overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до Гайворонської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позов мотивовано тим, що [INFO] року померла його рідна мати -[PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом, так як являється її рідним сином. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Відповідно до вимог ст. ст. 1296, 1297 Цивільного кодексу України, він звернувся до Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. 25.09.2014 року він отримав постанову державного нотаріуса Гайворонської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на його ім'я у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Той факт, що домоволодіння, [ADDRESS] належало спадкодавцю [PERSON] підтверджується документально. Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, видано на ім'я спадкодавця. Відповідно до рішення виконавчого комітету Гайворонської міської ради № 37 від 19.02.1982 року [PERSON] надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці по [ADDRESS] Відповідно до дозволу на проведення будівельних робіт від 30.03.1982 року, [PERSON] дозволенно проведення будівництва житлового будинку по [ADDRESS] Зазначені документи свідчать про належне володіння спадкодавцем [PERSON] нерухомим майном - житловим будинком з господарськими спорудами. Житловий будинок не є самочинним будівництвом та має усі необхідні документи відповідно до законодавства для визнання права власності на нього за спадкоємцями. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 267 ЦК України до заяв про захист цивільного права або інтересу позовна давність не застосовується Таким чином, через бездіяльність спадкодавця [PERSON], щодо реєстрації нерухомого майна під час володіння спадкодавцем цим майном, він - спадкоємець [PERSON] не можє набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. За викладених обставин, щоб захистити свої права спадкоємця, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області, заінтересована особа - орган опіки і піклування Демешківська сільська рада Галицького району Івано-Франківської області про визнання свого брата [PERSON], [INFO] недієздатним та встановлення опіки над ним. Заяву обґрунтовує тим, що його брат проживає разом з ним в с. Придністровя, Галицького р-ну, Івано-Франківської області, страждає психічним розладом, по стану здоров'я не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та нагляду. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, надав пояснення аналогічні вкладеним в заяві. Представник органу опіки та піклування Демешківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився. Сільським головою скеровано до суду заяву про визнання заявлених вимог та розгляд справи без їхньої участі. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши зібрані докази, суд заяву задовольняє з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка Відповідно до вимог ч.3 ст. 237 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання. В судовому засіданні встановлено, що заявник є братом [PERSON]. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 84/2016 від 09 березня 2016 року, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом глибокою розумовою відсталістю. Дане захворювання позбавляє [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, [PERSON] слід визнати недієздатним. Враховуючи положення ст. 41 ЦК України над [PERSON] слід встановити опіку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області, зацікавлена особа - орган опіки і піклування Бурштинська міська рада Івано-Франківської області, про визнання своєї сестри [PERSON], [INFO] недієздатною та встановлення опіки над нею. Заяву обґрунтовує тим, що його сестра страждає психічним розладом, по стану здоров'я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та нагляду. Раніше догляд за нею здійснював позивач, однак з 15 травня 2013 року [PERSON] була влаштована у Делятинський психоневрологічний диспансер Івано-Франківської області. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, надав пояснення аналогічні вкладеним в заяві. Додатково пояснив, що наміру проживати разом із сестрою не має, однак сестра успадкувала після смерті їх батька квартиру і він має намір в її інтересах виготовити правовстановлюючі документи, здійснювати догляд за квартирою, сплачувати комунальні послуги. Представник органу опіки та піклування Бурштинська міська рада Івано-Франківської області, [PERSON] - заяву підтримав. Вніс подання про призначення опікуном [PERSON] її брата, заявника [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши зібрані докази, суд заяву задовольняє з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка Відповідно до вимог ч.3 ст. 237 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання. В судовому засіданні встановлено, що заявник є братом [PERSON] Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 135/2016 від 27 квітня 2016 року, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом параноїчною шизофренією. Дане захворювання позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, [PERSON] слід визнати недієздатною. З огляду на наміри заявника, суд вважає за необхідне наголосити такому, що здійснення опіки є обовязком опікуна і така повинна здійснюватись в інтересах підопічної. Органу опіки і піклування слід наголосити на необхідність здійснювати контроль за належним виконанням опікуном своїх обовязків щодо підопічної, не допускати вчинення дій не в інтересах такої. Враховуючи положення ст. 41 ЦК України над [PERSON] слід встановити опіку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області, зацікавлена особа - орган опіки і піклування Задністрянська сільська рада Галицького району Івано-Франківської області, про визнання свого брата [PERSON], [INFO] недієздатним та встановлення опіки над ним. Заяву обґрунтовує тим, що його брат проживає разом з ним в с. Задністрянськ, Галицького р-ну, Івано-Франківської області, страждає психічним розладом, по стану здоров'я не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та нагляду. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, надав пояснення аналогічні вкладеним в заяві. Представник органу опіки та піклування Задністрянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, сільський голова [PERSON] - заяву підтримала. Внесла подання про призначення опікуном [PERSON] його брата, заявника [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши зібрані докази, суд заяву задовольняє з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка Відповідно до вимог ч.3 ст. 237 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання. В судовому засіданні встановлено, що заявник є братом [PERSON] Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 372 від 23 листопада 2015 року, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом розумовою відсталістю тяжкого ступеня. Дане захворювання позбавляє [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, [PERSON] слід визнати недієздатним. Враховуючи положення ст. 41 ЦК України над [PERSON] слід встановити опіку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області, зацікавлена особа - орган опіки і піклування Мединська сільська рада Галицького району Івано-Франківської області, про визнання свого брата [PERSON], [INFO] недієздатним та встановлення опіки над ним. Заяву обґрунтовує тим, що його брат проживає разом з ним в с. Мединя, Галицького р-ну, Івано-Франківської області, страждає психічним розладом, по стану здоров'я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та нагляду. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, надав пояснення аналогічні вкладеним в заяві. Подав клопотання про подальший розгляд справи у його відсутності. Представник органу опіки та піклування Мединської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, сільський голова [PERSON] - заяву підтримав. Вніс подання про призначення опікуном [PERSON] його брата, заявника [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши зібрані докази, суд заяву задовольняє з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка Відповідно до вимог ч.3 ст. 237 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання. В судовому засіданні встановлено, що заявник є братом [PERSON] Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 310 від 28 вересня 2015 року, [PERSON], 18 червня 1963 року страждає стійким хронічним психічним розладом параноїдною шизофренією. Дане захворювання позбавляє [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, [PERSON] слід визнати недієздатним. Враховуючи положення ст. 41 ЦК України над [PERSON] слід встановити опіку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 24 січня 1993 року по 21 січня 2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] В шлюбі ними набуто трьохкімнатну квартиру загальною площею 52, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. В.Стуса, 5/52, м. Бурштин, Івано-Франківської обл. Вважає, що майно слід віднести до спільного майна подружжя та просить визнати за ним право власності на 1/2 частину згаданої квартири, стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала частково, враховуючи те, що у позивача змінилась позиція щодо стягнення судових витрат із відповідача, просила залишити судові витрати за позивачем. Відповідач [PERSON] позов визнала. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши здобуті докази, суд встановлює наступні факти, події та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач 24 січня 1993 року зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2014 року. В період шлюбу, а саме 15 січня 2002 року на підставі договору купівлі-продажу, подружжям придбано трьохкімнатну квартиру загальною площею 52, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. В.Стуса, 5/52, м. Бурштин, Івано-Франківської обл. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України, в редакції чинній саном на 22 березня 2012 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Дану квартиру суд відносить до спільної сумісної власності подружжя, оскільки така набута під час шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. З огляду на те що сторони фактично мирно врегулювали спір, при поділі спільного майна подружжя суд застосовує принцип рівності і за відсутності доказів можливості реального поділу спірної квартири, суд визначає ідеальні частки кожного та залишає спірну квартиру у спільній частковій власності. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, який зареєстровано 30 січня 1988 року відділом ЗАГСу Самбірського міськвиконкому Львівської області, актовий запис № 259. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сім'я фактично розпалась, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Додатково пояснив, що після досягнення дітьми повноліття дружина зазазначила, що починає жити для себе. Близько двох останніх років проживаючи в одній квартирі, кожен з них харчується окремо, відсутній спільний сімейний бюджет, власні потреби, пов'язанні з чистотою одягу, житла забезпечують самостійно, не підтримують подружні відносини. Дружина участі в оплаті комунальних послуг не бере, оплату таких понад норму пільгового споживання здійснює він. Незважаючи на те, що у дружини наявна робота та така отримує стабільну заробітну плату, перестала надавати допомогу дітям, зокрема молодшому сину, який продовжує навчання і є курсантом військового ВУЗу та потребує матеріальної допомоги батьків. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, скерувала для участі у справі представника. Представник відповідача, адвокат Гордій В.Г. позов заперечив. Зазначив про відсутність обставин, які вказують неможливість подальшого спільного життя подружжя. Наявні тимчасові непорозуміння між подружжям, які будуть врегульовані. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалась, оскільки протягом тривалого часу, близько двох років, сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Представником відповідача заявлялось клопотання про надання судом часу для примирення сторін. З метою встановлення дійсності намірів відповідача щодо збереження сім'ї, судом визнано обов'язковою явку такої. В судове засідання відповідач не з'явилась. Згідно пояснень представника, відповідач не з'явилась у зв'язку з поганим самопочуттям внаслідок емоційного спілкування з позивачем. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, який зареєстровано 31 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 51. В шлюбі дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сімя фактично розпалась, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Зазначив, що в шлюбі прожили неповний місяць, на даний час проживають роздільно. Примирення між ними не відбулось. Відповідач в судовому засіданні позов заперечила. Зазначила, що до одруження пять років зустрічались. Причиною даної ситуації є вплив на чоловіка його родичів. Схильна до примирення та збереження сімї, однак чоловік не вчиняє жодних дій спрямованих на досягнення зазначеного. Дослідивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалась, оскільки протягом тривалого часу сторони проживають роздільно, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Протягом наданого часу сторони не примирились. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача на його користь 3\~000,00 доларів США за договором позики. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач 10 жовтня 2016 року позичив у нього 3\~000,00 доларів США з терміном повернення 01 квітня 2017 року. На даний час кошти не повернуті. Вважає, що відповідач зобовязаний повернути суму позики. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд встановлює наступні факти, події та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 10 жовтня 2016 року позичив у позивача [PERSON] 3\~000, 00 доларів США з терміном повернення 01 квітня 2017 року, що стверджується наявним в матеріалах справи оригіналом розписки. Доказів повернення суми позики судом не здобуто. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, з відповідача слід стягнути суму боргу в розмірі 3\~000, 00 доларів США, що еквівалентно 79 252, 34 грн. відповідно до курсу НБУ на день подачі позову (18.05.2017 р.)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу в розмірі 150\~000 грн., нарахованих процентів на вклад в розмірі 5\~235 грн. 61 коп. та завданої моральної шкоди в розмірі 150\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 листопада 2014 року між сторонами було укладено Договір банківського вкладу № 863342/2014 (далі по тексту - Договір), відповідно до умов якого позивач розмістив у банку вклад в розмірі 150\~000 грн. на строк до 20 лютого 2015 року з виплатою процентів з розрахунку 14 % річних. По спливу строку дії Договору поверненню підлягають сума вкладу 150\~000 грн. та 5\~235 грн. 61 коп. нарахованих на вклад процентів. Однак, банком сума владу не повернута, проценти на вклад не виплачені. Також, наслідком винних дій відповідача є наявність душевних, психічних та фізичних страждань, яких він зазнав і чим було завдано моральної шкоди. Моральну шкоду він оцінює в розмірі 150\~000 грн. В судове засідання позивач, його представник Крищук В,Я. не зявились. Представником скеровано до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності. Не заперечив щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання представника не скерував. Судом ухвалено залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Однак, таким не заявлено про свою участь. Враховуючи положення ч. 3 ст. 36 ЦПК України, судом ухвалено розглянути справу без участі такого. Суд,

Outcome: approved