Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Луцької міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми, визначення способу участі у вихованні дітей та зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування своїх вимог вказує, що з 03 жовтня 2010 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу у них народились двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з матір'ю [PERSON], а він змушений був переїхати до м. Нововолинська. Щотижня позивач приїжджав до м. Луцька, щоб побачитись з дітьми і перераховував дружині кошти для їх утримання. 19 листопада 2014 р. Служба у справах дітей Луцької міської ради постановила Рішення № 59 «Про участь [PERSON] у вихованні дітей», визначивши позивачу зустрічі щосуботи від 10.30 год. до 13.00 год. 27.12.2015 року він звернувся до Служби у справах дітей з проханням винести рішення, яким збільшити час для спілкування з дітьми і врегулювання питання зустрічей з меншим сином [PERSON]. 11.12.2015 року за згодою відповідача час для спілкування з дітьми йому змінено, визначено щосуботи з 10.30 год. до 18.00 год. Проте, врегулювати питання зустрічей з меншим сином так і не вдалося. Відповідач відмовилась допомогти йому налагодити відносини з меншим сином, відмовилась пускати його в квартиру до дітей, відмовилась від усіх запропонованих варіантів. На підставі викладеного, просить усунути перешкоди шляхом постановлення рішення яким визначити [PERSON] способи участі у спілкуванні та вихованні синів в такому порядку: відносно сина [PERSON], [INFO], щосуботи впродовж з 10.30 год. до 18.00 год., прогулянки містом, з відвідуванням громадських місць та закладів, ініціатива вибору яких належить батькові за узгодженням з сином; відносно сина [PERSON], [INFO], щосуботи в період з 10.30 год. до 18.00 год. за місцем реєстрації або проживання матері [PERSON] та дітей в присутності матері протягом години до виповнення трьох років [PERSON]; після виповнення трьох років [PERSON], без присутності матері з 10.30 год. до 18.00 год., прогулянки містом, з відвідуванням громадських місць та закладів, ініціатива вибору яких належить батькові, за узгодженням з сином. Зобов'язати [PERSON] не перешкоджати позивачу у вільному спілкуванні з дітьми та бути присутньою протягом години його побачень з меншим сином [PERSON] для запобігання схвильованості дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Позивач та її представник - [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти вимог позивача. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник Служби у справах дітей Луцької міської ради [PERSON] в судовому засіданні у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З матеріалів справи, судом встановлено, що сторони з 03.10.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 6 ). Від даного шлюбу у них народились двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтва про народження (а.с. 7, 8 ). Судом встановлено, що на сьогоднішній день подружжя проживає окремо і перебуває в неприязних відносинах. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 183-3 від 23.03.2016 року «Про затвердження висновку служби у справах дітей про участь у вихованні дітей» затверджено висновок Служби у справах дітей № 54 від 22.03.2016 р. «Про участь [PERSON] у вихованні дітей» з якого вбачається, що після припинення шлюбно - сімейних відносин між сторонами їхні діти: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] залишилися проживати з матір'ю. З моменту окремого проживання [PERSON] брав участь у вихованні та матеріальному утриманні дітей. В листопаді 2014 року [PERSON] звертався у Службу у справах дітей Луцької міської ради щодо усунення перешкод з боку матері дитини у спілкуванні з дітьми. Рішенням служби у справах дітей від 19.11.2014 р. № 59 «Про участь [PERSON] у вихованні дітей» батькові був визначений наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми щосуботи з 10.30 год. до 13.00 год. [PERSON] не заперечує щодо побачень [PERSON] із дітьми та не створює перешкод у спілкуванні з ними, але категорично відмовляється бути присутньою на цих зустрічах. Проблема полягає в тому, що у відсутності матері малолітній [PERSON], [INFO], почуває себе схвильованим та переляканим. Спроби працівників Служби у справах дітей переконати [PERSON] змінити свою позицію залишились безрезультатними. Службою у справах дітей [PERSON] визначено наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми: малолітнім сином [PERSON]: щосуботи з 10.30 год. до 18.00 год.; малолітнім сином [PERSON]: щосуботи з 10.30 год. до 13.00 год., у присутності матері дитини [PERSON] протягом години у перші місяці визначених побачень. Статтею 158 СК Українипередбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України). З урахуванням зазначеного, виходячи з вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.8 ст.7, ст.ст.141, 159 СК України, враховуючи стан здоров'я та вік дитини, характер стосунків, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Луцької міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми, визначення способу участі у вихованні дітей та зобов'язання вчинити дії слід відмовити за безпідставністю. Статтями10,60 ЦПК Українивизначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вимогам наведених норм процесуального права позивачем [PERSON] в ході розгляду справи не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами ті обставини, що відповідачкою до моменту звернення його із зазначеним позовом йому чинилися перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, а також те, що відповідачем не виконується згадане рішення органу опіки та піклування. Оскільки судом при вирішенні спору доказів перешкоджання відповідачкою у спілкуванні позивача з дітьми не здобуто, то в задоволенні позову слід відмовити за його недоведеністю. Крім того, що до позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача бути присутньою протягом побачень з меншим сином [PERSON], суд виходить з наступного, що у такому віці дитина не може перебувати без присутності матері, оскільки це може стати для дитини стресовою ситуацією і може позбавити дитину повноцінного розвитку, у тому числі може негативно вплинути на стан здоров'я дитини, враховуючи вік дитини, з урахуванням в першу чергу інтересів малолітньої дитини, а також встановлених обставин справи та вимог зазначених норм матеріального права, суд вважає, щодо вказаного спору діючим законодавством не встановлено можливості зобов'язання матері дитини перебувати разом з дитиною на побаченнях її з батьком, без згоди матері на це, а тому, суд вважає що в задоволенні цієї частини позовних вимог також слід відмовити.

Outcome: dismissed