Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 03 серпня 2010 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання в шлюбі в них [INFO] року народився син [PERSON]. Протягом останнього часу стосунки між подружжям погіршилися, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага, часто виникають суперечки. Вони припинили спільне проживання. Шлюб носить формальний характер. Просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутності. Відповідачка позов визнала повністю. Справу просила слухати без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] про що направила на адресу суду письмову заяву. За ст.47 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 03 серпня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області між [PERSON], [INFO] рок ународження та [PERSON], [INFO] було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис №42. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим 03 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. [PERSON] народився [INFO] року. Батьки дитини [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 03 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Згідно довідки №02-25/ІІ39, виданої 24 листопада 2017 року виконавчим комітетом Рогатинської міської ради, [PERSON], [INFO] зареєстрована в [ADDRESS]. За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, у позивача наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин, відповідачка визнала позов. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін по справі, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved