Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 72,35 ум.кад.га, яка перебуває у колективній власності ССП «Тлумач», що в м. Тлумач Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала дану земельну частку (пай) після смерті свого сина [PERSON] (брат). Свої вимоги обґрунтовував тим, що у зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця, а також у зв`язку з відсутністю документів про родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. А тому просив також в мотивувальній частині рішення встановити факт родинних відносин про те, що [PERSON] являється рідною матір`ю [PERSON] . Окрім цього, позивач просив суд витребувати з нотаріальної контори копію спадкової справи. 04.06.2021 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просила розгляд справи провести без її участі. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] , згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076827 від 22.05.2020 року, виданого на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації № 296 від 08.06.1999 року, зареєстрованого 25.05.2020 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] , належало право на земельну частку (пай) розміром 72,35 ум.кад.га у землі, яка перебуває в колективній власності ССП «Тлумач», що в м. Тлумач Івано-Франківської області (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження позивача його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України від 29.05.2020 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Також [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] (відповідачка), що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 41 зворот, 42 зворот). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). [INFO] [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Ще за життя [PERSON] (мати) посвідчила на ім`я сина [PERSON] (позивача) та онука [PERSON] заповіти, яким заповіла позивачу все належне їй на день смерті майно, а онуку незавершений будівництвом житловий будинок, який не є предметом даного позову, що підтверджується копіями заповітів від 17.03.1995 року та 13.01.2006 року (а.с. 6, 50 зворот). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (мати), як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , успадкувавши належну йому земельну частку (пай), оскільки вона була зареєстрована та постійно проживала разом зі спадкодацем на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 940 від 09.0.2020 року (а.с. 98) та копією будинкової книги (а.с. 14-15). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 391/01-16 від 15.06.2021 року (а.с. 39), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 314/01-16 від 16.06.2021 року (а.с. 38) та [PERSON] № 235/01-16 від 10.06.2021 року (а.с. 36) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [PERSON] (позивач) та [PERSON] прийняли спадщину в порядку спадкування за заповітами після смерті [PERSON] (мати), оскільки вони у шестимісячний термін звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 40, 40 зворот). Решту спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] (мати), а саме [PERSON] (помер [INFO] , копія свідоцтва про смерть, а.с. 108) та [PERSON] (відповідачка), відмовились від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , подавши до нотаріальної контори відповідні заяви (а.с. 51, 51 зворот). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 1/2015, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 39-104), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) та [PERSON] є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за заповітами після смерті [PERSON] (мати), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти або прийняли спадщину немає. Однак, позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] , у зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця, а також у зв`язку з відсутністю документів про родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області за № 474/02-31 від 22.08.2020 року (а.с. 9). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити спадщину на спадкову земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі ч. 6. ст. 294 ЦПК України залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. З позовних вимог вбачається спір про право, а саме про визнання права власності на земельну частку (пай), яка належали спадкодавцю, а тому позивач звернувся також з взаємопов`язаною вимогою про встановлення факту родинних відносин в порядку позовного провадження, оскільки встановлення даного факту має для нього юридичне значення та надає йому право на спадкування за заповітом. Так, як зазначалось вище, згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України від 29.05.2020 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Згідно довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 940 від 09.07.2020 року [PERSON] проживав разом з матір`ю [PERSON] , 1925 р.н., братом [PERSON] (позивач), сестрою [PERSON] (відповідачка) та племінником [PERSON] (а.с. 98). Згідно словника власних імен людей одними й тими ж іменами вважаються: « [PERSON] » та « [PERSON] »; « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 16-17). Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала її після смерті сина [PERSON] . Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 454,0 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1266, 1268 ЦК України, ст. 131 ЗК України,

Outcome: approved