Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватного підприємства «імені Калашника» про встановлення факту нещасного випадку та зобов`язання скласти акт. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.07.1986 року під час виконання своїх трудових обов`язків в будівельній бригаді та виконуючи наряд бригадира будівельної бригади КСП ім. Воровського на циркулярці по розпилюванню дошки стався нещасний випадок внаслідок якого він отримав травму у вигляді пошкодження лівої руки, а саме відрізаний безіменний палець, половина мізинця, пошкоджені сухожилля усіх пальців руки. Вказує, що після настання нещасного випадку підприємство не провело належного розслідування, а відповідач Приватне підприємство «імені Калашника», як правонаступник КСП ім. Воровського, на даний час також уникає від створення комісії з розслідування нещасного випадку та складення акту за формою Н-1. У зв`язку з цим просить суд, встановити факт настання з ним нещасного випадку, що пов`язаний з виробництвом 30.07.1986 року під час виконання трудових обов`язків робітника будівельної бригади в КСП ім. Воровського в с. Калашники Полтавського району Полтавської області, під час якого була травмована ліва рука, відрізаний безіменний палець, половина мізинця, пошкоджені сухожилля усіх пальців лівої руки, а також зобов`язати відповідача скласти акт форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Болотнікова А.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві. Просили суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. В судове засідання відповідач не з`явився, з невідомих суду причин. Позивач зазначив, що особисто повідомляв відповідача про слухання справи в суді. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, про що надав відповідну письмову заяву. Представник третьої особи Управління Держпраці у Полтавській області надав заяву та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу, що не з`явилися по наявним у справі доказам. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, оцінивши та дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач з 01.03.1986 року по 27.04.1987 року працював в будівельній бригаді КСП ім. Воровського (а.с.49 зворот). 30.07.1986 року під час виконання позивачем [PERSON] своїх трудових обов`язків в будівельній бригаді та виконуючи наряд бригадира будівельної бригади КСП ім. Воровського на циркулярці по розпилюванню дошки з ним стався нещасний випадок внаслідок якого йому завдано травму у вигляді пошкодження лівої руки, відрізаний безіменний палець, половина мізинця, пошкоджені сухожилля усіх пальців руки, в наслідок чого звертався за медичною допомогою у міський травматологічний пункт, де була надана медична допомога. В подальшому проходив стаціонарне лікування в Полтавській центральній районній лікарні. Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами. Зокрема, як показали суду свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позивач разом із ними працював у КСП ім. Воровського і під час виконання [PERSON] своїх безпосередніх трудових обов`язків з ним стався нещасний випадок, а саме пошкодження лівої руки, відрізаний безіменний палець, половина мізинця, пошкоджені сухожилля усіх пальців руки. Отже, нещасний випадок, що стався з позивачем 30.07.1986 року в КСП ім. Воровського під час виконання ним трудових обов`язків в будівельній бригаді є таким, що пов`язаний з виробництвом. Згідно ст.171 КЗпП УРСР (що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) адміністрація підприємств, установ, організацій за участю представників профспілкового комітету підприємства, установи, організації, а у встановлених законодавством випадках - за участю представників й інших органів, повинна вчасно і правильно проводити розслідування і облік нещасних випадків на виробництві. По результатах розслідування нещасного випадку адміністрація підприємства, установи, організації складає акт про нещасний випадок за встановленою формою, копію якого вона зобов`язана видати на вимогу потерпілого не пізніше трьох днів після закінчення розслідування. Пунктами 2.1.-2.3. Положення про розслідування та ведення обліку нещасних випадків на виробництві, затвердженого Постановою Президіуму Всесоюзної центральної спілки професійних спілок від 13 серпня 1982 року №11-56 (що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що начальник цеху, де відбувся нещасний випадок, повинен обов`язково повідомити про факт нещасного випадку керівнику і профспілці підприємства. Адміністрація підприємства терміново створює комісію з розслідування нещасного випадку, яка зобов`язана протягом 24 годин провести розслідування обставин і причин настання нещасного випадку та скласти акт форми Н-1 у чотирьох примірниках, який має бути належним чином зареєстрований на підприємстві. Як показали суду свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про факт настання з позивачем нещасного випадку одразу було повідомлено керівника, а позивача направлено в лікарню для отримання медичної допомоги. Судом не встановлено, будь-яких доказів, що підтверджують факт розслідування адміністрацією КСП ім. Воровського нещасного випадку, що стався з позивачем 30.07.1986 року, хоча адміністрація підприємства була обізнана про такий факт. На даний час правонаступником КСП ім. Воровського являється відповідач Приватне підприємство «імені Калашника», адміністрація якого уникає від належного розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем. Згідно ст. 171 КЗпП України, в редакції яка діє на даний час, власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 частини 2 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, (далі - Порядок) передбачено, що дія цього порядку поширюється на осіб, які уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично були допущені до роботи в інтересах підприємства (далі - працівники), а також на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно. Згідно абзацу 1 пункту 15 Порядку однією з обставин, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні. За таких обставин, суд вважає, що відмова відповідача розслідувати у відповідності до вимог Положення вказаний нещасний випадок, що стався з позивачем, є незаконною, а тому Приватне підприємство «імені Калашника» слід зобов`язати скласти акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що стався з [PERSON] , за формою Н-1. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Представником позивача адвокатом Болотніковою А.П., в порядку ст.ст. 133,137 ЦПК України, було подано до суду клопотання щодо стягнення витрат в сумі 3500 грн., понесених позивачем на професійну правничу допомогу та витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи в сумі 132 грн. На підтвердження заявлених витрат було надано квитанції, які долучено до матеріалів справи, договір про надання правничої допомоги та акт виконаних робіт. Питання судових витрат вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved