Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в її користь заборгованість за договором позики у розмірі 200000 грн. 00 коп. В обґрунтування позову посилається на те, що 24 лютого 2016 року між ним та [PERSON] було укладено Договір позики, за яким він надав [PERSON] позику на купівлю нежитлового приміщення в сумі 980\~000 грн., без нарахування відсотків та строком погашення не пізніше 10.03.2016 року. Окрім того, в забезпечення зобов»язань відповідача за Договором позики 26.02.2016 року він та [PERSON] уклали між собою Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 69. Всупереч умовам договору, незважаючи на те, що строк повернення позики сплив, кошти відповідачем так і не повернуті, а тому він змушений звернутися з даним позовом в суд. Сторони в судове засідання не з»явилися, від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється Перевіривши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 24 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики, за яким позивач надав [PERSON] позику на купівлю нежитлового приміщення в сумі 980\~000 грн., без нарахування відсотків та строком погашення не пізніше 10.03.2016 року. (а.с. 8) В забезпечення зобов»язань відповідача за Договором позики, 26.02.2016 року між позивачем та [PERSON] укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районногонотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 69. (а.с. 9-11) Згідно вимог ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Вимогами частини 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 2 ст. 526 ЦК України «зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства». Стаття 1049 ЦК України гласить, що «позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором». Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Окрім того ст. 625 Цивільного кодексу передбачає, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем позивачем гроші, став зобов'язаним повернути позикодавцю предмет позики в обумовлений договором позики строк, тобто до 10.03.2016 року.

Outcome: approved