Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві посилається на те, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, а саме на земельну частку (пай), розміром 3,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі по колишній СС «Колос», яка знаходиться в с. Бубнів Володимир-Волинського району Волинської області. Оскільки інших спадкоємців немає, а він, як онук померлої відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що фактично прийняв спадщину після померлої , оскільки проживав разом , з дня смерті користується та утримує в належному стані спадкове майно, тому він має право на спадкування спадкового майна, що належало покійній. Однак, у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку. За результатом звернення позивача до Володимир-Волинської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у видачі йому свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв'язку з цим просить суд визнати за ним право власності на вищезгадану земельну частку в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та за наявними матеріалами справи, просить суд слухати справу у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, від сільського голови Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в адресу суду надійшла заява про те, що він позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглядати позовну заяву [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно без його участі. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення. Згідно довідки Управління Держгеокадастру у Володимир-Волинському районі Волинської області № 99-28-99.3-1745/2-16 від 16.12.2016 року вбачається , що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку ( пай ) розміром 3.11 в умовних кадастрових гектарах по колишній СС «Колос» серії [NUMBER], зареєстрований 13.05.1997 року за № [NUMBER]. Вартість земельної частки ( паю ) по колишній СС « Колос » з врахуванням коефіцієнтів індексації станом на 01.06.2016 року становить 117382 грн. [INFO] року [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. У відповідності до ст.346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно представлених до суду копій паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого на ім?я [PERSON] , позивач являється онуком [PERSON] , а отже згідно у відповідності до ст. 529 ЦК Української РСР (який був чинний на час виникнення спадкових правовідносин) є спадкоємцем другої черги за законом. Статтею 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст.561 ЦК Української РСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов?язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно повідомлення Володимир-Волинської державної нотаріальної контори №1961/01-16 від 23.12.2016 року про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], оскільки оформлення спадщини передбачає перехід права власності на спадкове майно спадкоємцеві, то при видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи на майно померлого залишаються у справах нотаріуса. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, вирішення зазначеного питання проводиться в судовому порядку. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті [PERSON] не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Судові витрати по справі суд покладає на позивача. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.529, 548, 561 ЦК Української РСР, ст.ст.328, 392, 1217,1218, 1225, 1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved