Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] у якому просить суд витребувати у [PERSON] на його користь автомобіль марки Mitsubishi Colt, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] щодо автомобіля марки Mitsubishi Colt, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. В обґрунтування таких позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 31 липня 2008 року між ним та Приватним підприємством «Аеліта» було укладено договір № 0866 купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi Colt 1.3 AT, кузов № [NUMBER], колір А98 - світло-сірий (металік), вартістю 91758,00 гривень на момент продажу. Враховуючи ту обставину, що йому не вистачало наявних в нього грошових коштів на придбання вказаного автомобіля, 11 серпня 2008 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» було укладено кредитний договір № 6713067 про надання Банком грошових коштів в сумі 17798,00 доларів США для придбання зазначеного транспортного засобу марки Mitsubishi, номер кузову [NUMBER], у продавця Приватного підприємства «Аеліта», згідно договору купівлі-продажу № 0866 від 31 липня 2008 року. Після отримання зазначеного вище кредиту він в повному обсязі сплатив вартість вказаного автомобіля, в результаті чого набув право приватної власності на автомобіль Mitsubishi Colt 1.3 AT, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], і оформив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Також, 11 серпня 2008 року між ним та Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» було укладено договір застави № 6750829 про передачу ним Банку у заставу за кредитним договором вищезазначеного автомобіля. На підставі вказаного договору на вказане рухоме майно було накладено обтяження. Таким чином, автомобіль марки Mitsubishi Colt 1.3 AT, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], набутий ним, і є його приватною власністю. На початку 2010 року він дозволив своїй колишній дружині [PERSON] тимчасово користуватися його автомобілем Mitsubishi Colt, державний номер [NUMBER], за умови, якщо замість плати за користування вказаним автомобілем відповідач буде вчасно і в повному обсязі погашати заборгованість за кредитним договором. У зв'язку з цим він звертався до банку з повідомленням про передачу вказаного автомобіля відповідачу. Автомобіль Mitsubishi Colt протягом тривалого часу знаходився у користуванні та володінні відповідача, однак [PERSON] порушила умови існуючої між ними домовленості, і не сплачувала належні платежі за кредитним договором. Він дізнався про існування кредитної заборгованості і відповідно про порушення його прав у лютому 2014 року, після того, як Банк звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, і по справі було ухвалено заочне рішення. Заочне рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором було ухвалено Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 30 січня 2014 року. Згідно з його резолютивною частиною суд задовольнив позовні вимоги банку та стягнув з нього заборгованість за кредитним договором № 6713067 від 11 серпня 2008 року, яка складається з: заборгованості по кредиту в розмірі 2560,48 доларів США; заборгованості за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом в розмірі 175,04 доларів США; пеню за порушення строків виконання зобов'язань в розмірі 193,93 доларів США; штраф за порушення обов'язків, передбачених п. 4.3.2 - 4.3.6 кредитного договору в розмірі 177,98 доларів США; штраф за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування - 8000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 328,34 гривень». Отже, у заочному рішенні суду йдеться про одноособове стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду першої інстанції, він подав до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення, однак Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська 21 березня 2014 року постановив ухвалу про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Після цього ним було подано апеляційну скаргу на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року, але 16 червня 2014 року колегією суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про відхилення його апеляційної скарги і рішення суду першої інстанції залишено без змін. Отже, на даний момент в нього існує заборгованість перед банком за рішенням суду, що набрало законної сили, яку він міг би погасити за рахунок заставного автомобіля Mitsubishi Colt, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], що належить йому на праві приватної власності, однак знаходиться у володінні і користуванні відповідача. Намагаючись отримати докази передачі відповідачу автомобіля Mitsubishi Colt, державний номер [NUMBER], і наявності вказаного автомобіля в незаконному володінні [PERSON] він 12 березня 2014 року звернувся з заявою до Банку. Однак, від банку ним було отримано відповідь, що в матеріалах кредитної справи відсутні документи, які підтверджують або спростовують передачу заставного транспортного засобу в користування іншим особам. Додатково повідомлено, що ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» не надавав своєї згоди, щодо передачі заставного автомобіля Mitsubishi Colt [NUMBER], в користування іншим особам. Виходячи із вищевикладеного, ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» не може надати документів. Оскільки і вказаний вище автомобіль, і документи на нього, зокрема, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, знаходяться у відповідача, навесні 2014 року він звертався до банку з заявою про надання дозволу на переоформлення техпаспорту по заставному автомобілю Mitsubishi Colt 1.3 AT (VIN- [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]). Згідно з довідкою Банку вих. № 32/1322/119 від 05.04.2014р. йому було відмовлено у наданні дозволу на переоформлення технічного паспорту па вказаний автомобіль з посиланням на те, що працівники служби безпеки банку з'ясували, що технічний паспорт на автомобіль знаходиться у відповідачки. 16 червня 2014 року він звернувся до чергової частини АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив органи міліції прийняти заходи до відповідача, яка самоправно заволоділа автомобілем. Згідно з висновком за матеріалами ЖЄО № 8164 від 26.06.2014р. АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області під час проведення перевірки було встановлено, що після розірвання шлюбу вказаний вище автомобіль залишився у користуванні відповідача, і також [PERSON] пояснила, що розділ сумісного майна буде проходити в судовому порядку. Крім того, у вказаному висновку міститься посилання на ту обставину, що в даній ситуації виникли цивільно-правові відносини, які органи міліції не розглядають. Однак строк позовної давності сплив вже 12.04.2013 року щодо вимог про розподіл майна. Шлюб між ним та відповідачкою зареєстрований 11.08.2001 року у Відділі РАГС Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 590, було розірвано за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2010 року, яке набрало законної сили 12.04.2010 р. В даному випадку трирічна позовна давність з моменту розірвання шлюбу сплинула ще 12.04.2013 року. [PERSON] не зверталася до суду з позовом про розподіл автомобіля Mitsubishi Colt, ані протягом трирічного строку з моменту розірвання шлюбу, ані до теперішнього часу. Це свідчить про відсутність жодних претензій на вказаний автомобіль з боку [PERSON] і про визнання нею тієї обставини, що зазначений автомобіль є його приватною власністю. Згідно з Довідкою Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району, підпорядкованого УДАЇ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 15.07.2014р. № 14/1202 К станом на 15.07.2014р. автомобіль MITSUBISHI COLT, д/н [NUMBER], кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], значиться зареєстрованим за гр. [PERSON], 1977р.н., який зареєстрований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дон. Шосе, 108/83. Згідно даних АІС «АВТОМОБІЛЬ» автомобіль MITSUBISHI COLT, д/н [NUMBER], кузов № [NUMBER], станом на 15.07.2014р., серед викрадених не значиться, натомість значиться в розшуку від 05.05.2014р., згідно постанови Красногвардійського ВДВС ДМУЮ». Фактично, він не має доступу до автомобіля Mitsubishi Colt, державний номер [NUMBER], що належить йому на праві приватної власності, позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Вказаний автомобіль і оригінали всіх документів на нього, зокрема, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, знаходяться у [PERSON], яка незаконно володіє вказаним автомобілем і ретельно приховує його місцезнаходження. Отже, він будучи власником автомобіля Mitsubishi Colt, має право і бажає витребувати свій автомобіль від відповідача, який незаконно, без відповідної правової підстави, володіє і користується ним, і така експлуатація автомобіля знижує його вартість. На його неодноразові звернення до [PERSON] з вимогою повернути йому вказаний вище автомобіль і документи на нього, вона не відреагувала, проігнорувала його вимогу, і досі так і не повернула йому автомобіль, який сховала у невідомому йому місці. Інші заходи, у тому числі звернення до органів міліції, не дали бажаного результату, і йому було пораджено звернутися до суду, оскільки мають місце цивільно-правові відносини між ним та відповідачем. Взаємної згоди з відповідачем щодо вказаного автомобіля, що належить йому на праві приватної власності, досягнуто не було. Стосовно зазначеного рухомого майна є спір, який в добровільному порядку не вирішено. Таким чином, вважає, що є всі підстави для витребування у [PERSON] на його користь належного йому автомобіля Mitsubishi Colt 1.3 AT, державний номер [NUMBER]. Оскільки має місце спір з відповідачем, який не вдається вирішити в добровільному порядку, він вимушений звернутися з позовом до суду за захистом своїх порушених цивільних прав та інтересів. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали пред'явлену позову заяву та просили вимоги задовольнити, і обґрунтовуючи їх посилалися на викладені у позові обставини. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні вимог в повному обсязі та посилався на обставини викладені у письмових запереченнях, зокрема на те, що дійсно відповідачка в період з серпня 2008 року по 2014 рік фактично користувалася спірним автомобілем, та разом із тим самостійно сплачувала за нього кредит і проценти до банку, тим самим прийнявши на себе усі права і обов'язки за кредитним договором. Окрім того, твердження про те, що автомобіль та реєстраційні документи знаходяться у відповідача не відповідають дійсності, оскільки з моменту, коли позивач дізнався, що відповідач майже повністю достроково сплатила заборгованість за кредитним договором, між колишнім подружжям виникла сварка. Позивач спровокував конфлікт та силоміць забрав автомобіль та належні до нього документи у відповідача, яка була на той час вагітною. Така поведінка позивача відповідача обурила та вона звернулася до правоохоронних органів від 03.09.2013 року за вх. № 58-183с13. По її заяві відносно позивача 07.03.2013 року було відкрито кримінальне провадження за ознаками ч. 3 ст. 190 КК України та на даний час досудове розслідування по справі триває. Відтак, з 07.03.2013 року відповідач ідентифікує як дату, з якої вона дізналася про порушення своїх прав спільної сумісної власності на транспортний засіб і звернулася за захистом до органів прокуратури. Представник третьої особи ПАТ «ПУМБ» відніс вирішення спору на розсуд суду та надав свої письмові пояснення в яких зауважив, що Банк не може однозначно стверджувати, що спірний автомобіль знаходиться в користуванні відповідача [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, пояснення представника ПАТ «ПУМБ», вивчивши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судовому засіданні встановлено, що з 11 серпня 2001 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 31.03.2010 року було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 12.04.2010 року (а.с. 29). Під час перебування у шлюбі позивач придбав у Приватному підприємстві «Аеліта» легковий автомобіль Mitsubishi Colt, н/з [NUMBER], згідно договору купівлі-продажу № 0866 від 31.07.2008 року. 11 серпня 2008 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» було укладено кредитний договір № 6713067 про надання Банком грошових коштів в сумі 17798,00 доларів США для придбання зазначеного транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу № 0866 від 31 липня 2008 року. Після отримання кредитних коштів позивач оплатив вартість автомобіля на користь ПП «Аеліта» та набув на автомобіль право власності, зареєстрував автомобіль в органах РЕР ДАІ і отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Як було встановлено в судовому засіданні, вказаний автомобіль використовувався сторонами. 11 серпня 2008 року між позивачем та Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», було укладено договір застави № 6750829, за умовами якого позивач передав третій особі у заставу вищезазначений автомобіль в рахунок забезпечення виконання зобов'язань, що передбачені умовами кредитного договору. Як встановлено рішенням суду від 31.10.2010 року фактичні шлюбні відносини сторони припинили з грудня 2009 року. Позивач та його представник наполягають на тому, що спірний автомобіль перебуває у відповідача, яка ним незаконно володіє і користується, та цей транспортний засіб повинен бути витребуваний у неї на користь позивача, оскільки останній є позичальником за кредитним договором та законним зареєстрованим власником спірного автомобіля. Їхня із відповідачкою сім'я розпалася у 2009 році та остання повинна повернути йому автомобіль, який вона незаконно утримує у себе. Окрім того відповідачка в період трирічного строку не зверталася із заявою про поділ майна подружжя, а отже погодилася із одноосібним правом власності позивача на спірний автомобіль. Але, з такими твердженнями позивача та його представника суд не може погодитися. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У судовому засіданні встановлено, що частки сторін у спірному автомобілі не визначалися. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. В судовому засіданні встановлено, що позивач після придбання спірного автомобіля добровільно у 2008 році передав його у володіння і користування відповідачу для використання в інтересах спільної малолітньої дитини. Допоки не утворилася заборгованість за кредитним договором, позивач жодних претензій і вимог до відповідачки з приводу автомобіля не адресував. Враховуючи такі обставини, а також те, що поділ майна подружжя між сторонами не здійснювався, суд вважає, що відповідач [PERSON] має рівні із позивачем права на володіння, користування і розпоряджання спірним рухомим майном - автомобілем Mitsubishi Colt, н/з [NUMBER], що належить їй та позивачу на праві спільної сумісної власності. Існування інших домовленостей між сторонами з приводу розподілу цього майна в судовому засіданні не доведено, також як і не доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що спірний автомобіль станом на час розгляду справи судом взагалі перебуває у відповідача. Таким чином, придбаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, яким [PERSON] має повноцінне право користуватися як законний його співвласник, а тому у позовних вимогах [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed