Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області із позовною заявою до Лисичанської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, тертя особа - Відділ приватизації та розподілу житлової площі виконавчого комітету Лисичанської міської ради. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що на даний час перебуває на обліку у виконавчому комітеті Лисичанської міської ради, як особа, що потребує поліпшення житлових умов, на пільговій черзі, як інвалід в наслідок ліквідації наслідків на ЧАЄС (ліквідатор І категорії). Відповіддю відповідача, від 17 березня 2015 року № 17 йому відмовлено у виділенні житла з додатковою жилою площею, та запропоновано однокімнатну квартиру, площею 14,03 метра. 10 березня 2015 року, йому видали оглядовий (смотровий) ордер на квартиру за адресою: [ADDRESS]. площею 14,03 метра. Дії відповідача, щодо запропонування отримання в порядку черги, однокімнатної квартири без надання додаткової житлової площі, вважає незаконними за наступним обставинам. Процедура виділення додаткової жилої площі, регулюється Постановою КМУ від 31 грудня 1996 року № 1589, «Про порядок надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1». Пунктом 3 вищезазначеної постанови передбачено, що додаткова жила площа надається: особам, віднесеним до категорії 1, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дітям, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують особливого догляду, - у вигляді окремої кімнати. Отже, оскільки, він є інвалідом в наслідком Чорнобильської катастрофи, (II групи), та є ліквідатором І категорії, він повинний отримати додаткову жилу площу. Статтею 47 ЖК передбачено, що норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Відповідно до статті 49 ЖК, понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів. Громадянам, що хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, а також громадянам, яким ця площа необхідна за умовами і характером виконуваної роботи, розмір додаткової жилої площі може бути збільшено. Отже, мінімальна площа житла, йому як ліквідатору наслідків на ЧАЄС І категорії, повинна становити: 23,65 м. кв. (13, 65 метрів квадратних (загальна норма) + 10 метрів квадратних (додаткова як ліквідатору І кат.), мінімальна додаткова площа = 23,65 метрів квадратних). А як, вбачається з оглядового (смотрового) ордеру від 10 березня 2015 року йому запропоновано квартиру площею 14,04 метра квадратних, що є меншим ніж повинна бути йому надана житлова площа. Крім того, законодавством не передбачено в будь-якому випадку позбавлення права на пільги визначених ст. 49 ЖК, у тому числі одиноких осіб. Відповідно до ст. 6 Конституції України, органи державної влади діють виключно в межах та у спосіб визначених законом. Закону, не надавити ліквідаторам наслідків на ЧАЄС, додаткової жилої площі передбаченої ст. 49 ЖК не існує. Відповідно до ч. 3 ст. З СК України, права члена сім'ї має одинока особа. Отже, він, як інвалід в наслідок ЧАЄС, в будь-якому випадку (одинока особа) має право на додаткову жилу площу. Як, зазначено у п. 24 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питанні юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», 01.03.2013 № 3 «У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, і гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень». Після уточнення позовних вимог просив суд 1) визнати незаконною бездіяльність відповідача, щодо не виділення йому житла з додатковою жилою площею, визначеною Постановою КМУ 31 грудня 1996 року № 1589 «Про порядок надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1»; 2) зобов'язати відповідача виділити йому житло з додатковою жилою площею, відповідно до Постанови КМУ від 31 грудня 1996 року № 1589, «Про порядок надання додаткової жилої площі особам, внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника числа осіб, віднесених до категорії 1» в порядку черговості. Представник Виконавчого комітету Лисичанської міської ради подав до суду письмові заперечення на позові вимоги позивача, відповідно до яких позов не визнають, просять суд відмовити в задоволенні позову, вважають вимоги позивача безпідставними і таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до норм Житлового кодексу, а саме: ст.ст. 31, 36 громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду. Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється у виконавчому комітеті міської Ради. Відповідно до ст. 51 ЖК України, приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад надаються громадянам виконавчими комітетами за участю громадської комісії з житлових питань. Питання обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання врегульовані Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470. Пунктом 10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, віднесеним до категорії І, надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Відповідно до п. 47 Правил обліку громадян, громадяни, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Рішення про включення в цей список приймається відповідно виконавчим комітетом місцевої ради. 15.09.2008 році [PERSON] звернувся з заявою про взяття на облік для отримання жилої площі. Заява позивача 02.10.2008 року була розглянута на засіданні комісії по житловим питанням Лисичанської міської ради і 21.10.2008 року дане питання винесене на розгляд виконавчого комітету, результатами розгляду прийнято рішення про включення позивача до списку на позачергове отримання житла як учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії, інваліда 2 групи. Так, у списку осіб, що користуються правом на позачергове забезпечення житлом, позивач перебуває з 21.10.2008 року, згідно рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради № 745 від 21.10.2008 р. зі складом сім'ї з однієї особи. Крім того в лютому 2010 року позивачу було запропоновано житло в [ADDRESS], від якого він відмовився, про що свідчить акт від 18.02.2010 р., складений членами громадської комісії протокол засідання комісії від 25.02.2010 року. 26.02.2010 року позивач звернувся з заявою, в якій просить пропонувати йому житло тільки в центральній частині м. Лисичанську не вище 2-3 поверху. Проте слід зазначити, що особи зазначені в пункті 10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві Ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється Державного бюджету України. Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначені міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.1996 року № 1589 «Про порядок надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям - інвалідами, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до 1 категорії», а саме: в п.п. 4,6 зазначено, що придбання або спорудження житла для осіб, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, сім'ям в складі яких є діти, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи і які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до 1 категорії, здійснюється за рахунок коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення. Відповідно до Закону України «Про формування, порядок надходження і використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціальний захист населення» від 10.02.2000 року Фонд утворюється у складі Державного бюджету України. Кошти зараховуються на окремий рахунок Державного бюджету України. Кошти Фонду витрачаються виключно на фінансування заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, що передбачені законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи». Так, за період з 21.10.2008 року по 27.07.2015 року кошти для придбання квартир особам, які користуються пільгою постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, до Лисичанської міської ради не надходили. Нове будівництво житла в м. Лисичанську не ведеться. Але Лисичанська міська рада приділяє увагу даній категорії пільговиків, надаючи квартири з звільненого житлового фонду, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади, не зважаючи на те, що на місцеві ради не покладено обов'язків надання житла, бо це є компетенцією держави та фінансування повинно бути з державного бюджету. Статтею 43 ЖК України та п. 38 Правил передбачено, що громадяни, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається часом взяття на облік. Статтею 46 ЖК України передбачено перелік осіб, яким надається житло поза чергою. Особи, які включені до списку позачерговиків, користуються однаковими правами. Надання будь-яких переваг законодавством не передбачено. Житловими приміщеннями зазначені особи забезпечуються відповідно до списку за часом включення в нього. Рішення виконавчого комітету при розподілі житла не повинно порушувати права та обов'язки інших пільговиків. Як вбачається з вищенаведеного Лисичанська міська рада пропонувала [PERSON] житло в 2010 році, потім 05.03.2015 р. громадська комісія з житлових питань при виконавчому комітеті Лисичанської міської ради прийняла знову рішення (у зв'язку з тим, що позивач в 2010 р. відмовився) про надання [PERSON] оглядового ордеру на однокімнатну квартиру повторного заселення за адресою: [ADDRESS], від якої позивач теж відмовився. Враховуючи норми Цивільно-процесуального кодексу України до суду може звернутися кожна особа за захистом своїх порушених прав, невизнана них або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Але в чому саме полягає порушення прав, свобод чи інтересів позивача не зрозуміло. Міркування та доводи позивача з приводу того, що йому потрібно виділив двокімнатну квартиру є безпідставними та такими , що не підлягають задоволення з огляду на наступне. У списку осіб, що користуються правом на позачергового забезпечення житлом, позивач перебуває з 21.10.2008 року, згідно з рішенням виконавчого комітету Лисичанської міської ради № 745 від 21.10.2008 року , наголошують: складом сім'ї з однієї особи. Пунктом 10 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, які потребують поліпшення житлових умов, надається додаткова жила площа у вигляді окремої кімнати. На виконання вищезазначеного закону постановою Кабінету Міністрів України № 1589 від 31 грудня 1996 року було затверджено Порядок надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника, з числа осіб, віднесених до категорії 1. Згідно з вимогами Порядку додаткова жила площа надається особам, віднесеним до категорії 1, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дітям, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують особливого догляду, - у виді окремої кімнати. Як вбачається з вищезазначених норм Закону України та Постанови Кабінету Міністрів України, [PERSON] положено однокімнатна квартира, так як позивач став на чергу отримання житла зі складом сім'ї одна особа. Суттєвою ознакою вищезазначених норм є те, що надається учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС окрема кімната, тобто особі яка наприклад мешкає разом зі своєю сім'єю у зв'язку з її станом здоров'я та особливостями догляду за ним, потрібна окрема кімната. В нашому випадку позивач мешкає один, тому виникає питання: від кого йому необхідно відокремитись в окремій кімнаті? Додатково повідомляємо, що [PERSON] в списку на позачергове надання житла перебуває під номером 31, в контрольному списку учасників ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії - під № 2 Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування (в нашому випадку - Лисичанська міська рада), їх посадові особи діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі вище викладеного, просили суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Бондарєва В.В. надала суду поясненн,я аналогічні, викладеним в письмових запереченнях, просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В судовому засіданні представник третьої особи Перепелиця Т.Д. підтримала позицію відповідача, надала суду аналогічні пояснення, просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України, належними доказами є будь-які фактичні дані, які містять інформацію щодо предмета доказування, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Спір між позивачем та відповідачами виник з приводу того, що позивач звернувся до відповідача із вимогою надати додаткову житлову площу, передбачену для нього діючим законодавством, як пільговику, а саме: особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія І, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліду 2 групи, інвалідність якого пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби по ЛПА на ЧАЕС, але відповідач відмовив, посилаючись на те, для надання додаткової житлової площі слід мати сім'ю, якої у позивача немає. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Цим правом закріплена недоторканість житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм житлом, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому законом порядку. У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеними чи позбавленим свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав особи на житло (рішення у справі «Пауел та Райнер проти Великобританії» (PowellandRaynerv. theU.K.) від 21.02.1990 р., статус рішення - остаточне). Позивач у зазначеній позовній заяві просить суд: 1) визнати незаконною бездіяльність відповідача, щодо не виділення йому житла з додатковою жилою площею, визначеною Постановою КМУ 31 грудня 1996 року № 1589 «Про порядок надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1»; 2) зобов'язати відповідача виділити йому житло з додатковою жилою площею, відповідно до Постанови КМУ від 31 грудня 1996 року № 1589, «Про порядок надання додаткової жилої площі особам, внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника числа осіб, віднесених до категорії 1» в порядку черговості. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, судовому розгляду відповідно до вимог ЦПК підлягають спори, пов'язані з договором найму жилого приміщення, і, зокремапро надання жилого приміщення за вимогами громадян, які мають право на позачергове надання жилих приміщень, у тому числі у випадках порушення встановленого законодавством строку надання житла, та ін. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, у справах із питань, віднесених до компетенції органів місцевого самоврядування чи місцевої державної адміністрації, або з питань управління житловим фондом, віднесених його власником або уповноваженим ним органом до свого відання згідно зі ст. 18 ЖК (наприклад, про визнання ордера недійсним, надання, бронювання або обмін жилого приміщення, визнання права на жиле приміщення крім випадків, коли в ньому проживають інші члени сім'ї наймача), належною стороною повинен бути відповідний орган чи власник житлового фонду. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом про захист своїх порушених прав до належного відповідача, обравши правильний спосіб захисту. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, згідно з посвідченням серії [NUMBER] від 30.01.2007 р., [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія І. Згідно з вкладною № [NUMBER] від 17.01.2008р. до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серія [NUMBER] [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно з експертним висновком від 23.01.2007, наданого Донецькою регіональною міжвідомчою експертною комісією на засіданні № 202, [PERSON] встановлено основний діагноз Гіпертонічна хвороба ІІ ст.., тяжка ступінь, кризове течія, ІБС стабільна стенокардія напруга ФК ІІІ, дифузний кардіосклероз Н 2 А. Висновок хвороба пов'язана з виконанням обов'язків військової служби по ЛПА на ЧАЕС. Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потребі у додаткових видах допомоги. Серія 2-20 СУ №012776 [PERSON] отримав 2 групу інвалідності, 80 % втрати професійної працездатності з 24.01.2007 безстроково. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 2-20 СМ №018337 [PERSON] встановлено 2 груму інвалідності з 24.01.2007 р. захворювання пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ЛПА на ЧАЕС - безстроково. 15 вересня 2008 року позивач звернувся до відповідача про постановлення на квартирний облік. Згідно з довідкою № 149 від 15 вересня 2008 року, наданою Лисичанською міською радою, від [PERSON] були прийняті документи 15.09.2008 року для постановки його на квартирний облік. Рішенням виконавчого комітету Лисичанської міської ради № 745 від 21.10.2008 року, вирішено [PERSON] включити в перелік позачергового отримання житла. Відповідно до ст. 43 ЖК України та п. 38 Правил передбачено, що громадяни, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається часом взяття на облік. Відповідно до ст. 46 ЖК України передбачено перелік осіб, яким надається житло поза чергою. Особи, які включені до списку позачерговиків, користуються однаковими правами. Надання будь-яких переваг законодавством не передбачено. Житловими приміщеннями зазначені особи забезпечуються відповідно списку за часом включення в нього. Рішення виконавчого комітету при розподілі житла не повинно порушувати права та обов'язки інших пільговиків. Відповідно до 47 ЖК передбачено, що норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Відповідно до статті 49 ЖК, понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів. Громадянам, що хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, а також громадянам, яким ця площа необхідна за умовами і характером виконуваної роботи, розмір додаткової жилої площі може бути збільшено. Так, відповідно до п. 10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, віднесені до категорії І, мають право на позачергове забезпечення жилою площею протягом року з дня подання заяви. Особи, що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, які потребують поліпшення житлових умов, мають також право на надання додаткової жилої площі у вигляді окремої кімнати. Відповідно до Порядку надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії і затвердженого КМУ Постановою № 1589 від 31.12.1996 р., умови надання додаткової площі особам, віднесеним до категорії 1, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до п. 3 цього порядку додаткова жила площа надається особам, віднесеним до категорії 1, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі викладеного, судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, та інвалідність якого пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби по ЛПА на ЧАЕС, а отже правомірно звернувся до суду з даним позовом. Крім того, судом встановлено, що у позивача виникло право на додаткову житлову площу у виді окремої кімнати. Посилання відповідача на той факт, що позивач на день звернення не мав родини, у зв'язку з чим у нього не виникло права на отримання додаткової житлової площі у виді окремої кімнати є безпідставним та необґрунтованим, адже діючи законодавство не передбачає такої умови, адже і Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» п. 10 ст. 20 і п. 3 Порядку надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії і затвердженого КМУ Постановою від 31.12.1996 р. № 1589, імперативно зазначено, що особам що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, які потребують поліпшення житлових умов, мають також право на надання додаткової жилої площі у вигляді окремої кімнати. Інших умов, а саме: наявність родини, даними нормативними актами не передбачено. На підставі викладеного суд доходить висновку про те, що у позивача [PERSON] виникло право на виділення йому додаткової житлової площі у виді окремої кімнати, відповідно до Постанови КМУ від 31 грудня 1996 року № 1589 «Про порядок надання додаткової жилої площі особам, внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника числа осіб, віднесених до категорії 1» в порядку черговості, у зв'язку з чим позовні вимоги в даній частині є такими, що підлягають частковому задоволенню, адже у позивача виникло право на виділення йому додаткової житлової площі у виді окремої кімнати, а не на житло з додатковою житловою площею. Водночас, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що відповідно до Закону України «Про формування, порядок надходження і використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціальний захист населення» від 10.02.2000 року Фонд утворюється у складі Державного бюджету України. Кошти зараховуються на окремий рахунок Державного бюджету України. Кошти Фонду витрачаються виключно на фінансування заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, що передбачені законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи». Так, за період з 21.10.2008 року по 27.07.2015 року кошти для придбання квартир особам, які користуються пільгою постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, до Лисичанської міської ради не надходили. Нове будівництво житла в м. Лисичанську не ведеться. Але Лисичанська міська рада приділяє увагу даній категорії пільговиків, надаючи квартири з звільненого житлового фонду, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади, не зважаючи на те, що на місцеві ради не покладено обов'язків надання житла, бо це є компетенцією держави та фінансування повинно бути з державного бюджету. Суд не повинен з'ясовувати реальну можливість надання відповідачем позивачу додаткової жилої площі у виді окремої кімнати, наявності чи відсутності необхідних для цього коштів, врахування економічної ситуації та фінансового забезпечення законодавчої бази. Щодо позовних вимог позивача в частині визнаня незаконною бездіяльність відповідача, щодо не виділення йому житла з додатковою жилою площею, визначеною Постановою КМУ 31 грудня 1996 року № 1589 «Про порядок надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1» судом встановлено наступне. Так, згідно з листом № 03-8548/214 від 06.07.2011 року, наданого заступником міністра Міністерства надзвичайних ситуацій України [PERSON] при розгляді житлових питань рекомендує керуватися законодавчими нормативними актами - ЖК, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно з оглядовим ордером від 10.03.2015 р., наданого Відділом з обліку розподілу та приватизації житла Лисичанської міської ради [PERSON] для огляду квартири за адресою: [ADDRESS], житлова площа 14.03. Згідно з листом Виконавчого комітету Лисичанської міської ради № 17 від 17.03.2015 р., [PERSON] повідомлено, що в строк до 25.03.2014 р. повідомити в письмовому виді про прийняте рішення щодо наданої для огляду квартири за адресою: [ADDRESS], житлова площа 14.03 кв.м. Згідно з листом № 722/01-32 від 25.02.2014 р., наданим заступником міського голови, отримання житла серед учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І і 2 категорії в період з 01.01.2010р. по 31.12.2013р. і перелік складає 9 осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно з листом № 872-К-1036/1 від 01.09.2009 р. Лисичанської міської ради Луганської області, [PERSON] повідомлено, що станом на 01.09.2009 р. в списках позачергового отримання житла він перебуває під № 31, в контрольному переліку учасників ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії під № 10. Згідно з листом № 988- К-1340/1 від 30.10.2009 р. Виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області [PERSON] повідомлено, що станом на 01.01.2009 р. в списках позачергового отримання житла, як учасників ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії він перебуває під № 9. Згідно з листом № 27-К-58/2 від 22.01.2010 р. Виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області [PERSON] повідомлено, що станом на 01.01.2010 р. в списках позачергового отримання житла, як учасників ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії він перебуває під № 9. Згідно з депутатським зверненням від 11.01.2010 до міського голови [PERSON] з проханням розглянути звернення [PERSON] і надати благо забезпечене житло. Згідно з актом від 18.02.2010 р. [PERSON] 18.02.2010 р. відмовився від наданої квартири за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що вище вказана квартира розташована на 5 поверсі. [PERSON] бажає отримати квартиру в центральній частині м. Лисичанська на 2-му чи на 3-му поверсі. Згідно з листом № 206-К-292/2 від 31.01.2011 Виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області [PERSON] повідомлено, що станом на 01.04.2011 р. в списках позачергового отримання житла, як учасників ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії він перебуває під № 6. Згідно з листом № 14 від 17.05.2013 р. Відділом по обліку, розподілу, обміну та приватизації житлової площі [PERSON] повідомлено, що станом на 01.05.2013 р. в списках позачергового отримання житла він перебуває під № 54, в контрольному переліку учасників ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії під № 3. Згідно з листом № 196-К-170-04 від 09.04.2015 р. Лисичанської міської ради Луганської області [PERSON] повідомлено, що станом на 09.04.2015 р. в контрольному переліку учасників ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії під № 2. Згідно з листом № 201-К-172/2-04 від 14.04.2015 р. Лисичанської міської ради Луганської області [PERSON] повідомлено, що станом на 14.04.2015 р. в списках позачергового отримання житла він перебуває під № 31, в контрольному переліку учасників ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії під № 2. Згідно з листом № 378-К-331/3-04 від 12.08.2015 р. Лисичанської міської ради Луганської області [PERSON] повідомлено, що станом на 12.08.2015 р. в списках позачергового отримання житла він перебуває під № 31, в контрольному переліку учасників ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії під № 2. Згідно з протоколом № 5 із засідання загальної комісії по житловим питанням від 02.04.2015р. вирішено по питанню надання [PERSON] житла повернутися при наявності звільненої квартири в центральній частині міста, але при цьому врахувати кількість розподілення квартир на всі три черги (загальну, першочергову, позачергову). Згідно з актом технічного складу квартири розташованих за адресом: [ADDRESS], від 02.04.2015 р., будинок 5-ти поверховий, квартира розташована на 1 поверсі, загальною площею 28,5 кв.м. державна, газова плита - відсутня, електролічильник - відсутній, стіни - потребують ремонту, стеля - потребує ремонту, вхідні двері - незадовільному стані, віконні рами - заскляні, стан підлоги - задовільне, ванна - відсутня, смесітелі - відсутні, унітаз - відсутній, опалення центральне, радіатори - відсутні. Висновок: квартира пуста, придатна для подальшого проживання. Згідно з актом технічного стану квартир № 49 за адресою: м. Новодружеськ, вул. Куйбишева, буд. 29, будинок відключений від центрального опалення, квартира не газифікована, будинок газифікований за рахунок коштів квартиронаймачів, радіатори опалення в задовільному стані, водопровід і каналізація в незадовільному стані (потребується 100% заміна), водоразборні крани, ванна, унітаз, раковіна знаходяться в незадовільному стані, потребують заміни. Потребується заміни віконні блоки, міжкімнатні і вхідні двері, потребують часткового ремонту полу, стін, електропостачання в квартирі в задовільному стані, кухонна піч розбита. Згідно з довідкою № 476 від 19.07.2016р., наданою виконавчим комітетом Новодружеської міської ради, дійсно відбулась реєстрація шлюбу 02.08.2016 р. між [PERSON] і [PERSON] Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.08.2016 р., виданого Виконавчим комітетом Новодружеської міської ради м. Лисичанська Луганської області [PERSON] та [PERSON] 02.08.2016 зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 39. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в на позачерговому наданні додаткової житлової площі у виді окремої кімнати, оскільки посилання на відсутність у позивача сім'ї, не є вимогою закону, а саме: п. 10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а отже не може бути підставою для відмови Позивачу в наданні додаткової жилої площі у виді окремої кімнати. Отже, бездіяльність Лисичанської міської ради щодо ненадання додаткової жилої площі у виді окремої кімнати є незаконною. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і за таких обставин суд вважає, що позивачу повинно бути надано житло за рахунок держави та профінансоване з державного бюджету, а позов [PERSON] до Лисичанської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, тертя особа - Відділ приватизації та розподілу житлової площі виконавчого комітету Лисичанської міської ради підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial