overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції у Волинській області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 115. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Фактично їх сімя розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просили розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімя між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання малолітньої дитини між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 704 гривень 80 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 19 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції у Хмельницькій області зареєстрував з нею шлюб, в якому спільних дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що з відповідачем протягом місяця не знаходить спільної мови, шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав повністю, просив строк для примирення не надавати, шлюб розірвати. Відповідач [PERSON], відмовившись від отримання судової повістки, в силу ч. 8 ст. 76 ЦПК України, вважається такою, що про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на виклик в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не подала, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 19 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції у Хмельницькій області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 22. Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовився, а відповідач на виклик в судове засідання не з'явилася, збереженням шлюбу не переймається, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 травня 1996 року Куликовичівською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 3. Від даного шлюбу вони мають одну спільну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. [PERSON] та [PERSON] не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати, малолітню дитину залишити у нього на проживанні. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просив малолітню дитину залишити у нього на проживанні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, пояснивши, що спільне життя з позивачем у них не склалося. Вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання та місце проживання малолітньої дитини між ними немає. Проти задоволення позову не заперечує, оскільки переконана, що їх сім'я розпалася і заходи щодо примирення ніякого результату не дадуть. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання малолітньої дитини між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Виходячи із інтересів малолітньої дитини і враховуючи її вік та бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у позивача [PERSON] За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 243 гривень 60 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 1 травня 1998 року Новорудською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 1. Від даного шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просив неповнолітніх дітей залишити на проживанні у відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Підтвердила, що спільне життя з позивачем у них не склалося. Вони з вересня 2013 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання та місце проживання неповнолітніх дітей між ними немає. Проти задоволення позову не заперечує, оскільки переконана, що їх сім'я розпалася і заходи щодо примирення ніякого результату не дадуть. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання неповнолітніх дітей між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Виходячи із інтересів неповнолітніх дітей і враховуючи їх вік та бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дітей після розірвання шлюбу на проживанні у відповідача [PERSON] За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 243 гривень 60 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 21. Від даного шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи ДРАЦСу відповідач відмовляється, а тому він був змушений звернутись до суду. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, заяви про його обов'язкову участь при розгляді справи до суду не подавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча завчасно була повідомлена про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи те, що позивач [PERSON] в поданій до суду позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача на розірванні шлюбу, а також те, що вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання між ними немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненим, що їх сім'я розпалась, відповідач байдуже поставилася до заявленого позову, не подала до суду жодних заперечень на позовні вимоги, не з'явилася в судове засідання, будучи повідомленою про місце та час розгляду справи. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, а тому є всі підстави шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 травня 2016 року Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 32. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи ДРАЦСу відповідач відмовляється, а тому він був змушений звернутись до суду. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] в поданих до суду заявах не заперечують щодо розгляду справи у їх відсутності, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності вказаних позивача та відповідача. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2016 року Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 32. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Спору про їх місце проживання між ними немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненим, що їх сім'я розпалась, відповідач байдуже поставилася до заявленого позову, не подала до суду жодних заперечень на позовні вимоги, проти розірвання шлюбу не заперечує, що підтвердила в поданій до суду заяві. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] 640 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 квітня 2016 року Олицькою селищною радою Ківерцівського району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 5. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім`я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім`я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи, що позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності та відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 22 квітня 2016 року Олицькою селищною радою Ківерцівського району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] , актовий запис № 5. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненим, що їх сім`я розпалась, відповідач байдуже поставилася до заявленого позову, не подала до суду жодних заперечень на позовні вимоги, не з`явилася в судове засідання, будучи завчасно повідомленою про місце та час розгляду справи, та не повідомила про причини неявки, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім`я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам. За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 840 гривень 80 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 22 лютого 2008 року в Мокроволянській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрував з нею шлюб, від якого народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сімї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив строк для примирення не надавати, оскільки в їхніх відносинах, які склалися між ними, примирення вже неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, просила строк для примирення не надавати і шлюб розірвати. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 22 лютого 2008 року в Мокроволянській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 4. Під час перебування сторін в шлюбі народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, проживають окремо в різних населених пунктах, сімя фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовився, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved