Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] завернулась до суду з вказаною заявою, мотивуючи тим, що 22.01.2017 помер її чоловік [PERSON] Заявник являється спадкоємицею за законом після смерті останнього, постійно проживала із спадкодавцем і в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, є такою, що прийняла спадщину, разом з цим, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що вона не може підтвердити факт постійного проживання з [PERSON], а отже є такою, що пропустила строк для прийняття спадщини. Встановлення вказаного факту їй необхідно для прийняття спадщини. В судовому засіданні заявник підтримала заяву на підставах в неї зазначених, просила заяву задовольнити. Представник Каховської міської ради в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення заяви не заперечували. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] 27.02.1966 зареєстрували шлюб, після реєстрації остання змінила прізвище на «Резнікова».(а.п.7) 22.01.2017 [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КГ №231310.(а.с.6) Згідно з довідкою старшої кварталу №12 від 18.08.2017, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], але фактично проживає за адресою: [INFO].(а.с.10) Дані обставини в судовому засіданні також підтвердили свідки. Так, свідок [PERSON] дала показання в суді, що в 2002 році з родиною заселилась в будинку №5 по вул..Тіниста в м.Каховці, на той час заявниця разом з чоловіком вже проживали поруч в будинку №15. На початку року [PERSON] помер а [PERSON] продовжує проживати у вказаному будинку. Свідок [PERSON], який також проживає [INFO], в судовому засіданні дав аналогічні показання, щодо спільного проживання [PERSON] та [PERSON] останні 9 років за адресою: м.Каховка, вул..Тіниста 15. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Зі змісту ч.1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у зв'язку з пропуском нею строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю її реєстрації за місцем проживання спадкодавця. Інші особи з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Таким чином, встановлення факту постійного проживання [PERSON] та [PERSON] має юридичне значення для заявниці. Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Зі змісту ч.10 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Згідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Враховуючи викладене, суд вважає, що сам факт відмінності реєстрація місця проживання заявника від місця проживання спадкодавця, не є безумовним твердженням того, що вони не проживали постійно разом. З роз'яснень викладених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вбачається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналізуючи вказані письмові докази, які повністю узгоджуються з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт, що [PERSON] з 2002 року фактично проживала разом із [PERSON] за однією адресою по день смерті останнього, тоб то на час відкриття спадщини, за адресою: Херсонська область, м.Каховка, вул..Тіниста 15. За таких обставин, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved