Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері [PERSON], яка померла 28.10.2005 року відкрилась спадщина, що складається з трьох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,7394 га., розташованих на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Позивач звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини, йому відмовлено через те, що відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. У відділі Держгеокадастру у Буському районі у видачі дублікату державного акту на право власності на землю позивачці відмовлено, мотивуючи відсутністю власника земельної ділянки. Тому просить суд визнати за ним таке право. [PERSON], до початку судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі в судове засідання не зявилися, подали листи з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст. 1, 10, 60 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ; кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Свідоцтвом серії І-СГ № 029406, виданим [PERSON] сільською радою Буського району Львівської області 04.11.2005 р., підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 9 від 01.11.2005 р.. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ № 085032 від 28.03.2000 року, реєстровий № 786, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року № 72, на земельні ділянки № 1 площею 0,5779 га., № 2 площею 1,0711 га., № 3 площею 0,0904 га., загальною площею 1,7394 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, виданий на імя [PERSON]. Згідно заповіту від 05.02.2004 року, посвідченого секретарем Переволочнянської сільської ради за реєстровим № 8, який не змінювався і не відмінявся, про що свідчить відмітка від 02.03.2017 року, [PERSON] все своє майно заповіла синові, позивачу по справі. Позивач звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті матері.У прийняття спадщини в частині згаданих земельних ділянок, позивачу відмовлено, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, видача дублікату такого не передбачена чинним законодавством. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов'язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження спадковим майном, несе витрати по його утриманню, сплачує комунальні платежі. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у звязку з його втратою. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки спірні земельні ділянки належали матері позивача, після її смерті переходять до позивача, спадкоємця померлої. Обставин, які б спростовували твердження позивача в поданій позовній заяві, суд не знаходить.

Outcome: approved