Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він з 02.11.2016 року до 19.11.2020 року працював на підприємстві відповідача на посаді охоронника в службі охорони, відповідно до укладеного між ними безстрокового договору, який було припинено відповідно до ст.38 КЗпП України. Його заробітна плата під час роботи у відповідача в 2020 році складала близько 6500,00 грн. щомісячно. Однак відповідач йому заробітну плату починаючи з червня 2020 року по грудень 2020 року не виплатив, що складає приблизно 39000,00 грн. (6500,00 грн. х 6 місяців) з утриманням із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів, як і не виплатив йому компенсацію за невикористані ним відпуски на час його звільнення в розмірі 33404,80 грн. з утриманням із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів. На його звернення щодо виплати заробітної плати та грошової компенсації за невикористані відпустки керівництво відповідача відповідає відмовою, посилаючись на відсутність коштів, в зв`язку з чим вважає, що заборгованість з заробітної плати, яка йому не виплачена, підлягає стягненню в судовому порядку. Просить стягнути на його користь з відповідача невиплачену йому заробітну плату за період з червня 2020 року по листопад 2020 року (включно) в загальному розмірі 39000,00 грн. з утриманням із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів (податок на дохід та військовий збір) та стягнути компенсацію за невикористані ним відпустки на час його звільнення в розмірі 33404,80 грн. з утриманням із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.09.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Ухвалою Вільногріського міського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 р., яку отримано відповідачем 20.10.2021 р. (а.с. 26-27, 29-30), судом, в порядку ст.84 ЦПК України, витребувано від відповідача довідку про нараховану позивачу заробітну плату за період з червня по листопад 2020 року та компенсацію за невикористані відпустки, однак зазначені дані відповідачем до суду не надано, про причини невиконання ухвали суд не повідомлено. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 31) Відповідач, який належним повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 23,30), в судове засідання свого представника не направив, про причини його неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] у період з 02.11.2016 року по 19.11.2020 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Цветмет ЛТД» та працював на посаді охоронника в службі охорони, що підтверджено копією трудової книжки [PERSON] (а.с.3-4) Згідно копії індивідуальних відомостей про застраховану особу від 11.11.2021 року, які надано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивачу нараховано суму фактичного заробітку/доходу, який позивач отримував з ТОВ «Цветмет ЛТД» (ЄДРПОУ 39966306), за червень 2020 року - 5613,90 грн., за липень 2020 року - 5603,58 грн., за серпень 2020 року - 5970,00 грн., за вересень 2020 року - 5852,78 грн., за жовтень 2020 року - 5911,58 грн., за листопад 2020 року - 33404,80 грн., а всього за вказаний період 62356,64 грн. (а.с. 32) Доказів виплати позивачу цих сум заробітної плати відповідачем не надано. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до положень ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до вимог ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України та частиною першою статті 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] з 02.11.2016 року по 19.11.2020 року працював на посаді охоронника в службі охорони ТОВ «Цветмет ЛТД», однак під час роботи за період з червня 2020 року по 19 листопада 2020 року заробітну плату не отримував, при звільненні із займаної посади позивач також не отримав компенсацію за невикористані ним відпустки, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. Визначаючи розмір вказаної заборгованості, суд виходить із даних щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] від 11.11.2021 року, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (а.с. 32), оскільки відповідачем довідку про суми нарахованої і невиплаченої заробітної плати та розмір компенсації за невикористані відпустки суду не надано без поважних причин. Розмір заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані відпустки за вказаний період суд визначає у загальному розмірі, оскільки відповідно до зазначених даних Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, дані про заробітну плату позивача за листопад 2020 року та розмір компенсації за невикористані відпустки зазначено однією сумою, тому визначити розмір цих виплат окремо неможливо. Таким чином, розмір заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі та компенсації за невикористані відпустки за вищевказаний період становить 62356,64 грн., доказів сплати вказаної заборгованості позивачу відповідачем не надано, а відтак, в межах заявлених вимог, позов підлягає частковому задоволенню, а вказана заборгованість стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від його сплати при подачі позову на підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Крім того, згідно положень п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення в частині присудження позивачу [PERSON] виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст. 47, 94, 115, 116, 233 КЗпП України, та

Outcome: partial