Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 03 липня 2010 року о 14 годині, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER], на регульованому перехресті виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу автомобілю «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER], яким він керував та який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення. Від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а позивач отримав тілесні ушкодження. Вина відповідача [PERSON] у скоєнні вказаного ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2010 року по справі № 3-4582/2010. Для встановлення розміру матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, [PERSON] звернувся до оцінщика, та відповідно до висновку № 738 експертного автотоварознавчого дослідження від 22 липня 2010 року розмір матеріального збитку склав 49.237 гривень 05 копійок. При цьому, з метою отримання страхової виплати, [PERSON] звернувся із заявою та додатками до АТ «Страхова компанія «АХА», але страхова компанія частково відшкодувала матеріальну шкоду, а саме в розмірі 24.490 гривень. Оскільки відповідач [PERSON] у добровільному порядку не відшкодував [PERSON] різницю між перерахованими коштами та вартістю відновлювального ремонту автомобіля «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER], тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 24.747 гривень 05 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5.000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, 800 гривень в рахунок відшкодування витрат понесених для встановлення розміру збитку, а також 297 гривень в рахунок відшкодування судового збору. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 03 липня 2010 року о 14 годині на проспекті Добровольського в м. Одесі, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER], на регульованому перехресті виконуючи поворот ліворуч, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме не надав перевагу автомобілю «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення. Від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Вина [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху України, скоєнні ДТП та пошкодженні належного [PERSON] автомобіля підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2010 року по справі № 3-4582/2010 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності по ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з якої вбачається, що 03 липня 2010 року о 14 годині по проспекту Добровольського у м. Одесі відповідач дійсно керував автомобілем «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER], при цьому на регульованому перехресті виконуючи поворот ліворуч, не надав перевагу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER]. Від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на вищенаведене та з урахуванням встановлених обставин, за наявністю вини [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху України та виникненні дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що у нього дійсно виник правовий обов'язок відшкодувати заподіяну внаслідок ДТП шкоду у повному обсязі. Внаслідок виниклої з вини [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Nissan», реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні ушкодження. При цьому, сума матеріального збитку, нанесеного [PERSON] у зв'язку із пошкодженням його автомобіля в результаті ДТП становить 49.237 гривень 05 копійок, що підтверджується висновком № 738 експертного автотоварознавчого дослідження від 22 липня 2010 року. За проведення вищевказаного автотоварознавчого дослідження [PERSON] сплатив 800 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в разі задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER], становить 49.237 гривень 05 копійок, але страхова компанія частково відшкодувала матеріальну шкоду у розмірі 24.490 гривень, тобто різниця між перерахованими коштами та вартістю відновлювального ремонту становить суму 24.747 гривень 05 копійок, яку слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. (49.237 гривень 05 копійок - 24.490 гривень = 24.747 гривень 05 копійок) Крім того, внаслідок неправомірних дій [PERSON], [PERSON] також зазнав втрати нематеріального характеру, які пов'язані з виникненням душевних страждань у зв'язку із пошкодженням належного йому автомобіля, порушенням звичного устрою життя, необхідністю нераціонально витрачати свій особистий час та докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Враховуючи ступень провини [PERSON], характеру і об'єму заподіяної [PERSON] моральної шкоди, з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 3.000 гривень. У зв'язку з розглядом справи [PERSON] витратив власні грошові кошти на судовій збір в розмірі 297 гривень, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі ст. 88 ЦПК України. Отже, з урахуванням вищевказаного, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, який підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 24.747 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 3.000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, 800 гривень в рахунок відшкодування витрат понесених для встановлення розміру збитку, 297 гривень в рахунок відшкодування судового збору, а всього 28.844 гривні 05 копійок, а у задоволення в іншій частині слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial