Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області із позовною заявою, в якій зазначив, що він з 28 серпня 2013 року та по теперішній час працює вчителем фізики та інформатики в комунальній установі «Пологівська гімназія «Основа». З 01 вересня 2018 року без попередження з його посадового окладу було знято 10% підвищення, яке нараховувалось згідно п.п.«б» п.28 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міносвіти від 15 квітня 1993 року №102 (далі за текстом - Інструкція №102). Він, позивач, неодноразово звертався до відповідача з того приводу, що порушуються його права, і просив провернути 10% підвищення до посадового окладу відповідно до вимог Інструкції №102. Відповідач посилається на те, що з моменту набрання чинності нового Закону України «Про освіту» від 05 вересня 2017 року №2145-VIII КУ «Пологівська гімназія «Основа» не є школою нового типу, а вважається закладом середньої освіти, і саме на цій підставі було знято 10 % підвищення з посадового окладу [PERSON] . Позивач вважає такі дії відділу освіти, молоді та спорту Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області незаконними та протиправними, оскільки не ґрунтуються на законі. У зв`язку з зазначеним позивач просив постановити судове рішення, яким: 1) визнати незаконними дії відділу освіти, молоді та спорту Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області щодо зняття 10% підвищення з посадового окладу з 01 вересня 2018 року [PERSON] ; 2) зобов`язати відділ освіти, молоді та спорту Пологівської районної державної адміністрації Запорізької провести перерахунок та виплату посадового окладу з 01 вересня 2018 року [PERSON] з урахуванням п.п.«б» п.28 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міносвіти від 15 квітня 1993 року №102; 3) зобов`язати відділ освіти, молоді та спорту Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області підвищити посадовий оклад [PERSON] згідно з п.п.«б» п.28 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міносвіти від 15 квітня 1993 року №102. Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ст.178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, відповідач надав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] . У відзиві на позовну заяву відділ освіти, молоді та спорту Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області заперечує проти задоволення позову [PERSON] у повному обсязі, заявлені позовні вимоги вважає необґрунтованими і зазначив, що згідно зі статтею 9 Закону України «Про освіту» від 05 вересня 2017 року №2145-VIII «гімназія» - це заклад середньої освіти ІІ ступеня, що забезпечує базову середню освіту. Відповідно з моменту набрання чинності нового Закону комунальна установа «Пологівська гімназія «Основа» Пологівської районної ради Запорізької області не є школою нового типу, а вважається закладом загальної середньої освіти. Наявність слова «гімназія» у назві закладу не зберігає за ним статусу закладу нового типу. Таким чином, з 01 вересня 2018 року КУ «Пологівська гімназія «Основа» вже не забезпечує здобуття освіти понад державний освітній мінімум, педагогічні працівники не здійснюють саме науково-практичну підготовку талановитих учнів, не займаються науково-методичною, науково-дослідною та експериментальною роботою. Відповідно, оплата праці педагогічних працівників КУ «Пологівська гімназія «Основа» з початку 2018/2019 навчального року не може здійснюватися відповідно до п.п.«б» п.28 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки від 15 квітня 1993 року №102 та згідно з підпунктом 12 пункту 3 Розділу ХІІ Закону України «Про освіту». У встановлені п.п.13 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про освіту» терміни установчі документи КУ «Пологівська гімназія «Основа» будуть приведені у відповідність до Закону, що передбачає приведення у відповідність і назви закладу. Відповідно до ст.25 Закону України «Про загальну середню освіту» згідно з абзацом п`ятим частини 2 статті 26 цього Закону заступник керівника, педагогічні та інші працівники закладу загальної середньої освіти призначаються на посади та звільняються з посад керівником цього закладу. Тобто, з моменту набуття чинності Законом України «Про освіту» всі питання прийняття та звільнення з роботи працівників, а також усі інші питання, що витікають з трудових відносин, вирішує керівник закладу освіти відповідно до трудового законодавства. Таким чином, до компетенції відділу освіти, молоді та спорту Пологівської районної державної адміністрації не належить попередження про зміну істотних умов праці педагогічних та інших працівників закладів освіти. Крім того, начальником відділу освіти, молоді та спорту райдержадміністрації [PERSON] . було зобов`язано керівників закладів загальної середньої освіти попередити педагогічних працівників про можливі зміни істотних умов праці, а саме відсутності підвищення окладів в розмірі 10%, про що свідчить протокол наради директорів закладів загальної середньої освіти та позашкільних закладів району від 07 червня 2018 року №3. У судовому засіданні позивач і його представник позовні вимоги [PERSON] підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просили задовольнити їх. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю. Суд, вислухав пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] частково, виходячи з наступного. Згідно із ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що наказом Пологівського районного відділу освіти від 28 серпня 2013 року №44-к [PERSON] прийнятий на посаду вчителя фізики та інформатики КУ «Пологівська гімназія «Основа» з 01 вересня 2013 року за переведенням з Новокарлівської ЗОШ І-ІІІ ст. (а.с.7 зворот). Крім того, сторони не заперечували, що дійсно з 28 серпня 2013 року та по теперішній час [PERSON] працює вчителем фізики та інформатики в комунальній установі «Пологівська гімназія «Основа». З 01 вересня 2018 року з посадового окладу позивача було знято 10% підвищення, яке нараховувалося йому згідно п.п.«б» п.28 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міносвіти від 15 квітня 1993 року №102. Відповідач у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні зазначив, що відділ освіти, молоді та спорту не повинен був попереджати позивача про зміну істотних умов праці, і цей обов`язок покладений на керівників закладів загальної середньої освіти, про що внесено відомості до протоколу наради директорів закладів загальної середньої освіти та позашкільних закладів району від 07 червня 2018 року №3. На підтвердження своїх доводів відповідач не надав суду будь-яких розпорядчих документів, наказів, доказів, що саме директор КУ «Пологівська гімназія «Основа» повинен був попередити працівника про зміну істотних умов праці, а у разі не виконання відповідальність покладається саме нього. Відповідно до ст.24 Закону України «Про освіту» система управління закладами освіти визначається законом та установчими документами. Установчі документи закладу освіти повинні передбачати розмежування компетенції засновника (засновників), інших органів управління закладу освіти та його структурних підрозділів відповідно до законодавства. Управління закладом освіти в межах повноважень, визначених законами та установчими документами цього закладу, здійснюють: засновник (засновники); керівник закладу освіти; колегіальний орган управління закладу освіти; колегіальний орган громадського самоврядування; інші органи, передбачені спеціальними законами та/або установчими документами закладу освіти. Згідно з п.3.10 Статуту комунальної установи «Пологівська гімназія «Основа» Пологівської районної ради Запорізької області, затвердженого рішенням Пологівської районної ради 03 березня 2017 року №29 (далі за текстом - Статут КУ «Пологівська гімназія «Основа») призначення на посаду, звільнення з посади педагогічних та інших працівників гімназії, інші трудові відносини регулюються законодавством про працю, Законом України «Про загальну середню освіту» та іншими законами. Відповідно до п.4.1 Статуту КУ «Пологівська гімназія «Основа» управління гімназією з питань організації його роботи, нормативного, програмного, кадрового, науково-методичного забезпечення здійснює відділ освіти, молоді та спорту Пологівської районної державної адміністрації. Тобто, управління гімназією з кадрового питання покладено саме на відповідача. Пункт 6.4 Статуту КУ «Пологівська гімназія «Основа» передбачає, що порядок діловодства і бухгалтерського обліку в гімназії визначається законодавством та нормативно-правовими актами МОН України та інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади. Бухгалтерський облік здійснюється через централізовану бухгалтерію відділу освіти, молоді та спорту Пологівської районної державної адміністрації. Тобто, відповідно до статуту КУ «Пологівська гімназія «Основа» всі нарахування та виплати здійснюються централізованою бухгалтерією відповідача. Стаття 26 Закону України «Про освіту» передбачає, що керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Повноваження (права і обов`язки) та відповідальність керівника закладу освіти визначаються законом та установчими документами закладу освіти. Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про загальну середню освіту» керівництво закладом загальної середньої освіти здійснює директор, повноваження якого визначаються законом, статутом закладу освіти та трудовим договором. Згідно до п.4.8 Статуту КУ «Пологівська гімназія «Основа» директор гімназії не має повноважень на ведення кадрової роботи, призначення або звільнення педагогічних працівників тощо. Крім того, з копії трудової книжки серії [NUMBER] , яка належить [PERSON] , встановлено, що починаючи з 28 серпня 2013 року саме за наказами відділу освіти, молоді та спорту Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області були здійснені останні записи (а.с.7,8). Судом встановлено, що саме на відповідача було покладено обов`язок попередити позивача про зміну істотних умов праці, а саме про зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення. Статтею 43 Конституції України гарантоване право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно положень ст.94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про оплату праці» структурою заробітної плати є основна, додаткова та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Частиною третьою ст.32 КЗпП України встановлено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. А якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за п.6 ст.36 КЗпП України. Статтею 103 КЗпП України встановлено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Згідно положень ст.22 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Пунктом 31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці. Суд не бере до уваги протокол наради директорів закладів загальної середньої освіти та позашкільних закладів району від 07 червня 2018 року №3, оскільки з його змісту не можливо встановити особу або коло осіб, на яких було покладено обов`язок попередити педагогічні колективи про зміну істотних умов праці. Крім того, у вищеозначеному протоколі взагалі не зазначено кількість та склад учасників наради, що позбавляє можливості встановити, чи дійсно когось попереджали. Матеріали справи не містять жодних належних доказів з приводу того, що відповідач належним чином повідомив позивача про зміну істотних умов праці. Згідно до п.63 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міносвіти від 15 квітня 1993 року №102, оплата праці педагогічних працівників установ і закладів освіти провадиться виходячи із встановлених ставок заробітної плати (посадових окладів) з урахуванням підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок. Відповідно до п.п.«б» п.28 Інструкції №102 посадові оклади (ставки заробітної плати) керівних та педагогічних працівників гімназій, ліцеїв, колегіумів, коледжів, гімназій-інтернатів, ліцеїв-інтернатів, колегіумів-інтернатів, вищих професійно-технічних навчальних закладів, вищих художніх професійно-технічних навчальних закладів, професійно-художніх училищ, художніх професійно-технічних училищ підвищуються на 10%. У відповідності до Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст.22, п.1 ст.92). Згідно з підпунктом 12 пункту 3 розділу ХІІ Закону України «Про освіту» від 05 вересня 2017 року №2145-VIII після набрання чинності цим Законом розмір заробітної плати педагогічних і науково-педагогічних працівників не може зменшитися, якщо ці працівники продовжують обіймати відповідні посади, виконувати відповідні обов`язки та зберігають відповідну кваліфікаційну категорію. Поряд з цим, зміни до Інструкції №102 щодо скасування підпункту «б» пункту 28 стосовно підвищення посадового окладу на 10% керівним та педагогічним працівникам ліцеїв та гімназії також не внесені. Згідно з підпунктом 13 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про освіту» переоформлення установчих документів закладів освіти з метою приведення їх у відповідність із цим Законом здійснюється протягом п`яти років з дня чинності цим Законом. Відповідно п.9.1 Статуту КУ «Пологівська гімназія «Основа» рішення про реорганізацію або ліквідацію гімназії приймає засновник. Будь-які рішення щодо реорганізації або перепрофілювання (зміну типу) засновником не приймалися, що також підтвердила представник відповідача [PERSON] в ході судового розгляду спору. Судом встановлено і представниками відповідача не заперечувалось, що на момент розгляду справи установчі документи КУ «Пологівська гімназія «Основа» не були приведені у відповідність до вимог Закону України «Про освіту» від 05 вересня 2017 року №2145-VIII. Отже, проаналізував добуті докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що фактично відділ освіти, молоді та спорту Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області без внесення змін в установчі документи КУ «Пологівська гімназія «Основа», без попередження працівника про зміну істотних умов праці та всупереч вимогам п.п.12 п.3 розділу ХІІ Закону України «Про освіту» від 05 вересня 2017 року №2145-VIII та п.п.«б» п.28 Інструкції №102 провів зняття підвищення 10% з посадового окладу [PERSON] , у зв`язку з чим підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо визнання незаконними дій відповідача в частині зняття 10% підвищення з посадового окладу позивача з 01 вересня 2018 року і зобов`язання відповідача провести з 01 вересня 2018 року по день постановлення судового рішення у справі перерахунок та виплату посадового окладу [PERSON] з урахуванням п.п.«б» п.28 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міносвіти від 15 квітня 1993 року №102. Разом з тим, вимога позивача про підвищення його посадового окладу згідно п.п.«б» п.28 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міносвіти від 15 квітня 1993 року №102, не підлягає задоволенню, оскільки суд вправі захистити лише порушене право осіб, тим більше, що за поясненнями представників відповідача в судовому засіданні з 01 січня 2020 року питання щодо оплати праці не буде входити до компетенції відділу освіти, молоді та спорту Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області. Статтями 11-13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За змістом ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому судові витрати у справі по сплаті судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, що в грошовому вираженні становить 768,40 грн.

Outcome: partial