Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся 04.04.2016 року до суду з позовом до Колочавської сільської ради, третя особа Міжгірська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В заяві зазначив, що 13.02.2011 року помер [PERSON], який проживав за адресою с. Колочава-Мерешор, 110, Міжгірського району, Закарпатської області. Згідно довідки виконавчого комітету Колочавської сільської ради Міжгірського району від 21.03.2016 року померлий [PERSON] згідно по господарського обліку проживав один, одружений не був, дітей не мав. За життя, а саме 15.05.2006 р., [PERSON] склав заповіт за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що на день його смерті належало йому, він заповів йому. Після смерті [PERSON] він прийняв спадщину шляхом звернення 05.05.2011 року до Міжгірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За даними Спадкового реєстру фактичні дані про скасування чи зміну заповіту відсутні. Спадкоємців, які б претендували на обовязкову частку у спадщині у заповідача не має. Однак в тексті заповіту секретарем виконкому Колочавської сільради було допущено помилку в написанні його прізвища, а саме замість правильного «Калиничу» помилково вказано «Калинину». Підтвердженням того, що [PERSON] саме йому заповідав все своє майно є те, що в тексті заповіту вказані серія, номер, дата та орган видачі саме його паспорта громадянина України, крім того рік народження та місце проживання зазначені в тексі заповіту повністю співпадають х його паспортними даними Поскільки на житловий будинок не має правовстановлюючих документів, то у позивача виникають труднощі з оформленням документів про право власності на будинок, тому просить встановити юридичний факт, а саме встановити правильність його прізвища у заповіті та визнати за ним право власності на житловий будинок в с. Колочава-Мерешор, 110, Міжгірського району, Закарпатської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просить такий задовольнити. Відповідач на розгляд справи не зявився, подав суду письмову заяву про те, що заперечень до поданої позовної заяви [PERSON] не має. Третьою особоюМіжгірською державною конторою подано заяву про розгляд справи у відсутності представника, заперечень до поданої позовної заяви не має. Оцінивши позиції сторін, пояснення представника позивача та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно розяснення Пленуму ВСУ зазначених в Постанові Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має місце спір про право, то вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Таким чином всі заявлені вимоги в позові [PERSON] повинні розглядатися судом за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 256 ч.1 п. 6 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів, якщо прізвище, імя, по батькові зазначено в документі не збігається з прізвищем, імям, по батькові цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкового права для заявника. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що в заповіті від 15.05.2006 року спадкоємця зазначено як «Калинину Василю Павловичу». Згідно поданих документів у справі, а саме: копії паспорта громадянина України правильно прізвище спадкоємця має бути «Калиничу Василю Павловичу» За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, позовну вимогу [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа слід задовольнити. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвами про смерть [PERSON], [PERSON]; заповіт; довідки Колочавської сільської ради; технічний паспорт на житловий будинок. Згідно експлікацій внутрішніх площ квартири, зведеним актом про вартість будівлі і споруд, житловий будинок складається з жилої кімнати, кухні, кладової. Згідно звіту про оцінку майна вартість будинку станом на 28.03.2016 року складає 18835 грн.. Згідно висновку з відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури спадковий ж/будинок збудований в 50-х роках минулого століття. Загальний технічний стан будинку задовільний. Будинок являє собою одноповерхову будівлю, стіни будинку деревяний брус, дах дранка покрівельна. Будинок придатний для проживання. В плані забудови земельної ділянки грубих порушень діючих норм і правил не виявлено. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved