Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 вересня 2005 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 55. В обгрунтування позову зазначено, що спільне життя у них не склалося, відповідачка зловживає спиртними напоями, влаштовує безпідставні сварки. за таких обставин подальше перебування у шлюбі з відповідачкою є неможливим. Спільних дітей в шлюбі немає. Просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без його участі. Просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибула і не повідомила суд про причини своєї неявки, не подала відзиву на позов, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, 19 вересня 2005 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Актовий запис про одруження № 55. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, у позивача наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин, діти в шлюбі не народилися. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved