overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

[PERSON] є рідною сестрою [PERSON] [INFO], який з 2009 року захворів на душевну хворобу і є інвалідом ІІ групи. З цього часу він періодично лікується в психіатричній лікарні . На даний час він виконує лише прості дії, після неодноразових нагадувань, крім того у нього з'явилися суїцидальні прояви. Він потребує постійного стороннього догляду, який здійснює [PERSON] Оскільки, батьки їх померли, то [PERSON] просить визнати [PERSON] недіздатним встановити опіку на ним і її призначити його опікуном. В підтвердження своїх вимог вказує , що брат хворіє психічним захворюванням , а рішенням виконкому Куровицької сільської ради Золочівського району її рекомендовано призначити опікуном [PERSON] Представник Куровичівської сільської ради , як органу опіки і піклування , в попередньому судовому заяву підтримав і в подольому просив справу розглядати без його участі. Заява підлягає задоволенню з таких підстав. Довідкою Куровицької сільської ради № 49 від 23.01.2014 року стверджується, що [PERSON] проживає в с.Куровичі, і з нею проживають дві її дочки [PERSON] та [PERSON], також брати [PERSON], та [PERSON]. Як видно з свідоцтв про смерть, то батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] померли. З копії довідок до акту огляду психіатричної МСЕК видно, що [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності загального захворювання. З подання опікунської ради при виконкомі Куровицької сільської ради №1 від 19.02.2014 року, вбачається, що [PERSON] потребує опіки, оскільки є інвалідом ІІ групи. Опікуном рада просить призначити його сестру [PERSON]. Рішенням виконкому Куровицької сільської ради №9 від 19 лютого 2014 року вирішено направити рішення опікунської ради про призначення опікуном [PERSON] його сестру [PERSON]. З акту судово-психіатричної експертизи № 267 від 19.02.2014 року видно , що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді катанічної шизофренії , періодичного типу перебігу з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення свої дій і керувати ними. Потребує опіки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

[PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У відповідності до довідки про причину смерті (до форми №106/у №07) від 04.01.2018 року [PERSON] померла [INFO] Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі листа Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 року вих. № 985/0/208-21 від 22.04.2021 під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка померла [INFO] у місті Макіївка Донецької області, Україна. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] є спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Ковалівської сільської ради Шишацького району 18.01.1996 року за реєстровим №2, після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON]. На день смерті спадкодавця позивачка [PERSON] проживала разом з ним і фактично прийняла спадщину після його смерті. 18.08.2000 року державний нотаріус Шишацької нотаріальної контори Голубицька Н.І. видала позивачеві свідоцтво про право власності за заповітом на частину спадкового майна, а саме: сертифікат на право власності на земельну ділянку. Станом на 01.07.1990 року домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] відносилося до колгоспного двору і в ньому проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], який помер [INFO], проте фактично за життя як спадкоємець першої черги за законом успадкував після смерті [PERSON] її частину домоволодіння. Таким чином, не успадкована позивачем [PERSON] частина спадкового майна померлого [PERSON] складається з 2/4 частини домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] та яке в цілому складається з житлового будинку (літ.А-1,а), літньої кухні (літ.Б,б), сараїв (літ.В, Г, Е, Ж), погреба (літ.Д). Для одержання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, але нотаріус відмовила їй з тих підстав, що не надано правовстановлюючий документ на дане домоволодіння. Свідоцтво про право власності на житловий будинок не видавалося. У зв'язку з цим позивачі звернулися до суду за захистом своїх майнових прав і просили визначити розмір ідеальних часток у спільній сумісній власності на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] за померлим [PERSON] на 2/4 частини, а за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині за кожною особою, визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Ковалівської сільської ради Шишацького району 18.01.1996 року за реєстровим №2, право власності на спадкове майно, померлого [INFO] чоловіка - [PERSON], яке складається з 2/4 частини домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] і в цілому визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частини вищевказаного домоволодіння, визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину вищевказаного домоволодіння. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності. Представник позивачів позов підтримала. Представник відповідача позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. На підставі ст.ст.1216-1218, 1220-1222, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] , є споживачем електричної енергії особовий рахунок № [NUMBER] від мереж Кам'янсько-Дніпровского РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго». Згідно ч. 4 п. 48 Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою КМ України № 1357 від 26.07.99 р., споживач електроенергії несе відповідальність відповідно до законодавства за розкрадання електричної енергії без приладів обліку. Енергопостачальник, відповідно до ч. 4 п. 37 Правил, має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними Споживачем під час користування електричною енергією. Відповідно до п.53 Правил, у випадку виявлення представником Енергопостачальника порушень Споживачем Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, що підписується представниками Енергопостачальника і Споживачем. Один примірник акта вручається Споживачу, другий залишається у Енергопостачальника. Споживач має право внести в акт свої зауваження. Розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії здійснюється на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної вартості, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією затвердженою Національною комісією регулювання електроенергетики України/№562 від 04 травня 2006 року. 25.02.2014 року при перевірці електроустановок відповідача представниками позивача, було виявлено порушення відповідачем Правил, а саме: дії споживача, які призвели до зміни показів приладу електричної енергії, а саме встановлення магніту з радіо сплавних металів, що призвело до зупинки розрахункового механізму лічильника електричної енергії, про що було складено Акт про порушення побутовим споживачем Правил № 00134809. На підставі Акта,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON], житель [INFO], 03.11.2016 р. звернувся в Городенківський районний суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів солідарно станом на 13.11.2016 року суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції і 20 % річних від простроченої суми, - 129220 грн. та моральну шкоду 30 000 грн. В позовній заяві зазначив, що 19 грудня 2013 року позивач з відповідачем [PERSON] та його братом [PERSON] заключили договір позики на суму 50 000 гривень. У разі не повернення позики згідно договору [PERSON], кошти зобовязувався повернути його брат [PERSON] На підтвердження зобовязання обидва брати надали розписки. Однак, по теперішній час відповідачі кошти позивачу не повернули, на телефонні дзвінки відповідачі не відповідають. Позивач неодноразово намагався вирішити спір добровільно, але за адресою в м. Камянець-Подільський жодного разу відповідачів не заставав і ніхто не міг підтвердити, що вони за даною адресою проживають. В позові покликається на ч.9 ст.110 ЦПК України, яка визначає, що позови до відповідача, місце реєстрації, проживання або перебування якого не відоме, предявляються за місцем знаходження майна відповідача. У [PERSON] на праві особистої власності знаходиться будинок № 8 по вул. Дружби в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області. В [PERSON] майна, яке б належало йому на праві власності, позивачем не виявлено. Відповідно до п.6 Договору позики від 13.12.2013 року позичальник сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, 20% річних від простроченої суми та моральну шкоду. За таких обставин та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] жовтня 2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 10.10.2014 р. він перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали скандали. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачкою не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка була згодна на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 10.10.2014 р. Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за актовим записом №286 (а.с.19). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] жовтня 2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 16.10.2004 р. він перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали скандали. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачкою не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач подав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності в заочному порядку, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 16.10.2004 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м.Запоріжжя, за актовим записом №297 (а.с.8). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON] з 02.03.2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що причиною розпаду їх сім'ї є різні погляди на життя. Сімейні відносини між сторонами припинені з 2012 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя з відповідачем позивачка вважає неможливим. У судове засідання позивачка не з`явилася, але надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Позов підтримала, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, судова повістка про виклик до суду повернулась без вручення з відміткою „за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка фізичним особам надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Судова повістка була направлена за місцем реєстрації відповідача с. Бахмач-2 Бахмацького району Чернігівської області, вул. Лермонтова, 22, а тому він вважається повідомленим належним чином. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.03.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕЛ № 047221. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ЕЛ № 050257 та серії 1-ЕЛ № 042253 відповідно. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони з 2012 року фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне подружнє життя стало неможливим і юридичне збереження сім`ї недоцільне, так як це б суперечило інтересам кожного із подружжя та інтересам їх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] з 12 серпня 2010 року навчалась в Смілянському технікумі харчових технологій Національного університету харчових технологій. З 1 вересня 2012 року, на підставі договору № 29-12 від 27 серпня 2012 року, укладеного технікумом з її матірю [PERSON], [PERSON] було переведено на четвертий курс заочної форми навчання на місце, що фінансується за рахунок коштів фізичних осіб. Наказом директора технікуму № 13-кс від 3 березня 2014 року [PERSON] було відраховано з числа студентів за невиконання вимог навчального плану з другого семестру 2013-2014 навчального року. Посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість по оплаті навчання дочки в сумі 3256 грн., Національний університет харчових технологій звернувся до суду з позовом про стягнення цієї суми В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з витягу з наказу № 35 від 12 серпня 2010 року та додатку № 1 до нього, [PERSON] було з 1 вересня 2010 року зараховано студентом першого, другого курсів навчання за державним замовленням за спеціальністю «Виробництво цукристих речовин та полісахаридів». На підставі заяви [PERSON] від 5 червня 2012 року, погодженої її матірю [PERSON], наказом в.о. директора технікуму № 25-кс від 8 червня 2012 року [PERSON] з 1 вересня 2012 року було переведено на 4-ий курс заочної форми навчання на місце, що фінансується за рахунок коштів фізичних осіб. У відповідності з п.п. 1, 5.2, 5.3 договору № 29-12 від 27 серпня 2012 року [PERSON] зобовязалась внести плату за навчання доньки за період з 1 вересня 2012 року по 30 травня 2014 році в розмірі 5796 грн. з попередньою оплатою у розмірі 1449 грн. за семестр. Згідно з п. 7.1 договору дія договору припиняється у разі відрахування студента з СТХТ НУХТ згідно з чинним законодавством. Наказом директора технікуму № 13-кс від 3 березня 2014 року на підставі подання завідуючого відділенням [PERSON] було відраховано [PERSON] з числа студентів за невиконання вимог навчального плану з другого семестру 2013-2014 н.р. Згідно з розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за навчання станом на 3 березня 2014 року складає 3256 грн. У відповідності з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] з 14 серпня 2009 року по 28 серпня 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] З 2010 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], від якого [INFO] вона народила дочку [PERSON]. Позивач, посилаючись на те, що він є батьком народженої відповідачкою дитини, але в свідоцтві про її народження батьком вона вказала [PERSON], оскільки перебувала з ним у шлюбі, звернувся в суд з позовом і просить визнати його батьком [PERSON] та зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про її народження. Сторони та треті особи в судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримав, відповідач їх визнав, треті особи проти задоволення позову не заперечили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 14 серпня 2009 року по 28 серпня 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується печаткою в її паспорті та повідомленням суду від 18 вересня 2014 року. З 2010 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], від якого [INFO] вона народила дочку [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя, а тому батьком дитини в свідоцтві про народження вказаний [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 129 того ж Кодексу особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він не записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. В своїй заяві [PERSON] вказала, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON]. Цього факту не заперечив і [PERSON], а тому суд вважає батьківство позивача доведеним та на підставі ст. 134 СК України зобов'язує відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. На підставі викладеного, ст.ст. 122, 129, 134 СК України,

Outcome: approved