Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області (далі відповідач) про повернення її дітей [PERSON] та [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішення суду від 07 лютого 2017 року вказані діти були у неї відібрані без позбавлення її батьківських прав, оскільки умови проживання дітей становили загрозу для їх здоровя та життя. На даний час вона змінила своє ставлення до життя, влаштувалася на роботу, привела свій будинок у належний санітарно-гігієнічний стан, що підтверджується відповідним актом обстеження. Рішенням виконавчого комітету Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 16 листопада 2017 року та органом опіки і піклування Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області зроблено висновки про доцільність повернення їй дітей. Відповідно, посилаючись на положення Закону України «Про охорону дитинства» та статті 170 Сімейного кодексу України позивачка просить повернути їй її дітей. Представниками відповідача та третьої особи відзиви та заперечення, а позивачкою відповідь на відзив не подавалися. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити повністю, позивачка пояснила, що раніше у неї дійсно було відібрано дітей без позбавлення її батьківських прав. На даний час вона змінила своє ставлення до виховання дітей, створила їм належні умови для проживання та розвитку, стосовно посилань представників відповідача про вживання нею спиртних напоїв пояснила, що це було лише один раз під час обряду поминання покійного брата її чоловіка. Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що у листопаді 2017 року органами опіки та піклування було зроблено висновок про доцільність повернення позивачці раніше відібраних у неї дітей. Однак після того мав місце випадок, коли позивачка була помічена в стані алкогольного спяніння, у звязку з цим є побоювання, що позивачка в подальшому може знову неналежно виконувати свої батьківські обовязки. Представник третьої особи у судовому засіданні пояснила, що родина позивачки знаходиться на обліку як така, що перебуває у складних життєвих мовах, у позивачки свого часу було відібрано дітей та розяснено необхідність створення для них належних умов. Восени 2017 року рішення виконавчого комітету Команської сільської ради було зроблено висновок про доцільність повернення позивачці її дітей. У подальшому надійшло повідомлення про вживання позивачкою спиртних напоїв. У звязку з цим вони виїздили до позивачки додому і дійсно виявили її в стані алкогольного спяніння. Про це було повідомлено Новгород-Сіверську районну державну адміністрацію. Також представник зазначила, що на даний час умови для проживання дітей в будинку позивачки створено належні, однак остання не працює, має невеликий запас продуктів харчування, палива та дитячих речей. На її думку повернення дітей позивачці на даний час є недоцільним, оскільки існують побоювання, що в подальшому позивачка може знову неналежно виконувати свої батьківські обовязки. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що дійсно в листопаді 2017 року виконавчим комітетом сільської ради було зроблено висновок про доцільність повернення позивачці її дітей. У подальшому мав місце випадок вживання нею спритних напоїв. Представник заявила, що загалом поведінка позивачки свідчить про намагання виправитися та створити належні умови для своїх дітей, водночас вона побоюється того, що в майбутньому позивачка може погіршити своє ставлення до дітей. Відповідно у вирішенні питання про повернення дітей поклалася на розсуд суду. Заслухавши вступне слово позивачки, її представника, представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, позивачка є матірю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Рішенням Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 07 лютого 2017 року, яке набрало законної сили 21 лютого 2017 року, було задоволено позов Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області та ухвалено відібрати у позивачки її дітей [PERSON] та [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с. 10-11). 16 листопада 2017 року комісією у складі представників органів опіки та піклування Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області та Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, із залучення представників соціальних служб, було проведено обстеження умов проживання позивачки, в ході якого зясовано, що остання проживає у [INFO], у якому на протязі 2017 року було зроблено ремонт опалення та водопостачання, облаштовано спальні місця для дітей, водночас одягу не достатньо. Дрова на момент обстеження заготовлені частково, продукти харчування заготовлені, у господарстві утримується порося. Згідно даного акту комісія вважає за доцільне повернути позивачці її дітей (а.с. 7). Також 16 листопада 2017 року рішенням виконавчого комітету Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №31 за результатами розгляду вказаного акту обстеження ухвалено порушити перед службою у справах дітей Новгород-Сіверської районної державної адміністрації клопотання про повернення позивачці її дітей (а.с. 6). 27 листопада 2017 року Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією зроблено висновок про доцільність повернення позивачці її дітей [PERSON] та [PERSON] (а..с. 9). 28 лютого 2018 року в будинку позивачки було здійснено повторне обстеження умов її проживання, в ході якого встановлено наявність продуктів харчування, невеликої кількості одягу для дітей, запас дров на два тижні опалення, у будинку зроблено косметичний ремонт, парове опалення, для дітей облаштовано спальні місця, на час обстеження в будинку тепло, у господарстві утримуються порося та кролі. При цьому позивачка ніде не працює і на обліку у районному центрі зайнятості як безробітна не перебуває (а.с. 35). З урахуванням повторного обстеження умов проживання позивачки 01 березня 2018 року Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією зроблено висновок про неможливість повернення позивачці її дітей та доцільність позбавлення її батьківських прав (а.с.34). Даний висновок мотивовано тим, що позивачка почала зловживати спиртними напоями, умови для своїх дітей створила лише поверхові, ставлення у неї до виховання дітей неналежне. Відповідно до положень частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами сьомою та восьмою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частиною третьою статті 170 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. З рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року вбачається, що відібрання у позивачки дітей було зумовлене тим, що остання ухилялася від виконання свої батьківських обовязків, а саме: зловживала алкогольними напоями, не створювала належних умов для проживання дітей, не приймала участі у їх вихованні та не проявляла батьківської турботи і уваги. При цьому було встановлено існування загрози для здоровя та життя дітей позивачки, оскільки у будинку останньої температура повітря становила +5с, було відсутнє паливо для опалення, продукти харчування, санітарно-гігієнічні умови були незадовільними, одяг та білизна брудними, відсутній необхідний мінімум дитячого одягу та взуття (а.с. 10-11). Водночас, з актів обстеження умов проживання позивачки від 16 листопада 2017 року та 28 лютого 2018 року вбачається, що позивачка здійснила косметичний ремонт свого будинку, забезпечила належне його опалення, має запаси продуктів харчування, палива та одягу для дітей, створила належні санітарно-гігієнічні умови, облаштувала спальні місця для своїх дітей, позивачкою в господарстві утримується свійська худоба (а.с.7,35). Вказане у свою чергу свідчить про вжиття позивачкою належних заходів для усунення причин, які перешкоджали належному виконанню нею своїх батьківських обовязків. Стосовно посилань представників відповідача та третьої особи про зловживання позивачкою спиртними напоями суд зазначає, що в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження лише один випадок вживання позивачкою спиртних напоїв у звязку з поминанням покійного брата її чоловіка, водночас суду не було надано доказів систематичного вчинення позивачкою спиртних напоїв. З цих підстав суд погоджується з висновком відповідача від 23 листопада 2017 року про доцільність повернення позивачці її дітей та відкидає як безпідставний протилежний за своїм змістом висновок відповідача від 01 березня 2018 року. Стосовно заперечень представників відповідача та третьої особи щодо повернення позивачці її дітей суд враховує, що вони загалом обґрунтовуються не відсутністю на даний час у позивачки належних умов для проживання її дітей, а побоюваннями того, що в майбутньому позивачка може знову неналежно виконувати свої батьківські обовязки. Дані припущення жодними доказами не підтверджуються і повністю спростовуються наведеними вище доказами, у звязку з чим суд відкидає їх як безпідставні. За таких обставин, враховуючи те, що позивачка на даний час створила належні умови для проживання своїх дітей, усунувши причини, які були підставою для їх відібрання, зважаючи на відсутність будь-яких загроз для життя та здоровя дітей позивачки, у звязку з чим проживання дітей разом з позивачкою буде повністю відповідати їх інтересам, суд приходить до висновку про доцільність повернення позивачці її дітей [PERSON] та [PERSON] і відповідно про необхідність задоволення позову повністю. Враховуючи те, що спір виник внаслідок неправильних дій позивачки, у якої внаслідок неналежного виконання нею своїх обовязків було відібрано дітей, відповідно до частини девятої статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне повністю покласти на позивачку всі здійснені нею витрати, не стягуючи їх з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved