Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Грушевського, № 9 в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 14 травня 2016 р. померла його баба [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані по вул. Грушевського, 9 (колишня Прикарпатська) в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно свідоцтва про право власності від 13.12.1989 року дане господарство належало колгоспному двору, головою якого була баба позивача [PERSON] У відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку, двох літних кухонь, стодоли, стайні, сараю, двох гаражів, вбиральні, комори, навісу, криниці, огорожі, вимощення. Інвентаризаційна вартість житлового господарства становить 177921 грн. На час смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані та проживали позивач, відповідачі: [PERSON], [PERSON]. Позивач з часу народження проживав в спадковому будинку. Після смерті баби вступив в управління спадковим майном, користується житловим будинком та господарськими приміщеннями, обробляє земельну ділянку, користується предметами домашнього вжитку, виготовив технічну документацію, однак вготовити свідоцтво про право на спадщину як спадкоємець п?ятої черги за законом після смерті баби [PERSON] не може, оскільки спадкове майно відноситься до колгоспного двору і частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена, у зв?язку із чим 13.12.2017 р. йому видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить задовольнити. Пояснив, що за життя його баба [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємців першої черги за законом немає, оскільки його батько помер. Позивач є спадкоємцем п?ятої черги за законом. З часу свого народження постійно проживав у спадковому будинку, головою якого була [PERSON] Дане господарство належало колгоспному двору, частка померлої в даному житловому будинку конкретно не визначена, тому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з?явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності, позов визнають. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. [PERSON] виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8294 від 06.11.2017 р. стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 105 зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Грушевського (Прикарпатська), 9 в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області за [PERSON] (головою колгоспного двору), згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 18.01.1990 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13.12.1989 р., форма власності - приватна, частка 1 (а.с.11). Із копії довідки № 322 від 12.06.2017 р., виданої виконкомом Корнівської сільської ради, вбачається, що вул. Прикарпатська, буд. 9 в с. Конів Городенківського району перейменовано на вул. Грушевського, буд. 9 (а.с.13). Те, що головою колгоспного двору по вул. Грушевського (Прикарпатська) буд. 9 в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області була [PERSON] стверджується довідкою № 321, виданою 12.06.2017 р. виконкомом Корнівської сільської ради (а.с.14). Довідкою № 318, виданою виконкомом Корнівської сільської ради 12.06.2017 р., стверджується, що станом на 15 квітня 1991 року в житловому будинку по вул. Грушевського (Прикарпатська) буд. 9 в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO] - голова двору, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - невістка, [PERSON], [INFO] - онук, [PERSON], [INFO] - онук (а.с.15). [PERSON], [INFO], померла 27.04.2017 р. у віці 87 років, актовий запис № 6 від 27.04.2017 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 248281, виданого 27 квітня 2017 року виконкомом Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області (а.с.9). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час смерті [PERSON] (27.04.2017 р.) в житловому будинку по вул. Грушевського (Прикарпатська) буд. 9 в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], голова господарства - померла, [PERSON], [INFO] - невістка, [PERSON], [INFO] - онук, [PERSON], [INFO] - правнук, що доводиться довідкою № 503, виданою 17.10.2017 р. виконкомом Корнівської сільської ради. Із копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 261077 [PERSON], [INFO], виданого 19 жовтня 1974 року с. Корнів с/ЗАГС Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON], запис за № 20 від 19 жовтня 1974 р. в книзі реєстрації актів про народження. [PERSON] свідоцтва про народження серії ЯД № 113368 [PERSON], [INFO], виданого 28 липня 1958 року [PERSON] бюро ЗАГС Станіславської області, стверджується, що його батьками є [PERSON] та [PERSON], запис за № 6 від 07 липня 1952 р. в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження. Наведене свідчить про те, що позивач [PERSON] є онуком [PERSON] та належить до п'ятої черги її спадкоємців за законом. Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України мають обовязкову частку в спадщині [PERSON] не встановлено, так як її повнолітній непрацездатний син [PERSON] помер 18 листопада 2012 р. у віці 60 років, актовий запис № 16 від 20.11.2012 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 1605151, виданого 20 листопада 2012 року виконкомом Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області (а.с.9). Із спадкової справи встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті баби [PERSON], подавши 03.10.2017 року до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини. [PERSON] № 49314956 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 03.10.2017 року приватним нотаріусом [PERSON], доводиться, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 61318571 (номер у нотаріуса 118/2017), спадкодавець [PERSON], дата народження: 20.02.1930 р., дата смерті: 27.04.2017 р. Приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] 06 грудня 2017 року позивачу, як спадкоємцю [PERSON], було видано два свідоцтва про право на спадщину за законом, які зареєстровані в реєстрі за № 2226 та за № 2227, на належні спадкодавцю земельні ділянки. До складу спадщини [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Грушевського будинок № 9 в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області. З копії технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1985 р., інші господарські будівлі та споруди збудовані в 1965, 1970, 1980, 1985, 1990 роках (а.с.10). Як вбачається з Звіту про вартість житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО «Придністровя», вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Грушевського, № 9 в с. Корнів Городенківського району станом на 12 грудня 2017 р. становить 100490 грн. (а.с.16-25). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу від 30.12.2017 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 9 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Грушевського в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області після смерті [PERSON], яка померла 27 квітня 2017 року, з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого була [PERSON], належало колгоспному двору, частка померлої в даному житловому будинку конкретно не визначена (а.с.12). Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1258, 1261-1265, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved