Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.03.2015 року з нього в користь [PERSON] присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви 18.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Після розірвання шлюбу відповідач змінила прізвище з «Пікун» на «Максимчук». Вказує на те, що його матеріальний стан погіршився і він не має можливості сплачувати аліменти у присудженому розмірі, тому просить зменшити їх розмір з 500 грн. на кожну дитину до 310 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.03.2015 року присуджено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви 18.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття /а.с. 9/. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.03.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та змінено прізвище [PERSON] з шлюбного «Пікун» на дошлюбне «Максимчук» /а.с. 11/. Як вбачається з довідки ВДВС Ківерцівського РУЮ № 1287/03-23 від 11.08.2015 року, позивач [PERSON] сплачував аліменти у лютому-квітні 2015 року, а надалі проплати не проводилися /а.с. 12/. Пунктом 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено у судовому засіданні, позивач офіційно ніде не працює та на має стабільного заробітку. Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що відповідач не заперечує щодо заявлених вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову та зменшення розміру стягуваних аліментів з 500 грн. на 310 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку.

Outcome: approved