Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати право власності на самочинно прибудовану житлову прибудову А1-1 площею 36,6 кв.м. (житловою 30,5 кв.м.) до належної йому частини будинку №96 по вул.Ніжинській в м.Конотопі. На обгрунтування вимог зазначив, що вказана прибудова була здійснена ще у 2009 році без отримання відповідного дозволу на будівництво, а тому є самочинною. Уподальшому рішенням Конотопської міської ради йому була виділена земельна ділянка у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівль і споруд, зокрема під вже збудовану житлову прибудову. Відповідні відомості внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. 09.10.2015 року виготовлений технічний паспорт на частку будинка з самочинною житловою прибудовою. Проте, звернувшись до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області із заявою про прийняття в експлуатацію цієї прибудови, він отримав відмову з посиланням на те, що право власності на самочинно збудований обєкт може бути визнано лише за рішенням суду. Наведені обставини і стали підставою для звернення до суду. Відповідач [PERSON] комітет Конотопської міської ради просить розглядати справу без представника, задоволенню вимог не заперечують, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Треті особи: ? управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області у судове засідання представника не направило, письмових пояснень по суті позову не надали про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надходило; ? [PERSON], сусідка позивача, не заперечує задоволенню вимог. Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Із представлених доказів вбачається, що 3/4 частин житлового будинку та земельної ділянки виділеної у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівль і споруд по вул.Ніжинській, 96 в м.Конотопі належить [PERSON] на праві спільної часткової власності. До належної йому частини будинку позивач самочинно збудували житлову прибудову А1-1 площею 36,6 кв.м. (житловою 30,5 кв.м.) За висновком КП Проектно-виробничого архітектурно-планового бюро вказана прибудова зведена з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм (а.с.7-26). Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області відмовила [PERSON] у прийнятті прибудови в експлуатацію, зазначивши, що визнання за ним права власності на цю будівлю можливе тільки за рішенням суду ( а.с. 24). Оскільки спірна нерухомість була побудована без належного дозволу та належно затвердженого проекту, то вона, відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦК України, є самочинно збудованою. За приписами ч.1,2 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. Згідно ч.2 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки набуває права власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Положеннями частин 3,5 ст.376 ЦК передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи, що позивач є власником земельної ділянки, на якій розташована самочинно збудована житлова прибудова до належної йому частини будинку, права інших осіб не були порушені, тому за ним має бути визнано право власності на цю прибудову.

Outcome: approved