Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із указаним позовом.Просить суд визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти їх із реєстрації. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є власником вказаного житлового будинку, що в [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок. Відповідачами по справі є його син [PERSON] та дочка [PERSON], які зареєстровані, однак фактично не проживають за вказаною адресою вже більше 10 років. На сьогоднішній день в будинку проживає він та його дружина, [PERSON], [INFO] Відповідачі не проживають в даному будинку, починаючи з 1998 року, особисті речі відповідачів в ньому відсутні, а тому просить суд його позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду письмову заяву, в якій просить його позов задовольнити у повному обсязі, а розгляд справи провести у його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи у їхній відсутності, проти задоволення цього позову не заперечили. Третя особа - Красненська селищна рада Буського району Львівської області явку свого представника до суду не забезпечила, надала заяву про слухання справи у відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечила. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, що в [ADDRESS] Львівської області, що підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, виданого Виконавчим комітетом Красненської селищної ради народних депутатів від 12.01.1992 року на підставі рішення виконкому Красненської селищної ради від 07.11.1991 року № 246. Із будинкової книги вбачається, що у будинку за вищевказаною адресою, окрім позивача, зареєстровані його дружина [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON]. Судом встановлено, що відповідачі формально прописані в належному позивачу будинку, оскільки останні десять років за місцем реєстрації не проживають, жодних витрат по утриманню будинку не несуть, що підтверджується актом Красненської селищної ради № 1714 від 12.09.2018 року, який підписаний сусідами [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред»явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Як встановлено судом, відповідачі не проживає за вказаною адресою більше десяти років та не здійснюють оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймають участі в спільному побуті. Суд приймає твердження сторони позивача у позовній заяві, що реєстрація відповідачів за вищевказаною адресою створює для нього ряд перешкод та збільшує плату за житлово-комунальні послуги і обслуговування будинку, за які він платить безпідставно. В зв»язку з цим, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] (дівоче [PERSON]) слід визнати такими, що втратила право на користування житловим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS] Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачами по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Разом із тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відтак, суд вважає за доцільне відмовити у задоволені позовної вимоги про зняття відповідачів з реєстраційного обліку, оскільки вказане питання не є компетенцією суду. Крім цього, зобов'язання третьої особи вчинити певні дії може бути покладено лише на відповідачів, а не на третю особу, яка не може відповідати за позовом, а відтак у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial