Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за ним право власності на 7/15 частин домоволодіння № 93, розташованого на земельній ділянці загальною площею 797 кв.м. по [ADDRESS], що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 39,4 кв.м, житловою - 18,0 кв.м, сіни літ. «а», тамбур літ. «а1», погріб літ. «В», вбиральня літ. «К», літня кухня літ. «Д», прибудова літ. «д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», колодязь № 1, огорожа № 2-4, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.1988 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2445, його батькові - [PERSON] належало 7/15 частин домоволодіння [ADDRESS] Інша частина спірного домоволодіння, а саме 8/15 його частин, після смерті дідуся позивача -[PERSON], якому вказане домоволодіння раніше належало в цілому на підставі свідоцтва про право власності від 09.11.1957 року, зареєстрованого в БТІ за реєстровим № 3020-21, залишилися відкритими для успадковування дітьми останнього, тіток позивача - [PERSON] та [PERSON]. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про його смерть, після смерті якого залишилось вищезазначене спадкове майно, а саме 7/15 частин домоволодіння № 93, розташованого на земельній ділянці загальною площею 797 кв.м, по [ADDRESS], що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 39,4 кв.м, житловою - 18,0 кв.м, сіни літ. «а», тамбур літ. «а1», погріб літ. «В», вбиральня літ. «К», літня кухня літ. «Д», прибудова літ. «д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», колодязь № 1, огорожа № 2-4, що стверджується свідоцтвом на право на спадщину за законом від 28.10.1988 року, технічною документацією на житловий будинок та довідкою БТІ. Таким чином спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] є позивач як син померлого, його мати - дружина померлого [PERSON], яка померла [INFO] та сестра позивача [PERSON]. Позивач зазначає, що до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, але на момент смерті він залишався бути зареєстрованим та фактично проживав та продовжував проживати в спадковому будинку. Крім того, інші спадкоємці, крім нього, які б претендували на спадщину відсутні і ніхто його права власності на вказану частину спадкового домоволодіння не оспорює, оскільки на той час мати фактично проживала з сестрою [PERSON], але звернувшись до Новомосковської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, постановою нотаріуса [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з домової книги вбачається, що на момент смерті батька, разом з померлим була прописана його мати [PERSON], у зв'язку з чим він звернувся до суду із зазначеним позовом. В свою чергу [PERSON], [PERSON] звернулися до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа: Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просять визнати за ними за кожною окремо, право власності на 4/15 частин домоволодіння № 93, розташованого на земельній ділянці загальною площею 797 кв.м. по [ADDRESS], що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 39,4 кв.м, житловою - 18,0 кв.м, сіни літ. «а», тамбур літ. «а1», погріб літ. «В», вбиральня літ. «К», літня кухня літ. «Д», прибудова літ. «д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», колодязь № 1, огорожа № 2-4, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування свого позову позивачі посилаються на те, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло від 09.11.1957 року, виданого згідно рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 16/24/470 від 23.10.1957 року, зареєстрованого в БТІ за реєстровим № 3020-21, [PERSON], належало домоволодіння № 93 (до перенумерації № 69), розташоване по [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не складав, а тому спадкування в даному випадку здійснювалося за законом. Оскільки дружина [PERSON] - [PERSON], померла раніше батька (діда), а саме [INFO], спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька [PERSON] були лише його діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Однак бажання прийняти спадщину після смерті батька виявили лише [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 7/15 частин, вищевказаного домоволодіння, після смерті батька - [PERSON], успадковував [PERSON], померлий [INFO], що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.10.1988 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2445 та довідкою БТІ. Спадкоємцем після смерті останнього є його син - [PERSON]. Інша частина домоволодіння - 8/15 його частин, залишилися відкритими для успадкування [PERSON] та [PERSON], померлою [INFO], спадкоємцем після смерті якої є її донька - [PERSON], в рівних частках, оскільки всі брати відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Позивачі своєчасно звернулися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину свого часу так і не отримали, оскільки брат [PERSON] утримував у себе оригінали правовстановлюючих документів на будинок. Позивачі також зазначили, що вони вже звертались в 2011 році до Новомосковського міськрайонного суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, але також через брак часу та коштів, свій похилий вік та інші особисті обставини не довели справу до кінця, не дивлячись на те, що їхнє право на частку в спадковому майні, на сьогоднішній день ніхто із спадкоємців вже не оспорює. У зв'язку з вищевикладеним, просили суд визнати за ними право власності в поряду спадкування по 4/15 спірного домоволодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову не заперечували. Представник відповідачів за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов визнала, також просила задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом. Третя особа за первісним позовом [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог, як первісних так і зустрічних не заперечувала, визнавши обставини, викладені в позовній заяві. [PERSON], допитана в судовому засіданні у якості свідка, зазначила, що вона є звідною сестрою по матері позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] Дійсно, після смерті діда [PERSON], померлого [INFO], із заявами по прийняття спадщини звернулись [PERSON] - її вітчім, та його сестри [PERSON] та [PERSON], однак через те, що документи на будинок зберігались у її вітчима, його сестри не встигли оформити спадщину, але саме через це 8/15 спадщини лишились відкритими. Після смерті вітчима - [PERSON], померлого [INFO], спадщину фактично прийняв лише позивач - [PERSON], оскільки був зареєстрований та мешкав з батьком. Мати - [PERSON] на час смерті батька мешкала зі своєю донькою [PERSON] Із заявами до нотаріуса, окрім [PERSON], ніхто не звертався. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію свідоцтва про смерть [PERSON], згідно якого останній помер [INFO] (а.с.37). Дружиною [PERSON] була [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.76), тобто до його смерті. Після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с.37), відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння № 93, розташованого по [ADDRESS], яке належало йому на підставі свідоцтва про право власності від 09.11.1957 року, зареєстрованого в БТІ за реєстровим № 3020-21 (а.с.11). Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, 2004 року, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. З урахуванням вищенаведеного, до виниклих правовідносин необхідно застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, 1963 року. Відповідно до ст.527 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вичинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька [PERSON] були лише його діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (оскільки, як зазначалося вище, дружина померла раніше). Однак із заявами про прийняття спадщини після смерті батька звернулись лише [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Дана обставина сторонами не заперечувалась, а також підтверджується показами свідка [PERSON], листом КП «Новомосковське міське БТІ» ДОР» від 11.03.2015 року № 226/15, яким БТІ повідомило, що станом на 29.12.2012 року будинок розташований за адресою: [ADDRESS] належить: - 8/15 частин - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності,- виданого 09.11.1957 згідно з рішенням виконкому Новомосковської м/ради №16/24/470 від 23.10.1957. зареєстрованого в БТІ 09.11.1957 за р.№3020-21; - 7/15 частин - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 28.10.1988 Новомосковською районною державною нотаріальною конторою за р.№2545, зареєстрованого в БТІ 10.11.1988р. за р.№3020-21 (а.с.17). Крім того, суду надано копію позовної заяви, яка вже була предметом судового розгляду, однак Рішення по суті по даній справі винесено не було (а.с.104-105). Відповідно до наданої копії позовної заяви саме [PERSON] та [PERSON] (донька [PERSON], померлої [INFO]) (а.с.38) звертались з відповідним позовом до [PERSON] та [PERSON] з приводу нерухомого майна, яке є і предметом даного позову. Суду надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.1988 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2445, згідно якого [PERSON] успадкував 7/15 частин домоволодіння № 93, розташованого по [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с.9-10). Дане свідоцтво ніким не оспорювалось, а відтак, свідчить про те, що за життя [PERSON] набув право власності в порядку спадкування на 7/15 частин домоволодіння № 93, розташованого по [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO]. 8/15 частин лишились відкритими, оскільки [PERSON] та [PERSON], померла [INFO], не встигли оформити право власності на свою частину у спадщині. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача за первісним позовом (та рідний брат та дядько, відповідно, позивачам за зустрічним позовом) [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не склав, а тому спадкування в даному випадку здійснюється за законом. [PERSON] звернувся до Новомосковської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON], однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки згідно домової книги вбачається, що на момент смерті [PERSON], разом з померлим була прописана його мати [PERSON], яка також вважається такою, що фактично прийняла спадщину (а.с.18). Однак, як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалось сторонами, на момент смерті [PERSON], померлого [INFO] його дружина [PERSON] фактично проживала разом з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] і, таким чином, не може вважатися такою, що вступила в управляння майном померлого. (ст. 548 ЦК 1963 року). Тобто, як видно з наданих суду матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], інших спадкоємців, окрім позивача, який в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, судом не встановлено (а.с.51). Крім того, заява місить відмітку нотаріуса про те, що факт прийняття спадщини стверджується проживанням спадкодавця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та по цей час, що перевірено за паспортом [PERSON], в якому наявна відмітка про реєстрацію за адресою: [ADDRESS] з 08.07.1988 року та відсутністю відмітки про зняття з реєстрації (а.с.51). А, відтак суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню і за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 7/15 частин домоволодіння № 93, розташованого на земельній ділянці загальною площею 797 кв.м. по [ADDRESS], що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 39,4 кв.м, житловою - 18,0 кв.м, сіни літ. «а», тамбур літ. «а1», погріб літ. «В», вбиральня літ. «К», літня кухня літ. «Д», прибудова літ. «д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», колодязь № 1, огорожа № 2-4, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Щодо зустрічного позову, то суд приходить до наступного. Як зазначалося вище після смерті батька [PERSON] бажання прийняти спадщину виявили лише [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Копії матеріалів спадкової справи суду надано не було, однак факт її заведення підтверджується наявністю свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.1988 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2445, згідно якого [PERSON] успадкував 7/15 частин домоволодіння № 93, розташованого по [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с.9-10). 8/15 частин лишились відкритими, оскільки [PERSON] та [PERSON], померла [INFO], не встигли оформити право власності на свою частину у спадщині. Крім того, відповідно до наданої копії позовної заяви, яка вже була предметом судового розгляду в 2011-2013 роках (а.с.104-105) саме [PERSON] та [PERSON] (донька [PERSON], померлої [INFO]) (а.с.38) звертались з відповідним позовом до [PERSON] та [PERSON] з приводу нерухомого майна, яке є і предметом даного позову, що свідчить про те, що саме ці особи складають коло спадкоємців після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с.9-10). Дана обставина не заперечувалась і сторонами в судовому засіданні та підтверджена свідком [PERSON] Як видно з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлої [INFO]) (а.с.38), її єдиним спадкоємцем є її донька [PERSON] (а.с.52-53), яка є її правонаступником, а відтак належним позивачем по зустрічному позову. А відтак, суд приходить до переконання, що і зустрічний позов підлягає задоволенню і за [PERSON] слід визнати право власності на 4/15 частин домоволодіння № 93, розташованого на земельній ділянці загальною площею 797 кв.м. по [ADDRESS], що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 39,4 кв.м, житловою - 18,0 кв.м, сіни літ. «а», тамбур літ. «а1», погріб літ. «В», вбиральня літ. «К», літня кухня літ. «Д», прибудова літ. «д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», колодязь № 1, огорожа № 2-4, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. За [PERSON] слід визнати право власності на 4/15 частин домоволодіння № 93, розташованого на земельній ділянці загальною площею 797 кв.м. по [ADDRESS], що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 39,4 кв.м, житловою - 18,0 кв.м, сіни літ. «а», тамбур літ. «а1», погріб літ. «В», вбиральня літ. «К», літня кухня літ. «Д», прибудова літ. «д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», колодязь № 1, огорожа № 2-4, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], яка прийняла спадщину після батька [PERSON], померлого [INFO]. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved