Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати відсутність договірних відносин між ним, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ЛКП «Богданівка», зобовязань [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] перед ЛКП «Богданівка» у звязку з відсутністю договірних відносин, визнати безпідставним нарахування заборгованості солідарно [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по платі за утримання будинку і прибудинкової території в умовах відсутності державного акту на цю територію та сформованого виконавцем послуг і погодженого з органом місцевого самоврядування тарифу згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 12.07.2005 року №560 та новою редакцією Порядку, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 20.05.2009 року №529. Свої вимоги мотивує тим, що відносини в сфері надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірній основі, заборгованість власників квартири по оплаті комунальних послуг стягується в судовому порядку виключно за наявності укладеної угоди. Отже, за умови відсутності договору, ЛКП «Богданівка», як виконавець, в силу положень, що міститься в п.1 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не несло перед позивачем зобовязань по забезпеченню вчасного надання житлово-комунальних послуг відповідної якості та кількості. З огляду на зазначене, вважає, що його права порушені, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, при цьому подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. При цьому подала письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що у червні 2011 року ЛКП «Богданівка» вручила позивачу договір про надання послуг з утримання будинку, споруд і прибудинкової території, однак у встановлені законом терміни один примірник договору не був повернутий, позивач продовжував оплачувати послуги, отже він прийняв пропозицію про укладення договору і тому договір вважається укладеним. Підтвердженням того, що між позивачем та ЛКП «Богданівка» існують договірні відносини є діючі угоди з міською радою, аварійними службами, перевізниками ТВП, акти виконаних робіт. Оскільки ЛКП «Богданівка» справно та вчасно надає житлово-комунальні послуги, від яких позивач у встановленому законом порядку не відмовився, просить в задоволенні позову відмовити. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, про причини неявки не повідомили. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Право на судовий захист передбачається ст.55 Конституції України. Згідно із ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що квартира №10 на вул.Головатого, 1 у м.Львові на підставі договору дарування квартири від 29.05.2001 року належить позивачу [PERSON], що підтверджується реєстраційним посвідченням від 30.05.2001 року. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. В судовому засіданні встановлено, що зазначений будинок на вул.Головатого, 1 у м.Львові перебуває на балансі та обслуговуванні ЛКП «Богданівка». Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. \~\~ Згідно ст.13 цього Закону до житлово-комунальних послуг відносяться - комунальні послуги, в тому числі централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, цетралізоване опалення, та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до ст.16 Закону порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди).\~\~ Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником (ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Відсутність письмового договору, як підстава на безоплатне користування фактично спожитими послугами, не передбачена. Згідно вищезазначених норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично склалися правовідносини з надання житлово-комунальних послуг і оплати за них. Доказів того, що відповідач неналежним чином чи не в повному обсязі надає позивачу послуги з утримання будинку та прибудинкових територій суду не надано, він від таких послуг не відмовлявся та використовував для власних потреб, тим самим визнав наявність правовідносин з ЛКП «Богданівка». Також позивачем не представлено суду жодних належних доказів на підтвердження того, що він звертався до ЛКП «Богданівка» з відмовою від договору про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено підставність та обґрунтованість своїх позовних вимог, такі не ґрунтуються на вимогах закону, а відтак, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. За такого рішення, з урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору, судові витрати у справі суд відносить на рахунок держави відповідно до ст.88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed