Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі у вихованні дитини. З урахуванням уточнених 20 серпня 2018 року позовних вимог просить суд зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому у спілкуванні з донькою [PERSON], визначити наступні способи його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: встановити час спілкування з донькою щомісяця першої та третьої суботи особисто за місцем проживання дитини, з можливістю особистого спілкування з дитиною по телефону або Skype за місцем проживання дитини без присутності сторонніх осіб, з обовязковим урахуванням стану здоровя дитини, з дотриманням усталеного режиму дня, за попередньою домовленістю між батьками, не більше 30 хвилин; побачення з донькою, в момент перебування його на території України за попереднім узгодженням часу з матірю дитини. В обґрунтування позову зазначає, що 03 липня 2015 року він уклав шлюб з [PERSON], про що виконавчим комітетом Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області зроблено актовий запис №14 та видано свідоцтво про шлюб серії І-КИ №303942. Під час перебування у шлюбі, у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 186/1050/17 від 09 жовтня 2017 року їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з відповідачкою. Судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у цивільній справі №186/1268/17 від 11 жовтня 2017 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 186/1269/17 від 21 листопада 2017 року з нього було стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. На даний час він працює у Закритому акціонерному товаристві «Солігірський інститут проблем ресурсозбереження з досвідним виробництвом» в місті Солігірськ, Мінської області, Республіки Білорусь та не має можливості бачитись з дитиною, окрім інтернет ресурсів Skype та Viber. Раніше відповідач по справі надавала йому можливість спілкуватись з донькою від 15 до 20 хвилин по відеозвязку, але на даний час такої можливості не має, зі сторони відповідача виключно одна вимога: «...коли будуть відправлені грошові кошти...» За час перебування в Республіці Беларусь, він відправляв гроші на утримання доньки та матері дитини. На даний час відповідач створює перешкоди у спілкуванні з дитиною, а саме не надає можливості з нею спілкуватись, у звязку з чим він вимушений звернутись з даним позовом до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання 22 серпня 2018 року не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені 20 серпня 2018 року позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі. Крім того згідно відзиву відповідач зазначила, що позивач одного разу приходив за адресою її проживання з метою побачення з донькою, але був у нетверезому стані і прийшов у пізній час, коли вона вже вкладала доньку спати. За таких обставин, вона була вимушена відмовити йому у спілкуванні з донькою і запропонувала прийти іншим разом у денний час та у тверезому стані. Були також смс повідомлення від позивача з проханням про спілкування з донькою по телефону. По-перше, доньці два роки і вона навіть в очному спілкуванні розмовляє на незрозумілій для інших людей мові, а також в такому віці ще немає навичок спілкуватися по телефону. По-друге, вона не знає позивача, як батька, так як він припинив спілкування з донькою, коли їй було 10 місяців. По-третє, навіть якби вона якимось чином змогла її «привязати» до телефону, то заставити її щось пробелькотати, марна справа. По-четверте, спілкування у роумінгу чи з використанням мобільного інтернету, не дешеве, а позивач навіть не намагався забезпечити оплату такого звязку. Також зазначає, що фактично вона ніколи не заперечувала, не заперечую і надалі не буде заперечувати проти спілкування позивача з донькою. Звичайно що при цьому донька якось повинна сприйняти позивача, як близьку їй людину, інакше вона буде уникати спілкування. Крім того, позивач повинен приходити на побачення з донькою тверезим і у денний час, попередивши про свій візит завчасно. Представник третьої особи органу опіки та піклування Виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд винести рішення відповідно до чинного законодавства. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, сторони у справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 03 липня 2015 року виконавчим комітетом Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, про що від 03 липня 2015 року зроблено відповідний актовий запис № 14. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2017 року (справа № 186/1050/17) шлюб між [PERSON] (позивач у справі) та [PERSON] (відповідач у справі) було розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину -доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КИ № 595446, виданим 25 травня 2016 року Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №98. Після розірвання шлюбу, дитина залишилась проживати разом з матірю. Судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2017 року з позивача [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року з позивача [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), до досягнення дитиною трирічного віку. На даний час позивач працює у Закритому акціонерному товаристві «Солігірський інститут проблем ресурсозбереження з досвідним виробництвом» в місті Солігірськ, Мінської області, Республіки Білорусь та не має можливості бачитись з дитиною, окрім інтернет ресурсів Skype та Viber. Відповідачка умисно створює перешкоди у спілкуванні позивача з дитиною. Позивач зацікавлений у тому, щоб мати можливість спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні. Бажає зустрічатись з донькою в момент перебування його на території України. Відповідно до ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних, періодичних чи систематичних побачень. Можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання. Місце та час спілкування визначається з урахуванням віку, стану здоровя дитини, його інтересами. СК України встановив, що питання, які так чи інше стосуються виховання дитини, повинні вирішуватися батьками спільно. Мати не має права забороняти батькові спілкуватися та зустрічатися зі своєю дитиною. Дитина незалежно від волі її батьків або окремого з них, має право на спілкування із обома батьками, дідусями, бабусями, іншими родичами, які перебувають у родинних відносинах, що мають спільних предків до прадідів та прабабусі. У відповідності до ч. ч. 9, 10 ст. 7 СК України сімейні інтереси дитини завжди повинні бути на першому місці і захищають їх національне законодавство та міжнародне право. Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що при врегулюванні сімейних відносин інтереси дитини повинні враховуватися максимально. Згідно припису 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю Організації Обєднаних націй 20.11.1959, яка підлягає застосуванню в Україні, дитина для повного та гармонійного розвитку її особи, потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, бути оточеною турботою своїх батьків і у будь-якому разі, розвиватись в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 1 ст.152 СК України встановлено право дитини на належне батьківське виховання, яке забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. У відповідності до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.159 СК України, якщо мати далі відмовляється виконувати рішення суду, то суд за позовною заявою передає дитину батькові. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. При ухваленні рішення, суд враховує вік дитини - [PERSON], [INFO], яка є малолітньою, на момент розгляду справи останній виповнилось 2 роки 3 місяці, та яка в силу свого віку та розвитку, не в змозі самостійно спілкуватись по телефону без допомоги сторонніх осіб, а також факт що залишення дитини в такому віці без догляду дорослих, може становити загрозу для її життя та здоровя. Таким чином, аналізуючи вищезазначене, беручи до уваги надані докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне зобовязати відповідачку, не перешкоджати позивачу [PERSON], у спілкуванні з донькою [PERSON], та визначити наступні способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON]: спілкування з донькою щомісяця першої та третьої суботи місяця, за місцем проживання дитини, з можливістю особистого спілкування з дитиною по телефону або Skype у присутності матері дитини, з обовязковим урахуванням стану здоровя дитини, з дотриманням уставленого режиму дня, за попередньою домовленістю між батьками, не більше 30 хвилин на день; побачення з донькою в момент перебування на території України, за попереднім узгодженням часу з матірю дитини. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Outcome: partial