Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в якому просить визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що [INFO] року померла його тітка [PERSON]. Позивач у позовній заяві зазначає, що після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема, на земельну ділянку площею 1,92 га, яка розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. На вказане майно [PERSON] було складено заповіт на ім'я позивача. Проте в даний час він не може оформити в нотаріальній конторі спадщину в установленому законом порядку, тобто нотаріально, оскільки у встановлений строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав так як після смерті спадкодавця тривалий час перебував на заробітках, що не дало йому можливості вчасно звернутись в нотаріальну контору та подати заяву про прийняття спадщини. Позивач посилаючись на ст. 1272 ЦК України просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви в Монастириську нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, суду подав заяву в якій просить розглядати справу без участі їхнього представника, проти позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Ковалівка Монастириського району Тернопільської області, у віці 91 рік померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 03.10.2014 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Ще за життя [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 1,92 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ковалівської сільської ради, Монастириського району Тернопільської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 02.12.2002 року. Як вбачається з заповіту від 25.04.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №26, [PERSON] заповіла на випадок своєї смерті земельну ділянку площею 1,92 га, яка знаходиться на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області [NUMBER] [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до вищевказаного пункту зазначеної постанови, додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що пропустив встановлений у шість місяців строк для подання заяви про прийняття спадщини та не подав вказаної заяви, оскільки після смерті спадкодавця тривалий час перебував на заробітках, що не дало йому можливості вчасно звернутись в нотаріальну контору та подати заяву про прийняття спадщини. Пропущення встановленого законодавством строку для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини в зв'язку з тривалим перебуванням на заробітках, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає істотними труднощами, через які позивач не зміг реалізувати своє право на подачу заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини в установленому законом порядку. З врахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з причини тривалого перебування на заробітках, що не дало об'єктивної можливості позивачу для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та враховуючи невеликий термін пропущеного строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем за заповітом і причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними, а тому слід визначити позивачу [PERSON] додатковий строк - три місяці на подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Outcome: approved