Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі відповідної довіреності від 02.12.2016 року та в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовом до Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та після уточнення позовних вимог просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 3/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], зазначеними в технічному паспорті : «А-1» житловий будинок з «а-1» прибудовою та «а1-1» погрібом, загальною площею 92,3 кв.м., в т.ч. житловою площею 27,5 кв.м., «Б-1» сарай, «1» ворота з хвірткою, «2» огорожа, після смерті матері позивача [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], зазначеними в технічному паспорті : «А-1» житловий будинок з «а-1» прибудовою та «а1-1» погрібом, загальною площею 92,3 кв.м., в т.ч. житловою площею 27,5 кв.м., «Б-1» сарай, «1» ворота з хвірткою, «2» огорожа, після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] Ухвалою судді від 01 червня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, 06.10.2017 року надав до суду письмову заяву в якій просить розглянути позов без його участі, обставини й факти, викладені в уточненій позовній заяві, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 119 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Марченко О.І. надав до суду письмову заяву від 18.08.2017 року за вих. № 174 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, позов [PERSON] сільська рада визнає ( а.с. 82 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 07.09.2017 року за вих. № 02-16/811 з проханням розглянути справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду ( а.с. 94 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином. 06.07.2017 року надала до суду письмову заяву від 04.07.2017 року з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без її участі ( а.с. 43 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 19.09.2017 року з проханням розглянути справу без її участі, проти задоволення позову [PERSON] заперечень не має ( а.с. 107 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Уточнений позов обґрунтовується тим, що по вулиці [ADDRESS], яке відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були батьки позивача, а саме [PERSON] і [PERSON] та сам позивач, які не втратили права на частку в його майні та кожному з яких належало по 1/3 частині вказаного домоволодіння. На день смерті [PERSON] [INFO] він був зареєстрований та проживав [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та позивачем, які як спадкоємці першої черги, які проживали разом зі спадкодавцем, вважаються такими, що фактично прийняли його спадщину. Після смерті матері позивач, [PERSON], як спадкоємець за законом, подав заяву приватному нотаріусу Городнянського районного нотаріального кругу Неволько В.А. про прийняття спадщини. Але у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не було зареєстровано, це унеможливлює представлення нотаріусу правовстановлюючого документу на будинок як спадкове майно. Дані обставини стали перешкодою в оформленні права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку і причиною звернення позивача до суду. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Дослідженням свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 63 років у с. Старосілля Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 9 ). Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в с. Автуничі Городнянського району Чернігівської області та його батьками зазначені : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 7 ). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] одружились 29 листопада 1969 року, після одруження прізвища подружжя : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 8 ). З довідки виконкому Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 13.07.2017 року за вих. № 728, встановлено, що у відповідності до записів в погосподарській книзі № 3 Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області за № 168 від 01.01.2001 року в будинку за адресою : [ADDRESS] на день смерті [PERSON], який помер [INFO], разом з ним були постійно зареєстровані та постійно проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Інших зареєстрованих та проживаючих осіб, у тому числі малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, обмежено дієздатних та інших третіх осіб, у вищезазначеному будинку не значиться ( а.с. 47 ). Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом щодо майна померлого [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України являються його дружина [PERSON] та його син [PERSON] ( позивач по справі ), які фактично прийняли його спадщину. Після смерті [PERSON] - його син [PERSON], як спадкоємець за законом, 07.12.2016 року звернувся до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Неволько В.А. з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого. 07.12.2016 року була заведена спадкова справа № 153/2016 до майна [PERSON], який помер [INFO]. Крім позивача, спадкоємцем за законом першої черги є дружина спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] та яка фактично прийняла спадщину померлого. Інший спадкоємець за законом [PERSON] надала нотаріусу заяву про те, що вона спадщину приймати не бажає ( а.с. 111-118 ). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 73 років у с. Старосілля Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 10 ). Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно. Після смерті [PERSON] - її син [PERSON], як спадкоємець за законом, 07.12.2016 року звернувся до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Неволько В.А. з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої. 07.12.2016 року була заведена спадкова справа № 152/2016 до майна [PERSON], яка померла [INFO]. Крім позивача, спадкоємцем за законом першої черги є дочка спадкодавця [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини за законом після смерті матері шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви ( а.с. 64-81 ). У 1974 році на відведеній колгоспом під забудову земельній ділянці було побудовано будинок [ADDRESS] Дослідженням довідок виконкому Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 02.12.2016 року за вих. № 830 та від 13.07.2017 року за вих. № 725, встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № [NUMBER] в будинку [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року постійно були зареєстровані та постійно проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким належало по 1/3 частині вказаного домоволодіння кожному. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні ( а.с. 15, 45 ). Ці дані підтверджуються копією погосподарської книги по Андріївській сільській раді Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 46 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З довідки, виготовленої Городнянським РГ БТІ від 21.12.2016 року № 809, встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] не зареєстровано, будинок побудований в 1974 році, процент готовності житла 100% ( а.с. 14 ). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку [ADDRESS] відсутні ( а.с. 35-36 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1974 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», члени колгоспного двору [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мали право кожний на 1/3 частину спірного будинку. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого експертом Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : «А-1» житловий будинок з «а-1» прибудовою та «а1-1» погрібом, загальною площею 92,3 кв.м., в т.ч. житловою площею 27,5 кв.м., «Б-1» сарай, «1» ворота з хвірткою, «2» огорожа ( а.с. 11-12 ). Враховуючи, що за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] не зареєструвала своє право власності на належні частки нерухомого майна, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved