Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності та в інтересах [PERSON], 16.06.2014 року звернувся до суду з позовом в якому просив: визнати поширені [PERSON] в газеті «Події і коментарі: Чернігівщина» відомості відносно [PERSON] такими, що не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію; зобов'язати [PERSON] та Чернігівську міську молодіжну громадську організацію «Освітній центр «Ініціатива» - видавця газети «Події і коментарі: Чернігівщина» опублікувати спростування поширених відомостей під заголовком «Спростування» тим же шрифтом та в тому ж місці шпальти газети, де вони містились; направити відкритий лист лідеру партії «Удар» [PERSON] та спростувати твердження викладені в попередньому відкритому листі на його ім'я, що стосуються особи [PERSON]; зобов'язати [PERSON] на черговій сесії Пакульської сільської ради, яка буде проходити після набрання законної сили рішенням суду щодо спростування недостовірної інформації, оголосити, що « 22 сесія 6 скликання Пакульської сільської ради не приймала рішення щодо направлення відкритого листа до газети «Події і коментарі: Чернігівщина», лідера партії «Удар» [PERSON], а вищевказані дії є особистою протиправною діяльністю сільського голови [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь позивача 10000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. /а.с.3-7/ У процесі судового розгляду представником позивача збільшено позовні вимоги, які зводяться до того, що сторона позивача просить також визнати поширені [PERSON] відомості в листі до голови Чернігівської обласної державної адміністрації [PERSON] від 15.05.2014 року, такими, що не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача і зобов'язати [PERSON] спростувати дані відомості направивши відповідний лист. /а.с.37, 38/ З позову виходить, що [INFO] на сторінках електронного варіанту газети Події і коментарі (Чернігівщина), у мережі Інтернет, була розміщена стаття (лист до редакції) «[INFO]», як відкритий лист від депутатів Пакульської сільської ради, головою якої є [PERSON] У даному листі дана неправдива оцінка фактам, що не мали місце, а також використано в статті відомості, що не відповідають дійсності, а отже ганьблять честь і гідність [PERSON] У протоколі 22 сесії 6 скликання Пакульської сільської ради щодо порядку денного відсутнє питання колективного звернення депутатів сільської ради, а отже зазначені твердження є особистими думками сільського голови. У статті зазначено: 1) «… пан [PERSON], будучи головою РДА, приїхали в Пакуль, та відібрали у нас все, що належало нам, а саме - СТОВ «Полісся». Ви, спільно з [PERSON], яка як нам стало відомо з її слів, є Вашою коханкою, обікрали людей, які потом та кров'ю створювали ТОВ «Полісся». Ви цинічно та холоднокровно позатикали всім роти. І єдина людина, яка зробила Вам спробу протистояти, це тодішній голова сільської ради - [PERSON] Внаслідок чого найманими провокаторами був спровокований на хабар та засуджений. Ви, пан [PERSON], привезли до нас, на наші плечі, антиморальну, неблагополучну, багатодітну сімейку, яка посприяла та перевела усі активи ТОВ «Полісся» у Вашу кишеню. Коли ж їм займатися фермою? Мати - [PERSON] веде аморальний спосіб життя, за що неодноразово була бита своїм чоловіком…»; 2) «…У 2006 році, пан [PERSON], будучи головою районної державної адміністрації Чернігівського району, привіз нам в село [PERSON], яка, як нам стало відомо із її слів є його коханкою, і заявив, що віднині майном ТОВ «Полісся» та землею буде користуватися вона, так як вона являється фермером, а також багатодітною матір'ю. Директора ТОВ «Полісся» - [PERSON], він ультимативно поставив перед вибором: йти за грати або відсторонитися від управління майном, навіть без належного оформлення…»; 3) «…пані [PERSON], не будучи власником майна, на протязі першого року «керування», по завданню [PERSON], продала усе майно ТОВ «Полісся», а гроші від реалізації поповнили кишені [PERSON] (280 голів великої рогатої худоби, сільськогосподарська техніка та інвентар, металобрухт, по самим скромним підрахункам на 3 млн. грн.) А також, прикриваючись багатодітною [PERSON], він самовільно використовує майже половину земельних ресурсів - ріллі в кількості 700 га, за що сплачує в сільську раду лише 3 тис. грн.. на рік»; 4) «…Вам, пан [PERSON], на довгі роки вдалося залякати всю громаду. А зараз ми обрали людину, яка працює на благо громади. Через це вона Вам так не угідна? Бо [PERSON], в котрий раз, за нашої підтримки, намагалася змусити Вас платити за використання землі територіальної громади. Ви, в котрий раз бажаєте забрати урожай, який Вам достається задарма…»; 5) «…На загальних зборах територіальної громади пану [PERSON] була висунута пропозиція: або сплачувати за користування землею в бюджет сільської ради, або шукати собі інші землі. Не дивлячись на усі спроби [PERSON] зірвати збори, пропозиція була обговорена і підтримана абсолютною більшістю. Упир [PERSON], розуміє, що рано чи пізно народ відсторонить його від цієї годівниці, обрушує на сільського голову багато бруду та провокацій з метою компрометації, зокрема постійно посилаючи «засланців», які провокують [PERSON] на хабар, тисне на органи влади…». Майже аналогічний відкритий лист, нібито від Пакульської сільської ради, було направлено до лідера партії «Удар» [PERSON], твердження в якому є хамськими та надуманими, не мають під собою жодних підстав та підлягають спростуванню в той же спосіб, у який вони були розповсюджені. Крім того, 15.05.2014 року [PERSON] в листі до голови Чернігівської обласної державної адміністрації також було викладено недостовірну інформацію, а саме: 1) «… у 2006 році пан [PERSON], використовуючи посаду голови адміністрації Чернігівського району, здійснив рейдерське захоплення СТОВ «Полісся», яке є власністю територіальної громади. Шляхом погроз та шантажу співвласників та керівництва даного підприємства, без належного оформлення законної передачі майна та усіх активів підприємства на підконтрольне фермерське господарство «Стелла». Тобто цинічно та ганебно, в усній формі, передав майно територіальної громади в управління громадянки [PERSON], яка являється керівником ФГ «Стелла»…»; 2) «…у 2010 році після обрання мене головою сільської ради, я неодноразово піднімала ці питання перед діючою тоді владою всіх рівнів. Наслідком чого став шалений тиск з боку [PERSON] та його підручних [PERSON] особисто на мене та депутатів сільської ради, та грубе втручання в діяльність органу самоврядування керуємого мною. Наприклад, спроби зриву таких зборів, як сходи села та Дня села. Усі ці дії [PERSON] та його підопічні [PERSON] здійснювали при активній допомозі пана [PERSON]….». Дані твердження відкрито принизили честь та гідність позивача, а також ділову репутацію. У зв'язку з даними висловлюваннями, що пролунали з боку Пакульської сільської ради виключно з ініціативи та за підписом [PERSON] позивач повинен був виправдовуватись перед знайомими та близькими людьми стосовно даних обмовок. У зв'язку з даними обставинами позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилась моральних стражданнях та переживанням, порушенні душевної рівноваги. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, посилаючись на доводи та обґрунтування викладені у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Відповідач [PERSON], позовні вимоги не визнала, надала заперечення та пояснила, що [INFO] та [INFO] в газеті «Сіверщина» було надруковано дві статті «[INFO]» та «[INFO]» в яких були перекручені факти, що не відповідають дійсності. Статті були дуже образливі та компрометували її як голову сільської ради. В цій статті було спаплюжено її честь, гідність та ділову репутацію, як голови сільської ради так і жінки. Статті в «Сіверщині» визвали обурення у багатьох людей населеного пункту, в зв'язку з чим 09.07.2013 року [PERSON] була запрошена на спільне засідання постійних комісій сільської ради, до складу яких входять депутати сільської ради. В процесі засідання вона дізналась, що люди та депутати від громади вирішили захистити її та склали два листи - «Відкритий лист лідеру партії «Удар» та відкритий лист від депутатів Пакульської сільської ради «[PERSON] - руки геть від Пакуля», в яких висловили своє обурення всієї громади. Ці звернення були обговорені на засіданні спільної комісії та винесені на 22 сесію 6 скликання, яка відбулася 15.07.2013 року. В порядку денному 22 сесії 6 скликання було включено питання №16 «Про звернення до засобів масової інформації стосовно статті в газеті «Сіверщина». За його внесення до порядку денного проголосувало 10 депутатів, що були присутні на сесії. Дане питання було обговорене та підтримане депутатами і зазначені твердження в листах не є її особистою думкою, а є судженням депутатів, які є представниками інтересів територіальної громади. Позивач же будучи депутатом обласної ради використовує мандат в своїх корисливих цілях, грубо втручається в дії органу місцевого самоврядування, перешкоджає вільному волевиявленню громади, залякує їх своїми діями. Підтвердженням цьому є зухвала поведінка позивача на зборах територіальної громади від 16.05.2012 року, на які його ніхто не запрошував, що змусило [PERSON] звернутись до голови Чернігівської обласної ради. Крім того, на сьогодні поновлені досудові розслідування у кримінальних провадженнях, а саме по факту розтрати та привласнення майна СТОВ «Полісся» та за самовільне зайняття земель резервного фонду та не витребуваних земельних часток (паїв). Вважає, що позивачу дане рішення суду необхідне для того щоб мати змогу тиснути на слідство, оскільки публікація була здійснена майже рік назад, а він звернувся за захистом своєї честі та гідності лише після відновлення провадження у кримінальних правопорушеннях. Моральна шкода також є необґрунтованою, оскільки в даній справі [PERSON] не може бути відповідачем, адже рішення стосовно публікації приймала 22 сесія 6 кликання Пакульської сільської ради. /а.с.42-45/ Представник співвідповідача Чернігівської міської молодіжної громадської організації «Освітній центр «Ініціатива» у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи організація повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомлені. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов [PERSON] не підлягає задоволенню, з таких підстав та міркувань. Судом встановлено, що Чернігівська міська молодіжна громадська організація «Освітній центр «Ініціатива» зареєстрована виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 24 грудня 2003 року, її юридична адреса: м. Чернігів, вул. Воровського,10 і вона є засновником Інтернет - видання «Чернігівщина: Події і коментарі» (pik.cn.ua@gmail.com). У цьому виданні [INFO] опубліковано статтю «[INFO]» та «Відкритий лист» Лідеру партії «Удар» [PERSON]» від Пакульської сільської ради та всієї територіальної громади, зміст яких викладено у описовій частині позовної заяви. /а.с.14-17/ 15 травня 2014 року за вих. №213 до голови Чернігівської ОДА [PERSON] звернулась голова Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області [PERSON] з проханням провести перевірки по фактам захоплення СТОВ «Полісся», використання його майна та стягнення збитків; проведення ціноутворення у договорі оренди 100 га земель запасу; проведення перевірки використання майнового комплексу СТОВ «Полісся» та не витребуваних паїв і земель запасу ФГ «Стелла»; проведення перевірки дотримання податкового законодавства та звернутися до обласної ради депутатів з клопотанням дати політичну оцінку ганебному втручанню депутата [PERSON] в діяльність органу самоврядування. /а.с.40, 41/ Як вбачається з протоколу спільного засідання постійної комісії з питань бюджету, соціально-економічного та культурного розвитку, земельних питань Пакульської сільради від 09.07.2013 року, депутат [PERSON] звернувся з пропозицією про винесення питання на сесію сільської ради для обговорення та вирішення питання протокольно, щодо написання відкритого листа до [PERSON] та відкритого листа до лідера партії «Удар», текст яких він зачитав і запропонував ознайомити до сесії сільської ради відсутніх депутатів з двома листами. За пропозицію одноголосно 8 (вісім) депутатів проголосувало «за». /а.с.50-55/ Дослідженням листів - додатків до вказаного протоколу встановлено, що вони ідентичні листам, які опубліковані у названому вище Інтернет - виданні. Згідно витягу з протоколу двадцять другої сесії шостого скликання Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 15.07.2013 року до якого мається поіменний список присутніх депутатів, під порядковим №16 розглядалось питання про звернення до засобів масової інформації стосовно статті в газеті «Сіверщина», за результатами розгляду якого депутати вирішили звернутись з відкритим листом до лідера партії «Удар» та особисто до [PERSON] в засобах масової інформації, за що одноголосно «за» проголосувало 10 депутатів. /а.с.48, 49/ У матеріалах справи на сторінках 56, 57 маються клопотання від 20.01.2012 року голови постійної комісії з бюджетних питань сільської ради [PERSON] та голови постійної комісії з земельних питань [PERSON] до голови Пакульської сільської ради [PERSON] щодо звернення до державних органів з приводу діяльності ФГ «Стелла». З колективного звернення територіальної громади: с. Пакуль, с. Лінея, с. Семенягівка, с. Пильня, с. Папірня, с. Завод, с. Рудня до голови Чернігівської облдержадміністрації, прокурора Чернігівської області, голови Пакульської сільської ради вбачається, що територіальна громада просить на рівні обласної адміністрації провести перевірку господарської діяльності ФГ «Стелла» та за що ФГ «Стелла» було нагороджено 07.03.2012 року на урочистому святі ?; провести прокурорську перевірку господарської діяльності ФГ «Стелла»; голові Пакульської сільської ради провести комплекс заходів по усуненню можливості безкоштовно користуватися СГ «Стелла» їхньою землею. Дане звернення було обговорене на засідання постійної комісії з питань соціально-економічного та культурного розвитку Пакульської сільради від 11.05.2012 року, за результатами розгляду якого вирішили підняти питання про діяльність фермерського господарства «Стелла» на загальних зборах громадян./а.с.58-63/ Згідно протоколу №1 зборів територіальної громади від 16.05.2012 року вбачається, що на порядок денний було поставлене єдине питання про проведення комплексу заходів по усуненню порушень законодавства ФГ «Стелла» по якому виступали: [PERSON] - депутат сільської ради, [PERSON] - жителька с. Семенягівка, [PERSON] - депутат районної ради, [PERSON] - депутат обласної ради, [PERSON] - заступник голови ФГ «Стелла», [PERSON] - депутат районної ради (юрисконсульт), [PERSON] - депутат районної ради, начальник управління аграрної політики розвитку РДА. До відома територіальної громади була доведена інформація про порушення земельного законодавства з боку райдержадміністрації та ФГ «Стелла» щодо оренди 100 га землі, несвоєчасна виплата заробітної плати працівникам та про ненадання офіційних робочих місць у ФГ «Стелла». Крім того, у протоколі зафіксовано факт образливих висловлювань в бік громади та зухвалої поведінки з боку [PERSON] на зборах. /а.с.64-69/ У наслідок чого, 05.07.2012 року головою Пакульської сільської ради [PERSON] було направлено звернення до голови Чернігівської обласної ради та голови Чернігівської обласної державної адміністрації на дії депутата обласної ради [PERSON] /а.с.70-72/ Відповідно до ч.3 ст.277 ЦК України, положення якої діяли на момент виникнення спірних правовідносин, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно із положеннями ст.277 ЦК України і ст.10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вказані положення кореспондуються з роз'ясненнями, які містяться у п.п.15, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до п.15 якої, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно ст.1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить спростувати інформацію, яка була поширена у Інтернет - виданні, проте, позивач не довів та не підтвердив належними та допустимими доказами, у розумінні ст.ст.58, 59 ЦПК України, сам факт поширення щодо нього саме відповідачем [PERSON] інформації в розумінні ст.1 Закону «Про інформацію», а також факт порушення особистих немайнових прав позивача, зокрема завдання шкоди відповідним особистим немайновим благам позивача або перешкоджання позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право внаслідок висловлювань вказаний у зверненнях. Так, відповідно до ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Аналізуючи зміст висловлювань, які просить спростувати позивач, суд вважає, що така інформація не містить жодних фактичних даних, а лише містить оціночні висловлювання відповідачів у зв'язку з наявними спорами між Пакульською сільською радою (територіальною громадою), [PERSON] та ФГ «Стелла» щодо прав на майно СТОВ «Полісся», використання земель громади, які виникли з часів ще перебування позивача на посаді голови Чернігівської районної державної адміністрації, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів. Тому, зазначені позивачем відомості, на підставі ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» суд вважає є оціночними судженнями. Зміст інформації викладеної у листах узгоджується з інформацією яка виказувалась членами Пакульської територіальної громади, чому підтвердження протоколи відповідних засідань. Відповідно до ст.277 ЦК оціночні судження не є предметом судового захисту, що також відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України 7 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція). Що стосується листа від 15 травня 2014 року до голови Чернігівської ОДА [PERSON], то даний лист є по своїй суті зверненням, право на яке надане відповідно до статті 40 Конституції України, і яке орган державної влади зобов'язаний розглянути і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Як видно з відповідей прокуратури Чернігівської області та обласної державної адміністрації по фактах викладених у листі від 15.05.14 р. тривають кримінальні провадження, крім того надано доручення відповідним державним органам на проведення перевірок. Також зазначено, що на даний час вживаються заходи на відшкодування шкоди виявленою перевіркою ФГ «Стелла». /а.с.79, 80/ Суд звертає увагу, що на те, що у випадку, коли особа звертається до відповідних органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, а не поширення недостовірної інформації. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивач суду не надав доказів, які б свідчили про поширення відповідачами недостовірної інформації щодо нього та порушення внаслідок цього його особистих немайнових прав, зокрема їх обмеження та неможливості їх реалізації, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити. У зв'язку з чим, не підлягають задоволенню і вимоги про відшкодування моральної шкоди, за відсутності на те підстав, разом з тим, позивачем не обґрунтовано та не доведено суду факт її заподіяння та її розмір, оцінений позивачем в 10000 грн. Також слід зазначити, що стороною позивача не доведено того факту, що саме [PERSON], як фізична особа, а не як представник за законом органу місцевого самоврядування, зверталася до Інтернет - видання з проханням опублікувати відкриті листи відносно позивача і саме вона є їх авторкою, оскільки відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, є юридична особа, в якій вона працює. При прийнятті рішення у даній справі суд враховує і положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. У світлі викладеного суд не вбачає правових підстав для задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed