Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 1010. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я фактично перестала існувати у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, несумісністю характерів. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати, сина залишити проживати з відповідачем. Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить суд позов задовольнити із вказаних підстав. Відповідач в судове засідання не з`явилася. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений24.07.2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 1010,що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 24.07.2015 року, серії [NUMBER] (а.с.4). В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.10.2018 року (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, в термін, наданий судом, сторони не примирилися. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. В задоволенні позовної вимоги щодо визначення місця проживання дитини слід відмовити. Позивач в позовній заяві вказав, що дитина проживає з відповідачем та просить після розірвання шлюбу визначити місце проживання дитини з відповідачем. В матеріалах справи відсутні докази про наявність між сторонами спору з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: partial