Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В своїй позовній заяві посилається на те, що 08.06.2006 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, а саме: земельну ділянку площею 3,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зимнівської сільської ради, Володимир-Волинського району, Волинської області. Він фактично вступив у право володіння та користування спадковим майном, подавши до нотаріальної контори у встановлений законом термін заяву про прийняття спадщини, однак оформити її прийняття через органи нотаріату не може, оскільки покійним за невідомих йому причин було втрачено оригінал сертифікату на зазначену земельну ділянку. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,54 га. для веденнятоварного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зимнівської сільської ради, Володимир-Волинського району, Волинської області, яку він успадкував за законом після смерті батька [PERSON] На попереднє судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву, згідно якої заявлений позов підтримав повністю, просить його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві та слухати справу у його відсутність. Відповідач на попереднє судове засідання не зявилась, подала суду письмову заяву, згідно якої заявлений позивачем позов визнала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність. Дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії 1ЕГ № 022062 від 08 червня 2006 року, 08.06.2006 року помер [PERSON]. З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0267362, довідки про вартість земельної частки (пай) вбачається, що [PERSON] являвся власником земельної ділянки площею 3,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зимнівської сільської ради, Володимир-Волинського району, Волинської області. Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 439935, позивач по справі [PERSON] являється сином покійного [PERSON], а отже належить до першої черги спадкоємців за законом. Судом встановлено, що крім позивача є й інший спадкоємець першої черги за законом [PERSON], проте остання від прийняття спадщини відмовилась на користь позивача про що подала відповідну письмову заяву. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. З довідки приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу [PERSON], вбачається, що через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на землю, видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою. Визнання позову відповідачем будь-чиїх прав та інтересів не порушує. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підставними. Судові витрати по справі суд покладає на позивача. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 386, 392, 1217,1218, 1225, 1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved