Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» м. Сєвєродонецьк про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, третя особа - голова правління Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Бугайов Л.С. , мотивуючи вимоги тим, що він працював в ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на посаді начальника відділу загально-правової роботи юридичного департаменту. Наказом Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» №621 від 14.08.2018 на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за відсутність на робочому місці у робочий час, без поважної причини, в проміжок часу с 12-23год. до 13-00год. та з 14-52год. до 15-48 год. - 08 серпня 2018р., а також в проміжок часу з 09-45год. до 10-40год. - 09 серпня 2018р. Разом з дисциплінарним стягненням, з підстав відсутності на робочому місці, в табелі обліку робочого часу за серпень 2018р. відповідачем було зазначено меншу кількість відпрацьованих робочих часів, понад фактично відпрацьованого робочого часу, а саме 08.08.2018 відпрацьовано 6.5 робочих годин і 09.08.2018 відпрацьовано 6.9 робочих годин. Так при щоденній роботі (8,2 години), місячній нормі тривалості робочого часу в серпні 2018р. - 175.0 годин робочого часу, повністю відпрацьованих позивачем, в табелі натомість було зазначено, відпрацьовано -172.4 годин робочого часу. Виходячи із зазначеного табеля позивачу був обчислений розмір заробітної плати і відповідно до розрахункового листа за серпень 2018р. розмір його заробітної плати склав 8944,36грн. 27.11.2019 рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області наказ Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Бугайова Л.С. №621 від 14.08.2018р. «Про накладення дисциплінарного стягнення» визнано неправомірним та скасовано. 18 березня 2020р. Луганський апеляційний суд своєю постановою, рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області залишив без змін. Оскільки в діях позивача не було порушень його трудових обов`язків, ним було подано відповідачу заяву, в якій було запропоновано здійснити нарахування заробітної плати за всі фактично відпрацьовані години робочого часу в серпні 2018р. та нарахувати за 2,6 годин робочого часу заробітну плату у розмірі 155,64 грн. та виплатити нараховану заробітну плату. Однак відповіді на дану заяву та виплату заробітної плати позивач не отримав. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду і просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» м. Сєвєродонецьк на його користь суму ненарахованої та невиплаченої заробітної плати за 2,6 години фактично відпрацьованого робочого часу в розмірі 155,64 грн. Крім цього позивач постійно хвилювався та нервувався у зв`язку із ситуацією, яка склалася. Його постійно переслідували думки про вчинене щодо нього, що призвело до роздратованості, до замикання в собі та своїх проблемах, а відповідно до погіршення відносини з оточуючими його людьми, близькими та рідними. Позивач також був вимушений витрачати свій час на те, щоб поновити свої порушені права, що викликало від нього додаткових, непередбачених раніше зусиль, зокрема і для звернення до суду за захистом порушеного права. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» м. Сєвєродонецьк на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 9100грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Толокольніков С.В. позовні вимоги позивача визнав частково в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» м. Сєвєродонецьк на користь суму ненарахованої та невиплаченої заробітної плати за 2,6 години фактично відпрацьованого робочого часу в розмірі 155,64 грн. та не визнав у повному обсязі в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 9100грн., просив відмовити у задоволенні позову в цій частині. Третя особа - Голова Правління Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Бугайов Леонід Сергійович в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено і не оспорювалось сторонами, що [PERSON] працював у ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», Управління підприємства, Юридичний департамент, відділ загальноправової роботи на посаді начальника відділу з 01.01.2005 року (наказ №ПР.4К від 04.01.2005). Згідно з копією табелю обліку робочого часу за серпень місяць 2018р. та розрахункового листа за серпень 2018р. [PERSON] за серпень місяць відпрацював 22 дні і 172,4 год., та отримав заробітну плату у розмірі 8944,36грн. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області по цивільній справі №428/10794/18 позовні вимоги [PERSON] були задоволені, наказ Голови Правління Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Бугайова Л.С. № 621 від 14.08.2018 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» було визнано неправомірним та скасовано. Таким чином, зважаючи на надані пояснення в судовому засіданні учасниками справи, а також те, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності скасовано, оскільки винесений безпідставно та з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень, визнання позову представником позивача в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» м. Сєвєродонецьк суми ненарахованої та невиплаченої заробітної плати за 2,6 години фактично відпрацьованого робочого часу в розмірі 155,64 грн., суд вважає, що зазначені судом обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що ж стосується позовної вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» м. Сєвєродонецьк моральної шкоди в розмірі 9100грн. суд зазначає наступне. Згідно ст.237-1 КзпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.3 постанови №4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової/шкоди/» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно положень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Позивачем не зазначено у чому саме полягає моральна шкода, а також не доведено завдання йому цієї шкоди та не обґрунтовано її розмір, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов в цій частині є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду за позовні вимоги щодо стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати, а позовні вимоги в цій частині були задоволені в повному обсязі, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80грн. Оскільки в позовних вимогах позивача щодо стягнення моральної шкоди було відмовлено, то судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: partial