overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]В про зменшення розміру аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою він перебував у шлюбі, від якого у них народилися: син [PERSON],[INFO], донька [PERSON],[INFO], син [PERSON],[INFO] 03.12.2015 року Золочівський районний суд Львівської області шлюб їх розірвав. Згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 06.04.2015 року, він зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину в користь відповідачки. Враховуючи те, що, він не працює, його єдиний дохід є меншим від прожиткового мінімуму просить позов задоволити та зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання дітей та стягувати з нього 50% із всіх видів його доходу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд позов задоволити. В судовому засіданні відповідачка позов заперечила та пояснила, що позивач не є інвалідом і може йти працювати і утримувати дітей. 700 гривень аліментів на дитину в теперішній час не є достатньою сумою для належного утримання дитини. Вона не згідна на зменшення аліментів. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами розірвано 03.12.2015 року рішенням Золочіського районного суду Львівської області. Відповідно до рішення Золочівського районного суду Львівської області від 06.04.2015 року, суд присудив [PERSON] сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], доньки [PERSON] та сина [PERSON], в розмірі по 700 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття в користь [PERSON]. Згідно з Свідоцтвами про народження у шлюбі у сторін народилися: син [PERSON],[INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON],[INFO]. Як встановив суд під час розгляду справи, позивач не є інвалідом, а отже може працювати. Ним не подано жодного доказу, який би підтвердив обмеження його працездатності, із нормальним станом здоров»я, інших неповнолітніх дітей позивач на утриманні не має. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, на даний час відповідачка має право на отримання аліментів не менше гарантованого законом мінімального розміру. При цьому, суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, згідно з якими при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому вказав, що [PERSON] в грудні 2016 року реалізував йому бензопилу «Хускварна-142» за 1700 гривень. На ремонт цієї бензопили позивач витратив ще 897 гривень. Однак пізніше з?ясувалось, що ця бензопила належить [PERSON], а [PERSON] розпорядився нею незаконно. Довелось повернути пилу її власнику. Таким чином [PERSON] заподіяв позивачу матеріальну шкоду у розмірі 2597 гривень. Також вважає, що діями відповідача йому заподіяна і моральна шкода, яку він оцінює в 5000 гривень. У зв?язку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 2597 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Позивач вимоги підтримав, про що надав суду відповідну заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився. У звязку з цим справа розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно постанови про закриття кримінальної справи [PERSON] незаконно продав [PERSON] бензопилу «Хускварна-142», яка належить [PERSON] (а.с. 3). Як зазначив позивач бензопила була реалізована йому на 1700 гривень. Також згідно товарного чеку позивач придбав до бензопили запчастини на суму 897 гривень (а.с. 6). Однак бензопила була повернута його власнику. Таким чином [PERSON] заподіяв позивачу матеріальну шкоду в розмірі 2597 гривень. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 2597 гривень. Крім того, відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає, що дії відповідача заподіяли позивачу моральну шкоду, а тому стягує з відповідача на користь позивача 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Також суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 759 гривень 70 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому вказав, що [PERSON] викрав у нього гроші в сумі 15000 гривень. Таким чином заподіяв йому матеріальну шкоду у вищевказаному розмірі. Також вважає, що діями відповідача йому заподіяна і моральна шкода, яку він оцінює в 5000 гривень. У зв?язку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 15000 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Позивач вимоги підтримав, про що надав суду відповідну заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився. У зв`язку з цим справа розглядається за правилами статей 280-284 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно вироку Малинського районного суду Житомирської області від 08.06.2021 року [PERSON] визнаний винним у тому, що він 13.11.2020 року викрав у [PERSON] грошові кошти в розмірі 15000 гривень, заподіявши йому матеріальну шкоду у вказаному розмірі (а.с. 11-12). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 15000 гривень. Крім того, відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає, що дії відповідача заподіяли позивачу моральну шкоду, а тому стягує з відповідача на користь позивача 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Також суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому вказав, що він проживав однією сімєю без реєстрації щлюбу з [PERSON] , яка перебувала в той час в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання у них з [PERSON] 28 серпня 2012 року народилася дитина дочка [PERSON], батьком якої в силу того, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] не був на момент народження дитини розірваний в судовому порядку. [PERSON]А запевнювала його, що після розірвання шлюбу будуть внесені відповідні зміни про батька дитини. 21 квітня 2014 року [PERSON]А померла і вже після смерті він узнав, що батьком дитини і залишився зазначеним [PERSON] Дитина після смерті матері проживає разом з ним він піклується про неї та проявляє батьківську турботу, а тому просить визнати його батьком дитини та в реєстраційні документи про її народження внести відповідні зміни, зазначивши його батьком дитини та змінити її прізвище. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі. Дійсно він проживав з померлою однією сімєю з 2011 року до 2015 року, але періодично спорились та деякий час не жили разом, але потім знову проживали разом. Він себе вважає батьком дитини і після смерті в даний час дитина проживає разом з ним. Він до неї проявляє батьківську турботу. Просить його позовні вимоги задоволити. Відповідач позов визнав та пояснив, що дійсно він з [PERSON] однією сімєю з 2010 року не проживав. Дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали разом і дитина народилась від нього. Вважає, що позов необхідно задоволити. Шлюб вони з померлою розірвали в 2012 році, але вже після народження дитини. Представник відділу ДРАЦС по Соснівському району м. Черкаси та служби у справах дітей Черкаської міської ради проти задоволення позову також не заперечували та просили його задоволити так як дана обставина буде сприяти інтересам неповнолітньої дитини. Згідно частини 3 статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачатгя або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Судом достовірно встановлено, що з 2011 року по 2015 рік [PERSON] проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON], яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04.12.2008 року. Від спільного проживання 28 серпня 2012 року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON]. Біологічним батьком дівчинки є [PERSON], але 28 листопада 2012 року [PERSON] зареєструвала народження доньки у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, де в графі «відомості про батька» вказала [PERSON], ще не відповідає дійсності. Зазначені факти підтверджуються матеріалами справи та поясненнями сторін. На підставі вище вказаного позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просить: - зобовязати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у вихованні сина [PERSON] та спілкуванні з ним; - визначити способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] у вигляді систематичних побачень з дитиною без присутності матері кожної суботи та неділі з 8 до 16 години, в день народження дитини з 11 до 16 години та в будь-який інший день при можливості і за погодженням з матір?ю дитини. Відповідач позов визнала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. До\~ухвалення судового\~рішення у\~звязку з\~відмовою позивача\~від позову\~або визнанням\~позову відповідачем\~суд розяснює\~сторонам наслідки\~відповідних процесуальних\~дій,\~перевіряє,\~чи не\~обмежений представник\~відповідної сторони\~у повноваженнях\~на їх\~вчинення. У\~разі відмови\~позивача від\~позову суд\~постановляє ухвалу\~про закриття\~провадження у\~справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає,\~що визнання\~позову відповідачем\~не суперечить\~закону та\~не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому задовольняє позов в повному обсязі. Суд не стягує судовий збір з відповідача на користь позивача, оскільки позивач відмовився від стягнення судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просив (а.с. 3-4): - визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; - розподілити між ними спільно набуте майно, визнавши за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? частці кожного на квартиру [ADDRESS] без її реального розподілу. На підставі заяви позивача від 14 квітня 2014 року (а.с. 72) ухвалою суду від 06 травня 2014 року (а.с. 73) позовна заява [PERSON] до [PERSON] залишена без розгляду в частині визнання квартири [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Також 06 травня 2014 року ухвалою суду прийнятий зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна до розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] та об'єднано їх в одне провадження (а.с. 74). В зустрічному позові [PERSON] просила: Розподілити між ними спільно набутий автомобіль Ford Connect 2005 року виробництва, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER] наступним чином: - виділити у власність [PERSON] автомобіль Ford Connect 2005 року виробництва, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER]; - стягнути з [PERSON] грошову компенсацію за ? частку автомобіля Ford Connect 2005 року виробництва, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], в розмірі 51300 гривень. 12 травня 2015 року до Малинського районного суду надійшла заява представника позивача про залишення позову без розгляду (а.с. 153). У зв?язку з цим позовна заява позивача про поділ майна шляхом визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по ? частці кожного на квартиру [ADDRESS] без її реального розподілу, залишена без розгляду. Крім того цього ж дня від представника [PERSON] надійшла заява про визнання зустрічного позову (а.с. 154). Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Представник [PERSON] не обмежений у повноваженні на визнання позову (а.с. 29), а його дії не суперечать закону та не порушують права, свободи і інтереси інших осіб. У зв?язку з цим суд приймає визнання позову представником [PERSON] та задовольняє зустрічний позов [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просив: -Звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , які стягуються за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-1316 від 28.07.2009 року; -Стягувати з [PERSON] аліменти на його колристь на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача від ть стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання. Пізніше позивач зменшив розмір позовних вимог та просить стягувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач позов підтримав, про що надав суду відповідну заяву. Відповідач позов визнала, про що також надала суду відповідну заяву. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє повністю. У відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просив розділити майно та визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] посилалась на те, що з відповідачем він перебував в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року по 07.11.2009 року. В період спільного проживання була придбана вказана квартира, право власності на яку було зареєстровано за відповідачем. Оскільки в добровільному порядку сторони дійти згоди щодо поділу спірної квартири не можуть, позивач просить розділити зазначене спільне майно подружжя, визнавши за ним право власності на 1/2 частку вказаної квартири. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали вказуючи, що квартира №[ADDRESS] була придбана не за спільні кошти подружжя, а рідними відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи знаходить, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року по 07.11.2009 року. Під час перебування у шлюбі позивач та відповідач придбали квартиру [ADDRESS]. Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно(а.с.10) від 09.04.2008 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за відповідачем [PERSON] Відповідно до п. 2 ст.60 СК України майно, набуте за час шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст.70 СК України у разі розділу майна подружжя, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] придбана під час шлюбу є спільним сумісним майном подружжя, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, визначити місце проживання малолітньої дитини з відповідачкою. Позивач надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення № 3880035828959, не попередила суд про причину неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 16.03.2010 р. перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Шлюбні відносини між ними припинені та існують тільки формально, сторони тривалий час не проживають разом, спору про поділ майна не має, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7), яка проживає з відповідачкою та перебуває на її утриманні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 та ч. 2 ст. 194 КК України, в розмірі 109730 грн., та 10000,00 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 17 січня 2017 року Золочівським районним судом Львівської області проголошено вирок, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 194 КК України, а саме в тому, що [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, 05 вересня 2016 року близько 19:30 год., знаходячись по вул. Фабричній, що в м. Жидачів, Львівської області,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявився, просив справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про день та час судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідач є матірю неповнолітньої дитини позивача: доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І СР 221682 від 27 січня 2010 року (а.с. 5). Дитина знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виконкому Березняківської сільської ради Смілянського району (а.с.7) № 1166 від 8 листопада 2016 року. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved