Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] З А. звернулась до суду з позовом до Гелетенецької сільської ради Хмельницького району про визнання права власності в порядку спадкування за законом на будинковолодіння №16 по вул.Короленка в с.Гелетенці Хмельницького району Хмельницької області, належне її покійному синові [PERSON], який помер 03.11.2014 року. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона в установленому порядку звернулась до Хмельницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та відповідно була заведена спадкова справа №461-2015. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу вона не може в порядку спадкування оформити на себе дане будинковолодіння, оскільки за життя спадкодавець [PERSON] не оформляв на себе право власності на цей будинок. Ухвалою суду від 12.02.2016 року замінено відповідача по справі Гелетенецьку сільську раду на належного відповідача -Гвардійську сільську раду Хмельницького району Хмельницької області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, пояснивши, що померлий придбав зазначений будинок, проте договору купівлі-продажу не укладав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подали заяву про слухання справи за відсутності представника сільської ради. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.11.2014 року помер син позивачки [PERSON]. Позивач [PERSON] 31.08.2015 року звернулась в Хмельницьку районну державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті сина. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть серія І-БВ №241247; свідоцтвом про народження І-БВ № 458774; матеріалами спадкової справи №461-2015. Листами Хмельницької районної державної нотаріальної контори №2952/02-14 та №2953/02-14 від 04.11.2015 року [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки [PERSON] пропущений термін для прийняття спадщини після його смерті та відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул.Короленка, 16 в с.Гелетенці Хмельницького району Хмельницької області. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як з'ясовано судом, відповідно до витягу із погосподарської книги №1 за 1991-1995 роки села Гелетенці, вул.Короленка,16 головою колгоспного двору являлась [PERSON] Нікіфорвна, [INFO], сім'я якої складалась з однієї особи. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 54849871 від 10.03.2016 року вбачається, що відомості щодо реєстрації права власності на вказане вище будинковолодіння в реєстрі відсутні. Згідно виписки з погосподарської книги №1 за 2011-2015 роки, виданої виконкомом Гелетенецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області 05.11.2015 року за №337, головою домогосподарства по вул.Короленка, 16 в с.Гелетенці, рік забудови 1949 рік, зазначений [PERSON], 28.07.1977р.н., за реєстрацією місця проживання, який помер 03.11.2014 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на день смерті [PERSON], йому на праві власності належало будинковолодіння по вул.Короленка, 16 в с.Гелетенці, Хмельницького району Хмельницької області. Надана суду довідка № 335 від 05.11.2015 року, видана виконкомом Гелетенецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, згідно якої за померлим [PERSON] рахується житловий будинок по вул.Короленка, 16 в с.Гелетенці, Хмельницького району Хмельницької області та присадибна ділянка, яка не приватизована, не підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на вказане майно, оскільки не містить будь-яких посилань на відповідні правовстановлюючі документи. Не підтверджує вказаних обставин і технічний паспорт на житловий будинок по вул.Короленка, 16 в с.Гелетенці, Хмельницького району Хмельницької області, виготовлений на ім'я позивачки [PERSON], оскільки він також не містить правовстановлючих документів, які б підтверджували право спадкодавця на даний будинок. Окрім наведеного, згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Спадкодавець [PERSON] помер 03.11.2014 року, а позивач [PERSON] звернулась в Хмельницьку районну державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини 31.08.2015 року, а отже з пропуском встановленого законом шестимісячного строку і вважається такою, що не прийняла спадщину. При цьому, з вимогами про визначення їй додатково строку для прийняття спадщини позивач до суду не зверталась. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, за недоведенністю позовних вимог.

Outcome: dismissed