Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 29 липня 2015 року він в інтересах сина [PERSON], [INFO], інваліда першої групи «А», інваліда з дитинства, звернувся із заявою про вступ у спадок на майно померлої [PERSON] до Першої тернопільської державної нотаріальної контори, проте у прийнятті заяви позивачу було відмовлено у звязку із пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Причину пропуску позивач вважає поважною, зокрема: в силу своєї хвороби, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді важкої розумової відсталості (синдром Дауна), за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому фізично не міг скористатися своїм правом згідно закону. 12 січня 2012 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 131, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] все своє майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося і все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом матиме право. 19 грудня 2012 року [PERSON] померла. Після смерті спадкодавця, крім спадкоємця за заповітом [PERSON], до складу спадкоємців входить також інший син, спадкоємець за законом - непрацездатний інвалід першої групи [PERSON] На підставі викладеного позивач просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], [INFO], на шість місяців, після набрання рішенням суду законної сили. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Першої тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути цивільну справу № 607/13426/15-ц про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом без представника їхньої нотаріальної контори по наявних в справі документах. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, ознайомившись із заявою представника третьої особи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження (повторне) серії І-ИД №214638 від 31 березня 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, батьками [PERSON], 13 вересня 1991 року, є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії ТЕР №0030627, [PERSON] визнаний інвалідом з дитинства довічно. Висновок про умови та характер праці: потребує постійного стороннього догляду. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 18 листопада 2013 року (справа №753/1745/13) [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], фактично проживаючого в [INFO], визнано недієздатним. Встановлено над [PERSON] опіку та призначено його опікуном [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], зареєстрованого та проживаючого в [INFO]. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м.Києва від 18 лютого 2014 року рішення Дарницького районного суду м.Києва від 18 листопада 2013 року залишено без змін. Згідно заповіту серії ВРП №031007, посвідченого 20 січня 2012 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] все своє майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося і все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом матиме право. 19 грудня 2012 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-БК №255980 від 19 грудня 2012 року, видане Відділом реєстрації смерті у м.Києві. Як вбачається із інформації, наданої 12 лютого 2016 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою, вих. №307/01-16, 11 січня 2013 року заведена спадкова справа № 8/2013 до майна померлої 19 грудня 2012 року [PERSON]. 11 січня 2013 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини та документи, необхідні для заведення спадкової справи. Відповідно до матеріалів спадкової справи, єдиним спадкоємцем за заповітом, який спадщину прийняв, є син спадкодавиці [PERSON]. 12 січня 2012 року за реєстровим № 131 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], було посвідчено заповіт від імені [PERSON], за яким все належне ій майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося вона заповіла [PERSON]. 24 червня 2013 року [PERSON] було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на квартиру № 182, що знаходиться в будинку № 8 по вулиці Корольова в місті Тернополі, та необхідні для цього документи. 24 червня 2013 року за реєстровим № 860 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою було видано вищевказане свідоцтво. 20 серпня 2013 року за вхідним № 1404/02-14 було зареєстровано заяву від імені [PERSON]. 25 вересня 2013 року [PERSON] було подано заяву про надання інформації по спадковій справі. 25 вересня 2013 року за вих. № 2714/01-16 Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою [PERSON] було відмовлено у наданні такої інформації та роз'яснено зміст ст.8 Закону України «Про нотаріат». 27 вересня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом було відкрито провадження у справі № 607/17608/13-ц за позовом [PERSON] до Першої тернопільської державної нотаріальної контори, третіх осіб: Прокуратури м.Тернополя та [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину. Тернопільським міськрайонним судом було відкрито інше провадження у справі № 607/23237/13-ц за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до Першої тернопільської державної нотаріальної контори, третіх осіб: [PERSON], органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про визнання спадкоємцем за законом, встановлення обов'язкової частки у спадковому майні, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. 05 травня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом було винесено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а 26 червня 2014 року винесено рішення Апеляційним судом Тернопільської області про залишення рішення Тернопільського міськрайонного суду без змін. 25 вересня 2014 року Вищим спеціалізованим судом України винесено Ухвалу, за якою касаційну скаргу [PERSON], який діє від імені непрацездатного [PERSON] відхилено, а рішення Тернопільського міськрайонного суду та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області залишено без змін. 23 березня 2015 року та 03 квітня 2015 року [PERSON] було подано запит про надання інформації по спадковій справі. 27 березня 2015 року за вих. № 1146/01-16 та 07 квітня 2015 року за вих. № 1245/01-16 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою [PERSON] було роз'яснено зміст ст.8 Закону України «Про нотаріат» та зміст ст.1269 та 1270 Цивільного кодексу України про порядок прийняття спадщини та строк прийняття спадщини. 08 квітня 2015 року [PERSON] було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0525 га, передану для садівництва, що розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та необхідні для цього документи. 08 квітня 2015 року за реєстровим № 545 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою було видано вищевказане свідоцтво. Станом на 12 лютого 2016 року інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно пункту 2 [PERSON] Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, адресованого Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу принципу безпосередності судового розгляду (ст.160 ЦПК України) рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановляється рішення. Позивачем не надано та в судовому засіданні не здобуто доказів того, що [PERSON] з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначена позивачем причина, а саме непрацездатність його сина, яка викликана тим, що він страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді важкої розумової відсталості (синдром Дауна), не може бути визнана судом поважною, так як на час відкриття спадщини та протягом встановленого законом строку на її прийняття [PERSON] не був визнаний недієздатним у встановленому законом порядку. Такі обставини встановлені рішенням Дарницького районного суду м.Києва (справа №753/1745/13) від 18 листопада 2013 року, яке не містить посилань на те, з якого часу [PERSON] є недієздатним. В постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 28 березня 1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» судам розяснено, що за загальним правилом громадянин вважається недієздатним з часу набрання законної сили рішенням суду про визнання його недієздатним. У тих випадках, коли від часу виникнення недієздатності залежать певні правові наслідки, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи й інших даних про психічний стан громадянина, в рішенні може зазначити, з якого часу громадянин є недієздатним. Також, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] неодноразово звертався до суду в інтересах [PERSON] з приводу визнання за непрацездатним сином права на спадкове майно, а тому про обставини відкриття спадщини та оформлення [PERSON] спадкових справ йому було відомо. Крім того, в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку із пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини, на що [PERSON] посилається, як на підставу заявленого ним позову в інтересах непрацездатного сина [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід відмовити у звязку з недоведеністю заявлених вимог . На підставі наведеного,

Outcome: dismissed