overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №1571. В шлюбі дітей немає. Вказує, що подружні відносини між ними не склалися. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї стали неможливими, почуття взаємоповаги та довіри між ними втрачені. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюб існує формально. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. До початку розгляду справи представник позивача та представник відповідача надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача позов підтримав, просив його задоволити, представник відповідача проти задоволення позову не заперечив. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 17.10.2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №1571, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 17.10.2014 року. В шлюбі дітей немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, останні подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2005 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис №126. В шлюбі народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO], який є повнолітнім та дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя між сторонами припинено через різні погляди на життя. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. До початку розгляду справи позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач просив позов задовольнити. Відповідач проти позову не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 18.02.2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис №126 (а.с.6). В шлюбі народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO], який є повнолітнім та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 30.06.2000 року (а.с.5). Сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинено, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №915. В шлюбі народилась дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що основною причиною розпаду сім'ї є різні характери, протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відсутність між ними взаєморозуміння. Разом не проживають, не ведуть спільного ногосподарства, не підтримують сімейних стосунків. Вказує, що шлюб для них обох виявився помилкою. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. До початку розгляду справи позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач просив позов задовольнити. Відповідач проти позову не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 18.08.2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 915, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.08.2012 року(а.с.5). В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.01.2013 року(а.с.6). Сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинено, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.08.2017 року, який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що було складено відповідний актовий запис №1199. Під час шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. У них різні погляди на життя, сім`ю, ведення домашнього господарства та виховання дитини. Через відсутність взаєморозуміння подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. \~ \~ \~ \~Покликаючись на викладенні обставини, просив суд шлюб із відповідачем розірвати. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 19.08.2017 року, який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що було складено відповідний актовий запис № 1199, що підтверджується\~\~свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.08.2017 року (а.с.6). В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.12.2017 року (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог \~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис №1860. Під час шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружні відносини між ними належним чином не склалися. Вони перестали розуміти один одного в результаті чого почали виникати постійні скандали та сварки. Шлюб існує формально, примирення неможливе. Покликаючись на викладенні обставини, просив суд шлюб із відповідачем розірвати, витрати по сплаті судового збору залишити за ним. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 19.12.2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 1860, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.12.2014 року (а.с.4) В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25.01.2019 року (а.с. 9). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2018 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Радомишльської сільської ради Луцького району Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис №3. В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що протягом останнього року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вказує також, що у них різні погляди на спільне сімейне життя, несумісність характерів та підходів до збереження та розвитку подружніх стосунків. \~ \~ \~ \~Покликаючись на викладенні обставини, просив суд шлюб із відповідачем розірвати. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 20.07.2018 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Радомишльської сільської ради Луцького району Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 3, що підтверджується\~\~свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.07.2018 року (а.с.5) В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08.04.2019 року (а.с. 9). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог \~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.08.1988 року, який зареєстрований Любешівським райвідділом ЗАГС Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 23. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки не змогли побудувати сімейні відносини між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З січня 2017 року проживають окремо, шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечила. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З пояснень сторін, з матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 20.08.1988 року, який зареєстрований Любешівським райвідділом ЗАГС Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 409856 (а.с. 3). В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 110131, виданим 13.03.2003 року (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, в термін, наданий судом, сторони не примирилися. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст. 104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.08.1993 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №54. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, хоча і проживають в одній квартирі, однак шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Через відсутність взаєморозуміння подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Покликаючись на викладенні обставини, просив суд шлюб із відповідачем розірвати. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 21.08.1993 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12.12.2005 року (а.с.3). В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08.12.2005 року (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved