Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) та право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, який мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) № 232 загальною площею 2,9881 га, яка знаходиться на території Серебрійської сільської ради, в тому числі земельна ділянка площею 2,7953 га ріллі та земельна ділянка площею 0,1928 га багаторічні насадження. Позивач та його мати [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки були зареєстровані та проживали з ним. [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку № 231 загальною площею 2,9881 га, в тому числі земельна ділянка площею 2,7953 га рілля та земельна ділянка площею 0,1928 га багаторічні насадження. Позивач та відповідачі є спадкоємцями після смерті батьків. [PERSON] в шестимісячний строк після смерті матері подав заяву до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, позивачу було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки жодних документів на земельні ділянки, які є спадковими він нотаріусу не подав. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом, в якому він просить постановити рішення, яким визнати за ним право на земельний пай № 232 площею 2,9881 га в тому числі земельну ділянку площею 2,7953 ріллі та земельну ділянку площею 0,1928 га багаторічні насадження, яка в землях Серебрійської сільської ради і належить померлому [INFO] [PERSON], а також визнати право власності на земельний пай № 231 загальною площею 2,9881 га, в тому числі земельну ділянку площею 2,7953 га - рілля та земельну ділянку площею 0,1928 га, під багаторічними насадженнями, який знаходиться в землях Серебрійської сільської ради і належить померлій [INFO] [PERSON]. Відповідачі у справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали до суду зустрічний позов до [PERSON] про визнання права на обов'язкову частку у спадщині. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.01.2017 закрито провадження у цивільній справі за зустрічним позовом в частині вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права на обов'язкову частку в спадщині. Зустрічний позов мотивовано тим, що позивачі за зустрічним позовом не вбачають підстав для задоволення первісного позову. Так, позивачі за зустрічним позовом вважають, що [PERSON] грубо порушує їх право на спірне майно та вважають, що мають рівні права на оформлення спадкового майна в рівних частках кожному. Крім того, в зустрічному позові вказано, що довідка Серебрійської сільської ради № 624 від 29.03.2016 про реєстрацію та проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] є неналежним доказом, оскільки [PERSON] на день смерті спадкодавця проживав за адресою [ADDRESS]. Також, позивачі за зустрічним позовом зазначають, що постанова нотаріуса від 16.06.2016 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видана [PERSON] прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивачі вказують, що з огляду на те, що всі спадкоємці є особами пенсійного віку, вважають що кожен спадкоємець має рівні права при успадкуванні спадкового майна після смерті батьків, а тому просять суд прийняти рішення, яким визнати право на обов'язкову частку в спадщині, яка залишилась після смерті [PERSON], померлого [INFO], та [PERSON], померлої [INFO], а саме: по 1/4 частки спадкового майна за [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача по первинному позову позовні вимоги підтримала. Просила позов задоволити в повній мірі та відмовити в задоволенні зустрічного позову. Відповідач [PERSON], який також є представником відповідача [PERSON] та [PERSON], як представник відповідача [PERSON], який також є представником відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечили з підстав викладених в зустрічному позові. Зустрічний позов просили задоволити. Розглянувши позови, заслухавши представників сторін спору та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали первісного та зустрічного позову, оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов таких висновків. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 листопада 1946 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини «[PERSON]». Дана обставина підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00016651988 від 17.05.2016 (а.с.20). Батьками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER] (а.с.12, 102, 105, 107). В позовах також вказано, що у батьків сторін спору також був ще син [PERSON], однак свідоцтво про його народження в матеріалах справи відсутнє. Є лише зазначений нижче доказ його смерті та факту відмови від спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.11). Згідно листа Управління Держгеокадастру у Могилів-Подільському районі Вінницької області № 29-28-99.3-596/2-16 від 31.03.2016, відповідно до розпорядження Могилів-Подільської РДА № 437 від 27 листопада 2003 року додатку «Список працівників СТОВ «Україна-1», пенсіонерів з їх числа та колишнього держгоспу «Україна» с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області на передачу у власність земельних часток (паїв) і виготовлення державних актів на право власності на землю» померлому [PERSON] належить земельна ділянка (пай) № 232 загальною площею - 2,9881 га, в тому числі земельна ділянка площею 2,7953 га рілля та земельна ділянка площею - 0,1928 га багаторічні насадження. Державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) на ім'я [PERSON] не друкувався та не видавався (а.с.31). Факт належності померлому [PERSON] права на земельну частку (пай) про які вказано в листі підтверджується: протоколом № 3 загальних зборів співвласників СТОВ «Україна-1» с. Серебрія від 31.10.2001, яким було затверджено списки членів СТОВ «Україна-1», які мають право на земельну частку (пай). В матеріалах справи наявна копія затверджених Списків громадян-членів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-1» с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області від 21.11.2001, які мають право на земельну частку (пай) в якому за № 225 значиться [PERSON]. Крім того, в матеріалах справи містить копія Державного акту на право власності співвласників на земельну ділянку площею 0,1928 га, [NUMBER] виданого на підставі розпорядження РДА від 27 листопада 2003 року за № 437, в додатку до якого значиться [PERSON], як співвласника (а.с.205,206). Разом з тим, такий правовстановлюючий документ був виданий після смерті [PERSON], а відтак він не набув за життя права власності на земельну ділянку. Таким чином, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у виді права на земельну частку (пай) загальною площею 2,9881 га, яка знаходиться на території Серебрійської сільської ради, в тому числі земельна частка (пай) площею 2,7953 га ріллі та площею 0,1928 га багаторічні насадження. Згідно довідок № 934 від 17.05.2016 та № 624 від 29.03.2016 виконкому Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, [PERSON], який помер [INFO], проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою на день смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та невістка [PERSON]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] залишились [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.13,14). Відповідачі в зустрічному позові та в судовому засіданні зазначили, що вказану вище довідку № 624 від 29.03.2016 вони піддають сумніву, оскільки відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] проживали в [ADDRESS], а не за адресою вказаною в довідці. Разом з тим, жодних доказів обставин про які вказує сторона відповідача суду надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Сама сторона відповідача вказала, що в строк, передбачений законом вони спадщину не прийняли. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року було визначено повноваження сільських, селищних та міських рад щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання осіб на території відповідною адміністративно-територіальної одиниці. Таким чином, довідку сільської ради про реєстрацію особи суд не може не вважати неналежним доказом. Зважаючи на дату смерті [PERSON], а саме [INFO], у вказаний період діяли норми ЦК УРСР. З аналізу змісту ст. 554 ЦК УРСР слідує, що частки спадщини, які прийняли спадкоємці є рівними, за виключенням коли один із спадкоємців відмовився від належної йому частки на користь одного зі спадкоємців. Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Зважаючи на викладене, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] в порядку, передбаченому положеннями ст. 549 ЦК УРСР. Разом з тим, як уже зазначалось вище, доказів прийняття спадщини іншими спадкоємцями після смерті батька суду надано не було і про такі докази не повідомлено. Таким чином, суд вважає, що частини у спадщині позивача та дружини померлого є рівними, тобто по 1/2. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.10). На день смерті матері сторін спору віподвідачу [PERSON] виповнився 61 рік, а відповідачу [PERSON] - 63 роки. За життя [PERSON] не оформила свої спадкові права після смерті чоловіка. Дана обставина підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 45451057 та № 45451069 від 18.10.2016, згідно яких спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.66,67). Згідно довідок № 626 від 29.03.2016 та № 110 від 29.01.2014 виконкому Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, [PERSON], яка померла [INFO] проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями після її смерті залишились [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.21,24). З матеріалів спадкової справи № 78/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON] слідує, що позивач прийняв спадщину, подавши до нотаріуса заяву у встановлений законом строк (а.с.70). Крім того, в матеріалах вказаної вище спадкової справи наявна заява [PERSON] від 04.03.2014 про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], яка надана в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України (а.с.84). Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] (а.с.25). Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Могилів-Подільському районі Вінницької області № 29/28-99.3-1154/2-16 від 06.07.2016 відповідно до розпорядження Могилів-Подільської РДА № 437 від 27 листопада 2003 року додатку «Список працівників СТОВ «Україна-1», пенсіонерів з їх числа та колишнього держгоспу «Україна» с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області на передачу у власність земельних часток (пай) і виготовлення державних актів на право власності на землю», зокрема, померлій [PERSON] належить земельна ділянка (пай) № 231 загальною площею - 2,9881 га, в тому числі земельна ділянка площею - 2,7953 га рілля та земельна ділянка площею - 0,1928 га багаторічні насадження. Цільове призначення земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.32). Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,7953 га, що розташована в землях Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, кадастровий номер [NUMBER], підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-0504249012016 від 25.04.2016 (а.с.23,33). Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1925 га, що розташована на території Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області підтверджується державним актом на право співвласників на земельну ділянку [NUMBER]. Таким чином, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,7953 га та земельна ділянка площею 0,1925 га, що розташовані на території Серебрійської сільської ради, а також право на 1/2 частину земельної частки (паю) загальною площею 2,9881 га, яке [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] Постановою державного нотаріуса Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 02-31/844 від 16.06.2016 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї підстави, що [PERSON] жодних документів на земельні ділянки, що є спадковими та належали [PERSON], померлому [INFO], та [PERSON], яка прийняла його спадкове майно, але не оформила своїх спадкових прав, передбачених чинним законодавством, в нотаріальну контору не надав. Крім того, в постанові зазначено, що крім позивача є інші спадкоємці, яких нотаріальна контора повідомляла про відкриття спадщини за заявою позивача, але тільки [PERSON] повідомив про намір звертатись до суду з питання продовження строку на прийняття спадщини. Інші спадкоємці не повідомили нотаріальну контору про свої дії, і як слідує із матеріалів спадкової справи № 78/2014 вони спадщину не приймали і про їх наміри нотаріусу не відомо. Оскільки між спадкоємцями є спір, то визначити частки та видати кожному із них свідоцтво про право на спадщину на конкретну частку спадкового майна нотаріус не має змоги (а.с.29). Таке рішення нотаріуса не оскаржувалось. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно положень ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналогічне правило діяло в ЦК УРСР, оскільки ст. 524 та ст. 550 ЦК УРСР було передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за право спадкоємства переходить до держави. Строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Разом з тим, суду не надано доказів прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] відповідачами у справі, які є позивачами по зустрічному позову - [PERSON] та [PERSON] Також, як слідує з пояснень відповідача [PERSON] та представника відповідачів [PERSON], з позовом до суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини відповідачі не звертались. Крім того, в разі згоди [PERSON] на прийняття спадщини даними особами поза межами встановленого законом строку, вони не скористались правом на подання заяви про прийняття спадщини, за його письмовою згодою, нотаріусу або в сільському населеному пункті - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як слідує з положень ст. 535 ЦК УРСР, неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Також, ч. 1 ст. 1241 ЦК України, передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Тобто, гарантія права на обов'язкову частку у спадщині діє за умови наявності заповіту. В даному ж випадку, ні батько, ні мати заповідальне розпорядження не вчинили. При вирішенні зустрічного позову суд вважає безпідставними доводи позивачів за зустрічним позовом, що в разі пред'явлення позову про захист права на обов'язкову частку у спадщині таке право може бути захищено за відсутності факту прийняття спадщини у строк передбачений ст. 549 ЦК УРСР, ст. 1270 ЦК України, згідно аналізу змісту ст. 524, 548 ЦК УРСР та ст. 1268 цього Кодексу. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що передумовою захисту будь-якого права на спадкове майно є прийняття спадщини спадкоємцем у строк або у спосіб визначений ст. 549, 550 ЦК УРСР, ст. 1270, 1271 ЦК України. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі спадщину після смерті батьків не прийняли, відсутні підстави для задоволення зустрічного позову. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання права. Суд, зважаючи на положення вказаних вище норм та встановленні обставини справи, зокрема, те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та [PERSON], а також те, що він прийняв спадщину після їх смерті, вважає, що слід ухвалити рішення про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON], право власності на земельну ділянку, площею 2,7953 га - рілля, яка знаходиться на території Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та земельну ділянку площею 0,1928 га (багаторічні насадження), яка знаходиться на території Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON], право на 1/2 частину земельної частки (паю) № 232 загальною площею 2,9881 га, в тому числі земельної частки (паю) площею 2,7953 га - рілля та земельної частки (паю) площею 0,1928 га (багаторічні насадження), який знаходиться на території Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, яку [PERSON] прийняла після смерті [PERSON], який помер [INFO], однак не оформила свої спадкові права; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON], право на 1/2 частину земельної частки (паю) № 232 загальною площею 2,9881 га, в тому числі земельної частки (паю) площею 2,7953 га - рілля та земельної частки (паю) площею 0,1928 га (багаторічні насадження), який знаходиться на території Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. При вирішенні спору суд зважає на те, що якщо за життя спадкодавці [PERSON] не набув права власності на нерухоме майно, а саме на земельні частки (паї), то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцям на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. На підставі викладеного вище та ст. 524, 535, 548, 549, 550 ЦК УРСР, 16, 1218,1226,1268,1270 ЦК України,

Outcome: approved