Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи: Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що Рішенням Словянського міськрайонного суду від 28 липня 2009 року, справа № 2-3200/2009, з нього на користь відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, стягнення розпочате з 19 травня 2009 року і до повноліття дитини. На виконання зазначеного рішення суду відкрите виконавче провадження. Постанова про відкриття виконавчого провадження та виконавчий лист спрямовані за місцем його роботи, аліменти стягуються. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 07 серпня 2012 року, справа № 2/0544/1654/2012, з нього на користь відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення сином повноліття. На виконання зазначеного рішення суду відкрите виконавче провадження. Постанова про відкриття виконавчого провадження та виконавчий лист спрямовані за місцем його роботи, аліменти стягуються. Загалом з нього стягується на користь обох відповідачів ? частина його заробітку (доходу) (1/4 +1/4 = 1/2). Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України та п. 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров'я. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, стягнутих з нього на користь відповідачів, суд не врахував наявність у нього непрацездатних батьків, яких він зобовязаний утримувати, оскільки вони є непрацездатними за віком, страждають різними захворюваннями. Батькам хоча і призначена пенсія за віком, але її розмір не надає їм можливості забезпечувати себе у повному обсязі, купувати необхідні ліки та отримувати інше лікування. Окрім того, після ухвалення судом рішень про стягнення з нього аліментів у нього змінився матеріальний та сімейний стан. Його батько у 2016-2017 роках переніс інсульт, тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні, що потребувало і потребує додаткових витрат на його системне коштовне медикаментозне та інше лікування, підтримання його стану здоровя та рівня життя. Викладене підтверджено доданими до позову письмовими доказами - копіями медичних документів та пенсійних посвідчень батьків. Відповідно до статті 202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Окрім того, з 22 березня 2016 року він проживає у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON]. Вони проживають сумісно однією сімєю за адресою: місто Слов'янськ, вул. Дарвіна, 19/21, що підтверджено актом з місця нашого проживання, його дружина не працює, не має доходу, що підтверджено відповідною довідкою. Під час проживання з [PERSON] в них народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з ним та [PERSON], знаходиться на його утриманні та вихованні. Цю дитину, відповідно до вимог статей 180, 182 Сімейного Кодексу України він також повинен утримувати та витрачати на неї не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Вважає, зазначені вище обставини такими, що мають суттєве, істотне значення та є підставою для зміни розміру стягнутих з нього аліментів, оскільки його матеріальний стан змінився і погіршився, враховуючи зміни його матеріального та сімейного стану, наявність на утриманні малолітньої дитини та непрацюючої дружини, батьків, які є непрацездатними та віком та страждають різними захворюваннями. Відповідно він має підстави для звернення до суду з цим позовом про зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього за рішеннями суду. Таким чином, на його утриманні є троє неповнолітніх дітей та дружина, яка не працює і, за змістом статті 84 Сімейного Кодексу України також має право на утримання від нього. За змістом статті 183 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, який стягується на трьох і більше дітей має становити половину заробітку (доходу) платника аліментів, тобто на одну дитину повинно стягуватися не більше 1/6 частини його заробітку (доходу). Вважає, що розмір аліментів, стягнутих з нього за рішенням Словянського міськрайонного суду від 28 липня 2009 року, справа № 2-3200/2009, з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] повинен бути зменшений з ? до 1/8 частини його заробітку (доходу), та розмір аліментів, стягнутих з нього за рішенням Словянського міськрайонного суду від 07 серпня 2012 року, справа № 2/0544/1654/2012, з нього на користь відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] повинен бути зменшений з 1/4 до 1/8 частини його заробітку (доходу). Загальна сума утриманих з нього аліментів за цей же проміжок часу становить 14533,1 гривень, відповідно сума утриманих аліментів за рік буде становити 29066,2 гривень. 1/2 частина від цієї суми дорівнюватиме 14533,1 гривня, що є ціною позову. Фактично отримано ним за шість місяців попереднього року 39606,16 гривень, що у місяць дорівнює 6601,03 гривні. На цю суму він повинен утримувати не тільки себе, але і не працюючу дружину, яка зайнята доглядом за малолітньою дитиною, [INFO], та цю дитину, яка внаслідок свого віку має великі потреби у догляді, харчуванні, лікуванні. Просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього, [PERSON], на утримання дитини [PERSON], [INFO] на користь відповідача [PERSON], визначених за рішенням Словянського міськрайонного суду від 28 липня 2009 року, справа № 2-3200/2009, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку щомісяця до 1/8 частини усіх видів його заробітку щомісяця, а також зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього, [PERSON], на утримання дитини [PERSON], [INFO] на користь відповідача [PERSON], визначених за рішенням Словянського міськрайонного суду від 07 серпня 2012 року, справа № 2/0544/1654/2012, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку щомісяця до 1/8 частини усіх видів його заробітку щомісяця. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 06 березня 2018 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. (а.с.20,21). Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направлялася на адресу відповідача [PERSON] нею отримана 08 лютого 2018 року (а.с.25). 06 березня 2018 року [PERSON] до суду надала Заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 06 березня 2018 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. (а.с.20,21). 06 березня 2018 року [PERSON] до суду надала Заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи: Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, про зменшення розміру аліментів підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У статті 1 Загальної декларації прав людини проголошено, що всі люди народжуються вільними й є рівними за своєю гід\-ністю та правами. Вони наділені розумом і совістю та повинні діяти один щодо одного в дусі братерства. Кожна людина має всі права і всі свободи, проголошені цією Декларацією, неза\-лежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового, станового або іншого становища (ст. 2). Згідно зі статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, всі особи є рівними перед судами і трибуналами. Це основоположні міжнародні правові норми з питань рівності прав людини, на які орієнтується всі правові держави світу. Конституція України закріплює основні засади правового статусу людини і громадянина в Україні, тобто ті провідні ідеї, що покладені в основу змісту й умов реалізації прав та обов'яз\-ків людини і громадянина в нашій державі. Передусім це стосу\-ється частин 1, 2 ст. 24 Конституції України, відповідно до яких: «Громадяни мають рівні« конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв і обмежень за ознаками раси, ко\-льору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального поводження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками». Крім того, ч. 2 ст. 21 Конституції України закріплює засаду невідчужуваності та непорушності прав і свобод людини. Відповідно до цієї заса\-ди не допускається не тільки відчуження прав і свобод, якими людина володіє, а й обмеження їхнього змісту, створення пере\-шкод для їх реалізації тощо. Дані положення повною мірою поширюються і на передбачені цивільно-процесуальним за\-коном права суб'єктів цивільного провадження. У загальному розумінні рівність перед законом означає обо\-в'язок всіх додержуватися приписів закону, використовувати закон у своїх інтересах. Закріплення рівності перед законом як засади здійснення правосуддя в цивільних справах означає, що жодна обста\-вина не може стати підставою для надання будь-яких привілеїв або запровадження будь-яких обмежень, що суперечать припи\-сам цивільно-процесуального закону щодо прав і обов'язків всіх суб'єктів провадження. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» « Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до п.п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобовязують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обовязків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено у судовому засіданні, та вбачається з наданої копії Свідоцтва про народження серія І-НО № 019062, виданого 18 травня 2005 року, Словянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 385, [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю [PERSON], [INFO] (а.с.6). З копії Свідоцтва про народження серія 1-НО № 338561, виданого 12 травня 2010 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 422, [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Статтею 180 СК України\~встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області №2-3200-09 від 28 липня 2009 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки: [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини (а.с. 12). Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області №2/0544/1654/2012 від 07 серпня 2012 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, а саме до 27 квітня 2028 року (а.с. 11). Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Згідно ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Тобто, доказами можуть бути будь-які дані, на підставі яких суд повинен встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача щодо наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів саме з його вини. Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. В той час, ст. 78 ЦПК України, яка регулює питання допустимості доказів, передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто, докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимим. Так, зі Свідоцтва про народження серія І-НО № 761689, виданого 10 січня 2018 року, Словянським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 18, [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю [PERSON], [INFO] (а.с.8). З Акту про фактичне проживання № 19, виданого 19 січня 2018 року Керівником комітету мікрорайону «Словважмаш», вбачається, що [PERSON], [PERSON] та їх дочка [PERSON], [INFO], проживають за адресою: [INFO] з 22 березня 2016 року по теперішній час (а.с. 17). Відповідно до Відомостей, отриманих з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за № 241 від 29 січня 2018 року, [PERSON], РНОКПП [NUMBER] за період з 3 кварталу 2016 року по 3 квартал 2017 року доходів не отримувала, однак з ТОВ «Промтехтерпло» отримала аліменти у сумі 888,50 грн. (а.с. 16). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Згідно з положеннями п.п.17,23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх доньки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками може бути змінений за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з набранням рішенням законної сили. Як вбачається з матеріалів справи, після винесення судових Рішень від 28 липня 2009 року та 07 серпня 2012 року, про стягнення аліментів з [PERSON] у розмір ? частини з усіх видів доходу на користь [PERSON] та у розмір ? частини з усіх видів доходу на користь [PERSON], змінився матеріальний стан платника аліментів. Зокрема, у нього народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія І-НО № 761689, виданого 10 січня 2018 року, Словянським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на його утриманні перебуває цивільна дружина [PERSON] та дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується Актом про фактичне проживання № 19, виданого 19 січня 2018 року Керівником комітету мікрорайону «Словважмаш», та хворіє його батько [PERSON], [INFO], який є особою похилого віку, що підтверджується медичним висновком (а.с.9, 18). Таким чином, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за Рішеннями Словянського міськрайонного суду Донецької області № 2-3200-09 від 28 липня 2009 року на користь [PERSON] та № 2/0544/1654/2012 від 07 серпня 2012 року на користь [PERSON], але суд вважає, що зменшення розміру аліментів потрібно здійснити в іншому розмірі, ніж просить позивач, а саме з 1/4 частки його заробітку (доходу) на 1/6 частку його заробітку (доходу) так, як стягнення аліментів саме в такому розмірі буде відповідати як зміні матеріального стану [PERSON], так і буде достатнім для утримання ним дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] і буде відповідати інтересам неповнолітніх дітей та їх батьків, оскільки відповідач є батьком цих дітей, та повинен утримувати своїх дітей, дбати про їх фізичний та духовний розвиток, до досягнення дітьми повноліття, не зважаючи на те, що у нього на теперішній час змінилися сімейні обставини: народилася інша дитина, яка зі своєю матірю перебуває на його утриманні та хворіє батько. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про наявність, передбачених\~ст.192 СК України, підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь [PERSON] за судовим рішенням від 28 липня 2009 року на утримання доньки [PERSON], [INFO] з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], а також про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь [PERSON] за судовим рішенням від 07 серпня 2012 року на утримання дитини [PERSON], [INFO] з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову про стягнення аліментів [PERSON] та [PERSON] були звільнені від сплати судового збору, відповідно до \~ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», яка передбачає, що \~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, то суд приходить до переконання, що вони звільнені і від сплати судового збору при вирішенні питання про зменшення розміру стягуваних з [PERSON] аліментів, а тому вимоги [PERSON] в частині стягнення судового збору у розмірі 704,80 грн. з [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с. 1). Позовні вимоги [PERSON] в частині зменшення розміру аліментів, що з нього стягуються, задоволені, а тому суд приходить до переконання, що понесені [PERSON] судові витрати підлягають відшкодуванню у розмірі 704,80 грн. за рахунок Державного бюджету України в порядку передбаченому Кабінетом міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: partial