Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] . На даний час в належному йому будинку зареєстрована відповідачка [PERSON] , однак в господарстві фактично ніколи не проживала. В будинку відсутні будь-які її речі. Відповідачка на даний час проживає в с. Келихів разом із своєю сім`єю. ЇЇ точна адреса йому невідома. Контакти з нею не підтримує. Звертався до відповідачки з проханням знятись з реєстрації у його житловому будинку, однак вона не бажає добровільно виписатись з належного йому житлового будинку. Зважаючи на те, що у нього зараз скрутне матеріальне становище, кризова ситуація в державі, систематичне підняття цін на продукти харчування та комунальні послуги, у нього виникла необхідність в оформленні субсидії. А тому, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться в [ADDRESS] . Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення за наступних обставин. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні житловий будинок, що в [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 27.08.2007р. Відповідно до довідки Тулуківської сільської ради від 22.07.2020р. в житловому будинку, що [ADDRESS] , з 2108.2012р. зареєстрована [PERSON] .. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного 21.09.2020р. Тулуківською сільською радою, відповідачка [PERSON] зареєстрована в житловому будинку, що в [ADDRESS] , однак за даною адресою з 2013р., після смерті бабусі [PERSON] , не проживає. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов обґрунтований, підставний та підлягає до задоволення, оскільки відповідачка [PERSON] не проживає в належному позивачу на праві приватної власності житловому будинку з 2013р., оскільки проживає в с. Келихів Снятинського району, за іншою адресою, добровільно виписатись не бажає, а тому її слід визнати такою, що втратила право на проживання у житловому будинку, що в [ADDRESS] . На підставі викладеного та ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved