Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою в якій встановити факт належності його матері [PERSON], яка померла 04 березня 2015 року, наступних правовстановлюючих документів: - Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 082750 площею 5,240 га, розташованої на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданий 27 грудня 2001 року Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, про що в Книзі записів державних актів на право власності на землю був зроблений запис за № 20849/122; Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований по вул.Степовій, 22 в с. Хуторо-Губиниха Новомосковського району видане 01 лютого 2000 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою за р. № 1-176; а також встановити, що заповіт від 10 серпня 2006 року за р.№ 452, складений [PERSON] на імя [PERSON], та посвідчений секретарем Спаської сільської ради Новомосковського району насправді був складений [PERSON] на імя [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилалась на те, що 04 березня 2015 року померла його мати [PERSON]. Спадкоємцем після її смерті є заявник. За життя мати отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 082750 на земельну ділянку площею 5,240 га, розташованої на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та який був виданий 27 грудня 2001 року Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, про що в Книзі записів державних актів на право власності на землю був зроблений запис за № 20849/122. Крім того, при житті його мати отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 22 розташований по вул.Степовій в с. Хуторо-Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, яке було видане 01 лютого 2000 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою. Крім того, при житті, 10 серпня 2006 року, його мати склала заповіт, згідно якого заповіла заявнику земельну ділянку площею 5,240 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 082750. При зверненні заявника до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], йому відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку, в свідоцтві про право на спадщину за заповітом та в заповіті вказано невірне прізвище його матері [PERSON], замість [PERSON], а в заповіті також вказане його прізвище як [PERSON]. На підставі вищевикладеного заявник вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заявник в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої підтримує свою заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. В звязку з неявкою заявника та інших учасників процесу в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно ч.\~2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено факт, що 04 березня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. Як вбачається з копії свідоцтва про народження заявника, його матірю є [PERSON]. Згідно рішення 21 сесії ХХІІІ скликання Спаської сільської ради № 3-21/ХХІІІ від 12 грудня 2001 року у власність [PERSON] було передано земельну ділянку (пай № 448), площею 5,240 га, розташованої на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2001 року на підставі вказаного рішення Спаською сільською радою Новомосковського району [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 082750, однак прізвище в Державному акті власника земельної ділянки вказано як «Пихальська». Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, від 01 лютого 2000 року видане державним нотаріусом Новомосковської районної держаної нотаріальної контори, [PERSON] є власником будинку № 22 по вул.Степова в с. Хутір-Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області. В свідоцтві про право на спадщину за заповітом також вказане прізвище «Пихальська». Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] на імя [PERSON], та посвідченого секретарем Спаської сільської ради Новомосковського району від 10 серпня 2006 року за р.№ 452, [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 5,240 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 082750. В заповіті також вказане прізвище померлої та заявника як «Пихальська» та «Пихальський». Згідно довідки, виданої Новомосковський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON] змінила свій паспорт, в звязку з уточненням прізвища з [PERSON] на [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, дійсне прізвище померлої [PERSON]. Оцінюючі всі вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що при видачі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 082750 від 27 грудня 2001 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 лютого 2000 року, а також при посвідченні заповіту було допущено описку в написанні прізвища власника земельної ділянки та житлового будинку і дійсно правовстановлюючі документи були видані на імя [PERSON], а заповіт був укладений [PERSON] на імя [PERSON]. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved