Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 21760 грн. основного боргу, 1632 грн. відсотків та 243 грн. 60 коп. судового збору. В судовому засіданні позивач позов підтримав та суду пояснив, що 09 червня 2011 році, між ним та [PERSON], було укладено договір позики. Відповідно до договору, він [PERSON] передав [PERSON]Є кошти у розмірі 21760 гривень 00 копійок, а [PERSON]Є зобов'язався повернути борг до 09 червня 2012 року. Однак борг відповідачем не повернуто, а тому він змушений звернутися до суду за захистом свого цивільного права . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, заперечень з приводу позову не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, з постановленням заочного рішення. Позивач не заперечив проти постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до ст. 1046 ЦК України між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 09 червня 2011 було укладено договір позики. Згідно умов договору [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв грошові кошти в розмірі 21760 грн. 00 коп.Вказану суму [PERSON] зобовязався повернути до 09 червня 2012 року, проте зобовязання за договором не виконав. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику/грошові кошти у такій самій сумі., що була передана йому позикодавцем/у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається ,якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має бути виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений Договором або Законом строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Внаслідок неналежного виконання зобовязання у [PERSON] утворилась заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 1632 грн. відповідно до наданого розрахунку. Отже з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 21760 грн. 00 коп. сума основного боргу та 1632 грн. 00 коп. трьох процентів річних від простроченої суми на загальну суму 23392 грн.. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зокрема, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 546-547, 549-551, 554, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved