Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 23 квітня 2018 року у виконкомі Незвиської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. В позовній заяві зазначив, що дітей у них з відповідачкою немає, спільно проживали в будинку відповідачки. [PERSON] працює в м. Івано-Франківську і додому їздив на вихідні дні. Відповідачці це не подобалось, вимагати працювати вдома та вимагати грошей. З 10.05.2018 року він проживає в будинку своїх батьків, так як відповідачка заявила, що їй квартиранта не потрібно. Сторони спільно не проживають, в них різні погляди на життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася повністю, шлюб став формальним та суперечить інтересам позивача, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився. В позовній заяві просив справу розглядати в його відсутності, позовну заяву підтримує. Відповідачка [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згідна. Пояснила, що спільно сторони прожили один тиждень. Вона має дочку від першого шлюбу, на яку позивач «підняв руку», тому спільне проживання було припинене. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки позивачка позов підтримує, відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 23 квітня 2018 року Незвиською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований 23 квітня 2018 року у виконкомі Незвиської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов'язок подружжя турбуватись про сім'ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в сім'ї, та зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання відповідачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved