Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просив: шлюб зареєстрований 18.09.2013 р. Відділом ДРАЦС РС Чутівського районного управління юстиції у Полтавській області (актовий запис № 41) між ним та відповідачем розірвати; дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON] залишити проживати з ним. Судові витрати просив не відшкодовувати. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб був зареєстрований 18.09.2013 р. Відділом ДРАЦС РС Чутівського районного управління юстиції у Полтавській області. Актовий запис № 41. Вони мають на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] З відповідачем він проживає в одному помешканні. Проте їхні сімейні стосунки останнім часом різко погіршилися. Це сталося через те, що вони мають різні характери та різні підходи до вирішення сімейних проблем. Відповідач живе своїм життям і проблемами сімї не переймається. Вони перестали розуміти одне одного і втратили взаємне почуття любові та поваги. Все це призвело до того, що сімя розпалася, а їхній шлюб носить формальний характер. За таких обставин він вважає, що їхня сімя розпалася, а спільне проживання з відповідачем є неможливим та суперечить його інтересам і інтересам дітей, оскільки їхні постійні сварки негативно позначаються на їх вихованні. Тому він бажає шлюб з відповідачем розірвати. Спору про поділ майна у них немає. Спору про місце проживання дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] у них немає, і за домовленістю сторін донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] залишаться проживати з батьком [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена, через канцелярію суду подала заяву, в якій позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 18.09.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чутівського районного управління юстиції у Полтавській області (актовий запис № 41), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 111907, виданим 18.09.2013 року (а.с. 9-10). Від спільного сімейного життя мають дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження: серії І-КЕ № 015820, виданого 19.01.2006 року та серії І-КЕ № 187789, виданого 24.12.2013 року (а.с. 11-12). Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спір щодо поділу майна відсутній. Спір про місце проживання дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] відсутній, і за домовленістю сторін донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] залишаться проживати з батьком [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved