Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивачка) в особі представника адвоката Богданчук О.В., звернулась до суду із позовом до Королівської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач), в якому вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) із земель колективної власності КПСП «Прогрес» Липівської сільської ради, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0199597. Спадщину після смерті батька позивач прийняла, оскільки на час її відкриття проживала разом із спадкодавцем за однією адресою. Проте, при звернені до нотаріуса щодо видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу вказаного Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0199597, що і змусило її звернутись до суду з вказаним позовом. Даний сертифікат був загублений, про що зроблено відповідне оголошення в газеті. Враховуючи викладене, позивач просила суд визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну (частку) пай розміром 2,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату серії КВ №0199597, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення Макарівської РДА від 31.01.1997 року №46, зареєстрованого 03.07.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0088. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 12.08.2020 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.09.2020 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст.178 ЦПК України. Ухвалою суду від 04.09.2020 року підготовче засідання відкладено на 08.09.2020 року. У підготовче судове засідання 08.09.2020 року позивачка та її представник не прибули, в позовній заяві позивачка просила розгляд справи у її відсутності, також просила судові витрати покласти на неї (а.с. 5). Відповідач через канцелярію суду в установлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав повністю, просив розглядати справу за відсутності його представника (а.с. 35). Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] , який до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане повторно 29.05.2020 року (а.с. 8), свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] від 02.10.1971 року (а.с. 9), її свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.10.1988 року (а.с. 10), довідкою Королівської сільської ради Макарівського району №259 від 01.08.2020 року (а.с. 12). Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, до складу якої увійшло, зокрема, право на земельну (частку) пай КПСП «Прогрес», що знаходиться на території Липівської сільської ради Макарівського району Київської області, розміром 2,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується копією сертифіката серії КВ №0199597, виданого 24.06.1997 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації від 31.01.1997 року №46, зареєстрований 03.07.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0088 (а.с. 11). Як вбачається з довідки №358, виданої 04.08.2020 року Липівською сільською радою Макарівського району Київської області (а.с. 13) про те, що земельна частка (пай) № [NUMBER] на схемі розпаювання земель, площею 2,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), дійсно належить [PERSON] відповідно до сертифікату серії КВ №0199597, виданого 24.06.1997 року. Сертифікат зареєстровано 03.07.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0088. Позивач, [PERSON] , спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час її відкриття проживавала та була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою, а саме: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Королівської сільської ради Макарівського району №259 від 01.08.2020 року (а.с. 12). Інших спадкоємців майна померлого [PERSON] за законом/заповітом, які б прийняли спадщину судом не встановлено. Як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №61148299 від 31.07.2020 року (а.с. 17) спадкова справа до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась. При звернені позивачки до приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Київської області Корнієвської Н.В. щодо видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на згадану вище земельну частку (пай), їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0199597, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.07.2020 року №01-16/37 (а.с. 16). Так, Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0199597, виданий 24.06.1997 року, був загублений, про що зроблено відповідне оголошення в газеті «Макарівські вісті» №28 від 24.07.2020 року (а.с. 18). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину прийняла, інших спадкоємців які прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшло право на земельну частку (пай), щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача.

Outcome: approved