Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту батьківства, в якій просить суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця села Новосвітівка, Ширяївського району Одеської області. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку/пай/, площею 7,43 в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на землях колективної власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Розкішне» с. Новосвітівка Ширяївського району Одеської області. В жовтні 2018 року заявник звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, де заведено спадкову справу № 319/2018, однак оформити спадщину у нотаріальному порядку заявник позбавлений можливості, оскільки відсутні необхідні документи, які б підтверджували родинні відносини із спадкодавцем, у зв`язку з чим йому рекомендовано звернутися до суду з питання встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем. В судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Петровірівської сільської ради Ширяївського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, вирішення справи залишає на розгляд суду . На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Новосвітівською сільською радою Ширяївського району Одеської області від 06.10.2008 року. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку/пай/, площею 7,43 в умовних кадастрових гектарах, на землях колективної власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Розкішне» с. Новосвітівка Ширяївського району Одеської області, і належала спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ОД №0292521, виданого як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Розкішне», який був зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №302 від 05.12.1997 року. Відповідно до наявної у матеріалах копії спадкової справи № 319/2018 судом встановлено, що заповіт спадкодавцем не складався, інших спадкоємців немає. Як встановлено судом, [PERSON] народився [INFO] , про що Новосвітівської сільською радою Ширяївського району Одеської області зроблено відповідний актовий запис № 12. Відомості про батька [PERSON] в свідоцтві про народження відсутні, батьки дитини на час її народження не перебували у шлюбі. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до абзацу 2 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно частин 2, 3 статті 53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватись наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини можу бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері та особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, та і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини, незалежно від розміру допомоги (постанови Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15, від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц). Факт того, що [PERSON] визнавав себе батьком заявника [PERSON] підтверджується письмовими показами свідків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Факт спільного проживання та ведення спільного господарства підтверджується виписками із погосподарських книг по с. Новосвітівка, Новосвітівської сільської ради Ширяївського району Одеської області за 1986-2010 роки та довідкою № 322 від 08.10.2020 року виданою Новосвітівською сільською радою Ширяївського району Одеської області про те, що [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на 04.10.2008 року за адресою [ADDRESS] разом з сином - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку що [PERSON] є батьком [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved