overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.02.1983 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 130. Вказує, що сімейне життя не склалося і сім`я фактично розпалася, оскільки вони є різними людьми за характерами та поглядами на життя, зокрема сімейне. Через відсутність взаєморозуміння подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 12.02.1983 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 130, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 03.03.2021 року (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, в термін, наданий судом, сторони не примирилися. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.02.1999 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що було зроблено відповідний актовий запис № 107. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейні відносини з відповідачем не склалися через різні характери, погляди на життя та втрату взаєморозуміння. Шлюб існує формально, оскільки фактично подружні відносини припинені. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, наведених в позовній заяві. Просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Просила надати строк для примирення до 10.06.2014 року. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що 12.02.1999 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що було зроблено відповідний актовий запис № 107, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 12.02.1999 року(а.с.3). В шлюбі народилося двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданим 27.07.1999 року та серії [NUMBER], виданим 24.07.2000 року. Сімейне життя між сторонами не склалося через різні характери, погляди на життя та втрату взаєморозуміння. Спільних інтересів не мають, шлюбні відносини припинено. Судом вживались заходи щодо примирення подружжя згідно ст.111 СК України. В наданий судом строк сторони не примирились. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.02.1999 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що було зроблено відповідний актовий запис № 107. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейні відносини з відповідачем не склалися через різні характери, погляди на життя та втрату взаєморозуміння. Шлюб існує формально, оскільки фактично подружні відносини припинені. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, наведених в позовній заяві. Просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Просила надати строк для примирення до 10.06.2014 року. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що 12.02.1999 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що було зроблено відповідний актовий запис № 107, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 12.02.1999 року(а.с.3). В шлюбі народилося двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданим 27.07.1999 року та серії [NUMBER], виданим 24.07.2000 року. Сімейне життя між сторонами не склалося через різні характери, погляди на життя та втрату взаєморозуміння. Спільних інтересів не мають, шлюбні відносини припинено. Судом вживались заходи щодо примирення подружжя згідно ст.111 СК України. В надани судом строк сторони не примирились. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.05.2000 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що було зроблено відповідний актовий запис № 222. В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружнє життя між ними не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між ними відсутня повага та взаєморозуміння. Спільне життя стало неможливим через протилежність характерів, звичок та поглядів на життя . Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 12.05.2000 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що було зроблено відповідний актовий запис № 222, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 12.05.2000 року (а.с.9) В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.07.2013 року (а.с. 11). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.05.2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №128. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Покликаючись на викладенні обставини, просив суд шлюб із відповідачем розірвати. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 12.05.2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 128, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12.05.2009 року (а.с.4) В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.07.2010 року (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2007 року, який зареєстрований Малинською сільською радою Млинівського району Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1. В шлюбі народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя. Подружні відносини між ними припинені. З травня 2015 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. \~\~\~\~ У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 12.07.2007 року, який зареєстрований Малинською сільською радою Млинівського району Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1, що підтверджується\~\~свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 022133, виданим 12.07.2007 року (а.с.4). В шлюбі народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ЕГ № 100539, виданим 06.07.2009 року та серії І-ЕГ № 147939 виданим 22.11.2011 року (а.с.5,6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог\~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2012 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Стремільченської сільської ради Радехівського району Львівської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 3. Вказує, що спільне подружнє життя між ними припинилося, відповідач проживає за кордоном з іншим чоловіком. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи\~судом встановлено,\~що шлюб\~між сторонами\~укладений12.08.2012 року, який зареєстрований виконавчим комітетом\~Стремільченської сільської\~ради Радехівського\~району Львівської\~області,\~про що\~було складено\~відповідний актовий\~запис №\~3,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 25.04.2019 року (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог\~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2004 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 957. Від шлюбу дітей немає. Вказує, що з червня 2017 року між ними фактично припиненні шлюбні стосунки. Причиною розірвання стосунків стала відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, різні життєві цінності. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений12.09.2004 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 957,що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 20.09.2017 року, [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу дітей немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved