Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.07.2017 на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідною віку, щомісяця, на 1/6 частину від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Ямпільською\~районного суду\~Вінницької області\~від 03.07.2017\~з нього\~стягнуто аліменти\~на користь\~ [PERSON] \~на утримання\~дочки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів доходу\~(заробітку),\~але не\~менше 30%\~прожиткового мінімуму,\~встановленого для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісячно і\~до досягнення\~дитиною повноліття. Рішенням Олександрівського\~районною суду\~Кіровоградської області\~віл 09.11.2017\~змінено розмір\~аліментів,\~які стягуються\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~на утримання\~неповнолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~а саме\~стягнуто аліменти\~у розмірі\~1/4\~частини від\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу),\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісяця,\~до повноліття\~ [PERSON] ,\~тобто до\~ [INFO] . Позивач зазначає,\~що на\~теперішній час\~існують (виникли)\~обставини,\~які дають\~йому підстави\~для звернення\~до суду\~з позовом\~про зменшення\~розміру аліментів,\~а саме\~такими обставинами\~є: зміна його матеріального стану у бік погіршення і погіршення стану здоров`я. Щодо погіршення матеріального стану позивач вказує, що на час стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] він проходив військову службу на посаді молодшого офіцерського складу, отримував грошове забезпечення у розмірі 8444,40 грн., також, на той час він отримував заробітну плату у КЗ БРР «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)». На підставі наказу від 01.02.2019 він 31.03.2019 звільнений у запас. З березня 2019 року єдиним його доходом залишається заробітна плата у КЗ БРР «Територіальний центр соціального обслуговування (палання соціальних послуг)» у розмірі 1002,60 грн. Щодо погіршення стану здоров`я позивачем зазначено, що на час стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] він не хворів, проте на теперішній час стан його здоров`я погіршився, йому встановлено діагноз вертеброгенна цервікальна торакалгія на фоні остеохондрозу шийного, грудного відділів хребта. Внаслідок цього, йому рекомендовано санаторно-курортне лікування, обмеження фізичних навантажень, а в стадії загострення хвороби прийом ліків. Додатково [PERSON] повідомляє, що з нього на підставі рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.04.2017, яке змінено рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.06.2017 та ухвалою Апеляційного сулу Кіровоградської області від 14.07.2017, стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення дитиною повноліття до [INFO] , та аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Враховуючи зазначене позивач вирішив звернутися з вказаним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] , в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Бериславським районним судом Херсонської області, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення по суті справи, наполягала на задоволенні позову в повному обсязі з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. В мотивування своєї позиції зазначила, що [PERSON] є батьком їх спільної дочки [PERSON] , [INFO] . Батьківство позивача встановлено рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.07.2017. Зазначеним рішенням стягнуто з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Вважає, що розмір аліментів, які стягнуті з [PERSON] рішенням суду і так є мінімальним. Донька [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На теперішні час позивач сплачує аліменти на утримання доньки в розмірі 1600 грн. Вона працює в ТОВ «Юридична компанія «ОДІС ГРУП» та отримує заробітну плату в розмірі 4600 грн. Вказаних коштів ледь вистачає на утримання доньки [PERSON] , яка має ряд захворювань, потребує коштовного лікування. Крім того, дитина відвідує дитячий садок та гуртки (курси англійської мови, тощо), які також потребують належної оплати. Відмітила, що вихованням дитини (фізичних та духовним розвитком) займається сама, батько, крім аліментів сплачених на виконання рішення суду, жодної участі у вихованні [PERSON] не приймає. Доводи [PERSON] щодо зміни матеріального становища і стану здоров`я вважає не обґрунтованими, оскільки хвороба, на яку він посилається, не відноситься до категорії хвороб, що призводять до втрати працездатності і не можливості працювати, а те що він має незначний дохід залежить виключно від його волевиявленням та вибору місця роботи. Відмітила, що [PERSON] , як військовослужбовець звільнений у запас, має пільги від держави на санаторно-курортне лікування. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.07.2017 визнано [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Берислав Херсонської області, батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] в місті Кропивницький (Кіровоград). Стягнуто із [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) [NUMBER] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 12 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-14). [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10). За твердженням позивача рішенням Олександрівського районною суду Кіровоградської області віл 26.04.2017, яке змінено рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.06.2017 та ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.06.2017 стягнуто з [PERSON] на користь Верховної Ірини Григорівни аліменти\~\~ на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 квітня 2017 року до 23 листопада 2034 року, тобто до повноліття сина [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 10 квітня 2017 року до 23 листопада 2019 року, тобто до досягнення сином Нікітою трьохрічного віку (а.с.17-18, 19). Рішенням Олександрівського районною суду Кіровоградської області від 09.11.2017 змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання та утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року. Стягнуто з [PERSON] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , на користь Верховної Ірини Григорівни на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Стягнуто з [PERSON] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , на користь [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 1/12 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03 липня 2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05.09.2017. Стягнуто з [PERSON] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Стягнуто із [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) [NUMBER] аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі однієї восьмої частини всіх видів доходу (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто, по [INFO] (а.с.20). З витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] №77 від 01.04.2019 слідує, що лейтенанта [PERSON] , командира автомобільного взводу автомобільної роти військової частини [NUMBER] , звільненого у запас Збройних сил України наказом начальника Озброєння Збройних Сил України (по особовому складу) від 01.02.2019 №12, вважати таким, що 31.03.2019 справу та посаду здав і вибув. З 01.04.2019 виключити зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с.28). Відповідно до копії трудової книжки [PERSON] 11.03.2014 прийнятий в КЗ Бериславської районної ради «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» на посаду інструктора з трудової адаптації відділення соціально-побутової адаптації. 15.04.2016 відділення соціальної-побутової адаптації перейменовано у відділення денного перебування (а.с.29). На підтвердження\~зміни матеріального\~стану [PERSON] \~надав суду\~довідки про\~доходи з\~яких вбачається:\~з січня\~по грудень\~2017\~року він,\~як військовослужбовець\~військової частини\~ [NUMBER] ( [NUMBER] ),\~отримав 141466,23\~грн.\~(а.с.21);\~з січня\~по грудень\~2017\~року він,\~як інструктор\~з трудової\~адаптації в\~КЗ БРР\~«Територіальний центр\~соціального обслуговування\~(надання\~соціальних послуг)»,\~отримав 10091,12\~грн.\~(а.с.23);\~з січня\~по грудень\~2018\~року та\~з січня\~по березень\~2019\~року він,\~як інструктор\~з трудової\~адаптації в\~КЗ БРР\~«Територіальний центр\~соціального обслуговування\~(надання\~соціальних послуг)»,\~отримав 14247,93\~грн.\~(а.с.22).\~Довідок про\~грошове забезпечення\~та інші\~виплати [PERSON] ,\~як військовослужбовця\~військової частини\~ [NUMBER] ( [NUMBER] ),\~за період\~2018-2019\~роки (по\~31.03.2019\~включно)\~суду не\~надано.\~Крім того,\~позивачем не\~надано довідку\~з КЗ\~БРР «Територіальний\~центр соціального\~обслуговування (надання\~соціальних послуг)»\~про заробітну\~плату [PERSON] \~з квітня\~2019\~року,\~хоча саме\~з квітня\~2019\~року міг\~змінитися матеріальний\~стан позивача,\~оскільки з\~01.04.2019\~його виключено\~зі списків\~особового складу\~військової частини\~та всіх\~видів забезпечення,\~звільнено у\~запас.\~До твердження\~позивача,\~що з березня 2019 року єдиним його доходом залишається заробітна плата у КЗ БРР «Територіальний центр соціального обслуговування (палання соціальних послуг)» у розмірі 1002,60 грн. суд відноситься критично, оскільки як вбачається з витягу з наказу та довідки про грошове забезпечення, [PERSON] проходив військову службу по 31.03.2019 включно, а 01.04.2019 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Також, з довідки-розрахунку заборгованості по аліментам вбачається, що розмір доходу [PERSON] в березні 2019 року становив 26848,56 грн.(а.с.30,31). Враховуючи, що позивачем суду не надано жодного доказу щодо доходів позивача з квітня 2019 року, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено погіршення матеріального стану. На підтвердження погіршення стану здоров`я позивачем надано копії: картки обстеження та медичного огляду від 29.12.2016 (а.с. 26-27); виписки із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення від 09.11.2018, в якій вказано основний діагноз [PERSON] : остеохондроз шийного та грудного відділу хребта. гіперкіфоз, 1 ст., ускладнення вертеброгенна торакалгія, цервікалгія, стадія загострення, м`язово-тонічний синдром, больовий синдром (а.с.24); виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 08.04.2019, в якій зазначено діагноз вертеброгенна цервікальна торакалгія на фоні остеохондрозу шийного, грудного відділів хребта. Лікувальні і трудові рекомендації ЛФК, обмежити піднімання вантажу більше 10 кг, плавання та санаторно-курортне лікування (а.с.25). Тобто з наданих позивачем копій документів слідує, що [PERSON] дійсно має певні зміни в стані здоров`я, проте є працездатним і може надавати матеріальну допомогу. Також, позивачем надано довідки-розрахунки заборгованості по аліментам станом на 01.04.2019, які стягуються на користь [PERSON] (а.с.30,31). З аналізу вищезазначених документів, наданих позивачем, на підтвердження свої вимог, суд приходить до висновку, що будь-яких належних доказів, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів на користь [PERSON] , позивачем не надано. Проте, відповідачем [PERSON] на підтвердження своєї позиції надано відповідні докази того, що малолітня дочка [PERSON] неодноразово перебувала на лікуванні з різними діагнозами (а.с.100-108). На теперішні час [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , зі своєю донькою [PERSON] (а.с.85). [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу №27 «Вишенька (а.с.87). [PERSON] з вересня по листопад 2018 року відвідувала курси англійської мови для дітей в центрі освіти і розвитку «Мозаїка», оплату за навчання в сумі 1800 грн. здійснювала мати (а.с.86). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Відповідно до\~ст.\~141\~СК України\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно зі\~ч.ч.\~2,3\~ст.\~150\~СК України\~батьки зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я\~дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з\~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст.192 СК України). Тобто, під час вирішення справ про зміну розміру раніше стягуваних аліментів, суди повинні враховувати, що такий розмір, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених положеннями статті 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 679/1429/15. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Із наявних у матеріалах справи документів слідує, що дійсно позивач має певні зміни в стані здоров`я, проте ці зміни не позбавляють його можливості працювати та надавати матеріальну допомогу у розмірі, визначеному рішенням Олександрівського районною суду Кіровоградської області від 09.11.2017, при винесенні якого було враховано, що з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] до досягнення сином трьох років. Доказів щодо зміни матеріального становища [PERSON] в сторону погіршення з 01 квітня 2019 року (довідка про доходи, тощо) суду не надано, а витяг із наказу командира військової частини [NUMBER] №77 від 01.04.2019 підтверджує лише факт того, що [PERSON] з 01.04.2019 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Також судом враховано, що виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/8 частини всіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років закінчено (а.с.88), а це може свідчити лише про покращення матеріального становища платника аліментів. Отже, із врахуванням викладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що не підтверджується належними доказами, підстав передбачених ст.192 СК України не встановлено, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 141, 150, 180 183, 192 СК України.

Outcome: dismissed