Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Управління освіти Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом Мукачівського міського центру туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області № 14-к від 26 травня 2015 року він був звільнений з роботи з посади керівника гуртків на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України в звязку з ліквідацією вказаної установи. Установа, де він працював, була ліквідована рішенням 70-ї позачергової сесії Мукачівської міської ради 6-го скликання від 15.01.2015 року № 1310. Незаконність цього рішення оскаржувалася в судах різних інстанцій до 13.09.2016 року, а саме до його розгляду Закарпатським окружним адміністративним судом. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 року скасовано реєстраційні дії, повязані з внесенням до державного реєстру запису про припинення діяльності Мукачівської міської станції юних техніків та Мукачівського міського центру туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області, а тому позивач просить поновити його на роботу на займаній посаді і стягнути з управління освіти Мукачівського міськвиконкому на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві, просив їх задовольнити. Крім того, пояснив, що з рішенням про ліквідацію установи та наказом про його звільнення він був ознайомлений, це було більше, ніж півтора року тому назад. В звязку із звільненням він отримав вихідну допомогу, зразу після звільнення став на облік в центрі зайнятості. Весь цей час він звертався до міської ради з питанням його працевлаштування та надання допомоги, однак ніхто нічого не вирішив, тільки обіцяли. Про рішення суду від 13.09.2016 року він дізнався від своїх колег зразу після його прийняття. Чи існує на даний час установа, в якій він працював, не знає, але хоче, щоб його поновили на роботі та тій посаді, на якій він працював. На даний час він працює охоронцем в Мукачівській ОДЛ. Представник відповідача - Управління освіти Виконавчого комітету Мукачівської міської ради, в судовому засіданні повністю заперечив проти позову і просив відмовити в задоволенні вимог позивача. Свої заперечення представник обґрунтовує тим, що рішенням Мукачівської міської ради від 06.10.2016 року № 325 «Про реорганізацію позашкільних навчальних закладів» було реорганізовано Еколого-натуралістичний центр учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області, Мукачівську станцію юних техніків Мукачівської міської ради Закарпатської області та Мукачівський центр туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області шляхом приєднання до Мукачівського центру позашкільної освіти Мукачівської міської ради Закарпатської області. Пунктом 2 даного рішення припинено діяльність вказаних установ, а 23.12.2016 року державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб підприємців було проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - Мукачівського центру туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області. Таким чином, на сьогоднішній день не існує установи, в якій працював позивач і в яку він просить поновити його на роботі. Крім того, представник відповідача звертає увагу на те, що Мукачівською міською радою 15.01.2015 року було прийняте рішення № 1310 «Про внесення змін у структуру, штат та чисельність виконавчих органів Мукачівської міської ради, комунальних установ та організацій», а на виконання даного рішення управлінням освіти Мукачівського міськвиконкому видано наказ № 20 від 03.02.2015 року «Про ліквідацію Мукачівського центру туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області». Цим наказом було доручено директору Мукачівського ЦТКЕС здійснити організаційні заходи щодо ліквідації установи з 01.06.2015 року, що і було зроблено. Всі працівники були попереджені про звільнення, жодних порушень закону при їх звільненні допущено не було. Вказаний наказ управління освіти ніким не оскаржувався і не скасовувався. Також представник відповідача просить застосувати строк звернення позивача до суду. Вважає, що ним пропущено місячних строк звернення до суду з позовом про поновлення на роботі, жодних поважних причин на поновлення цього строку немає, а тому в позові слід відмовити і на підставі пропуску строку звернення до суду. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] працював керівником гуртків Центру туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області і був звільнений з даної посади згідно наказу № 4-к від 26.05.2016 року. Вказані обставини підтверджуються довідкою Управління освіти виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 09-17/70 від 30.12.2016 року. Рішенням Мукачівської міської ради від 15.01.2015 року № 1310 «Про внесення змін у структуру, штат та чисельність виконавчих органів Мукачівської міської ради, комунальних установ та організацій» ліквідовано Центр туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області з 01.06.2015 року. На виконання даного рішення управлінням освіти Мукачівського міськвиконкому видано наказ № 20 від 03.02.2015 року «Про ліквідацію Мукачівського центру туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області», яким доручено директору Мукачівського ЦТКЕС здійснити організаційні заходи щодо ліквідації установи з 01.06.2015 року. Як визнається відповідачем в судовому засіданні, про звільнення з посади в звязку з ліквідацією установи він був належним чином повідомлений, після звільнення з ним проведено повний розрахунок, виплачено вихідну допомогу. В подальшому, постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2015 року рішення Мукачівської міської ради від 15.01.2015 року № 1310 «Про внесення змін у структуру, штат та чисельність виконавчих органів Мукачівської міської ради, комунальних установ та організацій» визнано незаконним та скасовано. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2015 року вказану постанову залишено без змін. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 року скасовано реєстраційні дії, що повязані із внесенням до Єдиного державного реєстру запису про припинення Мукачівського центру туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області. На виконання вказаної постанови державним реєстратором 29.09.2016 року скасовано державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті ліквідації, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, з 29.09.2016 року Мукачівський центр туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області, в якому працював позивач, відновив свою роботу, оскільки скасовано реєстраційну дію, повязану з його ліквідацією. За таких обставин, оскільки позивач був звільнений з роботи саме в звязку з ліквідацією організації, після визнання такої ліквідації незаконною і відновлення роботи організації позивач мав право бути поновленим на раніше займаній посаді. Після відновлення роботи Мукачівський центр туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області, а саме 06.10.2016 року Мукачівською міською радою прийняте рішення № 325 «Про реорганізацію позашкільних навчальних закладів». Відповідно до даного рішення міська рада припинила діяльність Мукачівського центру туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області шляхом його приєднання до Мукачівського центру позашкільної освіти, який став правонаступником всіх прав та обовязків приєднаної організації. Згідно повідомлення державного реєстратора від 23.12.2016 року № 2833 запис про проведення державної реєстрації припинення Мукачівського центру туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області було внесено до Єдиного державного реєстру 22.12.2016 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що після відновлення роботи Мукачівського ЦТКЕС в звязку з його незаконною ліквідацією, а саме з 29.09.2016 року, позивач [PERSON] мав право бути поновленим на роботі, оскільки підставою його звільнення з посади була саме ліквідації установи. Після приєднання Мукачівського ЦТКЕС до Мукачівського центру позашкільної освіти позивач мав право на переведення до іншої установи, а у випадку зміни штатів та скорочення посад, міг бути звільненим з інших підстав, а не в звязку з ліквідацією установи, та з іншою датою звільнення. Всі вищевказані обставини свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо його незаконного звільнення і наявності підстав для поновлення на роботі. Разом з тим, стаття 233 КЗпП України встановлює строки звернення за вирішенням трудових спорів до суду, згідно якої у справах про звільнення працівник може звернутися до суду у місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Порушення вказаного строку звернення до суду без поважних причин є підставою для відмови у позові. Згідно ст.. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.. 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки. За загальним правилом, встановленим ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Таким чином, для судового захисту в разі пропущення процесуального строку необхідно, щоб позивач заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду і щоб суд визнав строк пропущеним з поважних причин та поновив його. З матеріалів справи вбачається, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з вимогою про поновлення на роботі, оскільки, як визнається ним в судовому засіданні, копію трудової книжки і наказ про звільнення отримано ним зразу після звільнення, тобто в кінці травня 2015 року. Незважаючи на те, що факт незаконної ліквідації установи було встановлено судовими рішеннями значно пізніше і роботу Мукачівського ЦТКЕС було відновлено тільки 29.09.2016 року, що вказує на поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивач не ставить перед судом питання про поновлення цього строку. Крім того, з часу відновлення роботи установи 29.09.2016 року, до часу звернення позивача до суду 13.12.2016 року, також пройшло більше місяця, про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду саме в цей період позивач не вказує. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем пропущено встановлений ст.. 233 КЗпП України строк звернення до суду з позовом про поновлення на роботі, підстави для визнання строку пропущеним з поважних причин судом не встановлено, клопотання про поновлення строку позивачем не ставиться, а тому в позовних вимогах [PERSON] слід відмовити саме у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Outcome: dismissed