Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з дійсним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності йому, [PERSON]Б,. та [PERSON] Вказане підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON]О Відповідач по справі [PERSON] в даній квартирі не проживає, плату за комунальні послуги не сплачує. Вони з відповідачем тривалий час не можуть дійти згоди щодо розподілу в натурі та встановлення порядку користування даною квартирою. З метою вирішення спору про оплату комунальних послуг, виникла необхідність у встановлені порядку користування квартирою, з метою поділу особового рахунку на два окремі рахунки для кожного із співвласників. Посилаючись на вказані обставини, просив суд встановити порядок користування квартирою №4 в будинку 54 по проспекту Свободи в м.Кременчуці Полтавської області, відповідно до варіанту №1 у висновку будівельно-технічного дослідження №105-16 від 12.12.2016 р.; розподілити особові рахунки по сплаті комунальних послуг на два окремі особові рахунки. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що [PERSON] в спірній квартирі не проживає та не користується комунальними послугами, які надаються за адресою [ADDRESS], а тому він не повинен сплачувати кошти за утримання квартири і не вбачає необхідності у встановлені порядку користування квартирою та розподілі особового рахунку на два окремі. Відповідач, ТОВ «Житлорембудсервіс», в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до таких висновків. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч.1,2 ст.317 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. В п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності», №20 від 22 грудня 1995 року (з наступними змінами та доповненнями), квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №50202530 від 18.12.2015р.. У фактичному користуванні позивача знаходяться житлові кімнати позначені на плані квартири в технічному паспорті «9» площею 16,3 м2 та «10» площею 16,7 м2. В користуванні відповідача фактично знаходиться житлова кімната, позначена на плані квартири в технічному паспорті «11» площею 27,5 м2. Позивач не має доступу до вказаної кімнати, оскільки вона зачинена на ключ. Особовий рахунок по сплаті комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] відкрито на ім'я [PERSON], яка померла 14.03.2015р., що підтверджується довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» №1512 від 09.04.2015р.. Відповідач, [PERSON], в спірній квартирі не зареєстрований та не проживає, що підтверджується довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» №1512 від 09.04.2015р. та відповіддю Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Заводського району Камянської міської ради. Між співвласниками квартири виник спір щодо утримання спільної власності - квартири [ADDRESS], зокрема в частині оплати комунальних послуг за вказану квартиру. Здійснювати оплату комунальних послуг відповідно до належної йому частки квартири [PERSON] не має можливості, оскільки вказане можливе лише за умови розподілу особових рахунків між співвласниками після встановлення порядку користування житлом. Крім того, без встановлення такого порядку судом позивач позбавлений можливості, за відсутності згоди іншого співвласника, визначити належну йому частку квартири, з метою вільного користування та утримання. За таких обставин, суд вважає, що порушені права [PERSON] підлягають судовому захисту шляхом встановлення порядку користування квартирою 4 в буд.54 по проспекту Свободи в м.Кременчуці. Проаналізувавши запропоновані у висновку експертного будівельно-технічного дослідження №105-16 від 12.12.2016 р. варіанти визначення порядку користування приміщеннями квартири, суд вважає найбільш прийнятним варіант №1, який є найбільш наближеним до ідеальних часток співласників, а також відповідає фактичному порядку користування житловими приміщеннями квартири [ADDRESS]., який склався між співвласниками. Відтак, [PERSON] необхідно виділити в користування на 1/2 частину квартири житлову кімнату, позначену на плані квартири в технічному паспорті «9» площею 16,3 м2, житлову кімнату «10» площею 16,7 м2, які в додатку №1 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №105-16 від 12.12.2016 р. позначені зеленим кольором; [PERSON] необхідно виділити в користування на 1/2 частини квартири житлову кімнату, позначену на плані квартири в технічному паспорті «11» площею 27,5 м2, яка в додатку №1 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №105-16 від 12.12.2016 р позначена синім кольором; в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити коридор «1», вбудовану шафу «2», вбудовану шафу «3», вбудовану шафу «4», ванну кімнату «5», вбиральню «6», коридор «7», кухню «8», загальною площею 41,1 м2, які в додатку №1 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №105-16 від 12.12.2016 р позначені червоним кольором. Щодо заявлених вимог про поділ особових рахунків, суд зазначає наступне. Рішення суду про встановлення порядку користування житловим приміщенням є підставою для розподілу особових рахунків по сплаті комунальних послуг у встановленому чинним законодавством порядку, тому суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про поділ особових рахунків між співвласниками квартири [ADDRESS]. Таким чином вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 551,20 грн., а також з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. за вимогу про поділ особового рахунку, оскільки при подачі уточненої позовної заяви вказана суму судового збору не була сплачена позивачем.

Outcome: partial