Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 29 757,00 грн., що складаються із: 22 680,00 грн. - сума позики; 1899,50 грн. - 3 % річних за період з 02.09.2018 року по 17.06.2021 року; 5 177,50 грн. - інфляційні збитки; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] всі понесені ним судові витрати (судовий збір, витрати на правову допомогу, тощо). Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 03 липня 2018 року між сторонами було укладено договір займу на суму еквівалентну 800 дол. США, кінцевим стороком погашення заборгованості було визначено дату - 01.09.2018. Вказані обставини підтверджуються розпискою, яку було складено власноруч [PERSON] , станом на момент звернення з позовом відповідач свої зобов`язання не виконав, грошові кошти для позивача не повернув. Ухвалою суду від 01 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання позивач подав клопотання, в якому просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Просить врахувати те, що відповідачем жодних дій по мирному врегулюванню спору не вирішувалося. В судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Судові повістки направлені за адресою відповідача, за якою останній згідно відповіді з Управління державної Міграційної служби в Рівненській області № 04/12282 від 22.06.2021 зареєстрований і проживає, повернуті до суду з відміткою пошти про причини невручення: адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відтак, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачки в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що 03 липня 2018 року згідно з розпискою, відповідач від позивача отримав позику в розмірі 800 дол. США, що в гривнях становить 22 680 грн (станом на момент виконання зобов`язання за курсом 28,35 гривень за один долар США), які зобов`язувався повернути до 01.09.2018. У визначені строки борг [PERSON] не повернув. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь який час. Згідно з розрахунком наведеним позивачем, за договором займу від 03.07.2018 підлягає стягненню з відповідача грошові кошти в сумі 29 757,00 грн., що складаються із: 22 680,00 грн. - сума позики; 1899,50 грн. - 3 % річних за період з 02.09.2018 року по 17.06.2021 року; 5 177,50 грн. - інфляційні збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved