overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2005 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з грудня 2013 року, тому через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явився, надавши до суду, заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 05.11.2005 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з грудня 2013 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали. При цьому, судом вжито всіх необхідних заходів для примирення подружжя, зокрема сторонам надавався строк для примирення, однак ці заходи не дали позитивних результатів і подружжя не примирилося. Тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суд враховує, що сторони дійшли згоди щодо способів утримання неповнолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». У відповідності до ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 09.07.1999 року, від якого дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з серпня 2014 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. У зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, фіксування процесу, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 09.07.1999 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з серпня 2014 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 09.07.2004 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з жовтня 2013 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивач звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання повідомлений належним чином, а тому у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 09.07.2004 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з жовтня 2013 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 10.08.1985 року, від якого мають двох повнолітніх дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не зявився, надавши до суду, разом з позовом, заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти заочного рішення не заперечувала. У звязку з тим, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, фіксування процесу, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони з 10.08.1985 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3), від якого мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4), та повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружині «Самарська». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2005 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з березня 2015 року, тому через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явився, надавши до суду, заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 10.09.2005 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.6), від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з березня 2015 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При цьому, суд враховує, що сторони дійшли згоди щодо способів утримання неповнолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». У відповідності до ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 10.10.1998 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з три роки тому через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. У зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, фіксування процесу, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 10.10.1998 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з 2011 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2007 року, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися з причин грубого, деспотичного та принизливого ставлення до неї, у зв'язку з чим сторони не припинили сімейно-шлюбні відносини з січня 2010 року. Таким чином, [PERSON] звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явивсь, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимог визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 11 серпня 2007 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з січня 2010 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, позивачка просить залишити їй прізвище «[PERSON]», у зв'язку з чим суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 14.11.1995 року, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з вересня 2012 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та непорозуміння. Таким чином, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони з 14.11.1995 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з вересня 2012 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали. При цьому, судом вжито всіх необхідних заходів для примирення подружжя, однак ці заходи не дали позитивних результатів і подружжя не примирилося. Тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд враховує, що сторони дійшли згоди щодо способів утримання неповнолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2000 року, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на життя. Таким чином, [PERSON] звернувся з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи у його відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 14 жовтня 2000 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При цьому суд враховує, що сторони дійшли згоди щодо способів утримання малолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Крім того, враховуючи те, що відповідачкою не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2011 року, від якого мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з серпня 2013 року і кожен з них вирішив після розірвання шлюбу розпочати нове життя. Таким чином, [PERSON] звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про час та дату слухання повідомлений належним чином, а тому у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є в справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 14 лютого 2011 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від якого мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.6), та [PERSON], [INFO] (а.с.7) Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, враховуючи те, що позивачкою не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 17.06.1989 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не зявився, надавши до суду, разом з позовом, заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. У звязку з тим, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, фіксування процесу, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони з 17.06.1989 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.6), від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При цьому суд враховує, що сторони дійшли згоди щодо способів утримання неповнолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружині «Монастирська». У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України,\~відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved