Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне. Позивач є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.05.2007 приватним нотаріусом. У спірній квартирі відповідач зареєстрований, але не мешкає з 2010 року без поважних причин. У зв`язку із викладеним, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Під час допиту за правилами допиту свідків позивач пояснив, що його онук [PERSON] ніколи не проживав у квартирі [ADDRESS] . Останній раз він бачив онука приблизно в 2012 році. Після того, як його донька була позбавлена батьківських прав стосовно онука, онук був відданий до дитячого інтернтату і позивач його більше не бачив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він більше 20 років проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач є його сусідом по будинку знизу та проживає в квартирі [INFO] . Позивач проживає з дружиною, дітей або онуків у позивача він, [PERSON] , ніколи не бачив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. В судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23.05.2007 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №2110 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15151282 від 07.07.2007. Згідно із копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 09.11.2020 № 17944, виданої Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 09.11.2020, в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який є онуком [PERSON] . Відповідно до копії акту про встановлення факту проживання/непроживання № 747 від 22.05.2018, затвердженого директором КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецьк» Якімовою А.В. , за адресою: [ADDRESS] ніхто не мешкає з 2010 року по теперішній час. Враховуючи вищенаведені показання свідків, судом встановлено, що відповідач за місцем реєстрації не проживає з 2010 року без поважних причин, тобто більше одного року. У зв`язку із цим суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №95273 від 08.11.2020 про сплату судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved