Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач 1), [PERSON] (далі-відповідач 2) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 29 липня 1992 року, реєстраційний №323, реєстраційним посвідченням від 02 грудня 1992 року, реєстраційний № 126 та технічним паспортом на будинок від 25.05.1992 року. Позивач вказує, що в вищезазначеному будинку разом із нею зареєстровані відповідачі, які є її рідними братами, однак вони вже тривалий час не проживають у будинку, не оплачують комунальних послуг та не беруть участь у його утриманні. Позивач вважає, що оскільки у житловому будинку відповідачі не проживають з 2011 року, то вони втратили право користування цим житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, заяв чи клопотань до суду не надали. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що проживає [ADDRESS]. Відповідачів - [PERSON] та [PERSON] свідок знає як рідних братів [PERSON], які приїжджали до неї в гості приблизно 7 років назад з Донецької області. Більше свідок не бачив вказаних осіб у с.Богданівка Чернігівського району Запорізької області, і вони взагалі постійно ніколи не проживали в [ADDRESS]. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що проживає в [ADDRESS]. Відповідачів свідок знає як рідних братів [PERSON], які приїжджали до останньої в гості приблизно 5-6 років назад. Більше свідок не бачила вказаних осіб у с.Богданівка Чернігівського району Запорізької області, і вони взагалі постійно ніколи не проживали в [ADDRESS]. В судовому засіданні також були досліджені в якості доказів: копія договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] від 29 липня 1992 року, реєстраційний №323; копія реєстраційного посвідчення від 02 грудня 1992 року, реєстраційний № 126; копія технічного паспорта від 25.05.1992 р. на будинок [ADDRESS]; довідка виконкому Богданівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області від 01.03.2017 №444/03; довідка виконкому Богданівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області від 11.05.2017 № 504/05, довідка виконкому Богданівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області від 11.05.2017 №505/05, акт обстеження зареєстрованих та проживаючих за адресою: [ADDRESS]; копія свідоцтва про одруження виданого Юнокомунаровською міською радою м. Єнакієво Донецької області від 19.04.1980, серії [NUMBER]; копія свідоцтва про народження виданого Константинопольською сільською радою Великоновоселівського району Донецької області від 13.07.1978, серії [NUMBER]. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, суд приходить до наступних висновків. Позивачу належить на праві приватної власності житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 29 липня 1992 року, реєстраційний №323, реєстраційним посвідченням від 02 грудня 1992 року, реєстраційний № 126 та технічним паспортом на будинок від 25.05.1992 року, в яких власником будинку зазначена позивач. Згідно довідки виконкому Богданівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області від 11.05.2017 № 504/05 відповідач 1 - [PERSON] зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] але з 22.02.2011 фактично за вказаною адресою не проживає. Згідно довідки виконкому Богданівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області від 11.05.2017 № 505/05 відповідач 2 - [PERSON] зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] але з 11.11 2011 фактично за вказаною адресою не проживає. Факт не проживання відповідачів в житловому будинку [ADDRESS] також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], актом обстеження зареєстрованих та проживаючих за адресою: [ADDRESS], складеним депутатом Богданівського старостинського округу Чернігівського району Запорізької області та п'ятьма сусідами-[PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], довідкою виконкому Богданівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області від 01.03.2017 № 444/03. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року, справа №6-709цс16. Таким чином, суд вважає, що позивач має право вимагати від відповідачів, які не є членами його сім'ї та з 2011 року не проживають в його будинку, усунення порушень свого права власності, у тому числі шляхом визнання їх судом такими, що втратили право користування житловим приміщенням. За таких обставин суд доходить до висновку, що відповідачі- [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням- будинком [ADDRESS], а позов підлягає задоволенню повністю. Оскільки суд доходить до висновку про задоволення позову повністю, з відповідачів на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривнь 00 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved