Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] з 2010 року по день розгляду судом даної справи обіймає посаду начальника Новомиколаївського відділення зв’язку Центру поштового зв’язку № 5 Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта». Зазначена обставина визнана особами, які беруть участь у справі та не потребує доказування в силу положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.03.2014 по справі № 322/73/14-к було закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ст. 47 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 247 КПК України. У вказаній кримінальній справі [PERSON] обвинувачувалася в тому, що займаючи посаду начальника Новомиколаївського відділення зв’язку ЦПЗ №5 ЗД УДППЗ «Укрпошта» з 03 серпня 2010 року, будучи службовою особою, наділеною правом виплати заробітної плати працівникам цієї установи, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що [PERSON] не є працівником вказаного відділення зв’язку, в період з серпня 2010 року по липень 2013 року, діючи умисно, вчиняла підроблення офіційних документів, шляхом підроблювання підписів [PERSON] в графі «Підпис про отримання» незаконно отримувала кошти нарахованої останній заробітної плати: з 09 серпня 2010 року по 31 грудня 2010 року в сумі 3020,37 грн., з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року в сумі 2944,40 грн., з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року в сумі 5219,59 грн., з 01 січня 2013 року по 31 липня 2013 року в сумі 2801,47 грн., а всього на загальну суму 13985,83 грн., якими незаконно заволоділа, зловживаючи своїм службовим становищем, чим заподіяла Українському державному підприємству поштового зв’язку «Укрпошта» матеріальну шкоду на вищезазначену суму. Крім цього, [PERSON] обвинувачувалася в тому, що вона, займаючи посаду начальника Новомиколаївського відділення зв’язку ЦПЗ №5 ЗД УДППЗ «Укрпошта» з 03 серпня 2013 року та будучи службовою особою, перебуваючи на своєму робочому місці, в службовому кабінеті Новомиколаївського відділення зв’язку, розташованого по вул. Леніна, 29 в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, з серпня 2010 року по липень 2013 року, діючи умисно, достовірно знаючи, що [PERSON] фактично не працює у вказаній установі, щомісячно, заповнюючи за допомогою шарикових ручок з чорнилами синього та червоного кольору спеціальні бланки, складала табелі обліку відпрацьованого часу на ім’я останньої, які є офіційними документами, в яких обліковувала нібито відпрацьований [PERSON] робочий час, тобто вносила до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, на підставі яких останній щомісячно нараховувалась заробітна плата. Під час судового розгляду справи відповідачка визнала факт підроблювання нею підписів [PERSON] у відомостях на виплату грошей, а також факт внесення завідомо неправдивих відомостей до табелів обліку робочого часу, та додатково пояснила, що подавала керівництву рапорти про виконання [PERSON] робіт замість тимчасово відсутніх працівників, проте заперечила факт завдання цими діями шкоди позивачу. Довідкою про нарахування та виплату заробітної плати [PERSON] за період з 01 серпня 2010 року по 31 липня 2013 року підтверджується отримання нею на підставі відомостей на виплату грошей за вказаний період суми заробітної плати в розмірі 13 985,83 грн. Правильність даних у цій довідці підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відомостей на виплату грошей за вказаний період, а також визнано відповідачкою у судовому засіданні. Як вбачається з трудової книжки [PERSON] серії АХ № 667443, 15.02.2007 вона була прийнята на посаду прибиральниці на території на підставі наказу від 15.02.2007 № 39к, а 04.09.2007 її було звільнено з вказаної посади наказом № 233к від 04.09.2007 на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. З 24.09.2007 по 01.02.2009 [PERSON] працювала в ТОВ з іноземними інвестиціями «БОСАЛ-ЗАЗ», а з 23.09.2009 по 29.04.2011 у ТОВ «Запорожець». Разом з цим, згідно з записом № 1 у трудовій книжці [PERSON] серії АХ № 116510, в якій відсутній підпис власника книжки, 06.12.2007 її було прийнято на роботу на посаду прибиральника виробничої території ЦПЗ № 5 ЗД УДППЗ «Укрпошта». Записом № 2 у вказаній трудовій книжці від 06.11.2013 було скасовано Запис № 1 на підставі наказу № 334 від 06.11.2013, який було видано виконуючим обов’язки начальника ЦПЗ № 5 [PERSON] на підставі акту перевірки додержання суб’єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов’язкове державне соціальне страхування від 31.10.2013 № 08-23-0009/1665. Сама можливість здійснення 06.12.2007 фіктивного прийому на роботу [PERSON] представником позивача була пояснена так, що у той час особові справи працівників та трудові книжки зберігалися безпосередньо у Новомиколаївському відділенні поштового зв’язку ЦПЗ № 5 ЗД УДППЗ «Укрпошта», а пізніше ці документи були передані до самого ЦПЗ № 5 ЗД УДППЗ «Укрпошта», де вони і знаходяться по теперішній час. Отже, на думку представника позивача, було неможливо виявити факт підробки заяви [PERSON], про прийом на роботу та її трудової книжки. Згідно з посадовою інструкцією Начальника відділення зв’язку поштового Новомиколаївка-1 Центру поштового зв’язку № 5 Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта», начальник відділення: несе відповідальність за правильне ведення касових операцій (підпункт 2.1.7); веде облік робочого часу й виконання працівниками норм виробітку (підпункт 2.1.16). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], пояснила суду, що вона працювала прибиральником території (двірником) на пошті в смт. Новомиколаївка без оформлення. Точної дати початку виконання нею роботи свідок назвати не змогла, але достовірно пам’ятає про те, що почала працювати ще за того часу, коли начальником поштового відділення була [PERSON], яка і запрошувала її на роботу, та продовжувала працювати в той час, коли начальником стала [PERSON] до вересня 2013 року. [PERSON] зазначила, що була ознайомлена з обсягом роботи, яку вона мала виконувати, та кожного місяця отримувала заробітну плату готівкою з рук [PERSON], яка при видачі грошей сама розписувалась у відомості на виплату грошей в її присутності. Заробітну плату [PERSON] отримувала двічі на місяць в розмірі 120,00 грн. і 140,00 грн., всього за місяць 260,00 грн. Також, свідок зазначила, що [PERSON] вона не знає. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], пояснила, що працює в Новомиколаївському відділенні поштового зв’язку з 1991 року на посаді оператора, а також те, що іноді їй доводилося виконувати роботу тимчасово відсутніх працівників, за що вона під час виплати заробітної плати отримувала від [PERSON] доплату за суміщення готівкою, при цьому сума доплати у відомості на виплату грошей не була зазначена. Також, свідок зазначила, що пам’ятає як [PERSON] працювала у них двірником, більше року але точного періоду її роботи не пригадує. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], пояснила суду, що вона іноді отримувала від [PERSON] заробітну плату у розмірі більшому, ніж зазначено у відомості на виплату грошей, а саме коли їй виплачувалася надбавка за суміщення. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Як вбачається з встановлених обставин даної справи, між сторонами виник спір з приводу відшкодування шкоди, заподіяної підприємству його працівником під час виконання ним своїх трудових обов’язків. В обґрунтування позовних вимог прокурором зроблено посилання лише на ст. 1166 ЦК України, якою передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1). Особа звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2). Разом з цим, частиною першою статті 9 ЦК України визначено, що положення цього Кодексу застосовуються, зокрема до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Питання матеріальної відповідальності працівників за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації, регулюється ст.ст. 130 – 137 КЗпП України, отже норми ЦК України до цих правовідносин не застосовуються. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов’язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок. Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов’язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Таким чином, ухвала Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.03.2014 по справі № 322/73/14-к, якою було закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] на підставі ст. 47 КК України, не є доказом її вини у вчиненні вказаних злочинів. Виходячи з наведеного, посилання прокурора на доведеність вини відповідачки у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, є необґрунтованими у зв’язку з відсутністю обвинувального вироку, що набрав законної сили, відносно відповідачки. Проте, в діях відповідачки щодо підроблення підписів [PERSON] у відомостях на виплату грошей та щодо внесення неправдивих відомостей до табелів обліку робочого часу, з огляду на вищезазначену ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.03.2014 по справі № 322/73/14-к, вбачаються ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. За правилом частини другої статті 130 КЗпП України, при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. При цьому, згідно зі ст. 138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов передбачених статтею 130 цього Кодексу. Отже, на відміну від передбаченої у ч. 1 ст. 1166 ЦК України презумпції вини особи, яка завдала шкоду, норми КЗпП України закріплюють презумпцію невинуватості працівника, відтак, виходячи з аналізу вищенаведених норм ч. 1 ст. 60 ЦПК України, ст.ст. 130, 138 КЗпП України, обов’язок доказування факту наявності шкоди, її розміру, вини працівника у заподіянні шкоди, а також причинно-наслідкового зв’язку між протиправними діями працівника та завданою підприємству шкодою, у даній справі покладено саме на позивача. Позивачем та прокурором не доведено факту заподіяння Українському державному підприємству поштового зв’язку «Укрпошта» шкоди внаслідок вищезазначених дій відповідачки. Так, саме по собі внесення неправдивих відомостей до табелів обліку робочого часу та підроблення підпису у відомостях на виплату грошей не свідчить про те, що ці дії відповідального працівника завдали шкоди підприємству. Дії відповідачки щодо підроблювання підписів [PERSON] у відомостях на виплату грошей, могли завдати шкоди, якщо вони були вчинені нею з метою привласнення, розтрати або заволодіння грошовими коштами, призначеними для виплати заробітної плати. Проте, показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не було підтверджено факту привласнення або заволодіння відповідачкою грошовими коштами, за які вона розписувалася у відомостях на виплату грошей, підробляючи підпис [PERSON], оскільки ці гроші виплачувалися працівникам як заробітна плата за фактично виконану ними роботу. Дані показання свідків не були спростовані під час судового розгляду іншими доказами з боку позивача та прокурором. Крім цього, поза увагою позивача залишено і те, що за положеннями ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Таким чином, трудові відносини виникають між працівником і роботодавцем як з моменту укладення трудового договору, так і з моменту видання наказу (розпорядження) або з моменту фактичного допущення до роботи. Отже, виходячи з показань [PERSON], між нею та Новомиколаївським відділенням поштового зв’язку ЦПЗ № 5 ЗД УДППЗ «Укрпошта» фактично виникли трудові відносини, які тривали, в тому числі, з серпня 2010 року по липень 2013 року. Зазначені обставини виключають розтрату [PERSON] грошей, які виплачувалися [PERSON] як заробітна плата, а також іншим працівникам Новомиколаївського відділення поштового зв’язку як доплата за суміщення. Також, не було доведено позивачем і те, що гроші, отримані відповідачкою по підробленому підпису [PERSON], виплачувалися працівникам за роботу, яку вони фактично не виконували. З огляду на викладене, незважаючи на наявність в діях відповідачки чисельних порушень вимог законодавства про працю та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, сам факт завдання цими діями відповідачки шкоди позивачу та розмір завданої шкоди, не було підтверджено наданими позивачем доказами. Таким чином, недоведеність обставин, на які позивач посилався в обґрунтування своїх вимог, є підставою для відмови у задоволенні позову прокурора Новомиколаївського району Запорізької області в інтересах держави в особі Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта»до [PERSON] у повному обсязі. Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed