Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі про стягнення недоплаченої надбавки до пенсії, як дитині війни, за 2007 - 2009 роки, посилаючись на те. що він являється дитиною війни відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а тому в силу ст. 6 вищезазначеного Закону має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку відповідач в добровільному порядку йому не виплачує. В позовній заяві позивач просив справу розглянути без його участі. Відповідач про час і місце розгляд\' справи був повідомлений в встановленому законом порядку, проте в судове засідання свого представника не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни', дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (02 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Судом встановлено, що позивач, [INFO], є громадянином України та станом на 02 вересня 1945 року йому було менше 18 років. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи паспортними даними позивача та відповідним штампом в пенсійному посвідченні. В силу ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України від 19 грудня 2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік, зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, та статтею 111 встановлено, що у 2007 ропі підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Таким чином, з 01 січня 2007 року по 09 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи статті 111 Закону України від 19 грудня 2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік, як такі, що прийняті пізніше в часі, у звязку з чим мали пріоритет порівняно із спеціальною нормою - статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Після прийняття 09 липня 2007 року Конституційним Судом України вищезазначен рішення знову почали діяти положення статті 6 Закону України „Про соціальний захист дї війни, тобто з цього часу відновлено право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсі: віком. Таким чином, право на отримання зазначеної надбавки у позивача виникло з 09 лиі 2007року по 31 грудня 2007 року включно. Законом України від 28 грудня 2007 року „Про Державний бюджет України на 2008 ріь про внесення змін до деяких законодавчих актів України було внесено зміни до Закону Укра „Про соціальний захист дітей війни та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: „Дії війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гаранті соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи держав соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розы надбавки, встановленої для учасників війни...,, Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2( року. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року (справа ще предмета та змісту закону про Державний бюджет) зміни щодо розм азу аенсії дітям вій визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Такими чином, з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року застосуванню до спірЕ правовідносин підлягали приписи Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у че положення статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з редакції цього Закс від 18 листопада 2004 року, поновили свою дію з 22 травня 2008 року. Отже, саме з 22 травня 2008 року позивач має право на отрицания надбавки до пенс; розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а тому управління Пенсійного фонду України Старокостянтинівському районі зобовязано провести їй перерахунок пенсії за зіеріод з 22 траї 2008року по 31 грудня 2008 року включно з врахуванням зазначеної надбавки. У 2009 році стаття 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни діяла в редак від 18.11.2004 року і будь-які зміни у неї не вносились. Статтею 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік Кабіш Міністрів України надавалось право у 2009 році встановлювати розп.' :я соціальних виплат,. відповідно до законодавства визначаються залежно від розмір\' ьлягмальної заробітної плати абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програма? Однак, її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальн виплат згідно із Законом України „Про соціальний захист дітей війни залежить від розмі мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищенню пенсії повні здійснюватись відповідно до норм Закону України „Про соціальний захист ;0тей війни. То> позивач за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року вдлючю пас пи во на отримав надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив поновити йому стр звернення до суду за захистом свого порушеного права, однак, виходячи з положень ст. 257 І України, суд вважає, що необхідності у вирішенні питання про поновлення цього строку не м. оскільки він ним не пропущений.

Outcome: partial