Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вище вказаним позовом. Посилається на те, що 12.04.2017 відповідачка звернулася до суду з позовом до нього про розірвання шлюбу, який рішенням суду від 21.07.2017 було задоволено. Вирішивши розлучитися, [PERSON] шляхом злому дверей на будинку вивезла всі меблі та слюсарний реманент. Також вона забрала спільний автомобіль марки «Daewoo Lanos», н/з [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , 2008 року впуску, середня ринкова вартість станом на момент проведення оцінки якого становила 94704 гривні. Просить стягнути з [PERSON] на його користь Ѕ частину вартості автомобіля - 47352 грн та 705 грн сплаченого судового збору. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися. У попередніх судових засіданнях позов визнали частково, відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 06.10.1998 року по 21.07.2017 року. Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] стверджено, що 14.01.2009 на ім`я відповідачки [PERSON] зареєстровано автомобіль марки «Daewoo Lanos TF69Y», н/з [NUMBER] , 2008 року. Обставини щодо набуття спірного автомобіля під час шлюбу за їх спільні кошти сторонами не заперечуються. Згідно договору наданого Тячівським сервісним центром, після подання позивачем позову 15.02.2018 - про визнання автомобіля об`єктом спільної сумісної власності, 09.10.2018 [PERSON] відчужила спірний автомобіль за 35000 гривень. Позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] Ѕ вартості спільного автомобіля у розмірі 47352 гривень. При визначенні грошової компенсації за транспортний засіб він виходив із звіту про визначення середньої вартості від 12.02.2018, проведеного оцінювачем [PERSON] на підставі його заяви щодо визначення середньої ринкової вартості транспортного засобу. Із вищевказаного звіту доданого позивачем до позовної заяви вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля «Daewoo Lanos TF69Y», н/з [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , 2008 року впуску, станом на момент проведення оцінки становить 94704.75 гривень. Згідно до вимог стст. 60 СК України та 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 ч. 1 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Абзацом 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 роз`яснено, що спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Статтями 68 та 70 ч. 1 СК України, ст. 370 ч. 2 ЦК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Позивач не надавав згоду на продаж спірного автомобіля, який є спільною сумісною власністю сторін. На виконання ухвали Тячівського районного суду від 10.04.2019, Тячівський сервісний центр 2143 надав суду копію договору купівлі-продажу який став підставою для перереєстрації вищевказаного документу. З цього договору вбачається, що 09.10.2018 [PERSON] продала [PERSON] автомобіль марки «Daewoo Lanos», н/з [NUMBER] за 35000 гривень. Із вказаним позовом [PERSON] звернувся до суду 15.02.2018 року. Отже відповідачка на день укладення договору купівлі-продажу автомобіля мала і позовну заяву і звіт про визначення середньої ринкової вартості автомобіля, яка становила 94704.75 гривень. Не дивлячись на це вона відчужила придбаний у шлюбі з позивачем спірний автомобіль за суму, яка майже у тричі є меншою за суму вказану оцінювачем. Доказів того, що вартість автомобіля знизилася через обставини, що не залежали від неї, або у зв`язку з експлуатацією автомобіля позивачем, чи будь-яких інших доказів, які б пояснювали причини зниження вартості спільного майна, [PERSON] суду не надала. Також вона не надала доказів, що цей автомобіль був придбаний за її власні кошти, або інших доказів про те, що об`єкт спору не був майном спільної сумісної власності подружжя, або був відчужений зі згоди співвласника, або доказів того, що вона повернула позивачу його частку від вартості автомобіля. Тому суд приходить до висновку, що відповідачка повинна відшкодувати [PERSON] половину вартості автомобіля від суми визначеної оцінювачем у звіті № 22/02/2018 від 12.02.2018 року в розмірі (94704.75 : 2 =) 47352.37 гривень. Відповідно до ст. 141 чч. 1 та 2 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а саме сплачений останнім при зверненні з даним позовом до суду судовий збір в сумі 704.80 гривень. За таких обставин,

Outcome: approved