Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького\~міського суду\~Луганської області\~з позовною\~заявою до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно та зняття арешту з майна. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Вказану квартиру він придбав 13.06.2017 року у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.06.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., в реєстрі № 861. В жовтні 2019 року під час звернення до приватного нотаріуса з метою продажу вищевказаної квартири позивач дізнався, що в липні 2017 року на дану квартиру був накладений арешт на підставі ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.07.2017 року по справі № 428/5943/17. Позивач вважає, що 12.07.2017 року, на момент накладення арешту на квартиру, власником якої він був з 13.06.2017 року, підстав для накладення такого арешту не було, оскільки вказана квартира не належала [PERSON] , що порушувало його права, як власника майна. З ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.07.2017 року по справі № 428/5943/17 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину вбачається, що судом була задоволена заява про забезпечення позову та заборонено [PERSON] відчуження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину за [PERSON] . Вказана ухвала суду була постановлена без участі позивача, без його повідомлення, ухвала йому не надсилалася і він її не отримував. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.10.2017 року по справі № 428/5943/17 позовну заяву було задоволено. На підставі апеляційної скарги [PERSON] , яка 30.03.2018 року була задоволена Апеляційним судом Луганської області, а саме: скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовної заяви [PERSON] . Враховуючи положення ЦПК України, суд під час розгляду справи № 428/5943/17 не вирішив питання про скасування арешту з вищевказаної квартири, оскільки відпала така потреба. [INFO] [PERSON] помер. Отже, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, як власника нерухомого майна, у зв`язку з тим, що наявний арешт майна, яке належить йому на законних підставах, обмежує його права щодо вільного володіння, користування та розпорядження вказаним майном, позбавляє можливості будь-яким чином розпоряджатися належним майном, в тому числі і продати належну йому квартиру. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Сєвєродонецької міської ради Шарнікова І.І. в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, щодо позовних вимог не заперечувала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено, що згідно з копією договору купівлі-продажу квартири серії НМО № 697815 від 13.06.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., зареєстрованого в реєстрі № 861, [PERSON] прийняв у власність від [PERSON] квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] та сплатив за неї оговорену суму. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89463058 від 13.06.2017 квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] (1/1 частка). Згідно з копією ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.07.2017 у справі № 428/5943/17, заборонено [PERSON] відчуження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається зі змісту ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.03.2020 у справі № 428/13671/19, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.07.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 471. Крім того, вищевказаною ухвалою суду провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову закрито. Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права володіння,\~користування та\~розпорядження майном,\~належним йому\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~квартири. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~кожна фізична\~або юридична\~особа має\~право мирно\~володіти своїм\~майном.\~Ніхто не\~може бути\~позбавлений своєї\~власності інакше\~як в\~інтересах суспільства\~і на\~умовах,\~передбачених законом\~і загальними\~принципами міжнародного\~права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 4 ст.\~41\~Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього\~арешту. Відповідно до ч. 2 ст.\~30\~ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до пункту 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб. З наведених\~матеріалів справи\~судом встановлено,\~що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яку придбав у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.06.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 861. \~ \~ \~ \~Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.07.2017 на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] було накладено арешт, а саме [PERSON] заборонено відчуження зазначеної квартири, право власності на яку зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину за [PERSON] . В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Отже, станом на час постановлення ухвали суду про забезпечення позову та заборону [PERSON] відчуження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , власником зазначеної квартири був вже не [PERSON] , а позивач [PERSON] . Вказані обставини\~дають суду\~підстави дійти\~висновку про\~відсутність правових\~підстав для\~накладення арешту\~на майно,\~власником якого\~є позивач\~ [PERSON] ,\~а тому\~його право володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном підлягає судовому захисту шляхом визнання за [PERSON] права власності на квартиру та звільнення її з-під арешту. Ураховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно та зняття арешту з майна. Вирішуючи питання\~про розподіл\~судових витрат,\~суд враховує,\~що хоча\~позов і\~задоволено у\~повному обсязі,\~проте відповідач\~в особі\~органу місцевого\~самоврядування не\~порушував своїми\~діями або\~бездіяльністю права\~власності позивача\~на майно,\~а тому\~суд вважає,\~що стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved