Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] ; земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,4365 га та 0,6000 га; земельна ділянка для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га. Спадкоємцями по смерті [PERSON] є її діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Спадщину по смерті [PERSON] прийняв син [PERSON] , проте, не встигнувши оформити своїх прав, [INFO] помер. По смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] ; земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,4365 га, 0,6000 га, 1,4365 га; земельна ділянка для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га. Спадкоємцем відповідно до ст. 1261 ЦК України могла б бути дружина спадкодавця [PERSON] , проте шлюб між ними було розірвано. Спадкоємцями другої черги за законом є позивач, який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, та [PERSON] , [PERSON] , які від спадщини відмовилися. Однак у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, [PERSON] було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на вищевказане майно. В судове засідання позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, однак подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просили задовольнити. Відповідачі - Новорудська сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв її син та брат позивача [PERSON] , проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [INFO] помер, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-9). Із повідомлення Ківерцівського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУЮ у Волинській області № 1200/02-17.17.01.5 від 7 вересня 2018 року вбачається, що у вказаному відділі на зберіганні перебуває актовий запис про розірвання шлюбу [PERSON] від 28 січня 2001 року та актовий запис про смерть [PERSON] від 1 лютого 2019 року (а.с. 16-17). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 3 за 2006-2010 роки та довідки Новорудської сільської ради Маневицького району № 448 від 17 квітня 2018 року по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкодавець до дня смерті була постійно зареєстрована за вказаною адресою разом з сином [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [INFO] помер. Заповіт від імені [PERSON] та [PERSON] не посвідчувався. Спадкоємцями є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 13, 14). Із заяв [PERSON] від 2 травня 2019 року та [PERSON] від 20 липня 2018 року, посвідчених нотаріально, вбачається, що вони спадщину після смерті матері [PERSON] та брата [PERSON] не прийняли, просять вважати такими, що відмовилися від спадкової частки. Не заперечують щодо видачі свідоцтва про право власності на ім`я [PERSON] (а.с. 11, 12). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 004830 від 30 червня 2003 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,43 га (а.с. 18). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 004818 від 30 червня 2003 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,43 га (а.с. 18). Відповідно до витягу з рішення Новорудської сільської ради народних депутатів № 11/4 від 30 грудня 1997 року [PERSON] надано у приватну власність земельні ділянки для особистого підсобного господарства, площею 0,60 га, та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га (а.с. 24). Рішенням Маневицького районного суду від 14 березня 2019 року [PERSON] визначено додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і позивач подав відповідну заяву, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1093/02-31 від 22 серпня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] , та які підтверджують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , а також земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,43 га, 0,60 га, 1,43 га (а.с. 37-38). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 123/01-16 від 13 лютого 2020 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа № 154 за 2019 рік. 2 травня 2019 року із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся [PERSON] 6 травня 2019 року з заявами про пропущений шестимісячний строк звернулися [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась (а.с. 52-55). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 29 серпня 2019 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 33). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved