Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.03.2002 помер чоловік його матері [PERSON]. Після його смерті залишилась спадкова маса, що складається, зокрема, з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 48 площею 3,00 га та № 49 площею 3,35 га, що розташовані на території Серебринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Спадкоємицею після померлого [PERSON] була мати позивача [PERSON], яка проживала із спадкодавцем на момент смерті та прийняла спадщину фактичним шляхом. Також спадкоємцем померлого був його онук [PERSON], який спадщину не приймав та на неї не претендує. 13.03.2013 мати позивача також померла. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], повністю прийняв спадщину і оформив частину спадкового майна. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.01.2018 державним нотаріусом Могилів-Подільської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки через відсутність на них правовстановлюючих документів. За таких підстав, з урахуванням заяви від 06.11.2018, позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 48 площею 3,00 га та № 49 площею 3,35 га, що розташовані на території Серебринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області суду від 28.09.2018 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 22.10.2018, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі для подання пояснення щодо позову. 22.10.2018 представник позивача адвокат [PERSON] подала до суду письмове клопотання про витребування доказів, а третя особа [PERSON] подав клопотання про відкладення підготовчого засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 22.10.2018 дані клопотання задоволено, витребувано додаткові докази у справі та відкладено підготовче засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 06.11.2018 залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також за клопотанням представника позивача витребувано додаткові докази. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 29.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], належним чином повідомлені, не зявились. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її та позивача участі, позовні вимоги підтримала повністю. Також у судовому засіданні 06.11.2018 представник позивача позов підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, та просила позов задовольнити. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вирішення спору залишив на розсуд суду. Також 01.11.2018 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якій відповідач повідомив, що, як вбачається із погосподарської книги № 1 за 1947-1968 роки, у померлого [PERSON] були діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. При цьому дочки [PERSON] та [PERSON] мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті батька (а.с. 33-34). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судовому засіданні 06.11.2018 заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених у письмовому поясненні на позов (а.с. 63). Так, [PERSON] пояснив, що спадкоємицею померлого [PERSON], яка прийняла спадщину фактичним шляхом, була його мати [PERSON], а тому [PERSON] вважає, що також має право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки на даний час його мати вже померла, а він є її єдиним спадкоємцем. Разом з тим, не заперечував, що спадщину після смерті своєї матері він не прийняв. Також вказав, що на день смерті [PERSON] у нього були непрацездатні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які мають право на обовязкову частку у спадковому майні. Зазначив, що дочка спадкодавця [PERSON] на даний час вже також померла. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У судове засідання треті особи не зявились без повідомлення причин своєї неявки, правом подання пояснення третьої особи не скористались. Заслухавши представника позивача [PERSON], думку [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали спадкової справи, суд приходить до таких висновків. 17.11.2000 [PERSON] та [PERSON] одружились, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії І-АМ № 057502 (а.с. 10). Згідно з копією Свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 169741 [PERSON] 25.03.2002 помер (а.с. 8). Як вбачається з листа Відділу у Могилів-Подільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 0-2-0.24-22/110-17 від 12.05.2017 відповідно до рішення Серебринецької сільської ради від 06.12.1999 померлому [PERSON] належить земельна ділянка (пай) № 48 площею 3,00 га та земельна ділянка (пай) № 49 площею 3,35 га (а.с. 14). У відділі на зберіганні знаходяться архівні примірники Державних актів на право власності на вказані земельні ділянки, зареєстровані 23.12.1999. У разі втрати оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку (пай) видача дублікату не передбачена. Пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлює, що відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.\~ Частина 1 ст. 529 ЦК УРСР визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, зокрема, дружина та діти померлого. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до даної норми закону мати позивача [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON] фактичним шляхом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на час своєї смерті проживав [INFO], що підтверджується довідкою Серебринецької сільської ради Могилів-Подільського району № 185 від 15.03.2017 (а.с. 12). За даною адресою разом з ним була зареєстрована, проживала та вела спільне господарство його дружина [PERSON] Вказане свідчить, що мати позивача була єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, фактично вступивши у володіння спадковим майном. Суд спростовує посилання відповідача та третьої особи [PERSON] про те, що спадкоємцями померлого [PERSON] були його непрацездатні діти, які мали право на обовязкову частку у спадщині. Так, згідно зі ст. 535 ЦК УРСР непрацездатні діти спадкодавця успадковують незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обовязкова частка). З аналізу даної норми закону вбачається, що право на обовязкову частку у спадщині виникає у спадкоємців лише у разі наявності заповіту та здійснення спадкування не за законом. Суд встановив, що 27.04.1999 [PERSON] заповідав усе своє майно [PERSON], що підтверджується дублікатом заповіту, посвідченого секретарем виконкому Серебринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за № 18 (а.с. 73). Разом з тим, згідно з копією запису акта про смерть № 6 Серебринецької сільської ради [PERSON] померла 23.02.2000 (а.с. 100), тобто ще до смерті спадкодавця [PERSON] З урахуванням вимог ч. 1 ст. 554 ЦК УРСР у звязку із неприйняттям спадщини спадкоємцем за заповітом [PERSON] спадщина після смерті [PERSON] перейшла до його спадкоємців за законом. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для застосування ст. 535 ЦК УРСР та про відсутність у непрацездатних дітей [PERSON] права на обовязкову частку у спадщині. Крім цього, доказів того, що спадкоємці [PERSON] дійсно були непрацездатні на час відкриття спадщини, суду не надано. Іншим шляхом, зокрема, шляхом прийняття спадщини згідно зі ст. 548 ЦК УРСР треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спадщину не приймали, що підтверджується відсутністю у Спадковому реєстрі спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 37). Щодо виникнення права на спадкове майно у [PERSON] суд зазначає таке. Як зазначає у поясненні на позовну заяву [PERSON], його мати [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], яка була дочкою [PERSON], після смерті останнього вступила у володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, оскільки забрала особисті речі померлого, деякий сільськогосподарський інвентар та ордена і медалі померлого. Разом з тим, ст. 533 ЦК УРСР визначає, що предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку переходять до спадкоємців за законом, які проживали спільно з спадкодавцем, незалежно від їх черги і спадкової частки, якщо вони проживали з спадкодавцем до його смерті не менше одного року. Як встановив суд, на момент смерті [PERSON] разом з ним проживала [PERSON] і саме вона мала право на успадкування вказаних у ст. 533 ЦК УРСР речей. Належних та допустимих доказів того, що [PERSON] вступила у володіння іншим (не предметами домашнього вжитку) спадковим майном і здійснила такий вступ протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, як передбачає ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР, суду не надано. Крім цього, суд встановив, що [PERSON] померла 13.03.2013 і жодна особа не прийняла спадщину після її смерті, що підтверджується відсутністю у Спадковому реєстрі інформації про заведені після її смерті спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 95). Про те, що він не приймав спадщину після смерті матері, не заперечував у судовому засіданні і сам [PERSON] Оскільки [PERSON] не є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], а доказів того, що його мати [PERSON] прийняла таку спадщину, а також, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, суду не надано, суд не вбачає підстав вважати, що [PERSON] має право на спадщину після смерті [PERSON] Крім цього, [PERSON] не скористався наданим йому ч. 1 ст. 52 ЦПК України правом та не заявляв самостійних вимог щодо предмета спору шляхом подання позову до однієї або декількох сторін. За таких обставин, суд вважає, що посилання [PERSON] на те, що він має право на спадкове майно після смерті [PERSON], є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, а тому доведеним є той факт, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла лише [PERSON] 13.10.2013 [PERSON] померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-АМ № 271126 (а.с. 9). Стаття 1261\~ЦК України\~визначає,\~що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії V-УР № 0160623 [PERSON] була матірю [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно з копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2014, зареєстрованого в реєстрі за № 2-376, позивач у встановлений законом 6-місячний строк звернувся до органу нотаріату із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] та оформив спадкові права на частину спадкового майна (а.с. 11). Також з метою оформлення спадщини на земельні ділянки № 48 та № 49, що розташовані на території Серебринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, позивач звернувся до органу нотаріату із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Могилів-Подільської державної нотаріальної контори. від 17.01.2018 позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки відмовлено через відсутність на них правовстановлюючих документів (а.с. 13). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки померлій [PERSON] належало право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 48, 49 площею 3,35 га кожна, що розташовані на території Серебринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, то таке право належить і її спадкоємцю [PERSON] За таких підстав суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню. На підставі\~викладеного вище\~та

Outcome: approved