Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до [PERSON] «СК «Український страховий стандарт» з позовом про стягнення 83 328, 10 грн страхового відшкодування за страховим випадком, що мав місце 09.08.2016 року відповідно до умов договору добровільного страхування транспортного засобу №0112-2403-0076, в подальшому зменшив розмір вимог до 27 471,75 грн (а.с.1-6, 142). Позовні вимоги обґрунтував тим, що 26.10.2015 року між сторонами укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, за умовами якого страховим ризиком є пошкодження або втрата застрахованого транспортного засобу в цілому, або окремих його деталей, частин. Також за умовами договору визначено, що розмір страхового відшкодування визначається виходячи з прямого розміру збитків, завданих страхувальнику в результаті страхового випадку. Зазначає, що 09.08.2016 року сталася ДТП. Відповідно акту виконаних робіт, фактична сума відновлювального ремонту транспортного засобу становить 167 025,93 грн. Враховуючи страхову суму, коефіцієнт пропорційності та враховуючи дійсну вартість автомобіля - 275 024,87 грн, загальну фактичну вартість відновлювального ремонту - 167 025,93 грн та суму виплаченого страхового відшкодування - 81 449,54 грн просить стягнути з відповідача 27 471,75 грн. Позивач та представника позивача в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, від представника надійшли заперечення (а.с.75-76) відповідно до яких просить відмовити повністю та провести розгляд справи без участі представника [PERSON] «СК «Український страховий стандарт». Відповідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 26 жовтня 2015 року між [PERSON] та ПАТ «СК «Український страховий стандарт» укладено договір №0112-2403-0076 добровільного страхування, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням належним страхувальнику на праві власності автомобілем [NUMBER] (а.с.7-16). Сторони у договорі добровільного страхування транспортного засобу зазначили, що підтверджують та погоджуються з умовами цього договору, викладеними в усіх розділах цього договору, а також з тими умовами, що зазначені в додатку №1 до цього договору та в заяві на страхування (додаток №2 до цього договору), які є невідємною складовою частиною цього договору. Договір добровільного страхування транспортного засобу №0112-2403-0076 від 26.10.2015 року був укладений відповідно до Правил №050/2 від 04.01.2010 року добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) (далі Привила), та ліцензії Держфінпослуг серії АВ №584072 від 16.05.2011. Сторони погодили перелік страхових випадків, у тому числі, до такого переліку включено пошкодження автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Частиною 2 ст.8 Закону України „Про страхування визначено, що страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України „Про страхування страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Згідно ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Оскільки цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована [PERSON] СК Український страховий стандарт, тому страхова компанія зобовязана сплатити позивачеві страхове відшкодування у звязку з настанням страхового випадку. 06.09.2016 року, 26.09.2016 року, 06.10.2016 року та 24.10.2016 року [PERSON] звертався до [PERSON] СК Український страховий стандарт із заявою про виплату страхового відшкодування у звязку з настанням страхового випадку - ДТП, що мала місце 09.08.2016 року. Одночасно позивачем було подано рахунок ФОП [PERSON] від 02.09.2016 року із якого вбачається, що проведення відновлювального ремонту автомобіля становить 158 673,18 грн (а.с.20-24). Однак, згідно звіту №1748 від 03.09.2016 року проведеного ФОП [PERSON] вбачається, що вартість відновлюваного ремонту КТЗ становить 174 618,40 грн (а.с.77-123). Листом від 31.10.2016 року відповідач надіслав позивачу кошторис розрахунку оцінки відновлювального ремонту автомобіля та копію страхового акту, згідно якого вбачається, що розмір страхового відшкодування становить 81 449,54 грн (а.с.25-31). 11.11.2016 року страховою компанією було перераховано ФОП «[PERSON]В.» 81 449,54 грн страхового відшкодування за договором №0112-2403-0076, що підтверджується платіжним дорученням №950 (а.с.124). Відповідно до п. 11.1 Умов виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з умовами договору та істотними умовами, з урахуванням умов обраної в п.4 розділу І договору програми страхування на підставі письмової заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком, та після подання страхувальником всіх передбачених в п.10 цих Умов та оформлених належним чином документів, що необхідні для встановлення причин, обставин та наслідків події, що має ознаки страхового випадку, визначення розміру завданих збитків. Згідно п. 11.2 Умов відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування, умов договору та цих умов страховик виплачує страхове відшкодування готівкою через касу страховика або на банківський рахунок страхувальника, зазначений в заяві на виплату страхового відшкодування, за умови надання платіжних документів, що підтверджують здійснення відновлювального ремонту (за вимогою страховика), або шляхом перерахування коштів на банківський рахунок підприємства, що здійснює ремонт транспортного засобу. В разі відшкодування збитків за калькуляцією чи рахунком СТО вибір сервісної станції страхувальник зобовязаний погодити зі страховиком, в іншому випадку страховик має право переглянути і змінити розмір відшкодування. Не погоджуючись із вартістю відновлюваного ремонту автомобіля [NUMBER] позивач замовив автотоварознавче дослідження, яке здійснив ФОП [PERSON], і за результатами якого 09.12.2016 року складено звіт №49, з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту становить 164 777,64 грн (а.с.33-64). Однак, відповідач [PERSON] СК Український страховий стандарт листом від 03.01.2017 року відмовив позивачу у перерахунку розміру страхового відшкодування, так як на його погляд він проведений відповідно до умов договору №0112-2403-0076 від 26.10.2015 року (а.с.65). Відповідно до п. 11.3 Умов розмір страхового відшкодування визначається виходячи з прямого розміру збитків, завданих страхувальнику в результаті страхового випадку, на підставі даних огляду пошкодженого транспортного засобу, документів, зазначених у п.10 цих умов, що підтверджують розмір спричиненого збитку. Розмір страхового відшкодування не може перевищувати розмір страхової суми за договором, а також розміру прямих збитків, завданих страхувальнику в результаті настання страхового випадку. Як вбачається із матеріалів справи, 16.11.2016 року між замовником [PERSON] та ФОП [PERSON] складено акт виконаних робіт щодо відновлення автомобіля Renault Logan, загальна вартість яких становить 167 025,93 грн (а.с.144). Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно квитанції №1031570 від 02.06.2017 року вбачається, що позивач сплатив ФОП [PERSON] 85 576,39 грн за ремонт вищевказаного автомобіля (а.с.156). Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством здійснюється судом. За таких обставин, враховуючи, що за умовами договору добровільного страхування страхова сума становить 179 350 грн, дійсна вартість автомобіля до ДТП становить 275 024,87 грн, загальна фактична вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 167 025,93 грн та враховуючи, що відповідачем вже перераховано на рахунок позивача 81 449,54 грн, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 27 471, 75 грн. Крім того, відповідно ст. 140 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн, від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved