Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який потім уточнив (а.с. 82), та в якому просить встановити факт володіння на праві приватної власності померлою [PERSON] житловим будинком з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Черевичне, вул. Леніна,1, та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами. В обґрунтування своїх вимог позивач стверджує, що 09 березня 2014 року померла її матір [PERSON] та після її смерті залишилась спадщина житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул. Леніна, буд. 1, с. Черевичне, Біляївський район Одеська область. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась з заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними та спорудами. В звязку з вищенаведеним, позивач змушена звернутись з вказаним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі (а.с.90). Представник відповідача, у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 91). Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], померла 09 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №370876, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №358 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований по вул. Леніна, 1, с. Черевичне, Біляївський район Одеська область. Факт належності померлим [PERSON] при житті спадковим майном, підтверджується, довідкою Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області №1095 від 20 серпня 2015 року, якої вбачається, що [PERSON], яка померла 09 березня 2014 року до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO] одеської області по вул. Леніна,1, довідками Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1097, №1098 від 20.08.2015 року, згідно якої [PERSON] є власником житлового будинку та господарських будівель за адресою: с.Черевичне Біляївського району одеської області по вул. Леніна,1, на праві власності з 1960 року на підставі запису в погосподпрській книзі Августівської сільської ради №6 за 2011-2015 роки особовий рахунок №481, сторінка №30 (а.с. 11, 12, 13). Відповідно довідки №1096 від 20.08.2015 року Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області, за [PERSON], яка померла 09 березня 2014 року зазначається житловий будинок в с.Черевичне Біляївського району Одеської області по вул. Леніна,1, на даній житловій площі на день смерті [PERSON], дули зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 14). Позивач є рідним сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Котовською сільською радою Одеської області, актовий запис №39 (а.с. 7). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась з заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори (а.с. 68), однак листом №3390/02-14 від 07 серпня 2015 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у звязку з тим, що не надано оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с. 9). Згідно спадкової справи №3917/01-16 від 08 вересня 2015 року, [PERSON], є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців за законом немає (а.с. 22-77). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.3.2. [PERSON] спеціалізованого суду України (надалі - ВВСУ) з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1 - 3 - 94 Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому, зокрема, розяснюється наступне:- оформлення свідоцтва на право власності на обєкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; -\~по об'єктах, що збудовані до 05.08.1992 року, тобто до прийняття Постанови КМУ від 05.08.1992 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Згідно п.4 розділу Спори про право власності та інші речові права висновків Верховного Суду України, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на обєкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року №1952-ІУ, засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом обєкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13.06.2012 року у справі №6-54цс12). Згідно з п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Мінрегіону України від 19.03.2013 року №95, закінчені будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальні (садиби) житлові будинки не підлягають прийняттю в експлуатацію. Документом, який засвідчує відповідність таких обєктів вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Отже, оскільки, житловий будинок збудований в 1960 році, тобто до 1992 року, на відведеній для цього земельній ділянці у відповідності до дозволу органів місцевого самоврядування і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обовязкової реєстрації речових прав на житловий будинок, суд вважає, що мати позивача правомірно набула право власності на нього. А відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved