Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обгрунтування заявлених вимог вказує, що 28.09.2003 року помер [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Сильне по вул. Шкільній, 32, Ківерцівського району Волинської області, земельна ділянка в розмірі 1,00 га, яка розташована на території Сильненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області та право на майновий пай. Ще за свого життя [PERSON] зробив заповітне розпорядження, згідно якого заповів все своє спадкове майно позивачу [PERSON] Ківерцівським районним судом Волинської області йому було визначено додатковий строк на прийняття спадщини. У даний час він звернулася до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Сильне по вул. Шкільній, 32, Ківерцівського району Волинської області, земельна ділянка в розмірі 1,00 га, яка розташована на території Сильненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області та право на майновий пай, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності /а.с. 27/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи у її відсутності /а.с. 28/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 133389 актовий запис № 30, виданого Сильненською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] помер 24.09.2003 року /а.с. 6/. Згідно витягу з погосподарської книги № 3 за 2016 рік Сильненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0062336 від 31.01.1997 року, довідки Сильненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 879 від 19.09.2016 року та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВЛ № 0081047, померлому [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Сильне по вул. Шкільній, 32, Ківерцівського району Волинської області, земельна ділянка в розмірі 1,00 га, яка розташована на території Сильненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області та майновий пай /а.с. 9-13/. Відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.10.2016 року [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном - 1 (один) тиждень /а.с.14/. Таким чином, на момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно заповіту від 02.04.2003 року, посвідченого секретарем Сильненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] заповів належне їй на момент смерті майно [PERSON] /а.с. 7/. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської Державної нотаріальної контори № 2044/01-16 від 30.11.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 45988709 від 30.11.2016 року, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 479 за 2016 рік. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом 28.10.2016 року звернувся [PERSON] 21.11.2016 року із заявою про пропущення 6-ти місячного строку, встановленого законом для прийняття спадщину звернулася [PERSON] Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися і свідоцтва про право на спадщину не видавалося /а.с. 27/. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори від 21.11.2016 року № 1948/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця /а.с. 18/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити згідно заявлених вимог.

Outcome: approved