Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства» «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. про вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Із позовної заяви [PERSON], вбачається, що рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2013 року, зустрічний позов Бабака Анатолія Васильовича в інтересах [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору застави транспортного засобу недійсним, задоволено. Визнано недійсними договір застави транспортного засобу від 07 грудня 2007 року до кредитного договору № 220319454 від 05 грудня 2007 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] На виконання умов Договору застави транспортного засобу від 07 грудня 2007 року до кредитного договору № 220319454 від 05 грудня 2007 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Шевчук З.М. накладено заборону на відчуження автомобіля марки Nissan, модель X-Terra 4.0, рік випуску 2007, номер об'єкта: [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER] У 2016 році, позивачу стало відомо, що на вищевказаний автомобіль, який належить йому на праві власності накладено заборону відчуження. З метою досудового врегулювання спору відповідачу направлялися листи про зняття заборони. Однак відповіді не отримано. Просив вилучити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 6389595 від 12 січня 2008 року із подальшими змінами обтяжень відомостей про обтяження автомашини марки Nissan, модель X-Terra 4.0, випуску 2007 року, номер об'єкта (кузов) [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER] Представники відповідачів Публічного акціонерного товариства» «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції і Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, в судове засідання не з'явилися повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення із таких підстав. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Суд встановив, що рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2013 року, яке набрало законної сили 30 липня 2013 року, зустрічний позов Бабака Анатолія Васильовича в інтересах [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору застави транспортного засобу недійсним, задоволено. Визнано недійсними договір застави транспортного засобу від 07 грудня 2007 року до кредитного договору № 220319454 від 05 грудня 2007 року (а.с.6-10). В силу дії ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Із копії Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за номером 50565097, виданого 21 жовтня 2016 року (а.с.3) суд встановив, що на транспортний засіб, автомобіль марки Nissan, модель X-Terra 4.0, рік випуску 2007, номер об'єкта: [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER] на підставі договору застави транспортного засобу, 2786д, 05 грудня 2007 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. внесла приватне обтяження, яке зареєстровано 12 січня 2008 року 16:33:29 за № 6389595, реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції (а.с.4). На запит адвоката Бабака А.В., щодо надання інформації про наявність/відсутність заборони на відчуження автомашини, АТ «Райффайзен Банек Аваль» листом № 81-15-9/7945 від 15 листопада 2016 року Про відмову у наданні інформації, відмовив в отриманні інформації (а.с.5). Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника,ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Правовий аналіз наведеного положення Закону вказує на те, що судове рішення є прямою та безпосередньою підставою для внесення реєстратором Державного реєстру інформації про припинення обтяження спірного транспортного засобу. Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обтяжений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог про вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права забезпечить належне його відновлення. На підставі наведеного, ст.ст. 16, 319, 321 ЦК України, ч. 5 ст. 43, ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved