Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Позивач зазначив, що він є сином [PERSON] , [INFO] . Родинний зв`язок [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження спадкодавця та позивача. Відповідно до вказаних свідоцтв про народження, батьком спадкоємця є [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач є спадкоємцем [PERSON] , вказаний факт підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.08.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Черненком І.П. та Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (копії додаються). В період з грудня 2008 року по лютий 2014 року батько позивача [PERSON] проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із відповідачкою. Однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно здійснювали будівництво, ремонт та утримання житлового будинку, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка. Крім того, за часів, коли [PERSON] із своєю теперішньою дружиною перебували на початку стосунків, [PERSON] та Відповідачка з коштів спільного бюджету сплачували за оренду квартири, у якій проживав позивач та його дружина. Позивач разом з батьком та [PERSON] спільно проводили свята та відпочинок, починаючи з 2009 року спільно святкували Новий рік однією сім`єю, вони із сином Відповідачки [PERSON] виїжджали за кордон. Такі подорожі оплачувались із коштів спільного бюджету. За часів спільного проживання за кошти спільного бюджету було набуто право власності на різноманітне рухоме та нерухоме майно. Позивач є спадкоємцем померлого батька [PERSON] , підставою для звернення до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є необхідність для належного оформлення права на спадщину та одержання права на спадщину Фоковим [PERSON] на рухоме та нерухоме майно, яке перебувало у спільній сумісній власності померлого. Відповідач [PERSON] подала до суду нотаріально завірену заяву про визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. [PERSON] представила до суду нотаріально завірену заяву, в якій зазначила, що її подруга [PERSON] у 2008 році познайомила її з [PERSON] як зі своїм чоловіком. [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти будували будинок у [ADDRESS] . [PERSON] вкладав у будівництво не лише кошти, а й свої навички, адже він був дизайнером. [PERSON] вказала у поданій до суду нотаріально завіреній заяві, що вона є дружиною [PERSON] . У 2009 році вони зустрічалися, [PERSON] , батько [PERSON] , познайомив її з [PERSON] . [PERSON] з [PERSON] неодноразово запрошували їх до себе в будинок, у якому мешкали та вели спільне господарство. Мали спільних друзів, проводили спільний відпочинок. [PERSON] підтвердила у своїй заяві до суду, що її мати [PERSON] з 2008 року жила однією сім`єю з [PERSON] як чоловік і дружина. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Частиною другою статті 74 СК України передбачено, що на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Отже до майна, що було набуте під час проживання осіб однією сімєю, застосовуються положення сімейного законодавства, які регулюють правові відносини з приводу права спільної сумісної власності подружжя. Ст. 1258 ЦПК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ч 1 ст. 1258 ЦПК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Однак, за правилами позовного провадження розглядаються спадкові справи, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.2.постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). В порядку позовного провадження можуть встановлюватися юридичні факти лише за умови, що від встановлення їх наявності або відсутності у подальшому залежить можливість вирішення спору про суб`єктивне право (постанова Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 638/20596/16, провадження № 61-2482св19). Факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] також підтверджується спільними фотографіями, спільним відзначенням свят та спільним відпочинком. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Ознаками фактичної сім`ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою є: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки. Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1- 8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; зазначення чоловіка/жінки майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями іншого; спільна участь у питаннях життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту; спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, догляду за місцем поховання, тощо. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Outcome: approved