Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що протягом останніх років сімейне життя між подружжям погіршувалося спільне життя сторін не склалось через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, поведінку та роль кожного з подружжя в сім`ї, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства сторони не ведуть та сумісне проживання припинено. Вказує, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у подружжя на ґрунті сімейно-побутових проблем розвинулося неприязне ставлення один до одного, втрачено почуття любові. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року позов [PERSON] залишено без руху для усунення недоліків. 19 березня 2021 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року відкрито провадження у справі № 753/2782/21, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання 22 квітня 2021 року. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив надати строк на примирення, мотивуючи це тим, що сімейні негаразди у шлюбному житті почалися після того як дружина влаштувалася на роботу, внаслідок чого дуже змінилася і покинула його з дитиною. Відповідач вважає, що надання сторонам строку для примирення, надасть змогу дружині відпочити від роботи, подружжю переглянути роль кожного з них в умовах, які змінилися, та відновити сімейне життя. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 8 липня 2000 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №525. За час перебування у шлюбі у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Із пояснень позивача, відповідача та матеріалів справи вбачається, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, роль кожного подружжя у сім`ї, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені. Відповідно до частини 1 статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтями 21, 24 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Беручи до уваги викладені норми законодавства, оцінивши доводи кожної із сторін спору, суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, оскільки згідно із поясненнями сторін сімейне життя подружжя погіршилося більше ніж за рік до подання дружиною позову про розірвання шлюбу, відповідач докладав зусиль для його відновлення, однак це не призвело до будь-яких позитивних змін, у подружжя відсутнє спільне бачення ролі кожного з них у сім`ї і позивач не бажає продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, шлюб фактично припинено, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, а отже наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила суд про відновлення їй дошлюбного прізвища. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved