Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся в суд з позовом до Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання права власності на самочинно збудовану реконструйовану будівлю. Позов мотивовано тим, що згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.01.2010 року, який зареєстрований в реєстрі за № 192 у Вінницькій регіональній філії Державного підприємства «Центр земельного кадастру», позивач є власником земельної ділянки площею 160 кв.м. по вул. Ботанічна, б/н в м. Вінниці, кадастровий номер 0510136600:02:009:0113, цільове призначення землі житлової та громадської забудови (для комерційних потреб). 25.03.2014 року відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки позивач є власником земельної ділянки площею 121 кв.м. по вул. Ботанічна, 13 в м. Вінниці, кадастровий номер 0510136600:02:009:0171, цільове призначення для розміщення та експлуатації будівель та споруд, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.03.2014 року. На вищезазначених земельних ділянках знаходиться нерухоме майно, а саме побутові приміщення для потреб автотранспорту, що становлять 1/50 частки комплексу, літера «Ш» - приміщення №1: №1-№10 загальною площею 74,9 кв.м., що розташовані за адресою м. Вінниця, вул. Ботанічна, 13, які належать мені на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.10.2013 року. Протягом 2017-2018 року позивач за власний рахунок без дозвільних документів здійснив реконструкцію та добудову нежитлових приміщень, саме, прибудова літ. «Ш-2» площею 38.9 кв.м, нежитлова будівля - літ. «Ш-3» площею 115,3 кв.м, прибудова літ. «Ш-4» площею 21,6 кв.м, прибудова літ. «Ш-5» площею 16,3 кв.м. і нежитлова будівля - літ. «Ю» площею 51,0 кв.м. На замовлення позивача [PERSON] підприємством «ВМБТІ» було проведено інвентаризацію 1/50 частки комплексу приміщень в цілому по вул. Ботанічна, 13 в м. Вінниці, про, що було виготовлено технічний паспорт на нежитлові приміщення від 02.05.2018р. де зазначено прибудова літ. «Ш-2» площею 38.9 кв.м, нежитлова будівля - літ. «Ш-3» площею 115,3 кв. м. прибудова літ. «Ш-4» площею 21,6 кв.м, прибудова - літ. «Ш-5» площею 16,3 кв.м. і нежитлова будівля - літ. «Ю» площею 51,0 кв.м. збудовано самочинно. Згідно технічного звіту від 23.05.2018 року про проведення технічного обстеження нежитлової будівлі з прибудовами літ. «Ш-2» площею 38.9 кв.м, нежитлова будівля - літ. «Ш-3» площею 115,3 кв.м. прибудова літ. «Ш-4» площею 21,6 кв.м, прибудова - літ. «Ш-5» площею 16,3кв.м. і нежитлова будівля - літ. «Ю» площею 51,0 кв.м., за результатами технічного обстеження нежитлової будівлі (літ. Ш-3) з прибудовами (літ. Ш-2, ш-4, Ш-5) і нежитлової будівлі (літ. Ю) по вул. Ботанічна, 13 в м. Вінниці встановлено, відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість їхньої безпечної експлуатації. Також відповідно до висновку Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькі області від 22.06.2018 р. встановлено, що дане приміщення відповідає та може використовуватись за призначенням, а також те, що протипожежні норми при будівництві не порушенні. 01.11.2018 року позивач звернувся із заявою до голови Вінницької міської ради [PERSON] про надання дозволу на прийняття до експлуатації збудованої та реконструйованої будівлі, що знаходиться за адресою: вул. Ботанічна, 13 в м. Вінниці, та складається з нежитлової будівлі літ. Ш-3, з прибудовами літ. Ш-2, Ш-4, Ш-5, загальною площею 344,6 кв.м на першому поверсі та на нежитлову будівлю літ. Ю, загальною площею 46,3кв.м. на другому поверсі будівлі до експлуатації. В подальшому отримав відповідь від 19.11.2018 за № Я-01-114849/01- 36 від директора департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради [PERSON], відповідно до якої позивачу було відмовлено в наданні дозволу на прийняття будівлі до експлуатації у звязку з тим, що на момент звернення відсутній механізм прийняття в експлуатацію самочинно збудованих обєктів. Одночасно зазначивши, що надання дозволу можливе лише на підставі рішення суду. Просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання за [PERSON] право власності в цілому на самочинно збудовану та реконструйовану будівлю, що знаходиться за адресою: вул. Ботанічна, 13в м. Вінниці та складається з нежитлової будівлі літ. Ш-3, з прибудовами літ. Ш-2, Ш-4, Ш-5, загальною площею 344,6 кв.м. на першому поверсі та на нежитлову будівлю літ. Ю, загальною площею 46,3 кв.м. на другому поверсі. \~ \~ \~ \~26.12.2018року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~В підготовче засідання позивач не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в підготовче засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.01.2010 року, який зареєстрований в реєстрі за № 192 у Вінницькій регіональній філії Державного підприємства «Центр земельного кадастру», позивач є власником земельної ділянки площею 160 кв.м. по вул. Ботанічна, б/н в м. Вінниці, кадастровий номер 0510136600:02:009:0113, цільове призначення землі житлової та громадської забудови (для комерційних потреб) (а.с.5-6). 25.03.2014 року відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки позивач є власником земельної ділянки площею 121 кв.м. по вул. Ботанічна, 13 в м. Вінниці, кадастровий номер 0510136600:02:009:0171, цільове призначення для розміщення та експлуатації будівель та споруд, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.03.2014 року (а.с.7-9). На вищезазначених земельних ділянках знаходиться нерухоме майно, а саме побутові приміщення для потреб автотранспорту, що становлять 1/50 частки комплексу, літера «Ш» - приміщення №1: №1-№10 загальною площею 74,9 кв.м., що розташовані за адресою м. Вінниця, вул. Ботанічна, 13, які належать мені на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.10.2013 року(а.с.11-13). Протягом 2017-2018 року позивач за власний рахунок без дозвільних документів здійснив реконструкцію та добудову нежитлових приміщень, саме, прибудова літ. «Ш-2» площею 38.9 кв.м, нежитлова будівля - літ. «Ш-3» площею 115,3 кв.м, прибудова літ. «Ш-4» площею 21,6 кв.м, прибудова літ. «Ш-5» площею 16,3 кв.м. і нежитлова будівля - літ. «Ю» площею 51,0 кв.м., що підтверджується технічним паспортом виготовленого 02.05.2018року (а.с.14-23). Згідно технічного звіту від 23.05.2018 року про проведення технічного обстеження нежитлової будівлі з прибудовами літ. «Ш-2» площею 38.9 кв.м, нежитлова будівля - літ. «Ш-3» площею 115,3 кв.м. прибудова літ. «Ш-4» площею 21,6 кв.м, прибудова - літ. «Ш-5» площею 16,3кв.м. і нежитлова будівля - літ. «Ю» площею 51,0 кв.м., за результатами технічного обстеження нежитлової будівлі (літ. Ш-3) з прибудовами (літ. Ш-2, ш-4, Ш-5) і нежитлової будівлі (літ. Ю) по вул. Ботанічна, 13 в м. Вінниці встановлено, відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість їхньої безпечної експлуатації (а.с. 26-36). Відповідно до висновку Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькі області від 22.06.2018 р. встановлено, що дане приміщення відповідає та може використовуватись за призначенням, а також те, що протипожежні норми при будівництві не порушенні. Згідно відповіді Департаменту архітектурно будівельного контролю ВМР від 19.11.2018 за № Я-01-114849/01- 36 позивачу було відмовлено в наданні дозволу на прийняття будівлі до експлуатації у звязку з тим, що на момент звернення відсутній механізм прийняття в експлуатацію самочинно збудованих обєктів (а.с.24). Відповідно до листа ТОВ «СП «Мед Поділля» №596 від 12.12.2018року, останні не заперечують щодо будівництва, що межує із земельною ділянкою по вул. Ботанічна, 13 і введенням в експлуатацію будівлі та подальшому її використання (а.с.37). Згідно листа ВОДА ВОУАМДТ ім. М.К. Садовського №298 від 12.12.2018року останні не заперечують щодо будівництва, що межує із земельною ділянкою по вул. Ботанічна, 13 і введенням в експлуатацію будівлі та подальшому її використання (а.с.38). Частина 1 ст. 376 ЦК України встановлює три відокремлених один від одного критерії, при наявності хоча б одного з яких, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, а саме: якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; якщо вони збудовані або будуються з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У відповідності до ч.3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Крім того, ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року, підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Згідно ст. 5 ЗУ «Про основи містобудування», при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; інформування через засоби масової інформації громадян про плани перспективного розвитку територій і населених пунктів, розміщення важливих містобудівних об'єктів; участь громадян, об'єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об'єктів і внесення відповідних пропозицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій; захист прав громадян та громадських організацій згідно із законодавством. Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень. Вирішуючи справу за позовом власника земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Частинами 3, 5 ст. 376 ЦК України передбачена можливість визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує прав інших осіб. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України №79 від 24.04.2015року встановлено порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт. Цей порядок встановлює процедуру та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових , дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, збудованих у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Однак, відповідно до п.2 цього порядку для введення самочинно спорудженої будівлі в експлуатацію замовник подає до органу державного архітектурно-будівельного контролю, крім іншого, документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено обєкт. Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12. Постанови від 30.03.2012 року №6 « Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва» розяснив, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга ст. 376 ЦК України). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга ст. 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята ст. 376 ЦК України). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до змісту вимог ст.ст.28, 29 ЗУ «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі обєктів архітектури зобовязані отримувати у встановленому порядку дозвіл на виконання робіт, дозвіл на виконання будівельних робіт у відповідності надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно частини 3ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до змісту вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів.\~\~Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене та те, що позивач здійснив будівництво на власній земельній ділянці та не порушував прав інших осіб щодо користування суміжними земельними ділянками, не порушено протипожежні норми, правила користування електроенергією та не перешкоджає газопостачанню, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного згідно ст. ст.319, 321, 328, 375, 376, 392 ЦК України, ЗУ «Про основи містобудування», ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»,

Outcome: approved