Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «КБ «Надра» (далі по тексту - відповідач) про стягнення грошових коштів за Договором № 1783522 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках пакету послуг «ПУ GOLD» від 17 грудня 2013 р. (далі по тексту - Договір) в розмірі 4 155, 29 євро. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.12.2013р. між [PERSON] та Відповідачем було укладено Договір № 1783522 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках пакету послуг «ПУ GOLD». Відповідно до умов якого [PERSON] було внесено вклад в Банк в розмірі 22 882, 10 євро. 15.01.2015р. між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого позивач як новий кредитор одержав право вимоги щодо повернення частини вкладу у розмірі 4 155, 29 євро. У відповідності до умов Договору про відступлення права вимоги [PERSON] було повідомлено відповідача про відступлення прав вимоги. 05.03.2015р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення частини вкладу в розмірі 4 155, 29 євро. Проте відповідач залишив вказану вимогу поза увагою, кошти повернуті позивачу не були. У зв'язку з вище викладеним позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явились, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява, в якій останній просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2013 р. між [PERSON] та відповідачем було укладено Договір № 1783522 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «ПУ GOLD» (а.с. 3). Відповідно до умов вказаного Договору, [PERSON] вніс грошову суму на вкладний рахунок [NUMBER] в розмірі 22882, 10 євро (п. 1 Договору). Строк дії вкладу - 12 місяців + 1 день. У разі внесення Вкладником коштів на Вкладний рахунок в день підписання Сторонами цього Договору, датою повернення Вкладнику Вкладу - 18 грудня 2014р. Процентна ставка по Вкладу - 9, 5 % річних (відповідно до п. 2 Договору). Положеннями п.п. 3.4.5. Договору, Банк зобов'язується повернути Вкладнику Вкладу в кінці строку дії Вкладу або достроково, в порядку, передбаченому цим Договором шляхом перерахування коштів на Рахунок. Первісний кредитор виконав умови Договору, вніс грошові кошти на вкладний рахунок в розмірі 22 882, 10 євро, що підтверджується квитанцією від 17.12.2013р. № 9664 (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною першою статті 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 15 січня 2015 року між [PERSON] та позивачем було укладено Договір про відступлення права вимоги (а.с. 6). Відповідно до умов вказаного Договору до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 1783522 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ GOLD» від 17 грудня 2013 року, а саме право вимоги щодо повернення частини Вкладу у розмірі 4 155, 29 євро, що на момент укладення Договору за курсом НБУ становить 77 163, 77 грн. у відповідності до умов Основного договору (п.п.1.1., 1.2. Договору про відступлення права вимоги). На момент укладення Договору про відступлення права вимоги за Договором строкового банківського вкладу від 17.03.2014р. невиплаченими залишались кошти в розмірі 24 931, 75 євро, що підтверджується поточним звітом за операціями по поточному (картковому) рахунку з 01.12.2014р. по 23.12.2014р. (а.с. 5) Відповідно до п. 2.2. цього Договору, первісний кредитор зобов'язаний сповістити Боржника про відступлення права вимоги за цим Договором у порядку, передбаченому законодавством. Як вбачається з матеріалів справи, первісним кредитором [PERSON] на виконання п. 2.2. Договору направлялось відповідачу Повідомлення про відступлення права вимоги від 15.01.2015р. з реквізитами нового кредитора - позивача (а.с. 7,8). 05 березня 2015 р. позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення суми вкладу в розмірі 4 155, 29 євро (а.с. 9-10). Разом з тим, вказана вимога була залишена відповідачем поза увагою. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Також, ч.ч. 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також, слід зазначити, що згідно вимог ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. При цьому, положеннями ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Проте, представником відповідача не надано до суду жодних доказів, з яких би вбачалося, що фінансові операції щодо видачі належних позивачу коштів обмежені за рішенням суду або зупинені в порядку, визначеному ст. 17 Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», як такі, що можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у зв'язку з невиконанням Відповідачем своїх зобов'язань по поверненню вкладу у строки, встановлені у Договорі, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума вкладу за Договором № 1783522 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «ПУ GOLD» від 17 грудня 2013 р. в розмірі 4 155, 29 євро. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1032, 11 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved