Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 30.07.2004 року. Мають спільну дитину - малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Під час спільного проживання постійно виникало взаємонерозуміння один одного з приводу ведення спільного господарства та виховання дитини, оскільки кожен має різні погляди щодо сімейного життя. На цих підставах постійно виникали сварки та взаємні докори, що створювало негативну обстановку та почуття постійної напруги в сімї, внаслідок чого перестав відчувати до відповідачки почуття любові та поваги. В січні 2016 року остаточно припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, з того часу проживають окремо один від одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою стало суперечить його інтересам та інтересам дитини. Спір про поділ майна, яке є їх сумісною власністю, на теперішній час відсутній. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з відповідачкою. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідачка позов визнає, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2004 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30.07.2004 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2004 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], разом не проживають і не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з січня 2016 р., спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає, питання місця проживання та утримання малолітньої дитини вирішено, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved