Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей. В позові вказував, що у 2005 році почав зустрічатися з [PERSON], а з 2008 року почали проживати разом без реєстрації шлюбу і 10.05.2008 року обвінчалися. Вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були поєднані спільним побутом до жовтня 2014 року. Під час спільного проживання у них з [PERSON] народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають з відповідачем. Зазначав, що є батьком трьох дітей, однак у їх свідоцтвах про народження батьком записаний «[PERSON]», тобто запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України - за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Посилався на те, що вони з відповідачем не подавали спільну заяву до органу РАЦСу, передбачену ст.126 СК України, а у даний час мати дітей, [PERSON], не бажає подавати до органу РАЦСу спільну заяву про добровільне визнання батьківства, тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Просив визнати, що є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області внести зміни до: актового запису №30 від 18.07.2008 року здійсненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області в Книзі реєстрації народжень від 18.07.2008 року, зазначивши його, [PERSON], [INFO], громадянина України, українця, батьком дитини - [PERSON], [INFO] та видати нове свідоцтво про його народження; актового запису №48 від 05.10.2009 року здійсненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області в Книзі реєстрації народжень від 05.10.2009 року, зазначивши його, [PERSON], [INFO], громадянина України, українця, батьком дитини - [PERSON], [INFO] та видати нове свідоцтво про її народження; актового запису №23 від 08.04.2014 року здійсненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про народження дітей від 08.04.2014 року, зазначивши його, [PERSON], [INFO], громадянина України, українця, батьком дитини - [PERSON], [INFO] та видати нове свідоцтво про її народження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали. Представник відповідача - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був свідком на весіллі сторін та є хрещеним батьком їх дочки. Сторони спільно проживали 7-8 років. Протягом їх спільного проживання часто приходив до них. Спочатку вони жили у с. Виженка, а тепер у м. Вижниця. Підтвердив, що позивач є батьком трьох дітей. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знайомий із сторонами протягом 5-6 років. Весь цей час спілкувався з ними, у разі потреби допомагав їм. У них троє дітей, які називають позивача батьком. Бачив, як позивач водив дітей у садок. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], її представника [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2008 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були поєднані спільним побутом, що частково підтверджується довідкою виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №2892 від 09.12.2014 року, показами свідків та визнає відповідач. 10.05.2008 року сторони обвінчалися, що також підтверджується показами свідків, копією фотографії з їх весілля та визнає відповідач. Під час спільного проживання у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження [NUMBER] від 18.07.2008 року, [NUMBER] від 05.10.2009 року та [NUMBER] від 08.04.2014 року, виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. На даний час діти проживають з відповідачем. У свідоцтвах про народження дітей їх батьком записаний [PERSON], тобто запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України - за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері, що підтверджується оригіналами повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00014882528, №00014882370 та №00014882208 від 26.12.2014 року, наданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області на запит суду. На даний час [PERSON] не бажає подавати до органу РАЦСу спільну заяву про добровільне визнання батьківства. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.7 СК України, суд при розгляді справ про регулювання сімейних відносин повинен забезпечити можливість здійснення прав дитини, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні та максимально можливо враховувати інтереси дитини. Відповідно до ст.121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України). Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діти були народжені під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON], спільної заяви про добровільне визнання батьківства сторони не подавали і запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України - за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст.7, 121, 125, 128, 134, 135 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved