Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], Вашківецької міської об'єднаної територіальної громади Вижницького району Чернівецької області, про визнання права власності на спадкове майно. У позові вказував, що [INFO] в с. Карапчів Вижницького району померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку по [ADDRESS], вартістю 60838,00 грн. Спадкоємцями першої черги після смерті матері [PERSON] є він та його брат [PERSON] Вони прийняли спадщину після смерті матері, однак [PERSON] будь яких претензій майнового характеру щодо спадкового майна не має. 25.09.2017 року звернувся до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгаданий житловий будинок разом з господарськими будівлями і спорудами. Однак своєю постановою приватний нотаріус Штефюк Н.В. від 25.09.2017 року №340/02-31/54-2017 йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], через відсутність правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкоємця на спадкове майно. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] і належав спадкодавцю [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в адресованій суду заяві його представник [PERSON] позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності та задовольнити позов, претензій немає. Представник відповідача - Вашківецької міської об'єднаної територіальної громади Вижницького району Чернівецької області у судове засідання не з'явися, в адресованій суду заяві просив справу розглядати без участі їх представника, проти позову не заперечують. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 13.03.2003 року, виданого виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок 1900 року побудови, з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], загальною вартістю 60838,00 грн., що підтверджується копією технічного паспорту інвентарний №3/26, виготовленого станом на 23.02.2017 року КП «Вижницьке РБТІ». Позивач [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження [NUMBER] від 03.12.1964 року, виданого Карапчівською сільською радою Вижницького району Чернівецької області та копією паспорта [NUMBER] від 06.01.1999 року, виданого Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області. Позивач [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, вчасно прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №54/2017, заведеної 25.09.2017 року у приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. до майна померлої [INFO] [PERSON] Також спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], 05.09.1967 року, що підтверджується матеріалами зазначеної вище спадкової справи. [PERSON] вчасно прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], однак на спадкове майно не претендує, оскільки визнав позов. Інших спадкоємців та осіб, які мають право на обов'язкову частку у вказаній спадщині, немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] [PERSON] приватним нотаріусом відмовлено у зв'язку з тим, що ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №340/02-31/54-2017 від 25.09.2017 року, винесеною приватним нотаріусом Штефюк Н.В. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року, то при вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно слід керуватись саме його положеннями. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням зазначених вимог закону та наведених вище досліджених судом доказів, Суд приходить до висновку, що житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] належав [PERSON], позивач, як спадкоємець за законом першої черги вчасно прийняв спадщину після її смерті, спору відносно спадкового майна немає, а тому його позов про визнання права власності на зазначене спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованим і підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.16, 328 ЦК України,

Outcome: approved