Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «ВіЕс Банк», приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу (далі - приватний нотаріус) [PERSON] про припинення іпотечного договору та зобов?язання вчинити дії щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна. Позовні вимоги мотивує тим, що, що 03.11.2008 року між ним та Відкритим акціонерним товариством «ФОЛЬКСБАНК» укладено іпотечний договір, зареєстрований приватним нотаріусом [PERSON] в реєстрі за №4436 (далі - іпотечний договір), за умовами якого позивач передав в іпотеку нерухоме майно - офіс загальною площею 148,6 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] реєстраційний номер об?єкта 24370425, в забезпечення виконання зобов?язань по кредитному договору №KF53474 від 03 листопада 2008 року, укладеного між цими ж самими сторонами. Вказує, що на даний час заборгованість по кредитному договору погашена, проте, банк відмовляється в добровільному порядку припинити дію іпотечного договору. З врахуванням наведеного, просить суд припинити дію вищевказаного іпотечного договору та зобов?язати приватного нотаріуса [PERSON] зняти заборону відчуження нерухомого майна, що є предметом іпотеки шляхом внесення до реєстру відповідного запису. Представник позивача в судовому засіданні зменшив позовні вимоги в частині зобов?язання приватного нотаріуса [PERSON] вчинити дії щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна. В решті позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Відповідач приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з?явилася, подала суду письмове заперечення проти позову, в яких просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог із підстав, зазначених в запереченнях. Представник відповідача ПАТ «ВіЕс Банк» в судове засідання не з?явився, хоча вчасно та належним чином повідомлявся судом про час та місце слухання справи. Суд вважає за можливим слухати справи у відсутності відповідачів по наявним у справі доказам. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Судом встановлено, що 03.11.2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «ФОЛЬКСБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк») укладено іпотечний договір, зареєстрований приватним нотаріусом [PERSON] в реєстрі за №4436, за умовами якого позивач передав в іпотеку нерухоме майно - офіс загальною площею 148,6 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] реєстраційний номер об?єкта 24370425, в забезпечення виконання зобов?язань по кредитному договору №KF53474 від 03 листопада 2008 року, укладеного між цими ж самими сторонами. Із листа банку від 13.01.2014 року вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №KF53474 від 03.11.2008 року відсутня, а тому в силу вимог ст. 599 ЦК України зобов?язання позивача за кредитним договором є припиненим (а.с.14). Підстави припинення іпотеки встановлені ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та ст. 593 Цивільного кодексу України, із змісту яких вбачається, що іпотека, як право застави, припиняється у разі припинення основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою. Вказані вимоги закону відображені також у п.п.4.2. вищевказаного іпотечного договору (а.с.7 зворот). Отже, в даному випадку дія кредитного договору, як основного зобов'язання, припинена внаслідок його виконання, а тому, дія іпотечного договору в силу вищезазначених вимог закону та договору також припинена. Крім того, як вбачається із листа банку, останнім на підставі рішення суду звернуто стягнення на предмет іпотеки та зареєстроване право власності на майно за банком (а.с.14). Проте відповідач, як іпотекодержатель майна, безпідставно відмовляється вчиняти дії щодо зняття обтяження з предмета іпотеки, незважаючи на відповідні письмові звернення позивача (а.с. 12, 13). За таких обставин, суд вважає підставними вимоги позивача про припинення дії іпотечного договору. В позові до приватного нотаріуса [PERSON] слід відмовити, оскільки, представник позивача, зменшивши в судовому засіданні позовні вимоги, не пред'явив нових вимог до вказаного відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial