Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказував, що 15.12.2015 року зареєстрував шлюб з [PERSON] і вона прийняла його прізвище. Шлюб зареєстрований у Міліївській сільській раді Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №24. У шлюбі народилися двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з матірю, а він допомагає матеріально. Посилався на те, що з відповідачем не склалися нормальні подружні стосунки і причиною є різні характери та погляди на життя. Після реєстрації шлюбу зрозумів, що зробив помилку, оскільки не зрозумів відповідача і його рішення зареєструвати шлюб було поспішним. У них немає спільних уподобань та інтересів, перестали розуміти один одного. Дружина перестала поважати його чоловіка, не рахується з його думкою. Всі непорозуміння в сімї проходять в присутності дітей, що негативно впливає на їх здоровя. З січня 2018 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують ніяких стосунків. На даний час питань поділу спільно-нажитого майна немає. Прийшов до висновку, що спільне життя неможливе, а примирення між ними суперечить його інтересам. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 15.12.2015 року у Міліївській сільській раді Вижницького району Чернівецькій області, актовий запис №24. Відповідач [PERSON] звернулася в суд із зустрічним позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У зустрічному позові вказувала, що після укладення шлюбу з відповідачем проживали в будинку його батьків в с. Шепіт Путильського району. Однак сімейні стосунки розладились і вже три місяці проживають окремо, діти залишились проживати з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач безвідповідальний, не утримує дітей та не надає в повній мірі необхідну матеріальну допомогу. Не бере участі у вихованні дітей, ухиляючись від виконання своїх батьківських обовязків. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач офіційно не працює, хоча є здоровою, працездатною людиною і має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей. Стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться. Стан здоровя і матеріальне становище відповідача дозволяє йому хоча б частково утримувати їх дітей, тобто виконувати свої батьківські обов'язки. Утримання дітей вимагає значних матеріальних витрат на харчування, одяг і особливо на ліки, так як діти хворіють, а їй самостійно, без матеріальної підтримки [PERSON], утримувати дітей дуже важко. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. У підготовче засідання позивач [PERSON] не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Зустрічні позовні вимоги визнає. У підготовче засідання відповідач [PERSON] не зявилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Зустрічний позов підтримує повністю. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання первісного позову відповідачем, визнання зустрічного позову позивачем, дійшов висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню в повному обємі з таких підстав. Судом установлено, що 15.12.2015 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №24, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 15.12.2015 року, виданим вказаним виконавчим комітетом. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 16.02.2016 року та серія [NUMBER] від 07.09.2017 року, виданих Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено, разом не проживають протягом трьох місяців, спільного господарства не ведуть. Позивач довів, а відповідач визнала, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому первісний позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також судом установлено, що неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з відповідачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №4-2511 від 09.10.2018 року. Позивач зустрічний позов визнав, а отже визнав, що належної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином судом установлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з відповідачем та знаходяться на її матеріальному утриманні, позивач допомоги у необхідному розмірі на їх утримання не надає. Відповідач довела, а позивач визнав, що є здоровим, аліменти нікому не платить, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має, офіційно не працює, а заробляє тимчасовими заробітками, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, а тому зустрічний позов про стягнення з нього аліментів є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню із стягненням з [PERSON] в дохід держави судового збору відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст.110, 112-114, 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved