Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд до [PERSON] з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 13 липня 2012 року, який було зареєстровано Чорнижівською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 07. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Впродовж останніх декількох років подружнє життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON] , [INFO], які проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд шлюб розірвати, визначити місце проживання неповнолітніх дітей за місцем його реєстрації та проживання, та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позов визнала, не заперечувала щодо задоволення всіх позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 13 липня 2012 року, який було зареєстровано Чорнижівською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 07, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13 липня 2012 року. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. З копії свідоцтв про народження, виданих Чорнижівською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 20 від 20 листопада 2012 року, та актовий запис № 26 від 08 грудня 2014 року, вбачається, що у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. (а.с.10-11). Судом встановлено, що малолітні діти на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач є їх матір'ю, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, м ісце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Судом встановлено, що батько неповнолітніх дітей: [PERSON], та [PERSON], має постійне місце проживання, створив їм всі належні умови для проживання, виховання та розвитку. Проживання дітей з батьком відповідає їх інтересам. Мати дітей у своїй письмовій заяві, поданій суду не заперечила щодо задоволення позову в повному обсязі. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище сторін, і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судові витрати слід покласти на відповідача, з них: слід стягнути з відповідача на користь позивача 1409,60грн. понесених судових витрат за розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей, та стягнути з відповідача в дохід держави 768,40грн. судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Outcome: approved