Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання відповідача - [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 16.01.2003 року. У вказаному будинку також зареєстрований батько позивача - відповідач по справі [PERSON], який з 2006 року за вказаною адресою не проживає оскільки подружнє життя між ним та матір'ю позивача не склалося. Відповідач [PERSON] з 2006 року змінив місце проживання та проживає в с. Н.Селище, Хустського району, Закарпатської області. В добровільному порядку відповідач змінити реєстрацію свого місця проживання не бажає. Крім того, позивач має намір оформити субсидію, але та обставина що в будинку зареєстрований відповідач не дає цього зробити. Дана обставина заважає позивачу повноцінно користуватись будинком. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом публікації повідомлення в газеті «Новини Закарпаття» та направлення йому рекомендованого листа з повідомленням про виклик до суду на розгляд даної справи. Представник Хустського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини сторін, та беручи до уваги те, що позивач не заперечив у поданій до суду заяві проти вирішення справи без участі відповідача [PERSON], провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку який розташований за адресою [ADDRESS] на підставі договору дарування від 16.01.2003 року. За вказаною адресою також зареєстрований відповідач [PERSON], який з 2006 року не проживає в даному будинку. Відповідно до акту обстеження житлового будинку від 28.04.2014 року виданого в.о. сільського голови Пасулька О.М.: комісією в складі депутатів сільської ради Щербан Д.М., Орос І.І., сусідів [PERSON], [PERSON] при обстежені будинку [PERSON], мешканця [ADDRESS] встановлено, що вданому будинку проживає позивач разом з дружиною [PERSON], дочкою та матір'ю. Також в даному житловому будинку зареєстрований [PERSON], [INFO]., який з 2006 року по теперішній час за адресою [ADDRESS] не проживає. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування житлом в його будинку, так як останній відповідно до ст. 405 ЦК України втратив право на користування жилим приміщеннями в будинку позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved