Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Одеський автомобільний ремонтний завод» про стягнення виплат належних працівникові при звільненні та моральної шкоди, посилаючись на те, що за наказом № 84 від 01.10.2008 року був прийнятий на посаду заступника директора з матеріально технічного забезпечення в Державному підприємстві «Одеський автомобільний ремонтний завод». 31.12.2013 року позивач звільнений з вказаної посади за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, на підставі наказу № 75. Оскільки Державне підприємство «Одеський автомобільний ремонтний завод» не здійснило виплату належних працівникові при звільненні виплат, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Представник позивача надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання на повторний виклик до суду не зявився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно наказу № 84 від 01.10.2008 року [PERSON] прийнятий на посаду заступника директора з матеріально технічного забезпечення в Державному підприємстві «Одеський автомобільний ремонтний завод». 31.12.2013 року [PERSON] звільнений з вказаної посади за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, на підставі наказу № 75. До теперішнього часу позивачу не проведений розрахунок при звільненні, який складається з суми невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно довідки Державного підприємства «Одеський автомобільний ремонтний завод» від 31.12.2013 року заборгованість підприємства перед працівником [PERSON] складає 49\~308,53 гривень. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з Державного підприємства «Одеський автомобільний ремонтний завод» на користь [PERSON] заборгованість по виплатам належних працівникові при звільненні в сумі 49\~308,53 гривень. Відповідно ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення вихідної допомоги при звільненні; середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, що є підставою для відмови в задоволенні цих вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial