Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач [PERSON] 01.06.2014 року продала йому зазначену квартиру, позивач сплатив за неї гроші, про що відповідач надала йому розписку, в звязку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції у червні 2014 року було неможливо оформити у нотаріуса договір купівлі-продажу, позивач повністю сплатив гроші відповідачу, позивач постійно проживає в квартирі, утримує її, однак відповідач свої зобовязання оформити договір купівлі-продажу до 01.09.2014 року у нотаріальній конторі належним чином не оформлює та ухиляється від її посвідчення, тому позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, просить його задовольнити. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечує, відмовляється від прибуття до нотаріальної контори для оформлення договору, оскільки вона отримала від позивача гроші у сумі 100000,00 гривень за продану 01.06.2014 року квартиру, на її думку зявлятися до нотаріуса потреби немає. Також, відповідач пояснила, що вона багато часу та грошей з 2014 року витратила на оформлення документів для продажу квартири, то більше не має наміру витрачати свій час на відвідування нотаріуса, просить ухвалити рішення відповідно до закону. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, які містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріально 12.11.1992 року за реєстром № 8547, відповідачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с. 9). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.12.2015 року по цивільній справі № 425/4493/15-ц за позовом [PERSON] до Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання права власності за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS], в звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, який посвідчував її право власності на зазначену квартиру та неможливістю отримати дублікат договору купівлі-продажу, оскільки архів, в якому на зберігання перебуває договір купівлі-продажу, знаходиться у місті Луганську, яке на даний час не підконтрольне українській владі. Рішення набрало законної сили 04.01.2016 року (а.с. 24). Згідно розписки від 01.06.2014 року, яка написана відповідачем [PERSON] та знаходилася у позивача [PERSON], відповідач отримала від позивача 100000,00 гривень за продаж належної їй квартири, відповідач вважає зазначену розписку договором купівлі-продажу, передає [PERSON] ключі від квартири та зобовязується укласти нотаріально договір купівлі-продажу квартири до 01.09.2014 року (а.с. 29). В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердила, що власноручно писала розписку 01.06.2014 року, оформити у нотаріуса договір у той час було неможливо, в звязку з тим, що нотаріуси не працювали з причини початку бойових дій, а після того зясувалося, що оригінал договору купівлі-продажу, на підставі якого відповідачу належить квартира є втраченим та оформити його дублікат є неможливим, оскільки цей документ знаходиться у архіві міста Луганська, яке захопили незаконні збройні угрупування. Хоч вона й продала квартиру позивачу 01.06.2014 року та після цього більше року оформлювала документи та змушена була витрачати кошти на таке оформлення, тому їй все набридло, витрачати додатково час на оформлення договору купівлі-продажу вона наміру не має, квартиру та гроші вона передала позивачу, то нехай він сам і займається оформленням, якщо це йому потрібно. Інших доказів про спростування цих обставини матеріали справи не містять. Отже, як вбачається з справи позивач добросовісно виконав договір із своєї сторони, а саме: він прийняв майно та розрахувався за нього з відповідачем, утримує це майно, однак відповідач не оформила у нотаріальній конторі договір купівлі-продажу в загальному порядку. Разом з цим, відповідач не заперечує проти укладення договору купівлі-продажу. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати за рішенням суду. Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд приходить до висновку, що позивач та відповідач 01.06.2014 року прийшли згоди стосовно купівлі-продажу квартири, волевиявлення їх було вільним і відповідало їх внутрішній волі, сторони мали на меті реальне настання правових наслідків, про що свідчить той факт, що сторони виконали свої обовязки: позивач передав гроші відповідачу, яка в свою чергу прийняла гроші, надала розписку та зобовязалася укласти договір купівлі-продажу до 01.09.2014 року. Відповідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки оформлення договору купівлі-продажу не може бути проведено на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», в звязку з незявленням до нотаріуса відповідача та її ухилення від цього, про що вона зазначила в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved