Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації (далі-відповідач) про стягнення компенсації власних коштів, витрачених у відрядженні. В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що наказом № 588 від 21.09.2007 року вона переведена на посаду практичного психолога спеціалізованої школи № 1 м. Жашкова. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про освіту» педагогічний працівник проходить чергову атестацію не менше одного разу на пять років. А тому наказом по відділу освіти [PERSON] була направлена до Комунального навчального закладу «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради», де підвищувала кваліфікацію за категорією практичний психолог з 15 травня 2017 року по 27 травня 2017 року та отримала свідоцтво про підвищення кваліфікації. Зазначає, що коштів на проживання та харчування відділ освіти не надавав, а тому вона витрачала власні кошти. Звернувшись до відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації, позивачу було нараховано компенсацію витрачених власних коштів у відрядженні у сумі 2073 грн. 12 коп. Однак вказані кошти [PERSON] так і не отримала, тому звернулася із даною позовною заявою до суду. Просила стягнути з відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області компенсацію власних коштів, витрачених у відрядженні, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою суду від 25.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та роз'яснено відповідачу про право подати заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відзиву на позовну заяву та про надання зустрічного позову. Відповідач ухвалу суду та копію позовної заяви з додатками отримав, що підтверджується підписом у повідомленні «Укрпошти» про вручення поштового відправлення. В установлений ухвалою строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив та зустрічний позов від відповідача до Жашківського районного суду Черкаської області не надходили. Тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 21.02.2019 року від представника відповідача т.в.о. начальника відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації [PERSON] надійшла заява про визнання заявлених позивачем вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, що передбачено ч. 1 ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що [PERSON] працює на посаді практичного психолога Жашківської спеціалізованої школи № 1, відповідно до копії трудової книги позивача. Відповідно до копії свідоцтва про підвищення кваліфікації ПК № 02139133/003390-17, виданого 27.05.2017 р. Комунальним навчальним закладом «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради», [PERSON] підвищувала кваліфікацію з 15 травня 2017 року до 27 травня 2017 року. Згідно довідки № 278/03 від 24.10.2018 р., виданої відділом освіти Жашківської районної державної адміністрації, заборгованість коштів за відрядження [PERSON] за травень складає 1721,56 грн., за вересень 351,56 грн., що разом становить 2073,12 грн. [PERSON] зверталася до відповідача з проханням повернути кошти, витрачені на відрядження у 2017 році, однак листом № 510/02 від 21.11.2018 року відділ освіти Жашківської районної державної адміністрації повідомив, що кошти на погашення заборгованості не виділені. Основним документом, який регулює відрядження працівників органів державної влади, підприємств, установ та організацій, що повністю або частково фінансуються за рахунок бюджетних коштів, є Інструкція про службові відрядження в межах України та за кордон, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 13.03.98 №59 (далі Інструкція). У відповідності до п. 1 Розділу І Інструкції службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника органу державної влади (поїздка державного службовця - за розпорядженням керівника державної служби), підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв'язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства). За приписами ст. 121 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) працівники мають\~право на\~відшкодування витрат\~та одержання\~інших компенсацій\~у зв'язку\~з службовими\~відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. Як вбачається із квитанції № 0.0.1242783973.1 від 18.01.2019 року, [PERSON] при поданні позовної заяви до суду сплатила судовий збір у розмірі 768,40 грн. Згідно із квитанції № 24/19 від 21.01.2019 р. та угоди про правову допомогу № 24/2019 р. від 21.01.2019 р. вбачається, що позивачем було сплачено адвокату [PERSON] витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 400 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, а також те, що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, тому вбачає підстави для задоволення позовних вимог. На підставі п.\~1\~Розділу І Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 13.03.98 № 59, ст. 121 КЗпП України та

Outcome: approved