Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом до Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі про визнання права власності на дві земельні ділянки, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що будучи спадкоємцем за заповітом після смерті своєї баби [PERSON], він не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у виді земельних ділянок і належним чином зареєструвати своє право на них, оскільки оригінал державного акту, що засвідчує право власності спадкодавця на землю втрачений. Разом з тим, як виявилось при виготовленні технічної документації, належна бабі позивача земельна ділянка має площу 0,5578 га, а не 0.57 га, як вказано в акті, і складається із двох земельних ділянок: площею 0.3078 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с.Курінь Бахмацького району Чернігівської області, вул.Південна,20 та площею 0.2500 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої с.Курінь Бахмацького району Чернігівської області, вул.Південна,20. Оскільки вносити зміни до Державних актів та видавати нові відділ Держггеокадастру наразі не має права, то позивачу було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не з»явився, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не направили. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши усі докази по справі, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено в судовому засіданні 06.01.2014 року померла [PERSON] (а.с.5), якій за життя, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії IV - ЧН № 004532, виданого Курінською сільською радою належала земельна ділянка площею 0.57 га, з цільовим призначенням для обслуговування будинку і ведення підсобного господарства, яка розташована на території Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, що підтверджується копією вищевказаного державного акту (а.с. 6). Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07.08.2015 року за позивачем було визнано право власності на будинок з надвірними будівлями, які розташовані в с.Курінь Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Південній,20 (а.с.15,16). Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, то встановлені вищевказаними судовими рішеннями обставини є преюдиціальними для розгляду даної справи. Вищевказаним судовим рішенням встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]; згідно даного заповіту спадкодавець все належне їй майно заповіла позивачу і за заявою [PERSON] про прийняття спадщини відкрита спадкова справа. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2015 року № 42600347, вбачається, що за позивачем зареєстровано права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в с.Курінь Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Південній,20 (а.с.17). Згідно витягів з технічної документації на спірну земельну ділянку вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.3078 га, розташованої в с.Курінь Бахмацького району Чернігівської області, вул.Південна,20, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.12, 13) та земельної ділянки площею 0.2500 га, розташованої в с.Курінь Бахмацького району Чернігівської області, вул.Південна,20, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( а.с.12а,14). Згідно п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість . Отже, у встановлені законодавством строки позивач звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті баби, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину у виді земельних ділянок. (а.с.10). Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Оголошенням, опублікованим в районній газеті «Порадник» від 30.10.2015-05.11.2015 року, позивачем було повідомлено про втрату державного акта на право приватної власності на землю серії IV - ЧН № 004532, виданого на ім»я [PERSON] з проханням вважати втрачений державний акт недійсним (а.с.9). Вищевикладене підтверджує право позивача в порядку спадкування за заповітом на дві земельні ділянки: площею 0.3078 га, розташовану в с.Курінь Бахмацького району Чернігівської області, вул.Південна,20, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.12, 13) та площею 0.2500 га, розташовану в с.Курінь Бахмацького району Чернігівської області, вул.Південна,20, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст.1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У ст.16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно положень ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. З огляду на вищевикладене, за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно у виді земельних ділянок, оскільки, виходячи з вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved