Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.04.2014 року йому винними діями відповідача було завдано збитків, внаслідок таємного викрадення з приміщення квартири ювелірних виробів на загальну суму 11000 грн. Вироком Луцького міськрайонного суду від 08.09.2014 року відповідача визнано винними у вчиненні крадіжки, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 185 КК України. 17.11.2014 року відповідачем в добровільному порядку було відшкодовано збитки в розмірі 1000 грн. Просить стягнути в його користь з відповідача 10000 грн. завданої матеріальної шкоди, та 3000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав із зазначених у заяві підстав. Просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього коштів в розмірі 10000 грн., що становлять вартість викраденого майна. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу заперечував, оскільки в даній цивільній справі позивачу правова допомога не надавалась. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.09.2014 року, що набрало законної сили, відповідач [PERSON] був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України (а.с. 25-27). Із зазначеного вироку вбачається, що відповідач визнаний винним у вчиненні крадіжки ювелірних виробів з приміщення належної позивачу квартири за адресою: [ADDRESS], скориставшись відсутністю власника вищевказаної квартири [PERSON], на загальну суму 11000 грн. [PERSON] свою вину у пред'явленому обвинуваченні визнав повністю, суму викраденого не заперечував. Зазначені обставини, згідно вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачу завдану внаслідок його неправомірних дій матеріальну шкоду. Згідно поданої позивачем довідки про вартість виробів із золота, сума майнових збитків становить - 11000 грн. (а.с. 21). Частину завданих матеріальних збитків, в розмірі 1000 грн. відповідачем було відшкодовано в добровільному порядку, шляхом надіслання грошового переказу (а.с. 4). Отже, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 10000 грн. завданої матеріальної шкоди. Судом встановлено, що 01.09.2014 року позивач уклав договір про надання юридичної допомоги та представництво в суді з адвокатом [PERSON] відповідно до умов якого представник бере на себе зобов'язання надати довірителю юридичну допомогу та представляти його інтереси на підставі §4 КПК України (а.с.5-7). Оскільки предметом договору про надання юридичної допомоги укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] є представництво інтересів виключно в справах кримінального провадження та не розповсюджуються на спори в порядку цивільного судочинства, то підстав для задоволення вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу суд не вбачає. Крім того, позивачем не надано суду належних доказів оплати послуг надання правової допомоги. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, а тому слід стягнути з відповідача в користь позивача суму в розмірі - 10000 грн.

Outcome: partial