Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21 вересня 2003 року, який зареєстрований Володимир-Волинським міським відділом РАЦС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 260. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з нею не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки, свідками яких є їхні діти. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Відповідач часто зловживає спиртними напоями, самоусунулась від виховання дітей та матеріального забезпечення сім'ї Шлюбні відносини між ними не підтримуються близько шести місяців, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач на попереднє судове засідання не з'явився, подав суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу слухати у його відсутність. Відповідач на попереднє судове засідання не з'явилась, подала суду заяву згідно якої заявлений позов визнала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність. Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.09.2003 року Володимир-Волинським міським відділом РАЦС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 260. Дана обставина стверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., батьками яких являються сторони по справі, що стверджується копіями свідоцтва про народження дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Відповідач самоусунулась від виховання та забезпечення дітей. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення не бажає, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. По згоді сторін, діти залишаються проживати разом з батьком. Мати має право брати участь у їх вихованні та підтриманні з ними контактів.

Outcome: approved