Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON]\~(далі\~також може\~вживатись як\~позивач)\~предявила в\~суд позов\~до комунального\~підприємства теплових\~мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго»\~Тернопільської міської\~ради» (далі\~також може\~вживатись як\~КП «Тернопільміськтеплокомуненерго»,\~відповідач),\~третя особа\~ [PERSON],\~про стягнення\~180'545,19\~грн.\~страхового відшкодування.\~В обґрунтування\~вказаних вимог\~зазначає,\~що 25 жовтня 2017 року мала місце дорожньо-транспортна пригода на вулиці Микулинецька, 29 А в м. Тернополі (далі ДТП) за участі належного її автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON], та тим, котрий перебував під керуванням [PERSON] «ГАРЗ СС 3309», р.н. [NUMBER]. Ця ДТП трапилась внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху. На момент події власником автомобіля [NUMBER], був відповідач. Внаслідок цієї ДТП автомобіль позивача отримав технічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту скала 279'695,19 грн. Частину з цих котів, а саме: 100'000 грн. позивачу відшкодувала страховик відповідача приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон». Решту коштів повинен компенсувати сам відповідач. Представник позивача у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі . Представник відповідач також у судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. При цьому суд бере до уваги пояснення останньої вказані у заяві, а саме , що відповідач заявлені позовні вимоги визнає частково , ДТП дійсно мала місце. Автомобіль «ГАРЗ СС 3309», р.н. [NUMBER], належить відповідачу, а водій [PERSON] на момент події перебував та продовжує перебувати з КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» у трудових відносинах. Заперечення відповідача проти позову ґрунтуються на оспоренні розміру збитків та тому, що у вчиненні ДТП винуватий і сам [PERSON], а [PERSON] оспорює свою винуватість у вчиненні ДТП. Третя особа [PERSON] , будучи належно повідомленим , повторно, у судове засідання не зявився, подавши заяву про відкладення судового розгляду , покликаючись на відсутність його адвоката [PERSON] При цьому будь-яких доказів на підтвердження повноважень адвоката та причин його неявки у судове засідання не надав, що відповідно до вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи за його відсутності. Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. 25 жовтня 2017 року приблизно о 15 годині 20 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], (далі «ГАРЗ СС 3309») вулицею Микулинецька, 29А, виїжджаючи з прилеглої території кладовища, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], (далі «Mini Cooper SD») під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі вулицею Микулинецька, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] вимог пунктів 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху (далі ПДР), а саме: водій [PERSON] не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не зупинився перед виїздом на головну дорогу, для надання переваги в русі та не надав її автомобілю, котрий рухався головною дорогою, у чому його визнано винним відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 листопада 2017 року (справа № 607/13357/17). Вказана набрала законної сили. Власником автомобіля «Mini Cooper SD», є позивач, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХМ 927436, виданого центром 0741. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля «Mini Cooper SD», вартість його відновлювального ремонту складає 279'695,19 грн. За проведення такого звіту позивачем оплачено 850 грн., що підтверджується актом прийому-передачі виконаної роботи від 27 грудня 2017 року. Як вбачається з листа-відповіді страхової компанії «Еталон» № 01-04-11805 від 16 травня 2018 року, в порядку відшкодування збитків, завданих автомобілю позивача, їй було виплачено 100'000 грн. Таким чином, невідшкодованими залишилось 179'695,19 грн. В силу вимог частини 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 своєї Постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 ПДР). Такі документи, тобто посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб «ГАРЗ СС 3309», на момент ДТП у [PERSON] були наявні, а тому саме він на відповідній правовій підставі володів цим автомобілем у той момент. Водночас, частиною 1 ст. 1172 ЦК України, визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудовии С.І., керуючи автомобілем «ГАРЗ СС 3309» у момент ДТП виконував трудові обовязки перед відповідачем, доказуванню не підлягає в силу частини 1 ст. 82 ЦПК України, оскільки визнана учасниками справи і у суду не виникає обґрунтованого сумніву щодо її достовірності або добровільності її визнання. Доказів того, що [PERSON] заволодів вказаним транспортним засобом неправомірно, а тому роботодавець, як власник цього майна, звільняється від відповідальності за шкоду завдану діяльністю щодо його використання (частини 3 і 4 ст. 1187 ЦК), суду не надано, а тому таких обставин не встановлено. Таким чином, саме відповідач, як роботодавець несе відповідальність перед позивачем за шкоду, завдану своїм працівником ([PERSON]І.) під час виконання ним своїх трудових обовязків за допомогою джерела підвищеної небезпеки, яким той володів на належній правовій підставі. Отже з відповідача в користь позивача слід стягнути 179'695,19 грн. шкоди, завданої її майну, а також 850 грн., котрі вона змушена була витрати на відновлення свого порушеного права, оплативши вартість звіту про оцінку «Mini Cooper SD», відповідно до частини 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України (особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Твердження представника відповідача про необєктивність проведеного звіту про оцінку автомобіля «Mini Cooper SD» , винуватості [PERSON] та невинуватості [PERSON] у вчиненні ДТП , суд до уваги не бере, оскільки на їх підтвердження не надано жодного доказу, а тому вони є недоведеними, всупереч вимогам частини 1 ст. 81 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved