Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором підряду. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.09.2018 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір підряду № 98, за яким відповідачу надані послуги з виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій вікна, у кількості 2 (двох) одиниць, підвіконників, у кількості 2 (двох) одиниць, на об`єкт, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після проведення позивачем замірів металопластикових конструкцій, а саме металопластикових конструкцій вікна, у кількості 2 (двох) одиниць, підвіконників, у кількості 2 (двох) одиниць, відповідно до умов вищевказаного договору було укладено та погоджено замовлення. Загальна ціна виконаних робіт згідно договору становила 8600 грн. Відповідачем було оплачено аванс у сумі 200 грн. з моменту підписання договору було оплачено 1000 грн. Відповідно до п. 3.3 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання остаточний розрахунок в сумі 7400 грн. оплатити після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт на протязі 3 (трьох) місяців. 17 жовтня 2018 року були виконані всі підрядні роботи, узгоджена загальна вартість робіт та підписано акт прийому-передачі. Станом на 03 вересня 2019 року умови договору зі відповідачем не виконані, відповідно виникла заборгованість в сумі 7400 грн. Разом з тим, відповідно до пункту 5.2 Договору у випадку прострочення повернення коштів [PERSON] зобов`язаний сплатити пеню з урахуванням офіційного рівня інфляції в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, а саме пеня - 2481 грн 94 коп., втрати від інфляції 658 грн. 60 коп. На час звернення до суду, кошти у вказаному розмірі відповідачем не повернуті, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 10540 грн. 54 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 18.10.2019 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. В період розгляду спрощеного позовного провадження по даній справі заяв, клопотань та заперечень у порядку ст. 182 ЦПК України сторонами подано до суду не було. Разом з тим, згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 24.09.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір підряду № 98, відповідно до якого позивач зобов`язався здійснити роботи по виготовленню та встановленню металопластикової конструкції вікна, у кількості 2 (двох) одиниць, підвіконників, у кількості 2 (двох) одиниць, на об`єкт, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а відповідач зобов`язався прийняти виконані роботи в повному обсязі та оплатити їх згідно умов даного договору, а саме у розмірі 8600 грн., відповідач в свою чергу сплатив виконавцю, а саме позивачу по справі аванс в розмірі 200 грн. (а.с.3). З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 03.09.2019 року становить 10540 грн. 54 коп., в тому числі сума боргу 7400 грн., пеня 2481 грн. 94 коп., втрати від інфляції 658 грн. 60 коп. (а.с.6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення боргу та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем зі сплатою судового збору в сумі 768 грн. 40 коп., слід стягнути з відповідача на користь позивача. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за договором підряду та судові витрати по справі.

Outcome: approved