Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він з 05 липня 2016 року по 02 вересня 2016 року працював на посаді в.о. головного інженера в ПОГ Кролевецьке УВП УТОС, звільнений у звязку із закінченням строку дії трудового договору на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України. Відповідач не виплатив йому заробітну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 05 липня 2016 року по 02 вересня 2016 року. За період затримки виплати належних йому сум заробітної плати з вини відповідача останній згідно ст. 117 КЗпП України повинен виплатити середній заробіток з 02 вересня 2016 року по день винесення рішення в суді. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з підприємства обєднання громадян [PERSON] учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 4548 грн. 28 коп. і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 вересня 2016 року по день винесення рішення в суді в сумі 2961 грн. 74 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.20). Відповідач ПОГ Кролевецьке УВП УТОС, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направив. Від директора підприємства [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги [PERSON] визнають (а.с.19). Згідно з ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Наказом директора підприємства обєднання громадян [PERSON] учбово - виробничого підприємства УТОС від 05.07.2016 року № 51 к [PERSON] прийнято тимчасово з 05 липня по 04 серпня 2016 року на роботу на посаду в.о. головного інженера (а.с. 6). Наказом директора підприємства від 05.08.2016 року № 63 к у звязку із закінченням строку дії трудового договору в.о. головного інженера [PERSON] продовжено строк дії трудового договору, укладеного із [PERSON] до 02 вересня 2016 року включно (а.с. 7). Згідно записів трудової книжки позивача наказом директора № 74 к від 02 вересня 2016 року [PERSON] звільнено з роботи по закінченню строкового трудового договору згідно п.2 ст. 36 КЗпП України (а.с.12). Відповідно до довідки ПОГ Кролевецьке УВП УТОС від 16.09.2016 року заборгованість по заробітній платі позивача за період з липня 2016 року по вересень 2016 року становить 4548 грн. 28 коп. (а.с. 9). Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. За таких обставин суд вважає, що відповідачем порушені права позивача, передбачені ст. 43 Конституції України, з ним не проведений розрахунок при звільненні, чим порушені вимоги ст. 116 КЗпП України, тому є підстави для примусового стягнення сум, що належать йому від підприємства, а саме заборгованості по заробітній платі в сумі 4548 грн. 28 коп. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд вважає, що вимоги позивача про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідно до ст. 117 КЗпП України підлягають задоволенню з тих підстав, що мається вина уповноваженого власником органу по невиплаті належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, оскільки малася така можливість проведення виплати. Згідно довідки від 17 жовтня 2016 року, наданої ПОГ [PERSON] учбово-виробничим підприємством Українського товариства сліпих середньоденна заробітна плата [PERSON] в підприємстві обєднанні громадян [PERSON] УВП УТОС становить 95 грн. 54 коп., загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, з 03 вересня 2016 року по 18 жовтня 2016 року включно, складає 2961 грн. 74 коп. (а.с. 18). Сторони з довідкою від 17 жовтня 2016 року про середньоденну заробітну плату [PERSON] та з обчисленим середнім заробітком за весь час затримки по день фактичного розрахунку згодні (а.с. 19, 20). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звільнений з роботи 02 вересня 2016 року, час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку складає 31 робочий день. Згідно п. 8 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Суд вважає вимоги позивача про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідно до ст. 117 КЗпП України є обгрунтованими з урахуванням положення зазначеної норми закону, п. 8 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 року № 100 та довідки про середню заробітну плату і повинні становити 2961 грн. 74 коп. Відповідно до п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст. ст. 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved