані без дотримання вимог нормативно-правових документів при будівництві (без оформлення будівельного паспорту, розроблення проектної документації, оформлення повідомлення про початок будівництва), державних будівельних норм (зокрема, ДБН 360 - 92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень) та протипожежних вимог (зокрема, Додаток 3.1 ДБН 360 - 92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень «Протипожежні вимоги»), а їх розташування перешкоджає проходу та проїзду співвласника [PERSON] до квартири № 1 в житловому будинку [PERSON]. «А» за рахунок проїзду шириною 1.75 м., довжиною 14.0 м (відповідно до угоди про добровільний розподіл домоволодіння та земельної ділянки між співвласниками по вул. Урицького, 11-А в м. Запоріжжі від 06.06.1983 року (т. 1 а/с 80-81)) таке будівництво вважається самочинним. На підставі ч. 1 ст. 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Отже, позов [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зобов'язання [PERSON] демонтувати самовільно збудовані споруди на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Запоріжжя, вул. Урицького, буд. 11-А, а саме: прибудову літ. А1 та мансарду МС є законним та обґрунтованим. В свою чергу, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, згідно з частками співвласників у праві власності на житловий будинок та визнання права на приватизацію земельної ділянки в розмірі, що відповідає частці у домоволодінні, зобов'язавши співвласника не чинити перешкод в її приватизації слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до висновку експерта № 2323 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 10.11.2017 року: «Земельна ділянка № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі, на момент проведення дослідження, не приватизована, тому розробити та надати на розгляд суду варіанти розділу земельної ділянки між співвласниками не видається за можливе, а можливо тільки встановити порядок користування земельною ділянкою. Вивченням наданої документації, встановлено, що у рішенні народного суду Комунарського району від 23 вересня 1983 року (т. 1 а/с 82) інформація стосовно площі або порядку користування земельною ділянкою, відсутня. Крім того слід зазначити, що у наданих на дослідження матеріалах справи відсутній технічних паспорт БТІ, дійсний станом на момент прийняття рішення суду, тому ідентифікувати, які саме надвірні споруди та згідно з яким технічним паспортом БТІ, виділяються по цьому рішенню суду кожному із співвласників, не видається за можливе. Таким чином, визначити порядок користування земельною ділянкою, відповідно рішення суду народного суду Комунарського району від 23 вересня 1983 року між співвласниками будинку, з технічної точки зору, не видається за можливе.». Запропонований експертом варіант порядку користування земельною ділянкою № 11-А по вул. Урицького в м Запоріжжі, загальною площею 514,0 м2, згідно з частками співвласників суд не може взяти до уваги, оскільки він передбачає, що «Для даного варіанту порядку користування земельною ділянкою, частину паркану № 9 необхідно перенести на межу земельних ділянок, згідно з запропонованим варіантом порядку користування земельною ділянкою. … У сторін є технічна можливість влаштувати проходи на земельні ділянки, які знаходяться в їх користуванні, як при фактичному користуванні земельними ділянками, так і при запропонованому варіанту порядку користування земельною ділянкою: при фактичному користуванні у [PERSON] є технічна можливість влаштувати прохід на земельну ділянку з боку вулиці ширина земельної ділянки складає 10,11 м, а у [PERSON] с технічна можливість влаштувати прохід на земельну ділянку з боку вулиці ширина земельної ділянки складає 6,92 м; при запропонованому варіанту порядку користування земельною ділянкою у [PERSON] є технічна можливість влаштувати прохід на земельну ділянку з боку вулиці ширина земельної ділянки складає 4,20 м, а у [PERSON] є технічна можливість влаштувати прохід на земельну ділянку з боку вулиці ширина земельної ділянки складає: 12,83 м.», тоді як [PERSON] зустрічні позовні вимоги відповідно до висновку експерта № 2323 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 10.11.2017 року не уточнювались, а в силу ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Разом з тим, [PERSON] в ході судового розгляду справи належними та допустимими доказами не довів, що його право на приватизацію земельної ділянки в розмірі, що відповідає його частці у домоволодінні, а саме 12/25 від загального розміру земельної ділянки (що знаходиться у спільному користуванні [PERSON] із [PERSON]О.) кимось порушується, не визнається або оспорюється і що з боку [PERSON] йому чиняться перешкоди в приватизації земельної ділянки. А тому в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] понесені ним судові витрати з оплати судового збору в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved