Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та [PERSON] 04.10.2014. було укладено договір оренди квартири. За цим договором [PERSON], як власник передав Орендарю [PERSON] в оренду квартиру загальною площею 55 кв. м, котра знаходиться по вул. Білякова 10/85 у м. Рівне, а Орендар прийняв це майно та зобов'язався своєчасно сплачувати орендну плату та комунальні послуги, а після припинення цього договору повернути орендоване майно Власнику в належному стані. У п. 1.1. Договору сторони визначили, що термін оренди складає 6 місяців з моменту прийняття квартири, що орендується. Згідно умов п. 6.5. Договору, якщо жодна із сторін по закінченню дії договору не заявить про намір його розірвати, даний Договір пролонговується автоматично терміном на 1 рік на таких же умовах. Орендована квартира була передана позивачем та прийнята відповідачем за актом приймання-передачі приміщення від 08.10.2014 р. із зазначенням відповідного обладнання переданого в оренду разом з квартирою. У п. 2.1, 2.2. Договору сторонами визначено розмір витрат та порядок сплати оренди та комунальних послуг. Однак, у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем по орендній платі, а саме: 08 лютого 2015 року- по 08 березня 2015 року. Наприкінці квітня Відповідач залишив орендовану квартиру без попередження, не повернувши її Позивачу за актом прийому - передачі, мотивувавши такий вчинок раптовим звільненням з роботи, проте обіцяв розрахуватись при першій можливості. Але пройшло вже більше як два роки, а заборгованість відповідач так і не погасив. На адресу Відповідача Позивачем була направлена претензія з вимогою погасити заборгованість по орендній платі за період з 08.02.2015 р - по 08.03.2015 р. та передати орендовану квартиру Позивачу в належному стані за актом прийому - передачі. Проте, претензія Відповідачем була проігнорована. У договорі оренди квартири від 04.10.2014 р. зазначено, що в користування передана квартира, яка знаходиться по вулиці Білякова 10/85 у місті Рівне. Таким чином, даний спір виник з договору, у якому зазначено місце його виконання, і виконувати такий договір можна лише за місцем знаходження нерухомого майна, що передане в користування. Просив зобов'язати [PERSON] повернути [PERSON] орендовану квартиру, що розташована по вул. Білякова 10/85 у м. Рівне; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі на суму 2500 грн. 00 коп., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1.000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позов в межах доводів позовної заяви та просив задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся рекомендованою кореспонденцією, а тому вважається повідомленим належним чином. Заяви щодо розгляду справи в його відсутність суду не надав, про причину неявки суд не повідомив. Письмових заперечень до суду не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.169 ЦПК України з постановленням заочного рішення згідно до ст.224-228 ЦПК України проти чого не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши їх в сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 04.10.2014. було укладено договір оренди квартири. За цим договором [PERSON], як власник передав Орендарю [PERSON] в оренду квартиру загальною площею 55 кв. м. по вул. Білякова 10/85 у м. Рівне, а Орендар прийняв це майно та зобов'язався своєчасно сплачувати орендну плату та комунальні послуги, а після припинення цього договору повернути орендоване майно Власнику в належному стані. У п. 1.1. Договору сторони визначили, що термін оренди складає 6 місяців з моменту прийняття квартири, що орендується. Згідно умов п. 6.5. Договору, якщо жодна із сторін по закінченню дії договору не заявить про намір його розірвати, даний Договір пролонговується автоматично терміном на 1 рік на таких же умовах. Орендована квартира була передана позивачем та прийнята відповідачем за актом приймання-передачі приміщення від 08.10.2014 р. із зазначенням відповідного обладнання переданого в оренду разом з квартирою. У п. 2.1 орендна плата за користування приміщенням становить 2500 грн. щомісячно, згідно п 2.2. Договору комунальні послуги підлягають до оплати окремо. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.527 ЦК України, Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Згідно ст.530 ЦК України, зобов'язання підлягає виконанню у встановлений зобов'язанням строк /термін/. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Встановлено, що позивачем здійснювались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення в адресу боржника претензії з вимогою виконати умови укладеного договору та повернути борг. У звязку з порушенням зобовязань за договором у [PERSON] виникла заборгованість перед [PERSON] по орендній платі, а саме: з 08 лютого 2015 року- по 08 березня 2015 року в сумі 2500 грн., яка підлягає до стягнення за рішенням суду. Як було встановлено судом, відповідач залишив орендоване житло, після 08.04.2015р. квартирою не користувався, майно отримане за актом прийому-передачі приміщення від 08.10.2014р. залишене в квартирі, а тому договір оренди є припиненим з 08.04.2015р. Оскільки договором оренди не передбачалося відповідальності орендаря за порушення умов договору у виді моральної шкоди, то вимога в частині стягнення моральної шкоди до задоволення не підлягає. Судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України в сумі 551грн.20 коп. підлягають до стягнення з відповідача в прибуток державного бюджету України. На підставі викладеного, ст.ст. 23, 526,527,610,629 ЦК України,

Outcome: partial