Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та [PERSON] було укладено договір позики шляхом складання та підписання відповідачем розписки від 01.02.2018 року, у відповідності до якої позивач надав грошову позику відповідачу у розмірі 5000 грн. з обовязковим поверненням коштів до 01.08.2018 року. До теперішнього часу борг відповідачем не повернуто, у звязку з чим позивач [PERSON] змушений був звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Від нього не надходило клопотання про відкладення слухання справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач [PERSON] не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] 11 лютого 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із розпискою від 01 лютого 2018 року [PERSON] отримав в борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000 (пять тисяч) грн. та зобов'язався повернути їх в строк до 01.08.2018 року. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором позики перед позивачем [PERSON] не виконав і суму боргу в розмірі 5000 грн. в строк до 01 серпня 2018 року не повернув. Вказаний висновок суду підтверджується змістом оригіналу розписки від 01 лютого 2018 року, на якій відсутні відмітки про виконання свого обов'язку відповідачем та оригінал якої знаходиться в матеріалах цивільної справи. У зв'язку із викладеним суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе перед позивачем зобов'язання, а отже заборгованість відповідача перед позивачем становить суму в розмірі 5000 грн. За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу в розмірі 5000 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 11.10.2018 року про сплату судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved