Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначивши, що 25 лютого 1997 року комісія по приватизації житлавиконавчого комітету Берегівської міської Ради народних депутатів Берегівського району Закарпатської області своїм розпорядженням № 454-ГЖ передала у спільну сумісну власність [PERSON] Бейлові Йосиповичу, [PERSON], [PERSON] Бейлові Бейловичу та [PERSON] Оттілі Бейловичу квартиру № 1 в багатоквартирному будинку, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Берегове, вул. Б. Хмельницького, 24. На підставі вказаного розпорядження 25 лютого 1997 року виконавчим комітетом Берегівської міської Ради народних депутатів Берегівського району Закарпатської області видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким квартира належить [PERSON] Бейлові Йосиповичу та членам його сімї: [PERSON], [PERSON] Бейлові Бейловичу та [PERSON] Оттілі Бейловичу на праві спільної сумісної власності. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, а також з приписів норм статей 368, 370, 372 Цивільного кодексу України, квартира належить членам сімї у рівних частках по 1/4 кожному. 02 березня 2005 року померла його мати [PERSON], а 18 січня 2016 року помер і батько [PERSON] Йосипович. Після смерті батька відкрилася спадщина на належну йому на праві власності частку квартири, яку позивач вважав, що успадкував за законом автоматично, тому не вчиняв жодних дій для прийняття спадщини після смерті батька. Крім того, після смерті батька позивачка знаходячись у важкому матеріальному становищі. З метою прийняття спадщини, позивачем ініційовано звернення до Берегівської державної нотаріальної контори, однак державним нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні спадщини з підстав пропуску позивачем передбаченого в ст.1270 ЦК України строку, окрім того, нотаріусом розяснено необхідність вирішити питання щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадщини в судовому порядку. Вищезазначені обставини змусили позивача звернутися із даною заявою до суду, так як причина не подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, являється поважною. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача виконавчого комітету Берегівської міської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі за наявними в матеріалах документами. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії I-ФМ № 001572 від 03.03.2005 року, [PERSON], померла 02.03.2005 року. Також, з свідоцтва про смерть серії I-ФМ № 203319 від 18.01.2016 року, вбачається, що [PERSON] Йосипович, помер 18.01.2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належне йому на момент смерті майно, яке розташована на території Берегівської міської ради Закарпатської області. Статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], позивач не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав, що успадкував за законом автоматично, тому не вчиняв жодних дій для прийняття спадщини після смерті батька. Крім того, після смерті батька позивачка знаходячись у важкому матеріальному становищі. Також встановлено, що при зверненні позивача до державного нотаріуса Берегівського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], йому було відмовлено в цьому, з посиланням на пропуск ним шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Як зазначено в ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач, у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вважав, що успадкував за законом автоматично, тому не вчиняв жодних дій для прийняття спадщини після смерті батька. Крім того, після смерті батька позивачка знаходячись у важкому матеріальному становищі. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачем терміну для прийняття спадщини та визначити додатковий строк для подання заяви про її прийняття.

Outcome: approved