Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), в якому просить відшкодувати майнову шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, у сумі 74 053 грн. 80 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.12.2018 в с. Береза Глухівського району Сумської області Відповідач, керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , порушивши п.п. 1.5, 2.3 «б», 12.1 ПДР України, допустив зіткнення з належним їй автомобілем AUDI А4, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП пошкоджено її автомобіль. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 01.02.2019 Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та визнано винним за статтею 124 КУпАП та накладено адміністративний штраф. В результаті ДТП її автомобіль зазнав наступних пошкоджень: знищено капот; сплющено замок капота; розірвано облицювальну решітку радіатора; знищено блок-фару передню праву, бампер передній в зборі, посилювач бампера переднього; погнуто крило переднє ліве; розірвано підкрилки передній лівий та передній правий, радіатор; патрубки радіатора сплющені; перекіс моторного відсіку; зміщено двигун з опори; панель передка, лонжерон передній лівий, бризковик лонжерона передній лівий сплющені; деформовано передній правий лонжерон; погнуто радіатор кондиціонера та підрамника; розірвано дифузор радіатора; тріщини лобового скла, корпусу повітряного фільтра, бачка гідро окислювача; 2 подушки двигуна розплющено; радіатор гідро посилювача деформовано; розрив ременю генератора та ременю кондиціонера; деформовано компресор кондиціонера, гідромуфту в зборі з вентилятором, стабілізатор передньої підвіски; кожух ГРМ розірвано. Відповідно до експертного висновку експерта-оцінювача ТОВ «Експерт-Сервіс Авто», складеного 29.01.2019, вартість відновлювального ремонту належного їй автомобіля AUDI А4 становить 113 035 грн. 34 коп. ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на підставі договору від 25.02.2019 про врегулювання страхового випадку № 2300252825 за Договором ОСЦСПВ № АМ/3166730 від 19.05.2018 виплатила їй в рахунок відшкодування за відновлення автомобіля гроші у сумі 38 981 грн. 53 коп. Таким чином, збитки в сумі 74 053 грн. 80 коп. залишились не відшкодавані. Тому різницю між вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням страховика у сумі 74 053 грн. 80 коп. повинен їй відшкодувати Відповідач, оскільки відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В порядку досудового врегулювання вона направила Відповідачу письмову пропозицію про добровільне відшкодування завданої майнової шкоди. Однак, відповіді від Відповідача вона не отримала. За вказаних обставин, зазначену суму невідшкодованої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП Позивач просить стягнути з Відповідача. Ухвалою суду від 29.05.2019 відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву не подав. Третя особа копію ухвали про відкриття провадження отримала, письмові пояснення на позов, в установлений судом строк, на подала. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні від сторін не надходило. Заяв із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторони не подавали. За таких обставин, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Ухвалою суду від 24.07.2019 суд вирішив розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що Позивач є власником транспортного засобу AUDI А4, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 16). Відповідно до постанови Зарічного районного суду м. Суми від 01 лютого 2019 року (справа № 591/28/19), 18.12.2018 близько 15 год. 00 хв. в с. Береза Глухівського району Сумської області по вул. Центральній біля буд. 62 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля AUDI А4, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ДТП сталося з вини водія автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] - Відповідача по справі, який свою вину визнав, і його визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Дана постанова не оскаржувалась і набрала законної сили 12.02.2019 (а.с. 6). Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: за ч. 4 статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. За статтею 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з вимогами п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до вимог статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З висновку Звіту № 123 Про незалежну оцінку майна: (визначення розміру матеріального збитку) автомобіля AUDI А4, р.н. [NUMBER] , складеного 29.01.2019 експертом-оцінювачем ТОВ «Експерт-Сервіс Авто», вбачається, що в даному випадку, оскільки такий КТЗ відновлювати економічно недоцільно, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля AUDI А4, р.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 66614 (шістдесят шість тисяч шістдесят чотирнадцять) грн. 91 коп., враховуючи, що ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складає 66614,91 грн. (а.с. 7-22). Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV (із відповідними змінами) (далі-Закон № 1961) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 30.2 ст. 30 Закону № 1961 встановлено, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 15 своєї Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року № 4 зазначив наступне: Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.» Згідно з роз`ясненнями пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на вiдповiдальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду i якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподiювача шкоди. Як при вiдшкодуваннi в натурі, так i при вiдшкодуваннi заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. У разі, коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості, перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. А за приписами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Заява № 2300252825 від 22.02.2019, свідчить, що Позивач звернулася до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про виплату страхового відшкодування по збитку, спричиненому в результаті ДТП, яка сталася за участі транспортного засобу Страхувальника ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» (а.с. 25). Згідно Договору від 25.02.2019 про врегулювання страхового випадку № 2300252825 за Договором ОСЦПВ № АМ/3166730 від 19.05.2018, укладеного між Позивачем (Заявник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» (Страховик), предметом якого є врегулювання страхового випадку за Договором ОСЦПВ № АМ/3166730 від 19.05.2018, а саме за подією: ДТП, яка сталася 18.12.2018 та в результаті якої було пошкоджено ТЗ ЗаявникаAUDI А4, д.н.з. [NUMBER] , відповідно до якого вирішено, що Страховик здійснює виплату страхового відшкодування без проведення оцінки/експертизи, пошкодженого ТЗ, розмір якого складає 38 981,53 грн. Страхове відшкодування у визначеному розмірі підлягає сплаті Страховиком протягом п`яти робочих днів з дати підписання цього Договору, шляхом перерахування грошових коштів Заявнику через систему «Приват МАНІ» ПрАТ КБ «Приватбанк». Заявник погоджується із порядком розрахунку та розміром страхового відшкодування, способом здійснення страхового відшкодування, не має та не буде мати у майбутньому будь-яких фінансових, матеріальних та іншого роду вимог та претензій до Страховика (зворот а.с. 25). Квитанція номер MS85R510QJPNNTINJ6FR від 05 березня 2019 підтверджує, що [PERSON] в Глухівському відділенні Сумської філії АТ КБ «Приватбанк» отримала 38 981 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 53 коп. (а.с. 23). Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За правилами статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем направлялася Відповідачу письмова вимога щодо добровільного відшкодування понесених витрат, а саме сплатити різницю між вартістю відновлювального ремонту, встановленою експертним висновком, та виплатою страхової компанії у сумі 74 053 грн. 80 коп., однак останній залишив її без реагування (а.с. 26, 27). Однак, Позивачем не надані суду докази, що нею на відновлення транспортного засобу реально витрачена сума 113 035 грн. 34 коп. А тому, враховуючи вищевикладене, оскільки висновком про оцінку, виконаним експертом-оцінювачем відповідно до законодавства, встановлено, що пошкоджений транспортний засіб відновлювати економічно недоцільно, бо вартість його відновлювального ремонту не менше ринкової вартості, суд вважає, що відповідно до норм чинного законодавства, розмір шкоди, завданий Позивачу, слід визначити за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження у сумі 66614,91 грн., встановленої висновком про оцінку, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля AUDI А4, д.н.з. [NUMBER] , складає 66614,91 грн. Таким чином, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому відповідно до статей 1192, 1194 ЦК України, становить 27633 грн. 38 коп. (66614,91-38981,53), що складається з різниці між вартістю визначеного у висновку експерта-оцінювача матеріального збитку (66614,91 грн.), оскільки згідно даного висновку такий КТЗ відновлювати економічно недоцільно, і сумою отриманого позивачем страхового відшкодування матеріального збитку (38981,53 грн.). За таких обставин, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, оскільки матеріальні збитки Позивачу завдані саме Відповідачем, суд приходить до висновку, що Відповідач зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати завдані його неправомірними діями матеріальні збитки, які складають 66614,91 грн. відповідно до Звіту № 123 Про незалежну оцінку майна від 29.01.2019, однак враховуючи, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» здійснила виплату Позивачу страхового відшкодування в сумі 38981,53 грн., тому з Відповідача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 27 633 грн. 38 коп., розмір який є обгрунтованим та доведеним в судовому засіданні, відповідачем не спростований належними та допустимими доказами, а томупозовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на 37,3%, то з Відповідача на користь Позивача у відповідності до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 286,61 грн. та понесені останньою судові витрати на оплату професійної правничої допомоги пропорційно до задоволених вимог в сумі 857,90 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial