Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1 450 гривень щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлений позов підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1-2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком повнолітнього [PERSON] [INFO] (а.с. 5). Також судом встановлено, що [PERSON] навчається у Луцькому національному технічному університеті, факультет компютерних наук та інформаційних технологій на денній формі навчання за державним замовленням (а.с. 9). [PERSON] закінчує навчання 30 червня 2017 року. Також судом встановлено, що [PERSON] навчається у Східноєвропейському національному університеті імені [PERSON], юридичний факультет, на заочній платній формі навчання (а.с. 10). [PERSON] закінчує навчання 30 червня 2017 року. Також судом встановлено, що вартість навчання [PERSON] у Східноєвропейському національному університеті імені [PERSON], юридичний факультет, на заочній платній формі навчання складає 857,00 гривень щомісячно (а.с. 11). Крім того, [PERSON] також несе витрати на придбання підручників та канцелярських товарів. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, які можуть стягуватися на утримання лише неповнолітньої дитини, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. А також не передбачено врахування при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання витрат на харчування, придбання одягу, ліків та інших звичайних потреб людини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] не має постійного доходу, його дохід є нерегулярним, за станом здоров'я є працездатним і спроможним сплачувати аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 500,00 гривень щомісячно, що становить ? частину вартості навчання [PERSON] у Східноєвропейському національному університеті імені [PERSON], юридичний факультет, на заочній платній формі навчання та витрат на придбання канцелярських товарів. Інших доказів, які б підтверджували витрати, повязані з навчанням, позивачем надано не було. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідач не надає позивачу коштів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, дозволяють сплачувати аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 500,00 гривень щомісячно, що становить ? частину вартості навчання [PERSON] у Східноєвропейському національному університеті імені [PERSON], юридичний факультет, на заочній платній формі навчання та витрат на придбання канцелярських товарів. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON], як позивач по справі, звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01 січня 2017 року № 3674-17 за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в гривневому еквіваленті становить 640,00 гривень 8 000,00 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду заявлено одну позовну вимогу майнового характеру. А тому до сплати підлягає судовий збір в сумі 640,00 гривень як за позовну вимогу майнового характеру. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору за позовну вимогу майнового характеру станом на день подання позовної заяви до суду становив 640,00 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 640,00 гривень.

Outcome: partial