Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, також просить стягнення аліментів за минулий час 01.01.2016 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 29.06.2002 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 16.05.2018 року шлюб між сторонами розірвано Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, у зв'язку з чим він просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на його користь аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. на місяць, починаючи з 01.01.2016 року. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від неї відзиву на позов не надано. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 29.06.2002 року по 16.05.2018 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 16.05.2018 року шлюб між сторонами розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], відповідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 26.03.2003 року, яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання та розвиток. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач є матір'ю [PERSON] та в її утриманні участі не приймає, з неї підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» для дитини віком з 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум з 01.01. по 30.06.2018 року в розмірі 1860 грн., з 01.07. по 30.11.2018 року в розмірі 1944 грн., та з 01.12. по 31.12.2018 року в розмірі 2027 грн. Відповідно до 4-го Принципу Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток, з цієї метою спеціальні догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері. Дитині має належати право на відповідне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.3, ст.4, ст.5 Конвенції про права дитини 20.11.1989 року, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції. Держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов'язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім'ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст.ст.183,184 СК України, суддею враховується, що відповідач мешкає окремо від дитини, участі в її вихованні, утриманні та забезпеченні здорового розвитку не приймає, та за для забезпечення у максимально можливій мірі виживання і здорового розвитку дитини на державному рівні слід визначити розмір аліментів, які підлягають стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000 грн., що є більшою часткою від 50% від прожиткового мінімум встановленому на дитину відповідного віку з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду, тобто з 09.08.2018 року. Відповідно до ч.2 ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Розглядаючи питання щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий час, тобто з 01.01.2016 року, суд дійшов висновку, що в даній вимозі слід відмовити, оскільки позивач не надав жодних будь-яких доказів, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останньої від їх сплати в той період. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що з відповідача підлягають стягнення аліменти на утримання дитини, слід допустити виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позову, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved