Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на навчання, третя особа - [PERSON] Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є рідним батьком позивача. На теперішній час позивач [PERSON] навчається на третьому курсі в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю ЄР, період навчання складає з 01.09.2016 року по [INFO] року, доходи у позивача відсутні. У зв»язку з навчанням позивач потребує матеріальної допомоги, яку йому надає його мати [PERSON], а батько відмовляється. Вважає, що відповідач може надавати таку допомогу, тому що він працює та отримує пенсію. Просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти, щомісячно, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення ним 23-х років за умови продовження навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи мається його розписка, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] теж не з'явився в судове засідання, надіслав письмову заяву від 19.03.2019 року, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково в розмірі сплати щомісячно 1/6 частини його доходів. Третя особа [PERSON], також була відсутня в судовому засіданні, своєю заявою від 15.03.2019 року просила розглянути справу без її участі, повністю підтримала позовні вимоги [PERSON] Суд на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність позивача, так як він був належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, позивач до суду не надав. Також, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком позивача [PERSON], про що в матеріалах справи мається копія свідоцтва про народження, яке видане 13.10.2000 року Добропільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №244 (а.с.6). Згідно вищезазначеного свідоцтва, матір'ю позивача є [PERSON], яка після розірвання шлюбу з відповідачем змінила прізвище на дошлюбне, тобто на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 02 березня 2004 року Добропільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №38 (а.с.14). Довідкою Селидівського гірничого технікуму від 20.09.2018 року підтверджується факт навчання [PERSON] у цьому навчальному закладі на третьому курсі денного відділення за спеціальністю ЄР, період навчання з 01.09.2016 року по [INFO] року (а.с.7). Зі змісту позову вбачається, що позивач самостійних доходів не має. Вказане підтверджується довідкою про доходи, яка видана Селидівським гірничим технікумом за номером 01/78 від 29.11.2018 року (а.с.8). Будь-яких інших даних про доходи позивача, в тому числі відомостей з ДФС України, позивачем не надано. [PERSON] в позові зазначив, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на навчання, оскільки працює та отримує пенсію, також вказав, що відповідач добровільно не надає таку допомогу. В свою чергу відповідач надав суду відзив на позов від 01.03.2019 року, з якого вбачається, що позовні вимоги позивача він визнає частково, а саме в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу до досягнення 23-х років за умови продовження навчання. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що надавати позивачу матеріальну допомогу у зв»язку з навчанням в розмірі ј частини його доходу він не має можливості, оскільки єдиним джерелом його доходів є пенсія, оскільки він з 15.04.2016 року більше не працює. Крім того вказував, що на своєму утриманні має ще одну дитину - [PERSON], [INFO], на утримання якої, за рішенням суду, сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу до її повноліття. Також виконавча служба стягує з нього борг по аліментам на користь гр. [PERSON] в розмірі 1693,80 грн. кожен місяць. У зв'язку з тим, що на його утриманні мається його неповноліття донька, а також те, що єдиним джерелом доходу є його пенсія, [PERSON] не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини від його доходів. На підтвердження своїх доводів відповідач надав відповідні документи. Так, відповідно до копій трудових книжок серії [NUMBER], які заповнені 14.11.1985 року та 21.11.2005 року, вбачається, що станом на 01.03.2019 року (дата засвідчення копій трудових книжок) відповідач не працює. Копією пенсійного посвідчення [NUMBER], яке видано 26.11.2013 року підтверджується, що [PERSON] є пенсіонером. Розмір пенсії відповідача, згідно довідки Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №290/02 від 01.02.2019 року становить щомісячно 4234,50 грн. Копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], яке видано ВРАЦС по місту добрпоіллю Добропільського МУЮ Донецької області від 02.06.2008 року, підтверджується, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], на утримання якої сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 12.02.2010 року до досягнення дитиною повноліття, на підтвердження чого надав копію рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.03.2010 року, яке набрало законної сили 12.03.2010 року. Крім того, факт відрахування з пенсії відповідача аліментів на користь [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідками Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №290/02 від 01.02.2019 року. Розмір аліментів, які утримуються з пенсії відповідача на користь гр. [PERSON] щомісячно становить 1693,80 грн.. Розмір аліментів, які утримуються з пенсії відповідача на користь гр. [PERSON] становить 2540,70 грн. Частиною першою ст.199 Сімейного кодексу України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно з ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином відповідача [PERSON], який дійсно навчається з 01.09.2016 року на третьому курсі денного відділення у Селидівському гірничому технікумі. Термін навчання до [INFO] року. Суд погоджується з тим, що у зв»язку з навчанням позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки самостійного доходу не має, а йому потрібні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги дослідженні докази, а саме, що єдиним доходом відповідача є пенсія (доказів, які б спростовували цей факт суду надано не було), на утриманні відповідача знаходиться неповнолітня дитина, на утримання якої він сплачує аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд також враховує, що матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, у зв»язку з його навчанням також повинна надавати і його матір ([PERSON]Г.), але в судовому засіданні дослідити доходи останньої не вдалося можливим, оскільки таких доказів позивачем, який вказував, що матір надає йому посильну допомогу, надано не було. При таких обставинах, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на навчання свого сина у розмірі 1/6 частки свого заробітку. На думку суду саме такий розмір аліментів є справедливим, відповідає матеріальному стану сторін не порушуючи їх прав. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 29.01.2019 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Крім того, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial