Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Лубенського міськрайонного ВДВС про зняття арешту з майна. В позові [PERSON] вказав, що не може вільно розпорядитися своїм майном, оскільки зясувалося, що постановою державного виконавця ВДВС Лубенського МРУЮ накладено арешт на все належне йому нерухоме майно. Листом вих. АСВП 8781520 10377 Лубенський міськрайонний відділ ДВС повідомив, що виконавче провадження, в межах якого накладено арешт, постановою від 29.12.2012 року завершено, виконавче провадження знищено через закінчення строку збереження. Станом на 15.05.2017 року виконавче провадження, де боржником є [PERSON], на виконанні Лубенського міськрайонного ВДВС не перебуває. Позивач прохає зняти арешт з нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи від 01.03.2005 року № 1726479 та від 01.09.2008 року № 7833513 про обтяження належного [PERSON] нерухомого майна. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Представник Лубенського міськрайонного ВДВС в судове засідання не зявився. До суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 2 ст.114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на підставі постанови державного виконавця Державної виконавчої служби м.Лубни б/н від 23.02.2004 року та постанови про арешт майна та оголошення заборони про його відчуження ВП № 8781520 від 27.08.2008 року, виданої державним виконавцем ВДВС Лубенського МРУЮ [PERSON], накладено арешт на все нерухоме майно в межах суми звернення стягнення, належне [PERSON], (реєстраційні номери обтяження 1726479 та 7833513). /а.с.3/ З відповіді Лубенського міськрайонного відділу ДВС вбачається, що виконавче провадження, в межах якого накладено арешт, завершено, та виконавче провадження знищено через закінчення строку збереження. Станом на 15.05.2017 року виконавче провадження, де боржником є [PERSON], на виконанні Лубенського міськрайонного ВДВС не перебуває. /а.с.2/. Водночас, у звязку з тим, що на належне [PERSON], майно накладено арешт на підставі вищевказаних постанов державного виконавця, він не має можливості розпоряджатися цим майном. Відповідно до ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Зважаючи на те, що згідно відповіді Лубенського міськрайонного ВДВС виконавче провадження щодо [PERSON] завершено, питання про зняття арешту з майна [PERSON] не вирішено держвиконавцем самостійно, виконавче провадження знищено, продовження арешту майна перешкоджає [PERSON] в реалізації його прав власника, суд вважає за необхідне задовольнити поданий позов про зняття арешту з майна.

Outcome: approved