Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Зарічного районного суду з позовною заявою, в якій повідомляє, що відповідачем неправомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування за фактом викрадення транспортного засобу, тому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування суму страхового відшкодування в розмірі 383397,26грн., пеню за прострочення виплати в сумі 210484,77грн., інфляцію в розмірі 157192,87 грн., 3% річних в сумі 5691,30грн., пеню відповідно до норм Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 2104849,53грн. Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилалась на припинення дії договору. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи встановив наступне. 16.05.2014 року між позивачем та AT «СК «АХА Страхування», ПАТ «Креді [PERSON]» було укладено Договір №ТП135194Га/14д добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» (а.с.10-19), відповідно до якого предметом страхування є майнові інтереси пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням належним [PERSON] транспортним засобом Toyota Rav 4, р.н. [NUMBER]. Додатковою угодою №1 від 16.05.2014р. до Договору (а.с.20) передбачено, що страхова премія у розмірі 17 480,00 грн. сплачується наступним чином: (перший страховий платіж за цим Договором сплачується Страхувальником в строк, який зазначено нижче; другий і наступні страхові платежі за цим Договором сплачуються Страхувальником не пізніше 20 календарних днів до дати, яку зазначено нижче як строк сплати, відповідно, другого і наступних страхових платежів: 1-й платіж у сумі 5827,00 грн. повинен бути внесений у строк до 16.05.2014 pоку; 2-й платіж у сумі 5827,00 грн. повинен бути внесений у строк до 16.06.2014 pоку; 3-й платіж у сумі 5826,00 грн. повинен бути внесений у строк до 16.07.2014 року. 07.09.2014 року, особою, яка мала право керувати транспортним засобом, [PERSON] повідомлено Сумський МВ УМВС України в Сумській області про викрадення автомобіля (а.с.25), за даним фактом розпочато досудове розслідування (а.с.114). Про обставини страхового випадку повідомлено відповідача, 22.09.2014 року згідно акту приймання передачі передано ключі від замку запалювання транспортного засобу (а.с.29). 10.12.2015 року AT «СК «АХА Страхування» відмовлено у виплаті страхового відшкодування в звязку з припиненням дії договору, несвоєчасним повідомленням про настання страхового випадку, порушенням умов договору страхування. Відповідно до ст. 6. Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. На підставі ч.1 ст.16 Закону страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що позивачем прострочено виплату другого та третього платежу за договором: другий платіж внесено 15.07.2014 року, а не 16.06.2015 року; третій платіж 08.09.2014 року, а не 16.07.2014 року (а.с.27, 28). В силу ч. 1. ст. 627. Цивільного кодексу України, передбачено, що відповідно до статті 6. цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Тобто, обовязок відповідача здійснити виплату страхового відшкодування виникає виключно у випадку настання страхової події в період чинності договору. Згідно з п.21.2.2 Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №ТП135194Га/14д від 16.05.2014 року у випадку ненадходження другого та кожного наступного страхового платежу на поточний рахунок Страховика упродовж 10 календарних днів з чергової дати сплати страхового платежу, визначеної у розділі 12. Договору, Договір припиняє дію з 00.00 годин дня наступного після спливу вищезазначеного 10-денного строку. Дія Договору припиняється також у разі несплати Страхувальником страхових платежів у встановлені Договором строки (п. 27.1.3.). Позивачем в обґрунтування позовних вимог надано сертифікат №4981 Сумської торго промислової палати №14 від 01.09.2015 року про неможливість виконання зобовязань в період з 13.06.2014 року по вересень 2014 року включно. З огляду на відсутність перешкод провести оплату за договором страхування від 15.07.2014 року, суду не доведено наявність у [PERSON], який до того ж зі слів представника прибув до м. Суми у вересні 2014 року, обставин непереборної сили. Не підтверджено належними доказами позицію позивача з приводу продовження строку дії договору в звязку з відсутністю відмови зі сторони страхової компанії отримати грошові кошти за договором, неоднозначним тлумачення підстав припинення строку його дії та з посиланням на п.14.1.3. Правил №003 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), затверджених 13.03.2009 року в.о. Голови Правління ЗАТ «СК «АХА Страхування». Так, відповідно до п.29.16 Договору, умови не зазначені в Договорі регулюються Правилами, у випадку розбіжностей пріоритетне значення мають положення Договору. п.14.1.3. Правил №003 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) передбачено припинення договору у випадку прострочення сплати чергового платежу протягом 10 робочих днів за умови предявлення страхувальнику письмової вимоги, якщо інше не передбачено умовами Договору. Положеннями п.21.2.2 Договору передбачено інші умови припинення дії договору, а саме: з 00.00 годин дня наступного після спливу вищезазначеного 10-денного строку з чергової дати сплати страхового платежу у випадку прострочення його виплати. Тобто, умови договору, які мають перевагу над нормами Правил, передбачають автоматичне припинення дії договору зі спливом певного проміжку часу та не покладають на відповідача обовязку письмово повідомляти страхувальника про припинення дії договору. Крім того, договір страхування укладається в письмовій формі. У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним (ст.981 ЦК України). Надані суду Правила, в яких по іншому врегульовано питання припинення дії договору, не містять підпису позивача, а відтак Правила не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору (Правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-757цс15 від 01.07.2015 року). Таким чином, суд приходить до висновку, що в звязку з прострочення сплати чергового платежу за договором ст. рахування, правочин припинив свою дію на підставі п.21.2.2 Договору. Перерахування позивачем грошових коштів на користь відповідача після припинення дії договору може стати підставою для предявлення нового позову про стягнення цієї суми з інших правових підстав. Тому, відсутні підстави для стягнення страхового відшкодування в сумі 383397,26грн., а також пені відповідно до п.28.1. Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №ТП135194Га/14д від 16.05.2014 року в сумі 210484,77грн., інфляції в розмірі 157192,87 грн., 3% річних в сумі 5691,30грн, оскільки дані вимоги мають похідний характер, стягують у випадку порушення виконання зобовязання. Відсутні також підстави для стягнення неустойки згідно Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідальність за порушення страховиком зобовязання передбачена п.28.1. Договору. Положення щодо відповідальності страховика, закріплені в Законі України «Про страхування» та главі 67 ЦК України, є спеціальними нормами права, а в Законі України «Про захист прав споживачів» загальними. Страховик несе відповідальність у вигляді розміру неустойки, визначеного в договорі страхування (у разі відсутності визначення розміру в договорі у розмірі, визначеному в Законі України «Про захист прав споживачів») (Правова позиція Верховного Суду України № 6-126 цс 14 від 11.03.2015 року). Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed