Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, просить стягнути з відповідача 27796,13 грн. заробітної плати, яку він мав би отримати, будучи відстороненим від посади. Позов мотивовано тим, що ухвалами суду під час розслідування та розгляду кримінального провадження за частиною третьою ст. 368 КК України, по якому він був підозрюваним, тривалий час був відсторонений з посади сільського голови Великоглибочецької сільської ради. Ухвалою суду від 13 грудня 2017 року його звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України у зв'язку із закінченням строків давності. Тому, оскільки його дії з ч.3 ст. 368 КК України були перекваліфіковані на ч.1 ст. 190 КК України, що є легким злочином, вважає, що кримінальне переслідування його за ч.3 ст. 368 КК України було незаконним та, відповідно, відсторонення його від посади було безпідставним, а тому є підстави оплатити йому середній заробіток за час відсторонення. Представник відповідача надав суду відзив на позов, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відсторонення позивача від посади відбувалося в рамках досудового та судового розгляду кримінального провадження, про що приймалися відповідні ухвали суду та порядок здійснення такого відсторонення регламентується кримінально-процесуальним законодавством, а не ЗУ «Про державну службу» чи трудовим законодавством. Ухвалою від 14 червня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених в ньому. В судовому засіданні представники відповідача проти задоволення позову заперечили, пояснили, що немає підстав виплачувати [PERSON] заробітну плату за час його відсторонення, оскільки в цей період він не працював. Судом встановлені наступні обставини. Позивач з 19.11.2010 року до 05.05.2015 року працював на посаді Великоглибочецького сільського голови Тернопільського району Тернопільської області. Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2014 року за клопотанням слідчого СВ Тернопільського РВ УМВС України в Тернопільській області в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №12014210180000080 від 23.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, [PERSON] відсторонено від посади сільського голови села Великий Глибочок Тернопільського району Тернопільської області до 01 серпня 2014 року. В подальшому, під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, ухвалами суду [PERSON] відсторонено від посади сільського голови села Великий Глибочок Тернопільського району Тернопільської області, а саме: ухвалою від 28 серпня 2014 року строком на 60 днів, ухвалою від 04 листопада 2014 року - строком до 03 січня 2015 року, ухвалою від 02 березня 2015 року - строком до 01 травня 2015 року. На виконання таких ухвал рішенням Великоглибочецької сільської ради в червні 2014 року [PERSON] було відсторонено від посади терміном до двох місяців та виконання обов'язків Великоглибочецького сільського голови покладено на [PERSON]. Також, рішеннями від 07 листопада 2014 року, 10 вересня 2014 року, 05 травня 2015 року, 04 березня 2015 року, у зв'язку із відстороненням [PERSON] від посади виконання обов'язків Великоглибочецького сільського голови покладалися на [PERSON]. Відповідно до довідок Великоглибочецької сільської ради від 24 травня 2018 року №475, 01.02.2018 року №134, від 01.02.2018 року №135, середньоденний заробіток [PERSON] в 2014 році 158,01 грн., в 2015 році - 169,52 грн., в 2014 році [PERSON] отримав 20067, 51 гр. заробітної плати, та в 2015 році - 6441,68 грн. Також, суду надано табелі обліку робочого часу Великоглибочецької сільської ради за 2014-2015 роки, з яких видно, що в період відсторонення від посади згідно з ухвалами суду від 06 червня 2014 року, від 28 серпня 2014 року строком на 60 днів, від 04 листопада 2014 року - строком до 03 січня 2015 року, від 02 березня 2015 року - строком до 01 травня 2015 року позивач [PERSON] не працював, у зв'язку із чим у дні відсторонення від посади в табелі обліку робочого часу проставлялися позначення «І» - інші причини неявки та 0 відпрацьованих годин. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2017 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 КК України, а кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №12014210180000080 закрито у зв'язку із закінченням строків давності. Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи із такого. Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За змістом частин першої та другої статті 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивача було відсторонено від посади на підставі ухвали слідчого судді та суду в рамках досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження внесеному до ЄРДР за №12014210180000080 від 23.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, тобто тяжкого злочину. Відповідач з власної ініціативи не приймав рішення про відсторонення від посади, та таке відсторонення не регулюється ЗУ «Про державну службу» чи законодавством про працю, а проведено в силу вимог КПК України у рамках кримінального провадження. Кримінально-процесуальний кодекс України не передбачає нарахування та виплату заробітної плати особі, яку відсторонено від посади. Не передбаченого було такого й обов'язку рішеннями судів про відсторонення позивача від посади, а також наказами відповідача. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі № 607/7189/16-ц. Враховуючи те, що позивач за час відсторонення не працював, про що свідчать табелі обліку робочого часу, не виконував свої посадові обов'язки, а тому відсутні правові підстави нарахування та виплати йому заробітної плати. Що стосується покликання позивача, що переслідування за статтею 368 КК було незаконним, про що свідчить ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2017 року, якою його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 190 КК України (злочину невеликої тяжкості), а тому його не мали права відсторонювати від посади, так як стаття ст.154 КПК України передбачає, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, то суд зазначає наступне. На момент прийняття рішення щодо відсторонення від посади, позивач підозрювався саме у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, тому вимоги статті 154 КПК України були дотримані. Такі ухвали позивачем не оскаржувалися. Порядок відшкодування шкоди фізичній або юридичній особі внаслідок незаконних дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування відшкодовується, передбачений статтею 1173, 1176 КК України. Оскільки судом не встановлено та позивачем не надано доказів незаконності дій Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області щодо не нарахування та невиплати заробітної плати [PERSON], так як таке відсторонення відбувалося на підставі ухвал слідчого судді та суду, а не дій відповідача, за час відсторонення позивач не працював, а тому відсутні підстави стягувати із відповідача невиплачену заробітну плату. Тому суд дійшов остаточного висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed