Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Комунальної установи «Дошкільний учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» про скасування запису в трудовій книжці та розірвання трудового договору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання вимоги ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», 12 травня 2015 року її - [PERSON], [INFO], було взято на облік, як внутрішньо переміщену особу, що підтверджується довідкою № [NUMBER] від 12.05.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, термін дії якої становить шість місяців з моменту її видачі. 26 вересня 2011 року на підставі наказу № 256 - К від 23 вересня 2011 року її було прийнято на посаду вихователя Комунальної установи «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» Управління освіти Алчевської міської ради. У 2014 році, у зв'язку з тимчасово окупацією території України, а саме: Донецької та Луганської областях, в м. Алчевськ, де вона мешкала та працювала, відбулося захоплення державних установ та створення «Луганської народної республіки». Протягом року з початку дій до травня 2015 року, турбуючись за своє та своєї дитини життя, вона немала змоги виїхати на підконтрольну територію України, коли у неї з'явилася нагода виїхати, вона звернулася до відділу кадрів Комунальної установи «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» з відповідною заявою щодо звільнення її з займаною посади. 02 листопада 2015 року вона отримала свою трудову книжку, де виявила запис під номером 14 від 02.11.2015р., в якому зазначено, що вона була звільнена з посади вихователя на підставі наказу № 186-К від 19.10.2015р. за підписом завідуючої Комунальної установи «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» [PERSON] та скріплено печаткою (українською мовою) «Управління освіти Адміністрації міста Алчевськ Луганської народної республіки». Окрім того, без її відома, у її трудовій книжці були зроблені 2 додаткові записи за № 12 та № 13, а саме: «№ 12 - Коммунальным учреждением «Детское дошкольное учреждение (ясли-сад) комбинированного типа № 7 «Золотая рыбка» пройдено процедуру государственной регистрации на территории Луганской народной республики по учредительным документам, ранее зарегистрированным на территории Украины на основании приказа № 3 от 16 апреля 2015 року» та «№ 13 - До создания и регистрации государственного учреждения «Дошкольное учебное заведение (ясли-сад) комбинированного типа № 7 «Золотая рыбка» органом управления юридическим определено управление образования [PERSON] города Алчевска Луганской народной республики на основании распоряжения [PERSON] города Алчевска № от 30 марта 2015 года». Вважає, що такі записи у її трудовій книжці суперечать діючому законодавству України, за наступних підстав: Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів № 1085-Р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів на лінії зіткнення», місто Алчевськ - є таким, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з п.п. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.п. 2.3., 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним Наказом Мінпраці, Мін'юсту України, Мінсоцзахисту населення України за № 58 від 17.08.1993 р. (з наступними змінами), записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності до формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу. Згідно з п. 4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року, у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Крім цього, наказ про звільнення нею так й не було отримано, що є грубим порушенням чинного законодавства. Як вбачається з записів в трудовій книжці, запис про її звільнення в трудовій книжці був внесений 02 листопада 2015 року в той час, як вона з травня 2015 року знаходилася в м. Первомайський Харківської області. Також жодних посилань на статтю Кодексу законів про працю у запису немає. Окрім того, запис про звільнення був здійснений завідувачем закладу [PERSON] та засвідчений печаткою Луганської Народної Республіки. За таких обставин, вона вважає записи в своїй трудовій книжці № 12 від 15 травня 2015 року, № 13 від 15 травня 2015 року та № 14 від 02 листопада 2015 року недійсними, а отже такими, що підлягають скасуванню. Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, а нормами ст. 46 Конституції України передбачено право на соціальний захист шляхом сплати пенсії, яка сплачується за рахунок страхових внесків громадян при загальнообов'язковому соціальному страхуванні. Згідно із вимогами ч.3 ст. 38 КзПП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови трудового договору з цих питань. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 232 КзПП України, у районних (міських) судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, де комісії по трудових спорах не обираються. Крім того, у звязку з тим, що вона фактично не працює у даному закладі, не має наміру повертатись до м. Алчевська, а хоче працевлаштуватись на підконтрольній території України, вважає, що трудовий договір укладений на невизначений строк між нею - [PERSON] та Комунальною установою «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» розірвано з ініціативи працівника за власним бажанням, згідно з ст. 38 Кодексу Законів про працю України. В звязку з вищенаведеним вона звернулась з даною позовною заявою до суду, у якій просила: записи у її трудовій книжці під № 12 від 15 травня 2015 року, № 13 від 15 травня 2015 року та № 14 від 02 листопада 2015 року скасувати та розірвати безстроковий трудовий договір, укладений між [PERSON] та Комунальною установою «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» Управління освіти Алчевської міської ради. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надала письмову заяву, у якій просила справу слухати без її участі. Представник відповідача Комунальною установою «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» - в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заяв щодо відкладення розгляду справи суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Спір між сторонами виник з приводу того, що записи в трудовій книжці № 14 від 02.11.2015р., № 12 від 15.05.2015 року та № 13 від 15.05.2013 року не відповідають діючому законодавству України та дійсним обставинам, та виконані відповідачем з порушенням норм діючого трудового законодавства. Відповідно до ст. 21 КЗпП України (який діяв на час укладання трудового договору), трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 23 КЗпП України (який діяв на час укладання трудового договору), трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. З матеріалів справи судом встановлено, що 26 вересня 2011 року на підставі наказу № 256 - К від 23 вересня 2011 року її було прийнято на посаду вихователя Комунальної установи «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» Управління освіти Алчевської міської ради, отже з 23 вересня 2011 року позивач перебуває в трудових відносинах з відповідачем по справі. У 2014 році, у зв'язку з тимчасово окупацією території України, а саме: Донецької та Луганської областях, в м. Алчевськ, де вона мешкала та працювала, відбулося захоплення державних установ та створення «Луганської народної республіки». Протягом року з початку дій до травня 2015 року, турбуючись за своє та своєї дитини життя, вона немала змоги виїхати на підконтрольну територію України. 02 листопада 2015 року вона отримала свою трудову книжку, де виявила запис під номером 14 від 02.11.2015р., в якому зазначено, що вона була звільнена з посади вихователя на підставі наказу № 186-К від 19.10.2015р. за підписом завідуючої Комунальної установи «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» [PERSON] та скріплено печаткою (українською мовою) «Управління освіти Адміністрації міста Алчевськ Луганської народної республіки». Окрім того, без її відома, у її трудовій книжці були зроблені 2 додаткові записи за № 12 та № 13, а саме: «№ 12 - Коммунальным учреждением «Детское дошкольное учреждение (ясли-сад) комбинированного типа № 7 «Золотая рыбка» пройдено процедуру государственной регистрации на территории Луганской народной республики по учредительным документам, ранее зарегистрированным на территории Украины на основании приказа № 3 от 16 апреля 2015 року» та «№ 13 - До создания и регистрации государственного учреждения «Дошкольное учебное заведение (ясли-сад) комбинированного типа № 7 «Золотая рыбка» органом управления юридическим определено управление образования [PERSON] города Алчевска Луганской народной республики на основании распоряжения [PERSON] города Алчевска № от 30 марта 2015 года». Так, згідно з записом № 12 від 15.05.2015р. в трудовій книжці «російською мовою» «Коммунальным учреждением «Детское дошкольное учреждение (ясли-сад) комбинированного типа № 7 «Золотая рыбка» пройдено процедуру государственной регистрации на территории Луганской народной республики по учредительным документам, ранее зарегистрированным на территории Украины на основании приказа № 3 от 16 апреля 2015 року». Згідно з записом № 13 від 15.05.2015р. в трудовій книжці «російською мовою» «До создания и регистрации государственного учреждения «Дошкольное учебное заведение (ясли-сад) комбинированного типа № 7 «Золотая рыбка» органом управления юридическим определено управление образования [PERSON] города Алчевска Луганской народной республики на основании распоряжения [PERSON] города Алчевска № от 30 марта 2015 года» Згідно з записом № 14 від 02.11.2015р. в трудовій книжці «російською мовою» «уволена с должности воспитателя по собственному желанию на основании приказа №186-к от 19.12.2015г.». Згідно з наказом № 187-к від 02.12.2013 року про надання відпустки, вихователю [PERSON] надана відпустка по догляду за дитиною до 3-х років. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач отримала трудову книжку з записом про звільнення у період її знаходження у відпустці по догляду за дитиною. Втім, відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України, звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що звільнення позивача [PERSON] було здійснене з порушенням вимог діючого КЗпП України. Окрім цього, як вбачається з трудової книжки, запис від 02.11.2015 року щодо звільнення позивача закріплений печаткою Луганської народної республіки, хоча трудовий договір позивач укладала з Комунальною установою «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» Управління освіти Алчевської міської ради. Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів № 1085-Р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів на лінії зіткнення», місто Алчевськ - є таким, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з п.п. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Узагальнюючи, суд доходить висновку, що оскаржувані позивачем записи в її трудовій книжці під № 14 від 02.11.2015р., № 12 від 15.05.2015 року та № 13 від 15.05.2013 року, зроблені з порушенням норм діючого законодавства та не тягнуть для відповідача ніяких правових наслідків, у звязку з чим підлягають скасуванню, а отже позивач продовжує перебувати у трудових відносинах з Комунальною установою «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» Управління освіти Алчевської міської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до ч. 3ст. 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. З матеріалів справи встановлено, що згідно з довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, термін дії якої становить шість місяців з моменту її видачі від 12 травня 2015 року № [NUMBER] [PERSON], [INFO], разом із [PERSON], [INFO], було взято на облік, як внутрішньо переміщених осіб, з м. Алчевськ, вул. Гмури, 69/67 до м.Первомайськ, Харківської області, м\\р ?[ADDRESS]. Згідно з трудовою книжкою [PERSON], серії АА 771476 заповненою 15.10.2007 року, запис №11 від 26 вересня 2011 року зроблено Управлінням освіти Алчевської міської ради Комунальної установи «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» про те, що прийнято на посаду вихователя на підставі наказу № 256 - К від 23 вересня 2011 року. З матеріалів справи судом встановлено, що у звязку з тим, що позивач фактично не працює в Управліннв освіти Алчевської міської ради Комунальній установі «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка», не має наміру повертатись до м. Алчевська, а хоче працевлаштуватись на підконтрольній території України, вважає, що трудовий договір укладений на невизначений строк між нею - [PERSON] та Комунальною установою «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» розірвано з ініціативи працівника за власним бажанням, згідно з ст. 38 Кодексу Законів про працю України. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON]П з 26.09.2011р. перебувала у трудових відносинах з Комунальною установою «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» Управлінням освіти Алчевської міської ради на посаді вихователя. В 2015р. вона була змушена переїхати з м. Алчевськ до м. Первомайськ Харківської області, у звязку з проведенням АТО не мала змоги звільнитися, згодом отримала трудову книжку. 02.11.2015 року позивач отримала трудову книжку та виявила, що там були здійснені незаконні записи, які позивач вважає незаконними, оскільки з травня 2015р. вона знаходилась в Первомайськ Харківської області, і у трудові відносини з «государственным учреждением «Дошкольное учебное заведение (ясли-сад) комбинированного типа № 7 «Золотая рыбка» органа управления образования [PERSON] города Алчевска Луганской народной республики» не вступала, вказані записи перешкоджають позивачу отримувати статус безробітної, тому як вона вважається такою, що перебуває у трудових відносинах з Комунальною установою «Дитячий учбовий заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 7 «Золота рибка» Управлінням освіти Алчевської міської ради. Таким чином, суд приймає до уваги, що, враховуючи особливості правового регулювання припинення трудових відносин із підприємством, організацією, установою, які перебувають на території адміністративно-територіальної одиниці де проводиться антитерористична операція врегульовано законодавством і встановлено певну процедуру припинення таких трудових правовідносин. Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що на теперішній час трудові відносини між сторонами не припиненні, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не дотримана. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача про розірвання трудового договору підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги положення ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у сумі 551,20 грн..

Outcome: approved