Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], НАСК «Оранта», про стягнення заподіяної злочином майнової і моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась з вини [PERSON] 31 березня 2010 року, о 15 год. 30 хв., на 27 км. автодороги сполученням Ковель - Львів, між населеними пунктами Мокрець - Соловичі в Турійському районі Волинської області, де відбулось зіткнення легкового автомобіля марки «Опель - Вектра» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], що виїхав на зустрічну смугу руху, з легковим автомобілем марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був травмований позивач [PERSON], якому спричинено середньої важкості тілесні ушкодження, та було пошкоджено належний ньому легковий автомобіль марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER]. В ході розгляду справи позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги, який просить стягнути: з відповідачів [PERSON], НАСК «Оранта», на його користь майнову шкоду: вартість ремонту пошкодженого легкового автомобіля марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER], у розмірі 137314 грн. 37 коп.; затрачених ним коштів на лікування, у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у розмірі 144 грн. 98 коп.; витрат понесених по оплаті роботи експерта по експертній оцінці ремонту пошкодженого автомобіля, у розмірі 650 грн.. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь моральну шкоду, у розмірі, 20000 грн., що полягає у фізичному болеві та стражданнях, які він переніс, у зв'язку з ушкодженням здоров'я та душевних стражданнях, які він зазнав та зазнає постійно, на протязі тривалого часу, більше чотирьох років після ДТП, у зв'язку з пошкодженням належного ньому майна - легкового автомобіля марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER], у зв'язку з противоправною поведінкою відповідача [PERSON] по відношенню до нього, який ухиляється і в категоричній формі відмовляється відшкодувати йому заподіяну злочином майнову шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь понесені ним судові витрати по оплаті правової допомоги, у розмірі 450 грн.. В судовому засіданні позивач [PERSON], його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять них задовольнити, підстав наведених вище. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, страхової компанії «Княжа» повторно, не з'явився в судове засідання. Страхова компанія «Княжа» належним чином завчасно, повідомлялась про час і місце розгляду справи. З'явившись лише один раз в судове засідання відповідач [PERSON], позовні вимоги [PERSON] не визнав повністю, просить них відхилити з підстав, що його вини в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 31 березня 2010 року, о 15 год. 30 хв., на 27 км. автодороги сполученням Ковель - Львів, між населеними пунктами Мокрець - Соловичі в Турійському районі Волинської області, де відбулось зіткнення легкового автомобіля марки «Опель - Вектра» р/н [NUMBER] під його керуванням, з легковим автомобілем марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], немає. Представником відповідача [PERSON] [PERSON] до суду подано письмове заперечення на заявлені [PERSON] позовні вимоги, в якому він просить відмовити в задоволенні позову з підстав, що позивачем на час розгляду справи було пропущено трьохрічний строк позовної давності звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права, оскільки з часу дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 31 березня 2010 року, пройшло більше чотирьох років. В ході розгляду справи відповідач [PERSON], його представник [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце судових засідань, стали не виконувати свого обов'язку з'являтись в судові засідання, неодноразово ігнорували явку до суду. Представник відповідача НАСК «Оранта» Димарчук М.П. в поданому до суду письмовому запереченні позовні вимоги [PERSON] до страхової компанії не визнав, просить них відхилити з підстав, що [PERSON] не дотримано процедури звернення до страхової компанії на отримання страхове відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, та пропущено строки такого звернення. Позивач повинен був протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подати НАСК «Оранта» заяву про страхове відшкодування з додатками документів визначаючих розмір заподіяної шкоди. [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування до НАСК «Оранта» не звертався. У зв'язку із цим страхова компанія була позбавлена можливості виконати свої обов'язки перед ним за Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, в редакції Закону, що діяв на час виниклої дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п. 37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. З часу дорожньо-транспортної пригоди 31 березня 2010 року пройшло більше чотирьох років. Вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, допитавши свідка, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Дослідженими доказами встановлено, що позивач [PERSON] є власником легкового автомобіля марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER] 2007 року випуску, який ним був застрахований в страховій компанії «Княжа» з 29.12.2009 року по 28.12.2010 року, поліс «ВС/1962927 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідач [PERSON] є власником легкового автомобіля марки «Опель - Вектра» р/н [NUMBER] 1989 року випуску, який ним був застрахований в НАСК «Оранта» з 05.01.2010 року по 04.01.2011 року, поліс «ВС/6531957 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою прокурора Турійського району Волинської області від 23.04.2010 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 31 березня 2010 року, о 15 год. 30 хв., на 27 км. автодороги сполученням Ковель - Львів, між населеними пунктами Мокрець - Соловичі в Турійському районі Волинської області, де відбулось зіткнення легкового автомобіля марки «Опель - Вектра» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], з легковим автомобілем марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] внаслідок чого були травмовані її учасники, порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. За наслідками досудового розслідування в справі, ухвалою Турійського районного суду Волинської області від 07.07.2014 року, що залишена в силі ухвалою апеляційного суду Волинської області від 26.09.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в порушенні правил безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження. [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності, в порядку п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв'язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. [PERSON] визнано винним в тому, що він, керуючи легковим автомобілем марки «Опель - Вектра» р/н [NUMBER], 31 березня 2010 року, о 15 год. 30 хв., на 27 км. автодороги сполученням Ковель - Львів, між населеними пунктами Мокрець - Соловичі в Турійському районі Волинської області, порушив вимоги пунктів 2.3 а), 12.9 Правил дорожнього руху України, не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, рухаючись зі швидкістю 122-124 км/год. перевищив допустиму максимальну швидкість, у результаті чого відбулось пошкодження задньої підвіски автомобіля, що призвело до зміни траєкторії руху транспортного засобу. [PERSON] втративши керованість автомобілем виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з легковим автомобілем марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], що рухався по своїй смузі руху назустріч. Внаслідок зіткнення транспортних засобів, [PERSON], пасажиру автомобіля марки «Опель - Вектра» р/н [NUMBER] [PERSON] були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження. Судове рішення набуло законної сили. На лікування ушкодженого здоров'я, позивачем [PERSON] затрачені кошти, у розмірі 144 грн. 98 коп., згідно довідки виданої Ратнівською ЦРЛ. Вартість ремонту пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди 31 березня 2010 року легкового автомобіля марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER], належного позивачу [PERSON], становить 137314 грн. 37 коп., згідно висновку експертного дослідження №0102/546 від 02.12.2014 року. У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом - ч. 2 ст. 1187 ЦК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.22 закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) - 1194 ЦК України. Ліміт відповідальності відповідача НАСК «Оранта» перед позивачем [PERSON] за полісом № ВС/6531957 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, становив в 2010 році у межах: за шкоду заподіяну життю, здоров'ю на одного потерпілого - 51000 грн.; за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого - 25000 грн.. Вищенаведеними доказами підтверджується вина відповідача [PERSON] у заподіянні позивачеві [PERSON] майнової шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою. В зв'язку із чим, позовні вимоги [PERSON] до відповідачів [PERSON], НАСК «Оранта», про стягнення майнової шкоди, у розмірі 137314 грн. 37 коп., вартості ремонту пошкодженого легкового автомобіля марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER],; затрачених позивачем коштів на лікування, у зв'язку з ушкодженням здоров'я, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 144 грн. 98 коп.; витрат понесених по оплаті роботи експерта по експертній оцінці ремонту пошкодженого автомобіля, у розмірі 650 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню майнова шкода, у розмірі 112964 грн. 37 коп. (вартість ремонту пошкодженого автомобіля). З відповідача НАСК «Оранта» на користь позивача [PERSON] слід стягнути майнову шкоду, у розмірі 25000 грн. (вартість ремонту пошкодженого автомобіля за лімітом відповідальності страховика), та 144 грн. 98 коп. шкоди заподіяної ушкодженням здоров'я (вартість лікування). Статтею 257 ЦК України визначено загальний строк позовної давності тривалістю в три роки, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або інтересу. Перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила - ч.1 ст. 261 ЦК України. Виключенням із загального правила є те, що позовна давність не поширюється на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) - п.5 ч.1 ст. 268 ЦК України. Позивачем [PERSON] не було пропущено трьохрічний строк звернення до суду за захистом порушеного права в 2010 році дорожньо-транспортною пригодою. Для нього перебіг строку позовної давності слід рахувати з дня постановлення 07.07.2014 року Турійським районним судом Волинської області ухвали в кримінальній справі, що залишена в силі ухвалою апеляційного суду Волинської області від 26.09.2014 року, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в порушенні правил безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження. Пунктами 37.1.3, 37.1.4 ст. 37 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування, за якими може бути відмовлено у виплаті в разі: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди чи неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року одного року, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. З пояснень позивача [PERSON], підтверджених показаннями допитаного свідка [PERSON] встановлено, що він, після дорожньо-транспортної пригоди, пролікувавшись в медичному закладі, в 2010 році звертався з повідомленнями і заявами як до страхової компанії «Княжа» так і в Ратнівське відділення НАСК «Оранта» повідомив про виниклу 31 березня 2010 року дорожньо-транспортну пригоду в Турійському районі Волинської області, де на автодорозі відбулось зіткнення легкового автомобіля марки «Опель - Вектра» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], з легковим автомобілем марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER] під його керуванням, внаслідок чого були травмовані її учасники та пошкоджено транспортні засоби. Обставин, передбачених пунктами 37.1.3, 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, в редакції Закону, що діяв на час виниклої дорожньо-транспортної пригоди, які могли бути підставами для відмови у здійсненні страхового відшкодування, судом не встановлено. Дані підстави не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами. З огляду на викладене, доводи відповідачів [PERSON], його представника [PERSON], представника відповідача НАСК «Оранта» Димарчука М.П. по заявлених [PERSON] позовних вимогах, в частині пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, не дотримання ним процедури звернення до страхової компанії на отримання страхове відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, та пропущення строків такого звернення, суд вважає безпідставними. Чатиною1 ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вина відповідача [PERSON] у завданні моральної шкоди позивачеві [PERSON] вчиненим злочином, яка полягає у фізичному болеві та стражданнях, які [PERSON] переніс, у зв'язку з ушкодженням здоров'я та душевних стражданнях, які він зазнав та зазнає постійно, на протязі тривалого часу, більше чотирьох років після ДТП, у зв'язку з пошкодженням належного ньому майна - легкового автомобіля марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER], у зв'язку з противоправною поведінкою відповідача [PERSON] по відношенню до нього, стверджується вищенаведеними дослідженими доказами: ухвалою Турійського районного суду Волинської області від 07.07.2014 року, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, висновком судово-медичної експертизи за яким, внаслідок скоєної відповідачем дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, висновком експертного дослідження №0102/546 від 02.12.2014 року про вартість ремонту пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди 31 березня 2010 року легкового автомобіля марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER]. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховуючи характер скоєного відповідачем [PERSON] кримінального правопорушення, ступінь його вини, глибину фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач [PERSON] у зв'язку з ушкодженням здоров'я, та пошкодженням належного ньому майна, враховуючи вимоги розумності і справедливості, приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути моральну шкоду, у розмірі 15000 грн., частково задовольнивши позовні вимоги. [PERSON] легковий автомобіль марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER], 2007 року випуску, було придбано за 80000 грн.. В 2010 році вартість ремонту пошкодженого легкового автомобіля марки «Дачія - Логан» р/н [NUMBER], становила 72183 грн. 89 коп., в даний час ставить 137414 грн. 37 коп., відповідно висновків експертних досліджень №0102 від 16.06.2014 року, №0102/546 від 02.12.2014 року, яка є меншою за залишкову вартість транспортного засобу. Пошкоджений автомобіль позивача [PERSON] можливо відремонтувати, його відновлення може бути економічно доцільним. В зв'язку із чим, суд не вважає доцільним передати пошкоджений автомобіль відповідачеві [PERSON] після відшкодування ним позивачеві [PERSON] майнової шкоди. Судові витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору, від оплати якого позивач був звільнений при подачі позову в суд, підлягають стягненню з відповідачів [PERSON], НАСК «Оранта» в дохід держави, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Понесені позивачем [PERSON] у справі судові витрати по оплаті правової допомоги, розмірі 450 грн., які підтверджуються виданими адвокатом чеками, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на його користь.

Outcome: approved