Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.09.2014 року померла [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, а саме: земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 4,52 га, яка складається з земельної ділянки (рілля) площею 2,25 га, кадастровий номер 0721886800:05:000:0121 та земельної ділянки (сіножать) площею 2,27 га., кадастровий номер 0721886800:05:000:0349, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Згідно заповітного розпорядження від 27.05.2009 року [PERSON] заповіла вищевказане спадкове майно [PERSON] У даний час він звернувся до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за ним право власності на вищезазначене спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 02.09.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 162184 актовий запис № 139, виданого 02.09.2014 року відділом ДРАЦС Ківерцівського РУЮ Волинської області, [PERSON] померла 02.09.2014 року /а.с. 8/. Відповідно до довідки для оформлення спадщини №1037 від 17.08.2017 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №646605 від 12.12.2005 року, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 4,52 га, яка складається з земельної ділянки (рілля) площею 2,25 га, кадастровий номер 0721886800:05:000:0121 та земельної ділянки (сіножать) площею 2,27 га., кадастровий номер 0721886800:05:000:0349, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області належить померлій [PERSON] /а.с. 10-11/. Згідно заповіту від 28.05.2009 року, посвідченого секретарем Суської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] заповіла право на земельну частку (паї) серії ЯА №646605, виданого Ківерцівської райдержадміністрацією від 12.12.2015 року №88 своєму племіннику [PERSON] /а.с. 9/. В силу ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Ківерцівського РНО Волинської області [PERSON] № 472/01-16 від 08.12.2017 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50205225 від 08.12.2017 року, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 63 за 2017 рік. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом 13.11.2017 року звернувся племінник спадкодавця [PERSON] Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися та свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно не видавалися. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Ківерцівського РНО Волинської області [PERSON] № 456/02-31 від 28.11.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця /а.с. 13/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved