Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що у зв'язку зі смертю - [PERSON], померлої [INFO] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 3,45 га, розташованої на території Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якою остання володіла згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації від 09.06.2004 року № 240/А-2004. Однак в зв'язку зі втратою правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, тому змушена звернутися до суду про захист свого майнового права. Позивач до судового засідання не з'явилася, однак надіслала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні та просить суд слухати справу за її відсутності. Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено наступне. [PERSON], померлій [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 09.03.2016 року відділом ДРАЦС Балтського районного управління юстиції в Одеській області, на праві власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину серії ВМІ № 161945, зареєстрованого в реєстрі за № 2144, належала земельна ділянка розміром 3,45 га, розташованої на території Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації від 09.06.2004 року № 240/А-2004. Відповідно до заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 43 від 26.09.2011 року, посвідченого секретарем виконкому Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що мені буде належати на день моєї смерті і на що за законом буду мати право заповідаю у власність - [PERSON], [INFO]». У зв'язку зі смертю [PERSON], [INFO] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної земельної ділянки, яку позивач [PERSON] у визначений законодавством строк прийняла спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України, оскільки звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відповідно до чого заведено спадкову справу 31.08.2016 року за № 146/2016. Разом з тим, документально оформити спадкове майно не представилося можливим по відсутності оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації від 09.06.2004 року № 240/А-2004. Згідно довідки державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. від 04.04.2017 року № 344/01-16, після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкоємці не звертались, спадкова справа не заводилась. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). В першу чергу, за правилами ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за законом мають особи, визначені у заповіті. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Відповідно до п.4.14 Глави 10 та п.7, Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012 року, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановчих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві. При видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у справах нотаріуса залишаються оригінали державних актів на право власності на земельну ділянку. На оригіналі державного акта нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що позивач, як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняла спадщину, однак у зв'язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на земельну ділянку, нотаріальна контора відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину, та вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, та відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивача цілком обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved