Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності та в інтересах [PERSON], 27.08.2018 року, посилаючись на положення ст.152 ЗК України, звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Шевченка», в порядку спадкування за законом після смерті 16.11.2016 року її матері, [PERSON]. Позов обґрунтовується наступним. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина за законом, до складу якої, крім іншого, входить і право на вище вказану земельну частку (пай), що належало спадкодавцю за життя на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії «ЧН» №0215721, виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 20 вересня 1996 року за №430, зареєстрованого 23 жовтня 1996 року за №721 у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «ім. Шевченка», однак у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено, то позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі. Ухвалою судді від 28 серпня 2018 року відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. 9 жовтня 2018 року суд закінчив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті, про що постановлено ухвалу. У судове засідання позивач не зявилась, завчасно, через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. /а.с.43/ Представник відповідача Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, від секретаря сільської ради надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. /а.с.29/ Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Представник третьої особи - Чернігівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, у судове засідання не зявився, від завідуючої нотаріальною конторою надійшла заява з проханням справу розглянути без участі їх представника. /а.с.41/ Представник третьої особи - Чернігівської районної державної адміністрації у Чернігівській області у судове засідання не зявився, від представника за довіреністю надійшла заява з проханням справу розглянути без участі їх представника, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. /а.с.44, 45/ Представник третьої особи - Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомлені. Суд повно, всебічно та обєктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії «І-ЕЛ» №288538 вбачається, що [PERSON] померла 16.11.2016 року у віці 71 року у селі Клочків Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.10/ Свідоцтво про народження серії «І-ЕЛ» №429197 свідчить, що [PERSON] народилась 08.06.1977 року і її батьками є Олексій та [PERSON]. /а.с.9/ Згідно свідоцтва про шлюбу серії «1-ЕЛ» №036925, [PERSON] 05.11.2008 року уклала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу отримала прізвище чоловіка «Шмакова». /а.с.10- зворотна сторона/ Згідно довідки виконкому Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №234 від 12.07.2018 року, [PERSON], яка померла 16.11.2016 року на день смерті була зареєстрована і проживала одна [INFO]. /а.с.15/ Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], в силу приписів ст.1261 ЦК України, положення якої діяли на момент відкриття спадщини. Згідно інформації Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №М-415/0-0.212-313/148-18 від 24.04.2018 року, [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії «ЧН» №0215721 на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 20.09.1996 року за №430, зареєстрований 23.10.1996 року за №721 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «ім. Шевченка». [PERSON] належить земельна частка (пай) в колективній власності КСП «ім. Шевченка» Черниської сільської ради, розміром 4,2 га в умовних кадастрових гектарах, без визначенням меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2018 року становить 70065,15 грн. Сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлявся в одному примірнику і видати його копію не має можливості. Крім того, державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) [PERSON] в замін сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «ім. Шевченка» на території Черниської сільської ради станом на 01.01.2013 року не видавався. /а.с.12/ Як вбачається з викопіювання з Книги реєстрації сертифікатів на 378 аркуші мається підпис [PERSON] про отримання 23.10.1996 року сертифікату. /а.с.33/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець померла після 1 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 12.07.2018 року рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області [PERSON] визначено додатковий строк терміном три місяці з моменту набрання даним рішенням законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої 16 листопада 2016 року [PERSON]. /а.с.14/ Як вбачається із копії спадкової справи №462/2018 та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3659/02-31 від 21.08.2018 року, [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON], подавши 16.08.2018 року відповідну заяву до Чернігівської районної державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у звязку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно. /а.с.13, 42/ Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із п.п.11, 12 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 20.02.1996 р. №11 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» сертифікати на право на земельну частку (пай) громадянам України видаються відповідною районною державною адміністрацією (виконавчим комітетом міської Ради). Відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад), які здійснювали їх видачу. Втрачені сертифікати (у разі, коли їх знайдено) або зіпсовані бланки сертифікатів анулюються в установленому порядку. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Судом установлено, що дійсно сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, і у відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність [PERSON] припинилась у момент її смерті і за таких обставин отримати правовстановлюючі документи на імя спадкодавця не має правової можливості. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом та інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. За таких обставин, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на успадковану земельну частку (пай) в нотаріальній конторі. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved