Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне проживання та шлюбні стосунки між сторонами припинено; примирення, подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін, а тому має твердий намір розірвати шлюб, від шлюбу є неповнолітній син, спору про його місце проживання немає. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, на примирення не погоджується. Відповідач також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, на примирення категорично не погоджується. Перевіривши законність визнання позову та дослідивши докази у справі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконкомом Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 08.05.2009 року було укладено шлюб, актовий запис № 8. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається матеріалів справи та встановлено судом, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не погоджуються та спільно бажають розірвати шлюб, спору з приводу місця проживання дитини немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало не можливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз'яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути частину судового збору в сумі 121,80 грн.

Outcome: approved