Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся 01.10.2019 р. до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 24.03.2017 р. він за договором позики передав відповідачу 270 000 грн. Факт одержання вказаної суми підтверджується наданою позичальником розпискою від 24.03.2017 р. Згідно вказаної розписки відповідач зобов`язався повернути йому кошти до 24.04.2017 р., але зобов`язання за договором не виконав. Посилаючись на ст..ст.526, 1047, 1049 ЦК України, [PERSON] за позовом просить стягнути з відповідача 270 000 грн., а також судовий збір. Ухвалою від 09.10.2019 р. відкрито провадження і призначено підготовче судове засідання на 12.11.2019 р. 12.11.2019 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 09.12.2019 р. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 24.03.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, на підтвердження укладення якого відповідач склав розписку, оригінал якої було надано суду (а.с.12). За умовами договору позики [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 270 000 гривень, зобов`язавшись повернути позику до 24 квітня 2017 р. Зобов`язання по поверненню грошових коштів [PERSON] не виконав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст..1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення несплаченої суми позики в розмірі 270 000 грн. законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України сума судового збору в розмірі 2700 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved