Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах [PERSON] 29.09.2016 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення часток. Посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.05.1992 року. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.10.2015 року шлюб між ними було розірвано. Під час перебування у шлюбі 22.03.2002 року відповідачу на підставі договору дарування було подаровано житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, який розташований за адресою: провулок Шкільний, буд.4 с. Коболчин Сокирянського району Чернівецької області. За час проживання у шлюбі сторонами на спільні кошти було проведено перепланування зазначеного житлового будинку: переобладнано кладову у санвузол, площею 4,92 кв.м., котельню у кухню, площею 12,4 кв.м., внаслідок чого загальна площа будинку збільшилася із 79,24 кв.м. до 79,9 кв.м., а також було здійснено капітальний ремонт будинку: замінено вікна на металопластикові, дах, підлогу, отоплення, електрику двері, обштукатурені та утеплені стіни будинку, поклеєні шпалери на стінах, пофарбовано стіни, стелю, підлогу, добудовано веранду, проведено газо-, водопостачання до будинку, встановлено облицювальну плитку у санвузлі, коридорі, обладнано санвузол сантехнікою, прокладено каналізацію, встановлено плитку у дворі будинку, на сходах тощо. Вважає, що внаслідок спільних зусиль та спільно вкладених коштів у даний житловий будинок відбулося значне покращення житлового будинку в декілька разів. Крім цього, за період з 2004-2011 роки сторонами було самочинно без дозволу на будівельні роботи та належно затвердженого проекту добудовано гараж літ. «Г», літню кухню, літера «М», сарай літ. «Н», а також облаштовано вбиральню, викопано колодязь, а також проведено вимощення, встановлення огорожі та кованих воріт, реконструйовано огорожу навколо вищезазначеного будинку. Просив визнати спільною сумісною власністю сторін житловий будинок літ. «А» з господарськими спорудами літньою кухнею, літ. «Б», вбиральнею, підвалом, колодязем, воротами, огорожею, вимощенням, який розташований за адресою: провулок Шкільний, буд.4 с. Коболчин Сокирянського району Чернівецької області, а також визнати за позивачкою [PERSON] право власності на ? частину зазначеного житлового будинку та на ? частину будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані для будівництва гаража літ. «Г», літньої кухні літ. «М», сараю літ. «Н». Ціна позову була зазначена у розмірі 22548 грн. 11.12.2017 року представником позивачки [PERSON] подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить ухвалити рішення, яким визнати: - житловий будинок літ. «А», вартістю 382621 грн. з господарськими спорудами та будівлями: літню кухню літ. «Б», вартістю 225100 грн., вбиральню, вартістю 6611 грн., підвал літ. «Пд», вартістю 14190 грн., колодязь, вартістю 18551 грн., огорожу, вартістю 185419 грн., вимощення, будівельні матеріали та конструктивні елементи, які були використані для спорудження гаража, літ. «Г», вартістю 124288 грн., літньої кухні, літ. «М», вартістю 381779 грн., сараю, літ. «Н.Л.», вартістю 65086 грн., що знаходяться за адресою: провулок Шкільний, буд. 4 с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області, об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визначити, що частки сторін є рівними та становлять по ?; - за позивачкою [PERSON] право власності та ? частину житлового будинку літ. «А», вартістю 382621 грн. з господарськими спорудами та будівлями: літню кухню літ. «Б», вартістю 225100 грн., вбиральню, вартістю 6611 грн., підвал літ. «Пд», вартістю 14190 грн., колодязь, вартістю 18551 грн., огорожу, вартістю 185419 грн., вимощення, що знаходяться за адресою: провулок Шкільний, буд.4 с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області; - за позивачкою [PERSON] право власності та ? частину будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані для спорудження гаража, літ. «Г», вартістю 124288 грн., літньої кухні, літ. «М», вартістю 381779 грн., сараю, літ. «Н.Л.», вартістю 65086 грн., що знаходяться за адресою: провулок Шкільний, буд.4 с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області. Крім того, просила стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору та витрати за проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 9800 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 5760 грн. У судовому засіданні позивачка та її представники підтримували позовні вимоги та просили їх задовольнити. Крім того, допитана в якості свідка позивачка [PERSON] у судовому засіданні давала наступні пояснення. У 2002 році відповідач [PERSON] став власником будинку, який розташований за адресою: провулок Шкільний, буд.4 с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області. Відразу сторонами за спільні кошти було розпочато реконструкцію даного будинку. Зокрема, зовні стіни будинку збили до каменя; металевою конструкцією стягнули стіни; зовні стіни обштукатурили цементом; з дерев`яної веранди збудували нову з цегли, збільшивши її площу на два метра в довжину та на три метра ширину; на даху будинку залишили дерев»яну конструкцію, однак повністю замінили шифер на азбестоцементний; перемурували комин на даху; встановили нові відмостки та відливи; змінили всі вікна: встановили три металопластикові та п`ять дерев`яних вікон; сходи у будинку залишилися, однак на них збили стовпчики та облаштували металеві поручні; зі сторони двору стіни частково обшили гіпсокартонною конструкцією; демонтували дерев»яну підлогу у будинку, залили підлогу сумішшю, утеплили пінопластом, зверху проклали труби, залили цементом; стіни облаштовували гіпсокартоною конструкцією; у ванній кімнаті стіни та підлогу облаштували кахельною плиткою, а також встановили нову сантехніку (унітаз, біде, кабінка для душа, умивальник з тумбочкою, шафа з дзеркалом); встановили вхідні металопластикові двері; замінили всі міжкімнатні двері на нові дерев»яні; встановили нові розетки. Крім того, на території господарства: викопали криницю, в якій встановили насос; викопали та облаштували вигрібну яму; провели газифікацію будинку; навколо господарства встановили нову огорожу та металеві ковані ворота; тротуарною плиткою зроблено вимощення, площею 135 кв.м.; побудували нова вбиральню, згідно технічного паспорта зазначена літ «Л», яку всередині облаштували кахельною плиткою. Щодо господарської будівля під літ. «Б»: від неї залишилися лише стіни, всі інше було реконструйоване: замінено вхідні та міжкімнатні двері; розібрано піч, стіни та стелі облаштовані гіпсокартоними конструкціями, поклеєні шпалери, газифіковано; побудовані нові сходи, які обкладені плиткою; над сходами встановлено металевий піднавіс. У підвалі літ. «Пд» була проведена заміна вхідних дверей. У гаражі літ. «Г» було добудовано до старого гаража п`ять метрів в довжину, поштукатурено стіни зовні та всередині, встановлено дерев»яні вікна, металеві та дерев`яні двері. Між підвалом та гаражем облаштовано кладовку: стіни обшили вагонкою, стелю підбили ДВП, на підлозі постелили лінолеум, зробили дерев`яні стелажі, дах накрили шифером. Крім того, сторонами самочинно без належного дозволу та проекту побудовані у 2004 році за спільні кошти господарські споруди, зазначені в технічному паспорті літерами «Г», «М», «Н».: літ. «М» літня кухня, будівля з цементного блока, до якої підключене газопостачання; літ. «Н» сарай з цегли. Починаючи з 2015 року, сторони спільно будь-яких робіт у даному господарстві не проводили. Земельна ділянка, на якій розташований даний будинок з господарськими будівлями та спорудами, не приватизована по даний час. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, належним чином та завчасно були повідомлені про час та місце його проведення, представником відповідача [PERSON] подано клопотання про проведення судового розгляду без його присутності та присутності відповідача. При цьому зазначає, що позовні вимоги ними не визнаються та просить відмовити у їх задоволенні. Однак, будь-яких письмових заперечень або відзиву на позов до суду не надавали. До початку судового розгляду по суті відповідачем [PERSON] у судовому засіданні було подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про поділ спільного сумісного рухомого майна та грошових коштів, яка ухвалою судді від 28.10.2016 року була залишена без руху та ухвалою від 10.11.2016 року була визнана неподаною та повернена [PERSON] Свідок [PERSON], який є сином сторін та з 2013 року перебуває з відповідачем [PERSON] у неприязних відносинах, у судовому засіданні дав наступні показання, які аналогічні показанням позивачки [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання, що позивачка [PERSON] є дочкою його двоюрідної сестри. Свідок здійснював у господарстві за місцем проживання сторін певні роботи: підбивав стелю «вагонкою» у будинку та сараї, демонтував та старі вікна та вставив шість нових вікон у будинку, виготовив п»ять дерев`яних дверей, встановлював вхідні та міжкімнатні двері в сараї, обшивав стіни в сараї, підбивав «вагонкою» стіни та стелю у кладовій кімнаті будинку, робив дерев`яні полички у кладовій, встановлював дерев»яну огорожу, який розташований зі сторони школи. Інші робітки встановлювали огорожу з цегли. Свідок точно не пам»ятає, коли саме сторони стали власниками будинку, який вони придбали у його родичів Баранюків. На час придбання на території господарства був лише будинок і один сарай. Після придбання будинку було добудовано ще один сарай, за допомогою металевої конструкції стягнули стіни будинку, обштукатурювали, замінювали дах, обштукатурювали всередині стіни будинку. Позивачка наймала свідка і вона з ним проводила розрахунок за виконані роботи, відповідач свідку ніколи не платив за роботу. Заслухавши позивачку та її представників, у т.ч. допитавши позивачку [PERSON] в якості свідків, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, а також висновок судової будівельно-технічної експертизи, складений 01.01.2017 року експертом [PERSON], допитавши зазначеного експерта, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували з 22.05.1992 року у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-МИ №4246762, виданого 22.05.1992 року Коболчинською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.10.2015 року, яке 19.10.2015 року вступило в законну силу, шлюб між сторонами було розірвано. З копії договору дарування серії АЕВ №250263, посвідченого 22.03.2002 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 62, відповідачу [PERSON] було подаровано житловий будинок літ. «А» кам`яний, житловою площею 48,9 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами (літня кухня літ «Б», кам»яна, сарай, літ. «В» кам`яний, сарай, літ. «Е», кам»яний та гараж, літ. «Г» кам»яний), який розташований за адресою: провулок Шкільний, буд. 4 с. Коболчин Сокирянського району Чернівецької області. Даний дар було оцінено сторонам договору у сумі 10000 грн. Інвентаризаційна оцінка 23548 грн. 08.04.2002 року за відповідачем [PERSON] на підставі даного договору дарування було зареєстровано в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації право приватної власності на зазначене нерухоме майно. Правовідносини, які виникли у період до 01.01.2004 року регулювалися нормами чинного на той час Кодексу про шлюб та сімю (далі КпШС), а з приводу правовідносин, які виникли після 01.01.2004 року регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Згідно ч.1 ст.22 КпШС майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 24 КпШС майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, є власністю кожного з них. Таким чином, відповідно до діючих станом на 2002 рік норм КпШС, одержаний відповідачем [PERSON]М під час шлюбу по договору дарування житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами був його особистою власністю. Відповідно до ч.1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом спільної сумісної власності подружжя. На підставі показань позивачки [PERSON], допитаної як свідка, а також показань свідків [PERSON] та [PERSON], копії технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого 14.12.1987 року та в який 25.08.2015 року були внесені поточні зміни, судом встановлено, що після набуття відповідачем [PERSON] даного нерухомого майна в дар, сторонами в період шлюбу та за спільні кошти проведено перепланування та ремонт житлового будинку, а також господарських будівель та споруд. Зокрема, у житловому будинку переобладнано кладову у санвузол, площею 4,92 кв.м., котельню у кухню, площею 12,4 кв.м., внаслідок чого загальна площа будинку збільшилася із 79,24 кв.м. до 79,9 кв.м., а також у будинку було здійснено у будинку наступні роботи: газифікація будинку (прокладання трубопроводів, газопостачання, встановлення лічильника, фарбування трубопроводів та приладів, встановлення опалювальних приладів та трубопроводів, встановлення регулювальної та запірної арматури); водопостачання та водовідведення (проведення каналізаційної мережі, проведення мережі водопостачання, встановлення сантехніки та змішувачів, влаштування теплої підлоги, встановлення витяжки, закріплення каналізаційних та водопровідних труб, утеплення каналізаційних та водопровідних труб); демонтаж віконних та дверних коробок, встановлення вікон та дверей, фарбування віконних та дверних коробок; відновлення захисного шару залізобетонних та дерев»яних конструкцій перекриттів, повна заміна підлогового покриття, закріплення плінтусів та їх заміна; влаштування каркасу для стелі у будинку; влаштування стелі у кімнатах, коридорі та ванній кімнаті, облицювання стін плиткою, влаштування стін вагонкою, ремонт штукатурки стін та стелі з попереднім оббиванням штукатурки, заміна облицювання стін, фарбування приміщень та окремих конструкцій, теплоізоляція; перетяжка відвислої внутрішньої електропроводки і встановлення додаткового кріплення з заміною установлювальної арматури (вимикачів, патронів, розеток), заміна електропроводки, заміна групових розподільних та запобіжних щитків і коробок; влаштування веранди; вимощення сходів плиткою, закріплення поручнів та сходах; заміна водостічних труб, воронок, відводів та лотків, а також усіх сталевих та цементних покриттів на виступаючих частинах фасадів будівлі. Крім того, на території господарства викопано криницю, встановлено огорожу та ковані ворота, влаштовано вимощення подвір`я тротуарною плиткою. При встановлені обставин справи суд не бере до уваги як допустимі докази ксерокопії записів позивачки щодо здійснених витрат, які були надані суду як письмові докази, оскільки дані записи не є в розумінні ст. 78 ЦПК України допустимими доказами, а обставини щодо здійснення сторонами витрат щодо проведення робіт та придбання будівельних та інших матеріалів, з використанням зазначених записів позивачкою були встановлені під час її допиту в якості свідка. Крім того, суд не бере до уваги як належні та достовірні докази, надані позивачкою та її представниками ксерокопії товарних чеків та заказів, оскільки в них або відсутні дати, або не зазначено покупця, або відсутній підпис на видатковій накладній щодо отримання товару. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, складеного 01.01.2017 року експертом [PERSON]: - дійсна вартість станом на 22.03.2002 року житлового будинку літ. «А» та належних до нього господарських будівель та спору: літньої кухні літ. «Б», вбиральні, підвалу, воріт, огорожі, гаража літ. «Г» (до прибудови), які розташовані за адресою: провулок Шкільний, буд.4 с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області, становила 43883 грн., - дійсна вартість станом на час проведення експертизи житлового будинку літ. «А», площею 96,6 кв.м. та належних до нього господарських будівель та споруд: літньої кухні літ. «Б», вбиральні, підвалу, воріт, огорожі, гаража літ. «Г» (до прибудови), які розташовані за адресою: провулок Шкільний, буд.4 с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області, становить 381782 грн.; При цьому, вартість житлового будинку літ. «А» станом на 01.04.2002 року визначена експертом у розмір 21622 грн., а станом на час проведення експертизи становила 188111 грн., тобто його вартість внаслідок спільних грошових затрат сторін час перебування ними у шлюбі збільшилася на: 188111 21622 = 166483 грн., що очевидно є істотним збільшенням його вартості. При цьому, визначена експертом станом на 01.04.2002 року вартість будинку (без врахування господарських будівель і споруд) є більшою 10000 грн., в яку сторони оцінили будинок з господарськими будівлями та спорудами під час укладення договору дарування, а також інвентаризаційної оцінки, зазначеної у договорі дарування у сумі 23548 грн., оскільки в інвентаризаційній оцінці врахована вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (літня кухня літ «Б», кам»яна, сарай, літ. «В» кам`яний, сарай, літ. «Е», кам»яний та гараж, літ. «Г» кам»яний), а не лише житлового будинку. Крім того, експертом визначені: - вартість літньої кухні літ. «Б» станом на 01.04.2002 року у сумі 12559 грн., а станом на час проведення експертизи - 109263 грн., тобто вартість даної господарської споруди збільшилася на: 109263 - 12559 = 96704 грн.; - вартість погріба літ. «Пг» станом на 01.04.2002 року у сумі 1631 грн., а станом на час проведення експертизи - 14190 грн., тобто вартість даної господарської споруди збільшилася на: 14190-1631= 12559 грн.; - вартість гаража (без прибудови) літ. «Г» станом на 01.04.2002 року у сумі 4628 грн., а станом на час проведення експертизи - 40264 грн., тобто вартість даної господарської споруди збільшилася на: 40264 4628 = 35636 грн.; - вартість вбиральні літ. «Л» станом на 01.04.2002 року у сумі 569 грн., а станом на час проведення експертизи - 4950 грн., тобто її вартість збільшилася на: 4950- 569 = 4381 грн.; - вартість воріт з хвірткою станом на 01.04.2002 року у сумі 667 грн., а станом на час проведення експертизи - 5803 грн., тобто їх вартість збільшилася на: 5803 - 667= 5136 грн.; - вартість огорожі станом на 01.04.2002 року у сумі 2207 грн., а станом на час проведення експертизи - 19201 грн., тобто її вартість збільшилася на: 19201 - 2207= 16994 грн. Таким чином, загальне збільшення вартості житлового будинку з зазначеними господарськими будівлями та спорудами внаслідок спільних грошових затрат сторін, здійснених під час перебування ними у шлюбі становить: 381782 43883 = 337899 грн., що очевидно є істотним збільшенням їх вартості у порівнянні з вартістю на час набуття відповідачем права власності на зазначене майно. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки позивачкою та її представниками доведено обставини істотного збільшення за час шлюбу вартості належного відповідачу майна внаслідок спільних грошових затрат сторін, відповідно до ч.1 ст.62 СК України дане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому позовні вимоги в даній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо зазначення у позовних вимог в складі спірного майна вимощення, як самостійний об»єкт або приналежність до житлового будинку, то нормами чинного законодавства не передбачено зазначення його самостійним об`єктом, відповідно зазначення його в складі нерухомого майна є помилковим. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частинами першою-третьою ст. 372 ЦК України встановлено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині визнання за сторонами права власності по ? частині житлового будинку літ. «А», вартістю 382621 грн. з господарськими спорудами та будівлями: літньої кухні літ. «Б», вартістю 225100 грн., вбиральні, вартістю 6611 грн., підвала літ. «Пд», вартістю 14190 грн., колодязя, вартістю 18551 грн., огорожі, вартістю 185419 грн., розташованих за адресою: провулок Шкільний, буд.4 с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області. Крім того, на підставі показань позивачки [PERSON], допитаної як свідка, а також показань свідків [PERSON] та [PERSON], копії технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого 14.12.1987 року та в який 25.08.2015 року були внесені поточні зміни, судом встановлено, що сторонами було самочинно без дозволу на будівельні роботи та належно затвердженого проекту побудовано під час перебування ними у шлюбі (у 2004 році) та за спільні кошти гараж літ. «Г», літню кухню, літера «М», сарай літ. «Н». Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, складеного 01.01.2017 року експертом [PERSON] вартість будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані під час самочинного будівництва за адресою: провулок Шкільний, буд.4 с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області гаража, літ. «Г», становить 124288 грн., літньої кухні, літ. «М» становить 381779 грн., сараю, літ. «Н» становить 65086 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами першою-третьою ст. 372 ЦК України встановлено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дане майно у вигляді будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані під час самочинного будівництва за адресою: провулок Шкільний, буд.4 с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області, гаража, літ. «Г», вартістю 124288 грн., літньої кухні, літ. «М», вартістю 381779 грн., сарая, літ. «Н», вартістю 65086 грн.) є спільною сумісною власністю сторін, оскільки набуті ними під час шлюбу та за їхні спільні кошти і при поділі даного майна частки сторін є рівними. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в даній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8000 грн., а також відповідно до п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України понесенні нею витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 9800 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 18.04.2017 року. Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст.133, ч.2 ст.137 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката [PERSON] у розмірі 3840 грн. (за виключенням витрат за підготовку позовної заяви у розмірі: 4 год. х480 грн. = 1920 грн., оскільки позовна заява була підготовлена адвокатом [PERSON]П.), які підтверджені складеним 15.11.2017 року розрахунком витрат часу на виконання доручень замовника згідно договору №66 від 18.04.2017 року, а також квитанцією до прибуткового касового ордера № 66/2017 від 15.11.2017 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved