Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що з відповідачкою по справі вони зареєстрували шлюб 30 жовтня 1992 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом №791. Причиною розпаду сім`ї зазначено те, що у сторін часто виникали побутові суперечки, внаслідок яких у них з'явилася неповага одне до одного, непорозуміння у взаємовідносинах, зникли справжні почуття, притаманні подружжю. Впевнившись в тому, що сім`я розпалася остаточно і шлюб існує лише формально, позивач у позові просив шлюб з відповідачкою розірвати, неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу просить залишити проживати з батьком. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, на розірвання шлюбу з позивачем згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 30 жовтня 1992 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області за актовим записом №791. Від спільного проживання у них залишилася одна неповнолітня дитина: [PERSON] - [INFO]. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Сторони на даний час спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, відповідно до ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Шлюб між сторонами носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка, [PERSON], в ході судового розгляду висловила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем [PERSON], тому після розірвання шлюбу їй слід залишити вказане прізвище. Позовна вимога про залишення неповнолітньої дитини [PERSON] проживати з батьком, не підлягає вирішенню в даному судовому засіданні, оскільки питання визначення місця проживання неповнолітньої дитини повинно вирішуватись окремо від питання про розірвання шлюбу, шляхом пред'явлення окремого позову. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦС Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилось.

Outcome: partial