Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне. 06 жовтня 2016 року померла його матір [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири за адресою: м. Сєвєродонецьк, квартал МЖК «Мрія»[ADDRESS]. У звязку з постійними відрядженнями та ненормованим характером роботи, позивач не зміг вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Тому в своїй позовній заяві [PERSON] просить встановити додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON], яка померла 06 жовтня 2016 року. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені у позовній заяві. Позивач додатково пояснив, що 06 квітня 2017 року (в останній день шестимісячного строку для прийняття спадщини) він перебував у відрядженні, а тому не встиг подати заяву про прийняття спадщини. Він працює генеральним директором холдингової компанії «Мрія-Інвест», останній раз він перебував у відпустках в лютому 2017 року протягом 7 днів та в 20-х числах жовтня 2016 року протягом двох тижнів. Ще восени 2016 року, після смерті його матері, нотаріус усно розяснив йому про необхідність подання заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті матері. Протягом останнього місяця перед смертю матері він проживав разом з нею та доглядав за нею. Представник відповідача в судовому засіданні присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 491576, виданого 07.10.2016 Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла 06 жовтня 2016 року в місті Сєвєродонецьк Луганської області у віці 76 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 1675. [PERSON] помер 04 березня 1994 року в місті Кривий Ріг Тернівського району Дніпропетровської області у віці 56 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 258430, виданого 20.04.2017 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського РВК м.Кривого рогу, про що зроблено відповідний актовий запис № 477. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 998523, виданого повторно 16.09.1960 Мар'янівською сільською радою Мало-Висківського району Кіровоградської області, [PERSON] народився 05 травня 1958 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 15. Батьком якого записаний [PERSON], матірю [PERSON]. 18 .05.2017 року [PERSON] подав до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] відмовив у здійснені нотаріальної дії по заяві [PERSON] від 18.05.2017 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], оскільки спадкоємець [PERSON] пропустив встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, а саме не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, а також не предявив докази про постійне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 24 постанови Пленуму ВСУ при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Листі № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» строку поважними визнаються такі причини, як тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Суд вважає повністю необґрунтованими посилання позивача щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] на ті обставини, що такий пропуск строку стався у звязку з постійними відрядженнями та ненормованим характером роботи. Суд звертає увагу, що існування поважних, обєктивних та непереборних обставин, які зумовили пропуск строку для прийняття спадщини, має бути доведено протягом всього шестимісячного строку для прийняття спадщини, або щонайменше протягом переважної частини такого шестимісячного строку. По-перше, позивач не надав до суду жодних доказів щодо своїх постійних відряджень та ненормованого характеру роботи. По-друге, факт перебування позивача у відрядження протягом одного дня (06 квітня 2017 року) не доводить існування поважних, обєктивних та непереборних обставин, які зумовили пропуск строку для прийняття спадщини, протягом всього шестимісячного строку для прийняття спадщини, або щонайменше протягом переважної частини такого шестимісячного строку. По-третє, позивач на запитання суду пояснив, що останній раз він перебував у відпустках в лютому 2017 року протягом 7 днів та в 20-х числах жовтня 2016 року протягом двох тижнів, тобто позивач мав обєктивну можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте не зробив цього. Суд також окремо відзначає, що згідно із поясненнями позивача протягом останнього місяця перед смертю матері він проживав разом з нею та доглядав за нею. Вказаний факт, в разі його підтвердження, також унеможливлює встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, адже в такому випадку позивач вважатиметься таким, що прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. У звязку із викладеним, належить відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] до Сєвєродонецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідач не заявляв про наявність у нього судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Outcome: dismissed