Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 липня 2016 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 61. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Приблизно через один рік після одруження сімейні стосунки погіршилися, вони не могли спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечалися через сімейні дрібниці, не розуміють один одного, їхні відносини переросли в ще більш ворожі. Дружина не рахується з ним, як чоловіком, не прислухається до його думки. Все вирішує сама. Така поведінка його, як чоловіка, звичайно не влаштовувала, він неодноразово намагався відверто поговорити з дружиною про їхнє майбутнє спільне сімейне життя, але це ні до чого доброго не призводило. З квітня 2019 року спільного господарства не ведуть, оскільки, проживають окремо. Просив розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22.07.2016р. Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 61. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовну заяву у межах її доводів та просив задовольнити повністю. Додатково пояснив, що 1 рік проживають окремо, подружні відносини припинені з квітня 2019 року. Просив шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідачку. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Кохана О.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу, вказала, що не визнає підстав розпаду сім`ї, які вказав позивач, оскільки сім`я розпалася з вини [PERSON] , якого відповідачка підозрювала в подружній зраді, проте доказів цього не збирала. Заперечила проти стягнення з відповідачки [PERSON] судових витрат, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, доходів не отримує та сім`я розпалася з вини позивача. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.07.2016 року Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 61. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що 23.06.2017 р. складено відповідний актовий запис № 1527, зареєстрований Рівненським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу разом не проживають та фактично припинили шлюбні відносини з квітня 2019 року , не проживають однією сім`єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що сім`я розпалась остаточно з вини обох зі сторін, відтак подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них та малолітньої дитини, а тому суд прийшов до висновку що шлюб підлягає до розірвання. При пред`явленні позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 840,00 грн. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК, встановлені судом підстави розпаду сім`ї, та висновки суду, матеріальний стан відповідачки, суд вважає, що понесені позивачем [PERSON] витрати по оплаті судового збору підлягають до стягнення з відповідачки на його користь частково в розмірі 420,00 грн., що становить 50 % суми сплаченого ним судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України ,

Outcome: approved