Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту народження особи. Заява мотивована тим, що [INFO] померла його рідна мати - [PERSON] , (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 31). Після смерті матері він звернувся з питання отримання спадщини до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Городніченко О. А., що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі, де було виявлено, що актовий запис про моє народження відсутній. Заявник народився [INFO] у місті Алчевськ (до перейменування Комунарськ) Луганської області. Його батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі на момент його народження, тому відділом ДРАЦС Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області був складений актовий запис про народження № 432 від 22.04.1964 року на [PERSON] за прізвищем його матері та з її слів. 27.08.1964 року його батьки уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис про шлюб № 363 складений відділом ДРАЦС Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області. Його батько звернувся із заявою до органів РАЦС про визнання його батьком. На підставі чого було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01.09Л964 року, видане Краснодонським області на мене, [PERSON] , зазначено «громадянин [PERSON] , народився [INFO] », місце народження «місто Комунарськ, Луганська область», батько « [PERSON] , українець», мати « [PERSON] , українка». Цим свідоцтвом про народження користувався все життя, на його підставі отримав паспорт громадянина. Виявилося, що у Державному реєстру актів цивільного стану громадян міститься тільки первинний актовий запис про народження № 432 від 22 квітня 1964 року без змін, внесених пізніше за заявою його батька. Отже, фактично відсутній актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] . В судове засідання сторони не з`явилися, про слухання справ були повідомлені належним чином. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Зацікавлена особа, представник Холодногірського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого міським РАЦС Луганської області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.08.1964 року, про що зроблено актовий запис №363. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським РАЦС Луганської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено актовий запис №432 батько - [PERSON] , мати [PERSON] [INFO] померла його рідна мати - [PERSON] , (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 31). Після смерті матері він звернувся з питання отримання спадщини до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Городніченко О. А., що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі, де було виявлено, що актовий запис про моє народження відсутній. Згідно довідки про народження №14.1/432-11.12-03 [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати [PERSON] . У висновку про поновлення актового запису цивільного стану Холодногірського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вказано, що у зв`язку із тимчасовою окупацією неможливо витребувати копію актового запису про народження [PERSON] . Проведеною перевіркою по розширеному пошуку системи Державний реєстр актів цивільного стану громадян актового запису про народження відносно [PERSON] , [INFO] не виявлено. Згідно з частинами першою та другою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік справ про встановлення фактів, що мають значення, які розглядаються судом закріплений в частині першій статті 315 ЦПК України, даний перелік не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81, ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно приписів п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав, в даному випадку реалізація права на отримання спадщини. Іншим чином (поза судовим шляхом) реалізувати своє право щодо підтвердження факту заявник позбавлений. Відповідно до п. 1 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами від 25.05.1998 року Звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі викладеного, надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт народження заявника, тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved