Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Служби автомобільних доріг у Черкаській області, ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.08.2015 о 22.55 год. позивач, керуючи автомобілем ВАЗ 2108 державний номер [NUMBER] по трасі Київ - Знам`янка в напрямку м. Знам`янка на 211 км. + 200 м. дороги (адміністративні межі Смілянського району, Черкаська область), в`їхав у глибоку вибоїну, в результаті чого було пошкоджено праве переднє колесо автомобіля, яке відразу ж спустило. Враховуючи знак 1.12 ПДР України, який інформує про те, що ця дорога має дефекти дорожнього покриття, погану для нічного часу видимість, позивач рухався з безпечною швидкістю 20 км/год. Разом з позивачем в автомобілі знаходилася його співмешканка [PERSON] . Для документування факту наявності перешкод на проїзній частині і отримання довідки для звернення в страхову компанію, позивач викликав на місце події працівників ДАІ. В результаті оформлення даного ДТП, працівниками ДАІ, було складено схему пригоди, відібрано пояснення та видана довідка про ДТП. Позивачем також було сфотографовано дорожнє покриття, пошкоджене колесо, а також дана ділянка дороги 19.08.2015 та на другий день 20.08.2015 року. Приїхавши на місце призначення в м. Кам`янка, близько 23.55 год. у позивача стало погіршуватися самопочуття: почастішало серцебиття, підвищився артеріальний тиск, через що йому довелося пити заспокійливі ліки. Погане самопочуття зберіглося до ранку 20.08.2015 та продовжувалось на протязі ще кількох днів. При цьому, позивач продовжував вживати заспокійливі ліки та змінювати свої плани. До лікувального закладу не звертався, так як по дотриманню, раніше, наданих йому консультацій лікарів, необхідно після, подібних пережитих стресів кілька днів знаходитись у повному спокої, пити заспокійливі лікарські засоби, не навантажувати організм фізично та не хвилюватися. Тож, для того щоб покращити своє самопочуття позивачу довелося повністю змінити свої плани. 20.08.2015 інспектор ДАІ м. Сміла [PERSON] склав протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача та звинуватив його у порушенні п.п.2.3(б) та 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно статті 124 КУпАП України. Протокол було передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва. На прохання позивача, інспекторами ВДАІ м. Сміла, було складено адміністративний протокол відносно [PERSON] , який є представником Смілянського ДЕД, що є філією генерального підрядника з надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування ДП «Черкаський облавтодор» за порушення п. 1.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 140 КУпАП України, та справу було передано на розгляд до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.09.2015 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] - закрито за відсутністю події і кладу адміністративного правопорушення. Відповідно до постанови судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП . У відповідності до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху, належить компенсація власникам транспортних засобів, якщо дорожньо- транспортна подія сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань аварійності та дорожнього покриття; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах. 20.08.2015 в м. Кам`янка Черкаської області позивач звернувся за допомогою на місцеву СТО. Пошкоджений диск автомобіля було вирівняно. Сума послуги склала 58,00 грн.. Але через те, що колесо періодично спускало, позивачу 02.10.2015 довелося купити новий колісний диск в м. Києві, на що витрачено 310 грн.. Також позивач вважає, що до вказаних сум слід включити і завдану йому моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., адже після вказаного інциденту в нього погіршилось самопочуття, що було пов`язано з дорожньо-транспортною пригодою та нервовою системою організму, яка є не дуже стійка до стресів та вразлива зовнішніми негативними факторами. Позивачу довелося пити заспокійливі препарати, що вплинуло на його працездатність та душевний стан. Він був вибитий із звичайної життєвої колії, був змушений витрачати особистий час і кошти на ремонт автомобіля, не зміг реалізувати свої життєві плани, відчував душевний дискомфорт. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідачів на його корить 368 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 100 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкас від 25 липня 2017 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, а саме в частині стягнення з Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь [PERSON] 2 000 (дві) тисячі гривень моральної шкоди. В іншій частині позивних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 25 вересня 2017 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.07.2017р. залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2017р. та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 25 вересня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла у провадження судді Демчика Р.В. Згідно ухвали від 25 листопада 2019 року дана справа прийнята до провадження судді Демчика Р.В. та призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та пояснив суду, що 19.08.2015 о 22.55 год. він, керуючи автомобілем ВАЗ 2108 державний номер [NUMBER] по трасі Київ - Знам`янка в напрямку м. Знам`янка на 211 км. + 200 м. дороги (адміністративні межі Смілянського району, Черкаська область), в`їхав у глибоку вибоїну, в результаті чого було пошкоджено праве переднє колесо автомобіля, яке відразу ж спустило. В результаті оформлення даного ДТП, працівниками ДАІ, було складено схему пригоди, відібрано пояснення та видана довідка про ДТП. 20.08.2015 інспектор ДАІ м. Сміла Бровченко М.Ю. склав протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача за порушення п.п.2.3(б) та 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно статті 124 КУпАП України. Було складено адміністративний протокол відносно [PERSON] , який є представником Смілянського ДЕД, що є філією генерального підрядника з надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування ДП «Черкаський облавтодор» за порушення п. 1.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 140 КУпАП України, та справу було передано на розгляд до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.09.2015 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] - закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до постанови судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП. 20.08.2015 в м. Кам`янка Черкаської області позивач звернувся за допомогою на місцеву СТО. Пошкоджений диск автомобіля було вирівняно. Сума послуги склала 58,00 грн.. Але через те, що колесо періодично спускало, позивачу 02.10.2015 довелося купити новий колісний диск в м. Києві, на що витрачено 310 грн.. Також позивач вважає, що до вказаних сум слід включити і завдану йому моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., адже після вказаного інциденту в нього погіршилось самопочуття, що було пов`язано з дорожньо-транспортною пригодою та нервовою системою організму, яка є не дуже стійка до стресів та вразлива зовнішніми негативними факторами. Позивачу довелося пити заспокійливі препарати, що вплинуло на його працездатність та душевний стан. Він був вибитий із звичайної життєвої колії, був змушений витрачати особистий час і кошти на ремонт автомобіля, не зміг реалізувати свої життєві плани, відчував душевний дискомфорт. В судовому засіданні представник Служби автомобільних доріг у Черкаській області за дорученням Драченко В.С. просив відмовити в задоволенні позову, підтримав подані до суду заперечення та пояснив, що у період, коли сталася ДТП, експлуатаційне утримання зазначеної дороги здійснювалось ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Представник ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача Драченко В.С., дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 19.08.2015 о 22.25 год. позивач, керуючи автомобілем ВАЗ 2108 державний номер [NUMBER] по автодорозі Київ - Знам`янка на 211 км. + 200 м., здійснив наїзд на перешкоду у вигляді вибоїни, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 693770. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.09.2015 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП - закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, [PERSON] , 19.08.2015, перебуваючи на посаді виконуючого робіт з експлуатації автодороги Київ-Знам`янка на 205 км.+500 м. - 219 км. + 200м., не прийняв своєчасних заходів до відновлення дорожнього полотна, на якому утворилися ями, що призвело до пошкодження автомобіля ВАЗ 2108 державний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2015 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 грн. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Як передбачено ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що автомобільна дорога це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного та зручного руху транспортних засобів. Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади. Відповідно до ст.10 Закону України «Про автомобільні дороги», державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що має свої органи управління на місцях. Основними обов`язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами ( п.п.5,6 ст.11 Закону). Дані вимоги Закону України «Про автомобільні дороги» також зафіксовані в п.п. 2.1, 2.2, Положенні про службу автомобільних доріг у Черкаській області затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України № 12 від 2.11.2011 року. Разом з тим, згідно із «Положенням про службу автомобільних доріг у Черкаській області», служба автомобільних доріг у Черкаській області є балансоутримувачем автомобільної дороги, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода. Метою діяльності служби автомобільних доріг у Черкаській області є організація утримання автомобільних доріг загального користування шляхом проведення процедур закупівель, робіт, послуг, зокрема з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автодоріг та укладення відповідних договорів. 31 грудня 2013 року Служба автомобільних доріг у Черкаській області, як замовник, уклала з ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», як виконавцем, договір № 1-14 та додаткову угоду № 2 від 27 лютого 2014 року на виконання робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, у тому числі ділянки дороги, де трапилося ДТП. Відповідно до пункту 10.7 вказаного договору відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичними або юридичними особами при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов`язаних з незадовільними дорожніми умовами, визначається згідно з чинним законодавством. Крім того, абзацем 5 пункту 10.7 вказаного договору підрядник бере на себе зобов`язання з врегулювання спорів при виникненні ДТП, розгляд справ у судових органах спільно з замовником. Замовник з підрядником ведуть облік ДТП, беруть участь у розслідуванні ДТП, в тому числі з матеріальними збитками, які виникли на автомобільних дорогах, що знаходяться на експлуатаційному утриманні у Підрядника. Отже, автомобільна дорога, на якій сталося ДТП, знаходиться на балансі у Служби автомобільних доріг у Черкаської області, підрядником по виконанню ремонтних доріг є ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Частиною третьою статті 14 та частиною першою статті 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху, забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях, термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах, своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними направляючими засобами: організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. У пункті 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року за № 198 встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотримання норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що завдані позивачу збитки повинні бути відшкодовані ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України». Разом з тим, при заподіянні майнової шкоди транспортному засобу, розрахунок матеріального збитку проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092. Відповідно до п. 8.3 вищевказаної Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини ВТВ. У зв`язку з тим, що розмір майнової шкоди експертом не встановлений, суд позбавлений можливості самостійно визначити розмір понесених позивачем майнових втрат. Крім того, суд не може прийняти до уваги надані позивачем копії товарних чеків б/н від 02.10.2015 та 20.08.2015р. в якості доказів понесених ним витрат на відновлення пошкодженого колеса, оскільки з наданих документів не вбачається, що кошти сплачені за ними були витрачені саме на відновлювальний ремонт пошкодженого колеса позивача, а також що платник за цими чеками є саме позивач. Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування завданої майнової шкоди задоволенню не підлягають. Щодо відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Таким чином під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. На думку суду, позивачу [PERSON] , внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди була завдана моральна шкода, так як у останнього виникли психотравматичні фактори, що стали джерелом негативних емоцій і переживань, вплинули на реалізацію його намірів. Також суд враховує, що у зв`язку із даними подіями, позивачу прийшлося тривали час відстоювати свої порушені права в різних державних органах, що в свою чергу, також негативно впливає на душевний спокій людини. Проте, заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 100000 гривень суд вважає надмірним. З урахування обставин справи, виходячи із тривалості правопорушення та глибини душевних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди завданої [PERSON] у грошовій сумі в розмірі 10000 гривень. Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України, вказану суму необхідно стягнути із ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України». За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial