Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] відділу державної виконавчої служби ДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову вказує, що йому [PERSON] на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири № [ADDRESS]. Вказує, що з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек від 10.10.2017 року № 99840595 йому стало відомо, що на нерухоме майно, яке належить йому на праві власності накладено арешт: постановою [PERSON] відділу ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (серія на номер: 39116927 від 31.07.2013 року, видавник [PERSON]Л, номер запису про обтяження 3677342) та постановою [PERSON] відділу ДВС про арешт нерухомого майна (серія та номер: АА № 711062 від 12.02.2009 року, номер запису про обтяження 3677162). Також вказує, що за ним (позивачем) на даний час не має заборгованості як перед фізичними так і перед юридичним особами. Однак [PERSON] відділом ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області йому було відмовлено у знятті вказаних арештів з посиланням на ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та розяснено, що такі арешти можуть бути зняті лише за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. А тому, просить зняти арешт з 1/3 частини квартири № [ADDRESS], накладений постановою [PERSON] відділу ДВС Черкаського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (серія на номер: 39116927 від 31.07.2013 року, видавник [PERSON]Л, номер запису про обтяження 3677342) та постановою [PERSON] відділу ДВС Черкаського МУЮ про арешт нерухомого майна (серія та номер: АА № 711062 від 12.02.2009 року, номер запису про обтяження 3677162). Ухвалою суду, занесеною до журналу судових засідань, до участі в справі в якості третьої особи притягнуто ПАТ КБ «Приватбанк». В судове засідання позивач не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. 04.04.2018 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність. В судове засідання представник відповідача [PERSON] відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області та представник третьої особи ПАТ КБ «Приватбанк» не зявилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/3 частини квартири № [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності від 28.09.2006 року, виданим [PERSON] райвиконкомом, Витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно від 03.10.2006 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.10.2017 року (а.с. 11-16). Також в судовому засіданні встановлено, що розпоряджатися своєю власністю позивач [PERSON] не має змоги, оскільки постановою [PERSON] відділу ДВС Черкаського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (серія на номер: 39116927 від 31.07.2013 року, видавник [PERSON]Л, номер запису про обтяження 3677342) та постановою [PERSON] відділу ДВС Черкаського МУЮ про арешт нерухомого майна (серія та номер: АА № 711062 від 12.02.2009 року, номер запису про обтяження 3677162) накладений арешт на нерухоме майно, в тому числі і на 1/3 частину квартири № [ADDRESS], яка належить позивачу на праві приватної власності. Як вбачається з відповіді [PERSON] відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 14.05.2018 року вих. № 16756 за даними АСВП на виконанні у [PERSON] відділі ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області перебували виконавчі провадження: - ВП № 33116927 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 34792 грн. 73 коп. згідно виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2/711/901/13 від 13.06.2013 року при примусовому виконання якого було накладено арешт на нерухоме майно боржника, номер запису про обтяження 3677342. Вказане виконавче провадження було завершено 27.01.2014 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 12.04.1999 року, в звязку з неможливістю встановити особу боржника, зясувати його місце проживання). - ВП № 43465729 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 34792 грн. 73 коп. згідно виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2/711/901/13 від 13.06.2013 року, при примусовому виконання якого було накладено арешт на нерухоме майно боржника, номер запису про обтяження 5803058. Виконавче провадження було завершено 19.04.2016 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 12.04.1999 року) повне фактичне виконання рішення. Крім того, в період до 12.02.2009 року на виканні в [PERSON] відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області перебувало виконавче провадження № 7681411 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва № 6-380-1 від 08.02.2008 року про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 4026 грн. 82 коп. дане виконавче провадження закінчено 21.12.2010 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України (в редакції від 21.04.1999 року, в звязку з неможливістю встановити особу боржника, зясувати його місце проживання). Інших виконавчих проваджень щодо боржника [PERSON] в цей період не перебувало. Вказані виконавчі провадження знищені, тому ідентифікувати в межах якого виконавчого провадження було накладено арешт постановою АА 711062 від 12.02.2009 року та внесено запис про обтяження під № 3677162 на даний час не можливо. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Вимоги ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України передбачають, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частинами 1, 2 ст. 321, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з арештом нерухомого і рухомого майна, що унеможливлює вільно володіти, користуватись та розпоряджуватись ним. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Статтею ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Оскільки в судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2/711/901/13 від 13.06.2013 року, в межах виконання якого постановою державного виконавця Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ від 31.07.2013 року і був накладений арешт на нерухоме майно, що належало позивачу [PERSON] (номер запису про обтяження 3677342), завершено в звязку повним фактичним виконанням рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] в цій частині та припинення публічного обтяження арешту 1/3 частини квартири № [ADDRESS], що на праві власності належить [PERSON], який накладений постановою [PERSON] відділу ДВС Черкаського МУЮ від 31.07.2013 року, серія та номер 39116927 (номер запису про обтяження 3677342), оскільки такий арешт порушує законні права позивача на розпорядження своїм майном. Разом з тим, суд приходить до висновку і про необхідність припинення публічного обтяження арешту 1/3 частини квартири № [ADDRESS], що на праві власності належить [PERSON], який накладений постановою [PERSON] відділу ДВС Черкаського МУЮ від 12.02.2009 року, серія та номер АА№ 711062 (номер запису про обтяження 3677162), оскільки на даний час на виконанні в ДВС не перебуває виконавчих проваджень щодо боржника [PERSON], відкритих до 12.02.2009 року, в межах яких і міг би накладатися такий арешт, а продовження дії такого обтяження порушує законні права позивача на розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved