Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] Крім нього, спадкоємцем першої черги за законом є син померлого - [PERSON], який не претендує на спадкове майно. У встановлений законом шестимісячний строк він звернувся до Бердянської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька у порядку спадкування за законом. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджують наявність спадкової маси. Просив визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON] Представником позивача за довіреністю [PERSON] до суду подана заява про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову, просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] З матеріалів справи вбачається, що після смерті [INFO] року [PERSON] до Бердянської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, до складу якої входять житловий будинок [ADDRESS] звернувся [PERSON] Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч.1, ч.2 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття. З постанови державного нотаріуса Бердянської районної державної нотаріальної контори від 09.04.2014 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] через відсутність відомостей на вказаний житловий будинок у державному реєстрі речових прав та в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що діяв до 01.01.2013 року. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно запису погосподарської книги Осипенківської сільської ради №1234 за 1971-1973 року [PERSON] виділився в окреме господарство за адресою: [ADDRESS], в квітні місяці 1972 року. Відповідно довідки виконкому Осипенківської сільської ради Бердянського району №2407 від 11.10.2007 року будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі запису в господарській книзі №1259. Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, яка втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції №22/5 від 25.08.1994 року, при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження жилого будинку (частини будинку), який знаходиться в сільському населеному пункті, подається один з передбачених у пункті 44 цієї Інструкції документів, що підтверджують право власності відчужувача на жилий будинок (частину будинку). При відсутності такого документа до договору додається довідка виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки, а також де розташований будинок - на землі державного фонду, чи на землі, закріпленій за колгоспом, радгоспом або іншим сільськогосподарським підприємством, організацією, установою; страхову оцінку будинку; кому належить відчужуваний будинок - колгоспному (одноосібному селянському) двору чи господарству робітника (службовця). Якщо відчужуваний будинок є майном колгоспного (одноосібного селянського) двору, в довідці повинні бути перелічені всі члени двору з зазначенням числа, місяця і року їх народження, а якщо належить господарству робітника (службовця) і відчужувачем є учасник спільної часткової власності, в довідці повинні бути перелічені всі її учасники. В такій довідці можуть бути також зазначені дані про відсутність заборгованості по податках та страхових платежах, відсутність заборони відчуження та інші дані, які вимагаються відповідно до загальних правил посвідчення угод про відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників (додатки NN 32, 33). Якщо право власності відчужувача на жилий будинок (частину будинку) згідно з реєстрацією в погосподарській книзі виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих підтверджується одним з правовстановлюючих документів, передбачених у пункті 44 цієї Інструкції, службова особа виконавчого комітету при посвідченні договору про відчуження жилого будинку (частини будинку) вимагає подання цього документа і, крім цього, до договору також додається вищезазначена довідка виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих. За змістом зазначеної норми закону до 1994 року підтвердженням належності громадянину жилого будинку (частини будинку) вважався запис в погосподарській книзі, а правовстановлюючим документом - відповідна довідка виконавчого комітету сільської (селищної) Ради. За таких обставин зазначений запис у погосподарській книзі та довідка сільради щодо наявності такого запису вважалися правовстановлюючими документами, які підтверджували право власності на будинок як колгоспного так і робітничого двору. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Аналізуючи надані докази, суд приймає до уваги письмові докази надані позивачем і приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved