Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання втратившим право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що йому на праві власності належить житловий будинок в [ADDRESS] , в якому проживає. Як зазначає позивач, у цьому будинку зареєстровані: позивач - [PERSON] , дружина позивача - [PERSON] , донька позивача [PERSON] , дочка позивача [PERSON] та брат позивача - відповідач [PERSON] [PERSON] більше трьох років не проживає в даному будинку, не несе жодних витрат по утриманню будинку, у тому числі, не сплачує плату за комунальні послуги, а тому позивач просить визнати його втратившим право користування житловим приміщенням. Представник позивача адвокат Ленько М.Ю. у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. [PERSON] , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON] на праві власності належить Ѕ житлового будиноку в [ADDRESS] , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 серпня 1993 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5116000 від 19 жовтня 2004 року. Із копії будинкової книги вбачається, що в даному будинку зареєстровані: позивач - [PERSON] , дружина позивача - [PERSON] , донька позивача [PERSON] , дочка позивача [PERSON] та брат позивача - відповідач [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] більше трьох років не проживає у будинку позивача, не несе жодних витрат по утриманню будинку в тому числі не сплачує плату за комунальні послуги. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків. Так свідки [PERSON] та [PERSON] , які проживають по сусідству, ствердили, що часто заходять до [PERSON] і більше трьох років в м. Самборі на [ADDRESS] вони не бачили [PERSON] . За таких обставин суд дійшов висновку, що так, як [PERSON] не проживає у житловому будинку в [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, то його необхідно визнати таким, що втратив право на користування даним житловим будинком.

Outcome: approved