Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 19.11.2009 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них дітей немає. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини фактично припинені з 2014 року, відповідач виїхала на проживання в невідомому напрямку, сім'я фактично розпалась, спільного майна немає, подальше збереження шлюбу буде суперечить його інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання на судовий розгляд не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання на судовий розгляд не з'явилась, відзиву та заперечень на позовну заяву суду не подала, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомила, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони 19.11.2009 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 531, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з 2014 року, відповідач виїхала на проживання в невідомому напрямку, сім'я фактично розпалась, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідач після державної реєстрації шлюбу не змінювала дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідачу слід залишити прізвище «[PERSON]». Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. (квитанція № 0.0.997663944.1 від 26.03.2018 року, а.с. 1). На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved