Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], третя особа: Комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків» про встановлення порядку користування квартирою. В обґрунтування позову вказує, що він є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Власником іншої ? частини вказаної квартири являється відповідачка - [PERSON]. Спірна квартира складається із трьох ізольованих кімнат, житловою площею 44,7 кв.м., у тому числі 1-а кімната, площею 17,2 кв.м. (з балконом), 2-а кімната, площею 17,2 кв.м., 3-я кімната, площею 10,3 кв.м., а також підсобних приміщень (кухня, вбудована шафа, ванна кімната, вбиральня, коридор). Загальна площа квартири - 61,8 кв.м. Вказує, що відповідачка [PERSON], порушуючи його права, одноосібно використовує всю квартиру, чим позбавляє його права власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до розмірів квартири їм з відповідачкою належить по 22,35 кв.м. житлової площі. Враховуючи, що виділити в ідеалі кімнату з такою площею не можливо, вважає що найбільш правильним буде встановити порядок користування спірною квартирою, виділивши йому в користування житлову кімнату № 5, площею 17,2 кв.м. (з балконом, площею 2,4 кв.м.), а відповідачці - житлову кімнату № 6, площею 17,2 кв.м. Житлову кімнату № 7, площею, 10,3 кв.м. та підсобні приміщення (кухню, вбудовану шафу, ванну кімнату, вбиральню, коридор) залишити в загальному користуванні. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року №15) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною або спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. А тому, просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши йому - [PERSON] в користування житлову кімнату № 5, площею 17,2 кв.м., з прилеглим до неї балконом; в користування відповідачці - [PERSON] - житлову кімнату № 6, площею 17,2 кв.м.; житлову кімнату № 7, площею 10,3 кв.м. та підсобні приміщення квартири (кухню, вбудовану шафу, ванну кімнату, вбиральню, коридор) залишити в спільному користуванні сторін. В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю [PERSON], позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник третьої особи - КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради, за довіреністю Кравець І.В., не заперечував проти задоволення позову. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача - [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється власником ? частини квартири [ADDRESS]. Вказане стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.04.2010 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.04.2014 року. Власником іншої ? частини вказаної квартири являється відповідачка [PERSON]. Вказане стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.08.2011 року та витягом про державну реєстрацію праві від 20.09.2011 року. Квартира [ADDRESS], загальною площею 61,8 кв.м., складається із трьох ізольованих кімнат № 5, площею 17,2 кв.м. (з прилеглим до неї балконом, площею, 2,4 кв.м.), кімнати № 6, площею 17,2 кв.м., кімнати № 7, площею 10,3 кв.м., кухні, площею 5,9 кв.м., вбудованої шафи, площею, 0,7 кв.м., ванної кімнати, площею 2,1 кв.м., вбиральні (поєднаної), площею 1,1 кв.м., коридору, площею 6,6 кв.м. Правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем регулюються Житловим Кодексом України та Цивільним Кодексом України. В силу ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист всіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як зазначено у статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року №15) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною або спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] розміщена на четвертому поверсі багатоповерхового будинку і в силу конструктивних обмежень не може бути обладнана самостійними виходами, а тому не підлягає розподілу в натурі між співвласниками. В спірній квартирі проживає відповідачка - [PERSON]. Позивач - [PERSON] позбавлений можливості користуватися квартирою, оскільки вони з відповідачкою не можуть в добровільному порядку дійти згоди щодо прядку користування спірною квартирою. Враховуючи, що сторони в добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо порядку користування квартирою [ADDRESS], суд вважає, за необхідне встановити між сторонами по даній справі порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши в користування: [PERSON] - житлову кімнату № 5, площею 17,2 кв.м. з прилеглим до неї балконом; [PERSON] - житлову кімнату № 6, площею 17,2 кв.м.; житлову кімнату № 7, площею, 10,3 кв.м., а також кухню, площею 5,9 кв.м., вбудовану шафу, площею 0,7 кв.м., ванну кімнату, площею 2,1 кв.м, вбиральню (поєднану), площею 1,1 кв.м., коридор, площею 6.6 кв.м. - залишити в загальному користуванні [PERSON] та [PERSON]. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved