Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, яке залишилось після смерті його матері [PERSON], а саме на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS], загальною площею 54,6 кв. м, житловою площею 49,0 кв. м, що складається з житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», сараю літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Д», погрібу літ. «Пг», паркану № 1, воріт з хвірткою № 2, басейну № 3, колодязя № 4, з правом реєстрації у відповідних органах та установах. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Звернувшись із заявою про прийняття спадщини у встановлені законом строки до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Демидьонок О.М., він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач та його представник, а також відповідачі в судове засідання не з'явились, подавши письмові заяви про розгляд справи без їх участі. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами ауодіозапису не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Комишуваською селищною радою 18.02.1975 року. У зв'язку з цим, в силу ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги щодо майна, яке залишилось після смерті [PERSON] Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом є відповідачі, які є дітьми [PERSON], яких вона народила у шлюбах з різними чоловіками, а саме: [PERSON] від шлюбу з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (дівочі прізвища - [PERSON]) - від шлюбу з [PERSON] Це підтверджується відповідними свідоцтвами про укладення шлюбу та свідоцтвами про народження, що знаходяться в матеріалах справи. Домолодіння за адресою [ADDRESS], належало батькові позивача - [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 29.02.2016 року № 09-04/21. [PERSON] помер [INFO] що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, який був чинним на момент відкриття цієї спадщини, визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] продовжувала проживати у зазначеному приміщенні, тому вважається такою, що прийняла спадщину за чоловіком, але належним чином її не оформила. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції в Запорізькій області 27.01.2015 року. У зв'язку із смертю [PERSON] за нею відкрилась спадщина, яка складається із зазначеного у позові житлового будинку в цілому. 25.08.2015 року позивач звернувся до Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини. В той же день кожен із відповідачів подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за [PERSON] У зв'язку з цим, в силу вимог ч. 2 ст. 1275 ЦК України позивач має право на частку у спадщині кожного звідповідачів. 17.11.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначені вище обставини підтверджуються, в тому числі, матеріалами спадкової справи № 82/2015, відкритої у зв'язку із смертю [PERSON] При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивача суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При цьому потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, згідно матеріалів справи спадкодавець [PERSON] набула спірне нерухоме майно у власність відповідно до законодавства, чинного на момент його придбання, у зв'язку з чим воно може виступати об'єктом спадкування. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв, що ніким не оспорюється, інші спадкоємці за законом від спадщини відмовились, спадкоємці за заповітом відсутні, однак через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування, що саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 392, 1258, 1261, 1268, 1275, 1297 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved