Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] просив розірвати усний договір купівлі-продажу від 03.07.2014р., стягнути 1065 грн. сплачених за товар та 350 грн. судових витрат мотивуючи тим, що 03.07.2014р. за усною домовленістю з відповідачем, останній зобов'язувався направити йому товар - (капот до автомобіля CHEVROLET AVEO), а він зобов'язувався провести оплату товару в сумі 1065 грн., свої зобов'язання по договору він виконав повністю, між тим, товар який двічі надсилався відповідачем до відділення Нової пошти в м.Львові не відповідав заявленим вимогам, і зокрема мав пошкодження та не був оригінальним, що було обов'язковою умовою договору. За заведеного позивач вважає, що його права як споживача порушені, просив вищевказаний договір купівлі-продажу розірвати, стягнути із відповідача в його користь 1065 грн. сплачених за товар та 350 грн. витрат на правову допомогу, а всього 1425 грн. В суді позивач позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, окрім цього пояснив, що звертався в СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України із заявою про притягнення ФОП [PERSON] до кримінальної відповідальності, постановою від 24.08.2014р. у порушенні кримінального провадження було відмовлено у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Просив позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи (а.с. 21, 30, 31), причини неявки суду не повідомив, а тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів проти чого не заперечив позивач. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить переконання про часткове задоволення позову. За положенням ст. 3 ч.1, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Так, із пояснень позивача в суді убачається, що 03.07.2014р. за усною домовленістю із ФОП [PERSON], останній зобов'язувався надіслати [PERSON] через відділення Нової пошти товар - капот до автомобіля CHEVROLET AVEO, оригінального виробництва без пошкоджень за 1065 грн. Факт укладення усного договору між позивачем і відповідачем має також підтвердження постановою слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській обл. від 24.08.2014р. (а.с. 10), з якої убачається, що між [PERSON] та [PERSON] фактично було укладено усний договір купівлі-продажу капота до автомобіля вартістю 1065 грн. шляхом перерахунку коштів двома частинами. [PERSON] виконав свої зобов'язання, 03 і 07 липня 2014 року оплатив вартість товару, проте той не відповідав заявленим вимогам (мав пошкодження та не був оригінальним), що було обов'язковою умовою договору, а тому останній відмовився від його отримання. Як вбачається із копії квитанції ПАТ КБ Приватбанк від 03 та 07 липня 2014р. (а.с.-8) [PERSON] перераховано на рахунок відповідача 605 грн. та відповідно 460 грн. Про перерахування таких коштів позивачем на рахунок відповідача також видно із виписки з особового рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк»(а.с.-25-27). Як видно із бланків огляду вантажу від 07.07.2014р. та 11.07.2014 р. (а.с.-23-24) [PERSON] відмовився двічі від отримання товару у зв'язку із неналежною якістю товару. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, згідно вимог ч.1 ст.698 ЦК України, за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Відповідно до вимог ч. 3 цієї статті, до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця - фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Як встановлено у п.7 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. У відповідності зі ст.4, 6 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції. Продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою (пункти 4, 7 -10, 12 ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів»). Інформація про продукцію повинна містити, зокрема, відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо вони встановлені нормативно-правовими актами; дату виготовлення; відомості про умови зберігання; гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Згідно з ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, у порядку та в строк, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін чи правил договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника, у тому числі і розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Згідно зі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до статті 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Таким чином, суд вважає, що відповідачем порушено умови договору роздрібної купівлі-продажу від 03 липня 2014р., що укладений між ним та [PERSON], а тому кошти внесені за товар підлягають стягненню із відповідача в користь позивача. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності істотного порушення з боку відповідача своїх договірних зобов'язань. При цьому також враховується, що договір купівлі-продажу, який просить розірвати позивач, укладений сторонами у спрощений спосіб без викладення його у формі єдиного документі, тому позов у цій частині не підлягає задоволенню. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача 243 грн. 60 коп. судового збору в користь держави та 350 грн. витрат на правову допомогу в користь позивача.

Outcome: partial