Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 17.06.2002 року в с. Оленівка, Вінницького району Вінницької області померла його тітка [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,30 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем згідно статті 1276 ЦК України (спадкова трансмісія), оскільки його мати [PERSON], яка померла 30.05.2010 року, була рідною сестрою [PERSON] [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла згідно вимог статті 549 ЦК (в редакції 1963 року), чинної на час відкриття спадщини, шляхом вступу в управління спадковим майном, а саме: зробила в будинку [PERSON] поточний ремонт, обробляла земельну ділянку, а спадкоємиця першої черги [PERSON] не прийняла спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу. 30.05.2010 року в с. Оленівка, Вінницького району Вінницької області померла мати позивача [PERSON]. Позивач спадщину після смерті матері прийняв та 28.12.2010 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивач не має можливості, оскільки остання при житті не отримала правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а Державний акт про право приватної власності на землю виданий Оленівською сільською радою Вінницького району Вінницької області 02.03.2003 року, тобто після смерті спадкодавиці. Також в архіві не збереглося свідоцтво про народження та свідоцтво про шлюб [PERSON] Зазначене стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. В судове засідання сторони не зявились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, а представник відповідача сільський голова Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області позовні вимоги визнає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, також попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції сторін, викладені у поданих ними до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 17.06.2002 року в с. Оленівка, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії 1-АМ № 166571 від 19.06.2002 року (а.с. 7). На момент смерті спадкодавиця проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою № 632, виданою виконавчим комітетом Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 08.12.2015 року (а.с. 26). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,30 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Факт належності даного спадкового майна спадкодавиці підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ВН № 020540 від 02.07.2003 року (а.с. 21); копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 035798 від 11.08.2000 року (а.с. 22); випискою із списку громадян-членів КСП «Поділля», що додається до сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого КСП «Поділля» с. Оленівка, Вінницького району Вінницької області 11.08.2000 року серії РН, порядковий номер 035798, в якому зазначено, що [PERSON], яка проживала в [INFO], належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Поділля» розміром 2,32 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 24). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, відповідно до вимог статті 549 ЦК (в редакції 1963 року), чинної на час відкриття спадщини, оскільки зробила в будинку спадкодавиці [PERSON] поточний ремонт, обробляла земельну ділянку, що підтверджується довідкою № 629, виданою 08.12.2015 року виконавчим комітетом Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 23). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] (третя особа по справі), яка в заяві про розгляд справи у її відсутність зазначила, що є дочкою [PERSON] та спадщину після її смерті не прийняла (а.с. 64). Також неприйняття нею спадщини підтверджується її письмовою заявою від 19.11.2015 року, посвідченою секретарем виконкому Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області [PERSON], адресованою нотаріальній конторі (а.с. 19). З листа Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 3477/01-16 від 31.12.2015 року вбачається, що відповідно до Спадкового реєстру спадкоємці померлої 17.06.2002 року [PERSON] до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась (а.с. 63). 30.05.2010 року в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 159317 від 01.06.2010 року (а.с. 8). [PERSON] 27.05.2005 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області [PERSON], яким на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на момент смерті і на що вона за законом матиме право своєму сину [PERSON] (а.с. 13). Позивач [PERSON] спадщину після матері [PERSON] прийняв та 28.12.2010 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, що підтверджується його копією (а.с. 14). Інші спадкоємці першої черги за законом та особи, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні, відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, а саме: діти спадкодавиці [PERSON], [PERSON] і [PERSON] від обовязкової частки в спадщині та від прийняття спадщини відмовились на користь [PERSON], про що подали письмові відмови нотаріусу, що вбачається з копії спадкової справи № 665/2010, заведеної до майна померлої 30.05.2010 року [PERSON] (а.с. 70-88). Згідно ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку, яка залишилась після смерті [PERSON], позивач [PERSON] не має можливості, оскільки державний акт про право приватної власності на землю був виданий після смерті спадкодавиці, що підтверджується письмовою відмовою Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 2964/02-17 від 04.11.2015 року (а.с. 9). Крім того, після смерті спадкодавиці [PERSON] в архіві не збереглися свідоцтво про її народження та свідоцтво про шлюб, які б підтверджували факт зміни її прізвища в звязку з реєстрацією шлюбу, що підтверджується повідомленням Державного архіву Вінницької області за № 07-3746/7 та № 07-3747/7 від 27.11.2015 року (а.с. 17, 18). За таких обставин позивачу необхідно встановити факт, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] були рідними сестрами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Той факт, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] були рідними сестрами підтверджується довідками за № 629 та № 630, виданими виконавчим комітетом Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 08.12.2015 року (а.с. 23, 25), та письмовими показами свідків [PERSON] і [PERSON] від 03.02.2016 року, затвердженими гербовою печаткою Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області Вінницького району Вінницької області, відповідно до яких вказані особи стверджують, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, а [PERSON] є рідним племінником [PERSON] (а.с. 89, 90); копіями виписок з погосподарських книг Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 28-35). Тому, оскільки факт, який просить встановити позивач, має для нього юридичне значення, так як від нього залежить виникнення його спадкових прав, суд вважає дану вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено набуття права власності на підставах, що не заборонені законом. Згідно пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах володіла і користувалася спадковим майном, а позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після своєї матері, яка фактично прийняла спадщину після своєї сестри [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Вищевикладене дає суду законні підстави для прийняття визнання позову відповідачем та його задоволення. Крім того, оскільки позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору, суд вважає залишити їх за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved