Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа - Дергачівська міська рада Харківської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В підтвердження\~своїх позовних\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~що він\~є власником\~будинку,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~(колишній\~ [ADDRESS] ),\~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом зареєстрованого\~в реєстрі\~за №2-787 від 06.08.2021. Відповідач по справі [PERSON] є його батьком. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 13.05.2019 (справа № 619/623/19, провадження № 2/619/549/19) шлюб між батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] було розірвано. Мати [PERSON] , померла [INFO] . Батько перебуваючи в шлюбі з матір`ю на той час, був прописаний за адресою: [ADDRESS] ). Ще за час спільного проживання з матір`ю і по теперішній час, всі господарські роботи, витрати на комунальні платежі та витрати пов`язані на підтримання будинку в належному стані виконуються лише за рахунок позивача. Особистих речей відповідача за вказаною вище адресою немає, кореспонденція та листи на його ім`я по вказаній адресі не надходять, права власності на будинок він не має. 10.08.2021 депутатом Дергачівської міської ради, [PERSON] , було складено акт, щодо фактичного не проживання особи в будинку, що розташовано за адресою: [ADDRESS] ) в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] . В результаті обстеження було встановлено, що відповідач не проживає в домоволодінні з моменту реєстрації. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає протягом тривалого часу. Цей факт і став причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , (колишній [ADDRESS] ). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, без фіксації судового процесу технічними засобами, позов підтримав повністю, на задоволенні позову наполягав, у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутністю в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник Дергачівської міської ради Харківської області надав заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, при винесенні рішення покладався на розсуд суду. У зв`язку з відсутністю сторін, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом, відповідно до положень ст. 247 ч.2 ЦПК України в заочному судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що [PERSON] є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , (колишній [ADDRESS] ), на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за №2-787 від 06.08.2021. Відповідач по справі [PERSON] є його батьком. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 13.05.2019 (справа № 619/623/19, провадження № 2/619/549/19) шлюб між батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] було розірвано. Мати [PERSON] , померла [INFO] . Батько перебуваючи в шлюбі з матір`ю на той час, був прописаний за адресою: [ADDRESS] ). Ще за час спільного проживання з матір`ю і по теперішній час, всі господарські роботи, витрати на комунальні платежі та витрати пов`язані на підтримання будинку в належному стані виконуються лише за рахунок позивача. Особистих речей відповідача за вказаною вище адресою немає, кореспонденція та листи на його ім`я по вказаній адресі не надходять, права власності на будинок він не має. 10.08.2021 депутатом Дергачівської міської ради, [PERSON] , було складено акт, щодо фактичного не проживання особи в будинку, що розташовано за адресою: [ADDRESS] ) в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] . В результаті обстеження було встановлено, що відповідач не проживає в домоволодінні з моменту реєстрації. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає протягом тривалого часу. Цей факт і став причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Так, відповідно до ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Оскільки, відповідач протягом тривалого часу без поважних причин не проживає у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , (колишній [ADDRESS] ), то відповідно до ст.72 ЖК України він втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved