Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, зацікавлена особа перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської нотаріальної контори [PERSON] за реєстром №Д-639 від 04.08.1973 р. та договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської нотаріальної контори [PERSON] за реєстром №Д-136 від 04.03.1977 р. Заявником подано заяву про розгляд справи у його відсутності. Представником зацікавленої особи подано заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши викладені в заяві [PERSON] обставини, виходячи з вимог чинного законодавства, Судом встановлено наступне. 04.08.1973 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської нотаріальної контори [PERSON] №Д-639, на підставі якого заявником придбано 24/100 частин домоволодіння в м. Івано-Франківську по вул. Гагаріна, №111 а та № 111 б в м. Івано-Франківську, за реєстровим номером 33, книга 1 від 13.08.1973 р. 04.03.1977 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської нотаріальної контори [PERSON] №Д-136, на підставі якого Заявником подаровано [PERSON] 23/100 частин домоволодіння, що знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. Гагаріна, №111 а, та №111 б за реєстровим номером 33, книга 1 від 18.04.1977 р. Заявник звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори з метою розпорядження належною йому часткою домоволодіння, де було виявлено невідповідність прізвища заявника у вищевказаних договорах, паспортним даним. Згідно паспорта , пенсійного посвідчення та свідоцтва про народження, прізвище заявника Голинський. ( а.с.4-5). Проте у вищевказаному договорі купівлі-продажу та договорі дарування прізвище заявника помилково зазначено Галинський.( а.с.15-18). Факт належності правовстановлюючих документів підтверджується довідкою постійного місця проживання заявника та показами свідків. В договорі купівлі-продажу від 04.08.1973 року та договорі дарування від 04.03.1977 р. зазначено прізвище Заявника [PERSON], замість Голинський. ( а.с.15-16). Враховуючи вищевикладене, з метою розпорядження належною заявнику часткою домоволодіння, [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Як зазначено в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зважаючи на вищевказані обставини, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки дослідженими в сукупності доказами підтверджується, що правовстановлюючі документи договір купівлі-продажу від 04.08.1973 р., посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської нотаріальної контори [PERSON] за реєстром №Д-639 та договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської нотаріальної контори [PERSON] за реєстром №Д-136 на імя [PERSON] у в дійсності належить громадянину [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме договору купівлі-продажу від 04.08.1973 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської нотаріальної контори [PERSON] за реєстром №Д-639 та договору дарування від 04.03.1977 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської нотаріальної контори [PERSON] за реєстром №Д-136 на імя [PERSON] в дійсності належать громадянину [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved