Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Немирівської міської ради Немирівського району Вінницької області про визнання права власності в поряду спадкування за законом, відповідно до якої визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину земельної ділянки площею 2,31 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Немирівської об`єднаної територіальної громади, яка належала померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої був [PERSON] який помер [INFO] . Мотивуючи позов тим, що [INFO] в [ADDRESS], у віці 74 роки померла [PERSON] , яка приходилася їй бабою по батькові. [INFO] в [ADDRESS], у віці 32 роки помер [PERSON] , який приходився позивачці батьком. Позивачка в позові вказує на те, що після смерті [PERSON] вона являється спадкоємцем померлої у відповідності до ст.1266 Цивільного кодексу України. Оскільки на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивачка була неповнолітня, тому відповідно до норми ЦК України, вона вважаюсь такою, що прийняла спадщину баби. 07 листопада 2015 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки площею 2,31 га., що знаходиться на території Медвежанської сільської ради Вінницької області, яка належала померлій [INFO] [PERSON] , син якої [PERSON] помер [INFO] . Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало не подання спадкоємцем правовстановлюючого документа, а саме оригіналу державного акту . Факт належності земельної ділянки померлій [PERSON] підтвержується копією державного акту серія ІІІ-ВН №043233 від 25 травня 2001 року. Крім позивачки спадкоємцем на іншу частину спадщини померлої [PERSON] , є інший син - [PERSON] , який спадщину прийняв та оформив. В зв`язку з такими обставинами позивачка змушена за вирішенням вказаного питання звернутись до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник міської ради до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу слухати у відсутність представника міської ради, позов визнає. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, вивчивши матеріали справи, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 9), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 10), копію свідоцтва про шлюб (а.с. 11), копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України (а.с. 12), копію довідки Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області № 57-02-25 від 25.01.2016 (а.с. 13), копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 043233 (а.с. 14), копію постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії № 02-31 від 07.11.2015 (а.с. 15) та враховуючи заяву відповідача про визнання позову, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частиною 4 ст. 1268 ЦК України, встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладених у п. 3.1, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного та

Outcome: approved