Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що він з відповідачкою по справі, [PERSON] уклали шлюб 31.01.2015 року у виконавчому комітеті Зарічанської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Від шлюбу дітей немає . Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя. Через що між ними часто виникають непорозуміння і скандали. Як наслідок цього вони припинили шлюбні стосунки. Їх шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Вони втратили взаємні почуття любові та поваги один до одного. Наміру зберегти сімю з відповідачкою у нього немає. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно та відновлена бути не може. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує з підстав, наведених в позовній заяві та просить шлюб між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвати. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце слухання справи була повідомлена заздалегідь та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст. 105 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч.1 ст. 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ч.2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який уклали 31.01.2015 року у виконавчому комітеті Зарічанської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а.с. 3 ). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом тривалого часу, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та їх шлюб носить формальний характер. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сімю у них не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в звязку з категоричним запереченням сторін. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved