Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до вимог якої просила суд скасувати постанову №21432089 від 01.10.2010 року, яка винесена старшим державним віконцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Лукіних А.В. та зняти арешт з всього нерухомого майна, яке належить [PERSON] та витребувати з Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві постанову №21432089 від 01.10.2010 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що 12.01.2017 року позивач дізналася про існування постанови старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Лукіних А.В. про арешт нерухомого майна, на підставі якої Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за №10828008 було зареєстровано обтяження, а саме арешт майна. Враховуючи, що постанова, винесена старшим державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Лукіних А.В. існувала помилково, безпідставно та не скасована, позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засіданні не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В заяві до суду просила розглядати справу у її відсутність та відсутність представника, позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 14.02.2011 року за №10828008 Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Лукіних А.В. від 01.10.2010 року по виконавчому провадженні №21432089 було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON], що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта (а.с. 7). В судовому засіданні 04.05.2017 року представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив зняти арешт з всього нерухомого майна шляхом скасування постанови старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Лукіних А.В. про арешт майна боржника та заборони його відчуження. На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року про витребування у Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві належним чином завіреної копії матеріалів виконавчого провадження №21432089 державним виконавцем Бахрушином А.М. було надано відповідь, відповідно до якої останній надав наступну інформацію. Згідно даних, що містяться у АСВП, у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-3659 від 11.02.2010 року виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 9662,63 грн. 18.06.2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 01.10.2010 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. 19.08.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Окрім цього, державний виконавець повідомив, що надіслати належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження не виявляється можливим, оскільки, відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки та воно знищено за закінченням строку зберігання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів правомірності накладеного арешту на майно позивача, позовні вимоги про зняття арешту з всього нерухомого майна, яке належить [PERSON] шляхом скасування постанови про арешт майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved