Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є одними і тими самими особами, що і в рішенні Фрунзівського районного суду Одеської області від 02 березня 2007 року, в якому дані особи зазначені як [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В заяві посилається на те, що [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та влаштовано неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання у прийомну сім'ю до [PERSON] та [PERSON]. В 2018 році коли дітям виповнилось 14 років, заявник, як законний представник неповнолітніх звернулась з пакетом документів до Захарівського відділення Державної міграційної служби для оформлення паспорту громадянина України у формі ID картки по досягненню 14-річного віку (вперше). Проте під час перегляду поданих документів було виявлено розбіжності у прізвищі та імені неповнолітніх, а саме: відповідно до рішення про позбавлення батьківських прав прізвище та ім'я дітей вказано як «[PERSON]» та «[PERSON]» матір'ю дітей вказана «[PERSON]», однак у свідоцтвах про народження діти вказані як «[PERSON]» та «[PERSON]» мати записана як «[PERSON]», тому неможливо видати паспорт громадянина України. За таких обставин, заявник вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник у судове засідання не з'явилася, але попередньо надала до суду заяву, в якій вказала, що вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без її участі. Представники заінтересованих осіб Служби у справах дітей Захарівської районної державної адміністрації Одеської області, Захарівського РС ГУ ДМС України в Одеській області у судове засідання не з'явилися, але попередньо надали до суду заяви, в яких вказали, що вимоги заяви визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення, просить розглядати справу без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 02 березня 2007 року рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації від 01 червня 2007 року № 311/2007 неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], влаштовано з 01 червня 2007 року на виховання та спільне проживання у прийомну сім'ю до [PERSON] 1966. року народження та [PERSON] 1970 року народження (а.с. 10). В 2018 році коли дітям виповнилось 14 років, заявник, як законний представник неповнолітніх звернулась з пакетом документів до Захарівського відділення Державної міграційної служби для оформлення паспорту громадянина України у формі ID картки по досягненню 14-річного віку (вперше). Проте під час перегляду поданих документів було виявлено розбіжності у прізвищі та імені неповнолітніх, а саме: відповідно до рішення про позбавлення батьківських прав прізвище та ім'я дітей вказано як «[PERSON]» та «[PERSON]» матір'ю дітей вказана «[PERSON]», однак у свідоцтвах про народження діти вказані як «[PERSON]» та «[PERSON]» мати записана як «[PERSON]», тому неможливо видати паспорт громадянина України. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER] матір'ю дитини вказана громадянка України [PERSON] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER], матір'ю дитини вказана громадянка України [PERSON] (а.с. 12) Відповідно до листа Захарівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 1142/60-24 від 21.11.2018 року перевіркою відділу за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено наступну інформацію: актовий запис про народження № 50 від 19.09.1986 року складений виконавчим комітетом Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області на [PERSON] (актовий запис складено на російській мові); актовий запис про народження № 8 від 23.02.2004 року складений виконавчим комітетом Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області на [PERSON], де мати дитини - [PERSON]; актовий запис про народження № 38 від 26.11.2004 року складений виконавчим комітетом Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області на [PERSON], де мати дитини - [PERSON] (а.с. 13). Також, згідно паспорта громадянина України [NUMBER] виданого 13 травня 2003 року Фрунзівським РВ УМВС України в Одеській області правильне написання прізвища матері на українській мові [PERSON], а на російській мові вказана як [PERSON] (а.с. 14). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в пункті 1 та 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядається справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами безпосередньо заінтересованих у цьому осіб. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані і суд вважає за необхідне їх задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved