Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - відповідач), треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], Чорнобаївський РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 9 листопада 2017 року Чорнобаївським РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з позивача на користь відповідача боргу за кредитним договором у розмірі 47399,78 гривень. Позивач вважала вказаний виконавчий напис таким, що вчинений з численними порушеннями норм чинного законодавства. Зокрема, стверджувала, що взагалі не укладала з відповідачем кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис. Зазначала також, що нотаріус не перевірив наявність чи відсутність спору щодо заборгованості, не пересвідчився у наявності у позивача документів, що підтверджують безспірність його вимог, не перевірив факт обізнаності відповідача з наявністю заборгованості і її визнання, а також порушив строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат». У звязку з цим позивач просив суд визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання учасники справи не зявилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с. 50). Відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не надав, натомість від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій останній проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі (а.с. 55). Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] надіслав лист з проханням провести розгляд справи за його відсутності (а.с. 25). Чорнобаївський РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення повістки курєрською поштою, однак жодних заяв чи клопотань до суду не надіслав. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 4 серпня 2017 року вчинено виконавчий напис № 10721 (а.с. 38) про стягнення з [PERSON] (позивач) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (відповідач) несплаченої в строк за кредитно-заставним договором від 22 вересня 2006 року № CSJ0SE00002015 заборгованості у розмірі 45599,78 гривень з урахуванням: -заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1521,02 гривень; -заборгованості за відсотками у розмірі 12563,11 гривень; -заборгованості з комісії у розмірі 600,00 гривень; -заборгованості з пені у розмірі 30915,65 гривень. При цьому строк, за який проводиться стягнення, становить 3953 дні, а саме з 22 вересня 2006 року по 19 липня 2017 року. На підставі заяви позивача про відкриття виконавчого провадження від 23 жовтня 2017 року № 201710231842 (а.с. 4) постановою старшого державного виконавця Чорнобаївського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області [PERSON] від 9 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження № 55102982 з виконання виконавчого напису від 4 серпня 2017 року № 10721 (а.с. 8). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» передбачено, що для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями нотаріусу подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктом 3.1. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно із п. 3.5. глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Таким чином, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. За таких обставин виконавчий напис - це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов'язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Документом, що встановлює прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором, є заява стягувача про прострочення платежу, передана боржнику безпосередньо стягувачем або надіслана боржникові поштою зі зворотним повідомленням, або передана через нотаріуса в порядку, передбаченому ст. 84 Закону України «Про нотаріат». При цьому, вказані документи не є підтвердженням існуючого боргу, вони лише можуть доповнювати інформацію про існуючий борг. Заява боржника про підтвердження ним суми боргу, письмова відповідь боржника стягувачу про причини прострочення сплати заборгованості чи повернення майна, письмове прохання боржника про надання відстрочки виконання тощо - також документи, які є додатковою інформацією про наявність боргу. Чинним законодавством, не надано визначення поняття «безспірна заборгованість», тому підтвердження наявності заборгованості боржника щодо виконання грошового зобов'язання стосовно юридичних осіб має ґрунтуватися на даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності контрагентів за договором, виходячи з такого. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 3 Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Так, зі змісту ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» вбачається, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, то безпосередньо після її закінчення. Згідно з Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 17 червня 2004 року № 280, до первинних документів відносяться рахунки бухгалтерського обліку банків. Таким чином, нотаріус при вчиненні виконавчого напису повинен мати виписки з рахунків бухгалтерського обліку банків, на які перераховуються гроші боржником за виконання основного зобов'язання. Крім того, обовязковою умовою вчинення виконавчого напису є те, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як вбачається із наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального органу [PERSON] на запит суду (а.с. 31) документів спірний виконавчий напис був вчинений на підставі: -заяви ПАТ КБ «Приватбанк» (відповідач) від 25 липня 2017 року № б/н до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про вчинення виконавчого напису (а.с. 39); -копії кредитно-заставного договору від 22 вересня 2006 року № CSJ0SE00002015, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» (відповідач) як кредитором, та [PERSON] (позивач) як позичальником (а.с. 40-42); -розрахунку заборгованості за договором від 22 вересня 2006 року № CSJ0SE00002015 станом на 19 липня 2017 року (а.с. 43-44); -копії письмової вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» (відповідач) до [PERSON] (позивач) про усунення порушень за кредитним договором від 22 вересня 2006 року № CSJ0SE00002015 (а.с. 45); -копій фіскального чеку УДППЗ «Укрпошта» від 21 липня 2017 року на суму 367,20 гривень та списку згрупованих поштових відправлень ПАТ КБ «Приватбанк» (відповідач): пріоритетних листів з оголошеною цінністю, поданих в Поштомат ЦПЗ № 1 ДД УДППЗ (а.с. 46); -копії опису вкладення до цінного листа з описом ПАТ КБ «Приватбанк» (відповідач) на адресу [PERSON] (позивач) (а.с. 46 на звороті). Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав первинні бухгалтерські документи на підтвердження безспірності заборгованості боржника (документів щодо видачі кредитних коштів, погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів за кредитним договором, виписок з банківського рахунку). Таким чином нотаріус вчинив спірний виконавчий напис за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, не впевнившись в отриманні позивачем, (як боржником), письмової вимоги відповідача, (як кредитора), про усунення порушень за кредитним договором та не перевіривши дотримання встановленого чинним законодавством трирічного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що позивачем повністю доведено обґрунтованість своїх позовних вимог, натомість відповідач не спростував їх належними вмотивованими доказами, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір за ставкою, яка діяла на момент подання позову, а саме у розмірі 640,00 (шістсот сорок гривень 00 копійок) гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved