Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

\~\~\~ \~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовано тим, що 04.12.2017 року померла його матір [PERSON], про що внесено відповідний запис в книгу додатків до реєстрів цивільного стану [PERSON] (Італія). Після її смерті, залишилась спадщина, яка складається з ? частки квартири № 89 по вул.Федорова в м.Луцьку, що належала спадкодавцю на підставі ріщення Луцького міськрайонного суду від 22.01.2009 року. Право власності [PERSON] 25.03.2009 року зареєстровано у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації. Квартира є кооперативною та належала батькам позивача на праві спільної сумісної власності. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 29.09.2014 року за [PERSON] було визнано право власності на ? частки вказаного житлового приміщення, після смерті батька [PERSON], який помер 13.12.2013 року, що зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після смерті матері, інших спадкоємців першої черги, окрім позивача немає. 31.05.2018 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини, проте постановою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області від 25.06.2018 року йому було відмовлено у вичинені нотаріальної дії з підстав наявності відомостей про накладення заборони відчуження на все майно, належне [PERSON] Звертаючи увагу на вищевикладене, позивач просить визнати право власності на ? частки квартири № 89 по вул. Федорова в м. Луцьку після смерті [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявився. Представником позивача до суду було подано заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона підтримує заявлені вимоги та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд прави без його участі. У вирішенні спору поклався на розсуд суду. Частина 3 ст. 211 ЦПК України передбачає, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно акту про смерть, внесеного до реєстрів цивільного стану [PERSON] (Італія) № 46 від 12.01.2018 року, 04.12.2017 року померла [PERSON] (а.с. 7-9), яка являється матірю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії № ІІ-ЕГ № 276803 від 18.02.1982 року (а.с.5). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.03.2009 року № 22281235, [PERSON], відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду від 22.01.2009 року (а.с. 11), є власником 1\\2 частки квартири, що знаходиться за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вул. Федорова 8 / 89 (а.с. 10). Підставою виникнення права власності [PERSON] на вказане майно є рішення Луцького міськрайонного суду від 22.01.2009 року (а.с. 11). Інша частина нерухомого майна за даними технічного паспорту на квартиру від 21.05.2014 року належала чоловіку померлої [PERSON] (а.с. 13-17), після смерті якого була успадкована [PERSON], що підтверджується рішенням Луцького міськрайонного суду від 29.09.2014 року про визнання права власності на спадкове майно (а.с.23). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до з\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила, а тому, в даному випадку спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив,та батьки. В частині 1 ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON]\~після смерті\~[PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Факт родинних стосунків між спадкодавцем та позивачем підтверджується вищевказаною копією свідоцтва про народження позивача (а.с.5). Судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу № 21/2018, з копії якої вбачається, що позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги після смерті матері, подав нотаріусу у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини та відповідно вважається таким, що прийняв спадщину. З дослідженої в судовому засіданні копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері через наявність арешту майна, зареєстрованого 06.03.2012 року за реєстраційним номером № 12248381, зареєстрованого на підставі постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 06.03.2012 року № 31457526 (а.с.20-21). Згідно повідомлення Першого відділу ДВС м.Луцька ГТУЮ у Волинській області, наданого на виконання ухвали суду від 24.09.2018 року про витребування документів, виконавче провадження № 31457526 було знищено актом про вилучення виконавчого провадження для знищення від 29.02.2016 року. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.15, ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення, оскільки неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує ч. 1ст. 317 ЦК України, ч. ч. 1,2 ст. 319 ЦК України.

Outcome: approved