Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтував тим, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], належать йому на праві приватної власності. У вказаному будинку зареєстрована колишня дружина його сина [PERSON] та невістка позивача - відповідач [PERSON], однак за цією адресою вже більше року не проживає. В добровільному порядку [PERSON] із будинку, що належить позивачу, не виписалася і не збирається цього робити. Факт непроживання відповідача в будинку, який належить [PERSON] на праві приватної власності, понад один рік без поважних причин підтверджується довідкою Красновільської сільської ради Маневицького району Волинської області № 662 від 6.03.2017 року. Вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік і повинна бути виписана з даного помешкання. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлялася судом про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON], відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров?я, в якому вона проживає. Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], належать [PERSON] на праві приватної власності. У вказаному будинку зареєстрована колишня дружина його сина [PERSON] та невістка позивача - відповідач [PERSON], однак за цією адресою вже більше року - з червня 2016 року не проживає. Будь-які її речі в даному будинку відсутні. В добровільному порядку [PERSON] із будинку, що належить позивачу, не виписалася і не збирається цього робити. Факт непроживання відповідача в будинку, який належить [PERSON] на праві приватної власності, понад один рік без поважних причин підтверджується довідкою Красновільської сільської ради Маневицького району Волинської області № 662 від 6.03.2017 року. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом довідок Красновільської сільської ради Маневицького району Волинської області від 6.03.2017 року та 13.09.2017 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.03.2017 року. Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що оскільки [PERSON] відсутня в будинку по [ADDRESS], що належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, з червня 2016 року, тобто більше одного року, без поважних причин, вона втратила право користування вказаним житловим будинком, а тому позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS], підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] 640 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved